prop · G303100 · 1979-12-31 00:00:00 — Till sådana områden hör ^urvalsbestämmelsemaför antagning till ^högskole^ulbildning och vissa delar av anslagssystemet.Därutöver kommer, i enlighet med regeringsförklaringen, en snabb prövning allgöras av tillträdesregler och spärrar. När det gäller urvalet vid antagningtill huvuddelen av ^utbildningslin-^jema i högskolan är del i huvudsak två^effekler av nuvarande ^regelsyslem som föranleder åtgärder. Den ena är de^svårigheler som uppenbarligen uppslån för de studerande som eftergymnasieskolan önskar ^Prop.1979/80:100 Bilaga 12 362 börja studera i högskolan all också då bli antagna, den^s.k. Den andra är tillgodoräknandet av^föreningsverksiimhct som merit. dessa frågor bereds nu inom UHÄ. Jag harerfarit t^itt UHÄ avser att redovisa resultatet av ^denn^ti beredning i sådanlid att det blir möjligt för mig ^atlåterkomma ^lill regeringen med^förskig till ^piop()sitic)n i ^dess^ti frågor att föreläggas vid innevaranderiksmöte. Del finns vidare allmänt sett anledning att ha uppmärksamheten^riklad på de effekter på ^rekryleringen som de nya ^tilllrädesreglerna får.Hittillsvarande ^erfarenhe^ler tyder på ^atl reglerna ^kommii all, i varjefall för vissa hån spärrade utbildningar, missgynna ^ungdomssluderande ochkvinnliga studerande. Jag vill i ^della sammanhang ^erinia om all någon redovisning av ^anlagning-^en till enstakakurser ännu ^inle har ^skell. Delta slag av utbildning ^ulgör en stor del avhög^skolans samlade utbildningsutbud. En redovisning av rekryteringen i skildahänseenden ^lill ^enslaka kurser är således nödvändig för alt få en samlad bildav högskolereformens ^effekler på den ^lolala ^rekrylering^en till högskolan. Jag uppdrog åt ensakkunnig i ^depariemenlei all se över befogenhetsfördelningen inom högskolan.Den sakkunnige har avlämnat betänkandet (Ds ^U^ 1979: I) Endecentraliserad högskola. 1 detta tas bl. a. upp vissa frågor rörande^anslagssystemel och sammansättningen av olika organ inomhögskolemyndigheterna. Betänkandet har varit föremål för remissbehandling ochärendet bereds för ^närvaiande inom ^regeringskan^sliel. Jag återkommer senaretill regeringen i denna fråga med förslag om proposition att föreläggasriksdagen vid ^innevarandé^^riksmöte. Jag kommer därvid också att ta uppförslag som föranleds av det ^remissbe-^handlade huvudbetänkandet ^(SOU1979:47) från ^ulredningen ^(U 1975: 14) om studiedokumentation och statistik för högskolan. Jag kommer i del följandeall la upp vissa frågor som föranleds av vunna ^erfarenheler av högskolereformen. Genom riksdagensbifall till regeringens proposition 1978/79:119 om forskning ochforskarutbildning ^m.m. a,viktiga förutsättningar ^lagls fast för en förbättrad forskningsplanering.Regeringen har sedermera uppdragit ät UHÄ, ^(SCB),forskningsrådsnämnden ^() och delegationen för vetenskaplig och ^lekniskinformationsförsörjning att i olika delar utreda förutsättningarna för ochlämna förslag om bl. a. förbättrad forskningsstatistik, registrering av forskningsprojekt,^för^söksverksamhel med ^ell ^syslem för dimensionering av forskarutbildningen,^fakull^ctsprogram för forskning, ^m.m. Samtliga dessa ^ålgärder syftar tillatt ge bättre grund för forskningsplanering på alla nivåer. Jag räknar med ^atlde nämnda myndigheterna kommer all redovisa ^resullal av sitt u^tredningsarbetei sådan tid att det blir möjligt för mig ^atl i samband med au regeringen underinnevarande mandatperiod förelägger den första ^forskningspoliliska^proposilionen också ge ^ell ^samlal förslag ^lill utbyggnaden av de nyssnämnda^instrumenlen för forskningsplaneringen. 1979/80:100 Bilaga 12 363 Det innebär ^atl de givna uppdragen bör vara ^helleller delvis redovisade ^lillregeringen ^senasl vid ^milten av är 1981. Högskolereformen rörde i^alll ^väsenlligl den grundläggande högskoleutbildningen. Även om såledesforskningen och ^forskarulbildningen ^inle i första hand avsågs beröras avreformen ligger det likväl i sakens natur alt denna ändå gett dessa^verksamheier delvis nya förutsättningar. Jag behöver ^endasl nämna denförändrade ^rekryleringen ^lill högskolan, anknytningen av nya utbildningar^lill forskning och forskarutbildning och det nya anslagssystemet inomhögskolan som exempel på förändringar