prop · G303105 · 1979-12-31 00:00:00 — 1 ett system där det krävs prövningstillstånd föratl regeringsrätten skall la upp kommunalbesvärsmålen lill prövning kommerinstansen under regeringsrätten all i prakliken bli slutinstans i flertaletmål. 1979/80:105 28 dennainslåns blir, liksom i fötvallningsbcsvärsmälen, ati åstadkomma malerielllrikliga avgöranden i de enskilda fallen. Mot denna bakgrund anser kommillén auinslansen bör vara ell väl kvalificerat organ med en sammansällning som sålångl möjligi garanterar rikliga avgöranden. Enligi kommiitén ligger detnärmast till hands att anlila de allmänna förvaltningsdomstolar som redanfinns för övriga förvallningsmål. Kommillén lar upp frågan om del, med hänsyn lillkommunalbesvärsin-sliluiets karaklär, är lämpligl au låla målen prövasuteslutande av förvaltningsdomstolar eller om del finns behov av all låla enannan myndighet iin domstol delta i prövningen. Frågan gäller i försia hand målom den kommunala kompetensen, i vilka del ofta krävs en sakkunnig bedömning avandra förhållanden är de renl rällsliga. All sådana bedömningar kan komma in ibilden hindrar enligi kommillén inle all målen handläggs uteslutande avdomslol. Kommillén pekar bl. a. på möjlighelen av alt inhämlasakkunnig-utlålanden eller all låla en ledamoi med särskild sakkunskap ingå i domsiolen. När del gäller all avgöra vilken domslol som börutgöra besvärsinslans närmasl under regeringsrälien slår valet enligt kommitténmellan kammarräiierna och länsrälierna. Vad försi gäller kammarrätternaframhåller kommillén all förulsällningarna för all låla dessa prövakommunalbesvärsmålen har ändrats sedan förvallningsdomslolskommiilén på sinlid lade fram etl sådant förslag. Skillnaderna beslår bl. a. däri, all reglernaom förulsällningarna för prövningslillsiånd är slrängare än de som föreslogsav förvallningsdomslolskommiilén samt alt kammarrätterna har hunnit växa in isin nya roll som allmän förvaltningsdomstol. Kammarrällernas målbalanser hardessutom visat en sjunkande lendens. Att i dagens läge utöka kammarrällernasmålområde med kommunalbesvärsmålen möier därför enligt kommillén inle sammabeiänkligheler som i samband med förvaliningsrällsreformen. Om länsräliernaskall anförlros all pröva kommunalbesvärsmålen i inslansen underregeringsrätten, måste enligt kommillén särskilda domlbr-helsregler införas.Eftersom del i princip är fråga om en renodlad räiispröv-ning i dessa mål,finns del nämligen inie myckel uirymme för bedömningar av del slag därlekmannainflyiandel kommer lill sin räll. Nämndemännen fyller sin funkiion imål som rör enskilds rält. I sådana mål blir det ofta fråga omskälighetsbedömningar och bevisvärderingar där nämndemännens allmännalivserfarenhet är värdefull. 1 kommunalbesvärsmålen, särskili kompetensmålen,finns del snarare etl behov av särskild sakkunskap på speciella områden, vilketenligi kommitténs bedömning inie kan lillgodoses genom nämndemannamedverkan.Kommilléns slulsals blir all kammarrätterna är all föredra framför länsrättermed specialsammansäilning som besvärsinstanser närmast under regeringsrätien. Nästan alla reniissinsumscr lillslyrker kommillénsförslag i denna del. Flera framhåller all kammarräli är den självklarainslansen under regeringsrälien med lanke på au den i prakliken kommer au biisluiinstans i de flesta 1979/80:105 29 Endasl sjuiion remissinstanser, niiniligen femlänsstyrelser, elva kommuner och decenlraliseringsutredningen, avslyrkeruiiryckligen liirsla-gel. De förordar i siiillei all den nuvarande ordningenbehålls, dvs. au målen går direkt från en länsinsians lill regeringsriilien.Deras kriiiska inslällning grundar sig huvudsakligen på upplaitningcn attkcininiitien har iivcrbeionat den juridiska och Ibrmella karakiiiicn avkoniniunalbcsvärsprövningen på bekosinad av ilct viinle som ligger i attbehålla on liinsinstcins st)ni iir lörtrogcn med de komnumala lörhållandena. För egen del vill jag anföra följande. J;ig har i Iörcgäende avsniu framhållil ;itl jag ser delsom en ovillkorlig förutsiitlning