som ^direkl eller indirekt påverkarforskningen och forskarutbildningen. Regeringen tillkallade ^mol denna bakgrundunder en särskild kommitté ^(U 1979: 11) vars ^uppgifl är ^atlstudera forskarutbildningens och forskningens villkor inom den nya högskolansamt inom ramen för de övergripande målen för högskolans ^verksamhel lägga framde förslag den kan finna anledning ^lill i ^syfle alt förbättra samstämmighetenmellan högskolans två huvudverksamheter. Jag anser att det är angeläget all ien ^ulredning av denna karaktär skapa så goda ^förulsältningar som möjligt förforskarna och lärarna själva ^atl komma till tals. Jag har därför ^gelt^kommillén en sådan sammansättning ^atl den ^näslan helt beslår av forskare ochforskarstuderande verksamma inom högskolan. Kommittén skall avlämna sinslutrapport senast i mitten av . Jag utgår ifrån all denna ^rapporlkommer att utgöra en viktig del avunderlaget för den nyssnämnda ^forskningspoli^liska propositionen. Jag räknar med alt såväl^lärartjänstulredningen ^(U 1977:04) som ^forsk-^ningssamverkanskommitlén ^(U1978: 01^)^ kommer att avlämna sina ^betån^kanden under första halvåret 1980.^Lärartjänstulredningen fick i samband med beredningen avforskarutbildningsutredningens förslag inom bl. a. i uppdragatt också se över tjänsteorganisationen för forskarutbildning och forskning.Jag angav därvid att det var angeläget ^atl utbildning och for^skning kundeförenas i en och samma ^ijänst. fick också ^lilluppgift att föreslå lämpliga former för studiestöd vid forskarutbildning.^Ulredningens förslag kommer sålunda all röra utomordentligt betydelsefulladelar i högskolans forskningsorganisation. ^Forskningssamverkanskommilténhar ^lill uppgift att pröva utbyggnaden av formerna för kontakt mellanhögskolans forskningsverksamhet och annan ^offenllig ^förvallning och delenskilda näringslivet. Kommitténs huvuduppgift är alliså alt föreslå ^ålgärderför ^atl vidga högskoleforskningens kontaktytor ^mol omvärlden. ^Kommillén, somdelvis kommer all kunna basera sina förslag på ^försöksverksamhel i egen regi,täcker sålunda med sitt ^arbele en vital del av planeringsförutsättningarna fören mera genomarbetad forskningspolitik. Jag räknar med ^atl kunna ^åierkommatill regeringen tidigast med förslag om att föreläggariksdagen en proposition grundad på de båda kommittéernas ^betånkanden och^remiss^ytlrandena över dessa. ^Prop.1979/80:100 Bilaga 12 364 Av min redovisning framgårall högskolan, både dess grundläggande ^uibildning och dess ^forskaruibildningoch forskning, är inne i en period av utvärdering och successiv omprövning avarbetsvillkor och arbetsformer. Genom besluten om högskolereformen åren 1975och 1977 och om forskningen och forskarutbildningen har deövergripande målen och de yttre organisatoriska ^r^timarna för högskolans^verksamhel lagts fast. Del är inom dessa som utvecklingsarbetet och desuccessiva omprövningarna i huvudsak får bedrivas. Jag vill redan här strykaunder all jag anser all del är angelägel all i del fortsatta förnyelsearbetetutgå från när del gäller den grundläggande högskoleutbildningen, i huvudsakoförändrade budgetramar och när det gäller forskarutbildning och forskning all^reformuirymmel måste skapas delvisgenom omprövningar av användningen av befintliga resurser. De medelsanvisningarför högskolans verksamhet som jag i det följande förordar medger således förden grundläggande utbildningen i huvudsak ingen reformverksamhet somförutsätter ^lillskoli av ytterligaremedel. När del gäller forskningen och ^forskarulbildningen förordar jag en^belydande uppräkning av anslagen. Delta är ^etl uttryck för den utomordentliga^vikl som forskningen enligt min mening på lång ^sikl har för ^vårl samhällesutveckling. Det är också ^etl uttryck för att just av ^detla skäl en förnyaduppbyggnad av våra forskningsresurser ^inle kan ske ^momenlanl utan måstefortgå . En^långsiklig planering av åtgärder är därför ytterst angelägen och egentligen en^förulsältning för all de årliga resurstillskotten skall kunna ges en högverkningsgrad i förnyelsearbetet. I det följande förordar jag därför en nivåför utbyggnaden av forskningsresurserna under de tre följande budgetåren. Jag går över ^lill alt taupp vissa frågor rörande den grundläggande högskoleutbildningen och återkommersenare ^lill forskningen och forskarutbildningen, 1 del ^senasle ^årels debattom högskolan har ^ulbildningens och forskningens kvalitet skjulils iförgrunden. ^Kvalilelen har av många ^debattdellagare ^ansells vara såbristfällig att man har präglat ^uUryckel ^universitelens kris. UHÄ har i dentryck^ta delen av ^siu budgetförslag för budgetåre^t^ 1980/81 bl. a. erinrat omatt den svenska debatten har sin motsvarighet i de flesta industriländer och^atl ^deballen rörande dessa frågor har börjat långt ^lidi^gare. Ett av skälen^lill att den högre utbildningen och forskningen inom den industrialiseradevärlden uppfattas vara i kris tycks vara ^aU dessa verksamheter under^1970-lalet har drabbats av samhällsekonomiska åtstramningar som nyakrav har ^slällls på ^ulbildningens och forskningens lyhördhet för ochanpassningsförmåga till nya samhällsförhållanden. UHÄ stryker också under all^deballen om utbildningens och forskningens kvalitet ^måsle för all varavärdefull ge utrymme för nyanseringar. Det är nödvändigt all definierabegreppet kvalitet ^efler det sammanhang del används i ^saml också ange medvilka värdeskalor ^kvalilelen bör mätas. ^Prop.1979/80:100 Bilaga 12 365 Jag har ^lidigare oftaframhållit värdet av den högre ^ulbildningens internationaliseringoch att forskningen i sig är en ^internalionell ^verksamhel. I del följande^kommerjag också, trots del ansträngda budgetläget, alt förorda fortsatt stödtill sådana strävanden. ^Ell viktigtled i ^intcrn^titionalisering-^cn av högskolan är givetvis ^atl ge en vidarereferensram för bedömning av utbildningens och forskningens kvalitet än vad som kan ^åsliidkomm^tis^enbari genom nationella perspektiv. I en sådan referensram ingår^sjålvfal-^lel också den internationella debatten om universitetens utvecklingoch deras förändrade roll i ^samhällel. Del bör enligt min mening vara bådeangeläget och stimulerande för högskolemyndigheter på skilda nivåer att följaockså denna ^inlernalionella debatt för ^atl därigenom få ^etl ytterligareperspektiv på den egna verksamheten. Jag delar ^UHÄ:s^uppfallning all ^kvalilelsbegreppet, tillämpat på högskolans ^verksamhel, kanha många skiftande betydelser. ^Eör att debatten skall bli fruktbar måste densåledes också innehålla preciseringar av i vilka avseenden ^kvalilelen^diskuleras och vem som i ^detla avseende har ansvaret för^kvalilelsvillkoren. Resonemanget kan belysas genom t. ex. en indelning av^ulbildningens kvalitet i olika dimensioner. En dimension skulle då kunna varaundervisningens ^ulformning. Till denna kan föras kunskaps-, metod- och teoriinlärning,kreativitets- och kritikutveckling samt kunskaps- och ^färdighelskonlroll. Enannan dimension kan vara ^ulbildningens tillgänglighet. Till denna förslämpligen tillgängligheten i geografisk mening och regler för tillträde ^lill^ulbildningen. En ^Iredje dimension kan vara utbildningens organisation ^l.ex.möjligheter till eller krav pä ^atl varva utbildning och förvärvsarbete, viss bredd och/eller fördjupning av studiernapå utbildningslinje och liknande. En fjärde dimension kan vara utbildningensinnehåll. Till denna kan räknas ^l.ex. frågor om hur utbildningens innehålluppfyller målet för en viss utbildning och utbildningsutbudet granskat ^molindividuella och samhälleliga behov. En precisering avkvalitetsdiskussionen, exempelvis på del ^säll jag här har skisserat, skullebidra ^lill all ^förbällra ^förulsältningarna för alla i högskoleverksamhetendellagande parter, däribland regering och riksdag, all angripa de förhållandensom påverkar ^kvalilelen. Jag är också ^medve^len om ^atl kvalitetens olikadimensioner har samband med varandra. Den ena dimensionen förutsätter i vissaavseenden den andra och vice ^versa. Men även ^detla ^lalar för en merapreciserad ^kvaliletskriiik därför alt del då blir lättare all förutse vad enåtgärd inom en ^kvalilelsdimension får för återverkan inom andra dimensioner.En ytterligare fördel kan också nås, nämligen den all förhållandel mellan^kvalilet och resurser kan belysas i skilda avseenden. Den förda ^kvaliletsdeballen visar^enligi min mening all en del av de kvalitativa ^brisier som har påtalats börkunna avhjälpas ulan ^resurslillskoU. Jag är också ^medvelenom all