Rirait krav på prövningslillsiånd införs förkoninuinalbosviirs-målen all en väl kvalificerad instans handlägger dessa målniirniasi under regcringsriiiien. Denna inslåns konimer ju nämligen au incrialct koninui-nalbesvärsniål få överta regeringsrättens nuvarande uiipgili allsvara för all avgörandena blir sakligt rikliga. Koniniiiién framhåller audonisiolarna står fria från de politiska instanserna och atl de har lill endauppgift au skipa räii från en objekiiv ulgångspunkl. Hela systemet meddomstolsprövning är, som kommillén anför, uppbyggt för au skapa bäsla niiijiigaföruisiiiiningar för en riklig lillämpning av gällande rält. Med hänsyn hiinillär del enligi min mening från principeli synpunki klan liimpligasi altbesvärsprövningen närmasl under regcringsriiiien anförlros åtförvaltningsdomstolar. Härtill kommer alt exempelvis kammarräiierna lar ansesha bälire föruisäiiningar än de förvaliningsmyndigheler som ligger närmasl lillhands som allernaliv, nämligen länsslyrelserna, att prestera en besvärsprövningav del slag som måsle fordras, om ell krav på prövningslillsiånd införs. Jagansluter mig lill kommitténs uppfattning atl kammarrätterna är att föredraframför länsrätterna som besvärsinstans närmasl under regeringsrätten ikommunalbesvärsmålen. Kammarrätterna har sedan omorganisationen hunnitväxa in i sin nya roll som allmänna förvaltningsdomstolar närmast underregeringsrätten. Genom handläggning av vis.sa mål om törvaltningshesvär överkommunala nämnders beslut har de också fåll en ökad inblick i kommunalaförhållanden. Såviit kan bedömas är arbetsläget i kammarrätterna nu ocksåsådanl alt de mycket väl kan lillföras kommunalbesvärsmålen. Vid remissbehandlingenav kommitténs förslag har också samtliga kammarrätter förklarat sig beredda attta emot denna nya målgrupp. Härtill konimer de fördelar som ligger i aukammarrällernas målområde så långl som möjligt slammer överens medregeringsräitens. Jag förordar därför all kommitténs förslag allbesvärsprövningen skall anförlros ål kammarräiierna genomförs. Jag vill i della sammanhang ta uppnågra särskilda frågor. Enligt 12 ij kammarrättsinstruktionen (1979:571)lilldelas mål av viss beskaffenhet (specialmål) i första hand en eller flerabeslämda rotlar. Kammarrälten bestämmer vilka mål som är specialmål. Med hänsyntill koninnmalbesvärs-målens särskilda beskaffenhet kan det åtminstone under enövergångstid 1979/80:105 30 vara lämpligt att målen i forsla hand tilldelas vissabestämda rotlar. Som framgår av vad jag har sagt kan kammarrätterna självabeslämma i dessa frågor. Några särskilda beslämmelser i lag eller annanlörlättning om atl kommunalbesvärsmålen skall vara specialmål behövs enligi minmening inle. Om ell mål av någon särskild anledning bör avgöras skyndsami,skall del enligt 22 S kammarrättsinstrukiionen handläggas med förtur. Jag anseratt del inte kan komma i fråga atl i lag eller annan förfallning föreskriva allkomnninalbesvärsmål generelll skall vara föriursmål. Jag återkommer ispecialmoliveringcn lill 7 kap. 4S KL lill frågan om särskilda regler omskyndsam handläggning av vissa kommunalbesvärsmål. I övrigl bör det, liksom närdet gäller andra målgrupper, kunna överliimnas ål kammarrätterna alt avgöranär elt kommunalbesvärsmål skall handläggas med förtur. 2.2.3 Behovet av en länsinstans under kammarrätten Om kammarrätten införs sombesvärsinstans närmasl under regeringsrälien i kommunalbesvärsmål, uppkommerfrågan om en länsinstans bör behållas som en första besvärsinslans underkammarrälten. Valel siårsåledes mellan ell syslem med två inslanser -kammarräli och regeringsräil - och ell syslem med ire inslanser-länsinstans,kammarrätt och regeringsrätt. Frågan om , som f n. har uppgiftenall pröva kommunalbesvär, eller länsrätten bör vara länsinsians i en reformeradinslansordning behandlas inle närmare av kommillén. Efter all utförligt ha redovisalskälen för och mol ivå- resp. ireinstanssys-lemei har kommittén stannat för atlföreslå ell ivåinstanssyslem med kammarrällen som försia besvärsinslans.Kommillén har bedömi saken så, alt båda allernaliven är genomförbara men kortare instanskedjan är all föredra. Den omsländighelen atl en omläggninglill tre besvärsinstanser sannolikl medför all handläggningsliderna förlängs förkommunalbesvärsmål som prövas i sak av regeringsrälien måsle enligt kommillénlillmälas slor belydelse, när ställning skall tas lill insiansordningensutformning. Kommittén anser all del är särskilt angelägel all slulligaavgöranden i kommunalbesvärsmål, som kan gälla samhällsvikliga beslul ochprincipiella rällsfrågor, kommer lill slånd inom rimlig tid. Kommillén har Övervägt omlänsstyrelsen bör behållas som försia besvärsinstans under en övergångsperiod.Kammarräiierna skulle härigenom fä möjlighel all successivt bereda sig för dennya uppgiften samiidigi som man skulle kunna dra nyiia av del kunnande påområdel som finns hos länsslyrelserna. Kommittén föreslår dock inle eltsådant arrangemang utan förespråkar andra ålgärder, bl. a. ulbildningsinsaiser,för all underiälla omläggningen. Kommilléns förslag alllänsinslansen skall slopas i kommunalbesvärsmålen lillslyrks eller lämnas ulanerinran av flertalet remissinslanser (ca 60). Bland dessa finnsregeringsrälien, tre kammarräiier, tre länsslyrelser, 24 1979/80:105 31 kommuneroch 17 landstingskommuner. 40-lal remissinslanser anser atl en länsinstansbör behållas. Dit hör en kammarräli, 16 länsstyrelser, 19 kommuner och tvålandslingskommuner. Flertalet av de remissinstanser som tillslyrkerförslaget om ett Ivåinstanssyslem har liksom kommiitén vägt för- och nackdelarmed en sådan ordning och slutligen låiii önskemålet om kortarehandläggningslider vara avgörande. Regeringsrätien framhåller aulänsstyrelserna har god kännedom om lörhållandena i kommunerna och enbelydande ulredningskapaciiet, vilkel är särskilt värdefulll i mål om denkommunala kompeiensen. En annan Synpunki som enligi regeringsrälien också talarför au lånssiyrelsen behålls som besvärsinslans under kammarrälten är all mandå får samma inslansordning som gäller vid förvaliningsbesvär över kommunalamyndighelers beslul. Regeringsrälien anseremellenid au en förlängningavhandläggningsliden för kommunalbesvärsmål inle är acceplabel. Regeringsrälienanser tidsfaktorn så väsentlig all den biträder kommitténs förslag altlänsstyrelserna skall ulgå ur instansordningen. Enligt kammarräiierna iSiockholm och är del svårl all finna en lämplig underinsians.Länsrälierna är möjligen mindre lämpade tor uppgiften. LänsslyreLserna kan intekomma i fråga för de landstingskommunala målen. Enligt kammarrälten i Siockholmär länsslyrelserna inle heller särskili välrusiade med juridisk experlis, sedanlänsdomslolsreformen genomförls och tanken på länsavdelningar i länsslyrelsernaavvisals. framhåller all kammarräiiernanu har en viss överkapacitet och all balanssituaiionen siadigt förbättras. Moldenna bakgrund och med hänsyn lill atl ell ireinsianssyslem anlagligen lederlill merkostnader och längre handläggningslider anser riksrevisionsverkei altkammarrätten bör vara försia instans i kommunalbesvärsmålen. De kommuner somär posiliva lill kommilléns förslag anser i allmänhel atl inlressel av snabbheti handläggningen väger tyngre än betänkligheterna som främst grundar sig på attlänsslyrelsernas lokalkännedom skulle gå förlorad för kommunalbesvärsmålen.Hagfors kommun väntar sig en mera enheilig rätlslillämpning än f n. om de fyrakammarrätterna ersätter de 24 länsslyrelserna som försia instans. Väsleråskommun menar all länsslyrelsernas samarbele med kommunerna isamhällsplaneringen kan försvåras om länsslyrelserna också skall avgörakommunalbesvärsmål som på ell eller annal säu har samband medplaneringsfrågorna. är inte heller lillfredsställande frånräiissäkerheis-synpunki. TCO anser au ivåinsianssysiemei har belydande fördelarbl.a. med hänsyn lill all del innebär en enheilig inslansordning för den kommunalaoch landslingskommunala besvärsprocessen. Kammarrällen i Göleborg och flera av delänsslyrelser som förordar eu ireinsianssyslem är tveksamma lill om dellaskulle medföra en förlängning av handläggningstiden. Några länsslyrelser anserdel så väsenlligl au prövningen av kommunalbesvär inleds på länsnivå att dettauppväger evenluella nackdelar med au handläggningstiderna blir någol längre.Läns- 1979/80:105 32 slyrelsernaoch några av de kommuner som släller sig avvisande till kommilléns förslagbelönar vidare au länsslyrelserna har god kännedom om kommunala förhållandenoch slor erfarenhet av kommunalbesvärsmålen. Några remissinslanser framhålleratt länsstyrelsernas arbetssiiti passar bälire än kammarrällernas förbesvärspiövning i forsla inslåns. kornmun gör gällande allförslaget om eii ivåinstanssyslem strider mot den kommunala demokratin. Flerakommuner samt /SR anser att rättssäkerhetsskäl lalar fören längreinslanskedja. Sakprövning i ivå inslanser bör kunna ske i alla mål.Länsslyrelserna i , och menar altkommiuén? förslag innebär en ceniralisering som inle stämmer överens mednuvarande deceniraliseringssträvanden. Decenlraliseringsulredningen anförliknande synpunkier. Bland de remissinstanser som förordar att enlänsinsians behålls i kommunalbesvärsmålen delar sig meningarna i fråga omvilken myndighel som bör väljas, eller länsräiien. Föregen del vill jag anföra följande. Kommilléns och remissinslansernas diskussion ger engod bild av de skäl som kan anföras föroch mol alt en länsinsians behålls underkammarrällen i kommunalbesvärsmålen. En central fråga är vilken inverkanlänsinslansen får på handläggningsliderna i kommunalbesvärsmålen. Kommitténredovisar i beiänkandei sin undersökning av målulveckling och handläggningslider.Undersökningen visar au man om länsinsianserna behålls knappasl kan räkna meden förkortning av handläggningsliderna i de mål som fullföljs lillregeringsrätten. 1 fråga om de mål i vilka regeringsrälien meddelar prövningslillsiåndsynes ofrånkomligt atl en omläggning till tre besvärsinslanser kommer altmedföra en förlängning av handläggningstiderna. Ett av huvudsyftena med en reform avbesvärsordningen i kommunalbesvärsmålen är atl komma till rätta med destötande långa vänleiider som ibland har förekommil i de fall då lalan harfullföljis lill regeringsrälien. Det är vikligl all regeringsrätten någorlundasnabbi kan ge vägledande besked om gränserna för kommunernas konipelens och ominnebörden av reglerna om deras organisation och verksamheisformer. Au införaen inslansordning som av alll all döma snarare förlänger än förkortarhandläggningsliderna kan enligi min mening inte komma i fråga. Flera remissinslanser belönar länsslyrelsernassakkunskap i kommunala frågor och långa erfarenhet av prövningen avkommunalbesvärsmål. Del gäller inte bara kritiskt inställda remissinslanserulan även några av de inslanser som lillslyrker kommilléns förslag. Svenskakommunförbundei belönar Slarki värdetaven Ibrtsall anknylning mellan kommunernaoch den första besvärsinslansen. Om man skall frångå länsslyrelserna som försiabesvärsinslans, krävs enligi förbundel all en fullgod ersällning för dennuvarande kommunala anknytningen skapas i den nya besvärsinstansen. Även jaganser det angeläget - särskilt i mål om den kommunala kompeiensen - atl del iden förslå besvärsinslansen finns god kännedom om de 1979/80:105 33 förhållandenunder vilka kommunerna driversin verksamhel. Detla behöver emellerlid iniebelyda atl en länsinsians måsle behållas. Del kan inle vara en omöjlig uppgiftall lillförsäkra kammarrälten som försia besvärsinslans den sakkunskap sombehövs för att kommunalbesvärsmål där skall la en helt liilfredsslällandebehandling. Jag ålerkommer till denna fråga i del följande. Några remissinslanser anser alt ettireinsianssyslem är atl föredra av rällssäkerhelsskäl. Rälien lill enfullsländig sakprövning i ivå inslanser även av kommunalbesvär borde enligtdessa remissinslanser inie inskränkas. För egen del finner jag inle denparallell som i della sammanhang dras med förvaltningsbesvärsmålen och målenhos de allmänna domstolarna helt övertygande. Rällssäkerhelen har där etl annalinnehåll än i kommunalbesvärsmålen som i princip inie gäller den enskildapersonens räll genlemol kommunen. Enligi min mening uppfyller enbesvärsprövning i första inslåns i kammarrällen -en förvaliningsdomslol medkvalificerad sammansällning -och möjlighel all efter prövningslillsiånd fäbesvären prövade av regeringsrälien de rällssäkerhelskrav som bör slällas påen instansordning i kommunalbesvärsmål. Jag kan inle finna all en sådaninslansordning skulle sirida mol den kommunala demokraiin. Jag vill tillägga all länsslyrelsernas handläggningav kommunalbesvärsmål, som Väslerås kommun har påpekal, kan vålla vissarällssäkerhelspro-blem. Länsslyrelsernas ständigt ökande betydelse församspelet mellan siat och kommun, som bl. a. kommii till uttryck i styrelsernaspoliliska sammansällning, gör del enligt min mening mindre lämpligl atlhos dem lägga uppgiften all pröva kommunalbesvär. Härtill kommer all den rentjuridiska sakkunskapen hos länsstyrelserna har lunnals ul i samband med alllänsdomslolarna har brulils ut till frislående förvallningsdomslolar. Några remissinslanser har inväni all kammarrällenaren överinstans och all den som sådan är mindre lämpad än lånssiyrelsen allpröva kommunalbesvär som första instans. Enligt min mening är detta ingelavgörande skäl mol alt slopa länsinslansen. Den prakliska beredningen avkommunalbesvärsmålen är med hänsyn bl. a. lill del begränsadeutredningsansvarel i dessa mål i allmänhel inle belungande. Del är snarare denjuridiska bedömningen av målen som kan vara tidsödande. Del kan lilläggas allregeringsräitens handläggning av besvär över landslingskommunala beslul, som juöverklagas direkl hos regeringsrätien, inle lorde uppfällas som någolväsensskilt från handläggningen av besvär över länsstyrelsernas beslul i vanligakommunalbesvärsmål. par remissinstanser ifrågasäller om man iniegenom organisatoriska ålgärder och föriursregler skulle kunna uppnå deneftersträvade snabbheien i handläggningen av kommunalbesvärsmålen utan alllänsinslansen slopas. Föregen del släller jag mig tvivlande till della. Bådehos regeringsrälien och hos länsslyrelserna harolika ålgärder vidlagils för allförkorta handläggningsliderna. Sådana anslrängningar är naturiiglvis angelägnaoch de har gelt 3Riksdagen 1979/80. 1979/80:105 34 resullal.Del är emellerlid av såväl principiella som prakliska skäl knappasl möjligi altkomma tillräckligt långt på den vägen. En regel om generell förtur förkommunalbesvärsmål är som framgår av vad jag har anförl i föregående avsnillinle lämplig. Jag anser atl behovel av ati inom rimlig lid föslutliga avgöranden i kommunalbesvärsmål väger lyngre än de kriiiska synpunkiersom remiss-inslanserna har fört fram mol förslagel atl slopa länsinstansen.Uiöver den fördel med etl tvåinstanssystern som ligger i all målen blirslulligl avgjorda inom rimlig tid vill jag nämna all det skapar förutsäUningarför en enhetlig inslansordning för de kommunala och de landslingskommunalabesvärsmålen. En .sådan enhellighel har blivit mera angelägen efterlillkomslen av kommunallag som innebär all samma regler i slörreulslräckning än lidigare gäller för kommunernas och landsiingskommunernasverksamhels-former. Det måsle vidare anias alt elt Ireinsianssyslem skulle blidyrare än etl tväinsianssystem. Elt tvåinstanssystern av del slag som kommiuénförordar innebär, som några remissinslanser påpekar, en viss ceniralisering.Även om invändningen i och för sig för anses befogad, kan jag mol bakgrund avvad jag har anförl i del föregående inte finna au den ulgör skäl au frångåkommilléns förslag. I likhei med kommiuén och majorilelen avremissinstanserna förordar jag en ivåinsiansordning för kommunalbesvärsmålenmed kammarrälten som försia besvärsinstans. Jag anser alltså au länsstyrelsenbör ulgå ur instans-kedjan. Att låla slå kvar som försiabesvärsinslans är enligt min mening inle någon lämpliglösning på de prakliska problem som kan vänlas uppkomma i samband med omläggningenav insiansordningen. Jag vill i detta sammanhang la upp frågan omsärskilda beslämmelser om besvär över kommunala beslul som skall underslällaslänsstyrelsens prövning bör införas med anledning av alt insiansordningen förkommunalbesvärsmålen ändras. Eftersom undersiällningsskyldighet numera förekommerendasl på elt begränsai anial områden, är sådana bestämmelser enligt kommitténinte nödvändiga. Kommittén anför au i de fall där del kan bliaktuellt bör undersöka om kommunalbesvär har anförts hos kammarrällen. Jagdelar kommilléns uppfallning i denna fråga. Om kommunalbesvär har anförts, börenligt min mening fasislällelseprövningen anstå lill dess atl avgörandet ikommunalbesvärsmålei har vunnit laga kraft. Enligt gällande bestämmelser överklagas landstingsoch landslingskommunala nämnders beslul direkl hos regeringsrälien som såledesär försia och sisla instans i de landslingskommunala besvärsmålen. 1979/80:105 35 Kommillén föreslår au kammarrällen blir försiabesvärsinslans även i de landstingskommunala målen. För fullföljd av besvärenlill regeringsrälien föreslås samma regler gälla som för övrigakommunalbesvärsmål. Kommilléns förslag lillslyrks eller lämnas ulanerinran av en klar majorilel av de remissinstanser som yttrar sig i frågan.Till de positivt inställda remissinstanserna hör landsiingskommunerna ochLandstingsförbundet. Några av de länsslyrelser som förordar ell ireinsianssyslemanser att elt sådant bör omfalta också de landstingskommunala målen. Enfördel med införandel av ell ivåinstanssyslem med kammarrällen som försiabesvärsinslans är enligi min mening all del blir möjligt all skapa en enheiliginslansordning för samiliga kommunalbesvärsmål. sådanl inslanssysiem passarnämligen även för de landslingskommunala målen. Del ligger också i linje medden nya enhelliga kommunallagen. Handläggningsliderna i de landslingskommunalamålen kan knappasl komma all påverkas av den föreslagna omläggningen avinsiansordningen i sådan mån all del skulle kunna uigöra etl avgörande skäl motförslagel. Även jag förordar därför atl besvär över landstingskommunala beslulskall anföras hos kammarrälten i första instans och att de därefter skall kunnafullföljas till regeringsrätten med samma begränsning genom krav påprövningstillstånd som föreslås gälla i övriga kommunalbesvärsmål. 2.2.5Särskild sammansättning av kammarrätten Kommillén föreslår all kammarrällen, som normall ärdomför med tre lagfarna ledamöier, skall uiökas med en särskild ledamoi närrälien behandlar kommunalbesvärsmål. Sådana ledamöier skall ulses av regeringenför varie kammarrätt. Till särskilda ledamöier skall ulses personer som har godkännedom om verksamhel och belydande praklisk erfarenhet från delkommunala området. Medverkan av särskild ledamoi skall enligt förslagelbegränsas lill mål som prövas i sak och där besvären inle är utsiktslösa. Kommilléns förslag har föit ell blandal mollagandeav remissinstanserna. Det lillslyrks av bl. a. flertalet kommuner ochlandslingskommuner samt Svenska kommunförbundei. Förslagel avsiyrks av bl. a.kammarräiierna i Siockholm, och samt domstolsverket.Kritiskt inställda är också regeringsrätten och kammarrällen i Göleborg. Enligt och några kommunerär del nödvändigl all särskild sakkunskap är företrädd hos den försiabesvärsinslansen. Några remissinslanser förespråkar all en nämnd dellar ikammar-rällens behandling av kommunalbesvärsmålen. Krislianslads och kommuner anser allkammarrällen i dessa fall bör beslå av tre jurisler och ivå särskilda ledamöiermed erfarenhet. Deremissinslanser som avslyrker förslagel eller släller sig iveksamma lill 1979/80:105 36 delframhåller i allmänhel atl det i kommunalbesvärsmålen i princip är fråga om enlagligheisprövning och att det framstår som nalurligl all en prövning av detlaslag föreläs av kammarrätten i vanlig sammansättning. Det påpekas attkammarrällen alllid har möjlighel all anlita särskild sakkunskap om del behövs.Några remissinslanser befarar all de särskilda ledamöterna kommer all handlasnarare som parisrepresenlanier för kommunerna än som opartiska ledamöier avkammarrällen.