varje debatt om ^ulbildningens kvalitet innehåller ^motsällningar som ärgrundade på skilda värderingar och sam- 1979/80:100 Bilaga12 366 Det är ^därtor fåfängt att tro att^kvalitelsdebatten, oavsett hur man väljer att strukturera den, skulle kunnaleda till samförstånd om något slags objektiva kriterier för kvalitetsmätning.Mitt syfte med att förorda ^någol slags strukturering av debatten är istället all bl. a. få en ^tydligaie bild av vilka de områden är därskilda ^värdering^tir spelar störst roll för kritiken. Därigenom ges bättremöjligheter att bedöma vilka ^föiänd^ringar kritikerna önskar och vilken^belydelse dessa förändringar skulle ha för högskolans utveckling och därmedför dess roll i samhällsutvecklingen. Åtminstone i ett avseendehar ^kvalitelsdebatten gett oroande tecken om ^brisier. Jag ^länker då på denkritik som har riktats mot standarden på kunskaper och färdigheter ^samlförmåga till kritiskt tänkande hos destuderande som genomgått utbildningen framförallt inom delar av^ulbildnings-^seklorerna för ^adminisiraliva, ekonomiska och sociala yrken och ^kultur-^och^informalionsyrken ^saml vissa ^enslaka kurser på ^molsvarande områden.^Kriliken tyder på att undervisningens uppläggning, kunskapskontrollen ellerde studerandes ^arbelsinsalser intealltid fyller de krav som måste kunna ställas på högskoleutbildningen. Kritikhar också riktals ^mol det avtagande intresset från de studerandes sida allengagera sig i ^fördjup-^ningssludier. ^UHÅ har i sin ^anslagsframslällningberört ^della problem. ^Anslrängningar ^måsle göras för all vända dennautveckling om en god ^rekrylering ^lill forskaru^tbildning skall kunna säkras.Det är också ^vikligl för alt förbät^tra de utbildades möjligheter päarbetsmarknaden. Det ankommer på högskolemyndigheterna alt vidta de åtgärdersom fordras för alt röja undan dessa ^brisier. Jag lar också i del följandeupp några frågor med betydelse för ^ulbild^ningens kvalitet ur skildasynvinklar. ^Etl av de grundläggandemotiven för ^högskoleieformen var all skapa instrument för den långsiktigaplaneringen av högskolans roll i samhällsutvecklingen. Till denna roll hör allhögskolan genom sin utbildning och forskning skall medverka i utvecklingen avskilda samhällsområden ^l.ex. inom kullurliv, social omvårdnad och ^hälso- ochsjukvård, regional utveckling, arbetsliv och näringsliv. Rollen ärutomordentligt krävande och det fordras därför en betydande tid för ^atl den skall få en^lillfredsställande ^Ulformning. Den beslår bl. a. av planeringsuppgifter somskall ulföras dels på var och en av de olika högskolenivåerna, dels i samverkanmellan dessa. Uppgifterna måste preciseras och vägas samman. ^Arbelel på allgenomföra reformen har i^belydande ^ulslräckning fåll ägnas ål att bygga upp de olika^planeringsinslrumenlen och alt ^inhämla ^erfarenheler som kan ligga ^lillgrund för justeringar av delar i reformen. Även om en hel del justeringar kanbehöva ^vidlas också framgent får detta enligt min mening inte förhindra ^atluppmärksamheten i ökad ^ulslräckning riktas ^mol den mera långsiktigaplaneringen av högskolan. Del är ^nalurligl alt UHÄ ^Prop.1979/80:100 Bilaga 12 367 därvid måste ha uppgiften ^atl på nationell nivåutarbeta planeringsunderlag och bereda de övergripande riktlinjerna förhögskolans utveckling. Mot den bakgrunden är del enligt min mening glädjande^atl ^UHÅ i sina förslag till anslagsframställning så utförligt tagit uppproblem kring den långsiktiga planeringen. Jag delar ämbetets ^uppfallning altdetta ^arbele måste ske successivt, ^inle minst för all dialogen mellan^siatsmakterna och högskolan och mellan de ^skild^ti nivåerna inom högskolanskall kunna finna ändamålsenliga former. Med hänvisning till vad jag har nämnt om ^ell avmotiven för högskolereformen är det enligt min mening nödvändigt altutvecklingen av högskolans planering sker så att den också leder ^lill breddadeoch fördjupade kontakter mellan högskolan och andra samhällssektorer. Jagkommer i det följande att beröra planeringsförutsättningarna på några avsnittav högskolans ^verksamhel. Innan jag går in på dessa vill jag emellertid ange^ell par utgångspunkter. Den ekonomiska situation somkan förutses under de ^närmasle åren kommer ^inle alt ge utrymme för enreformverksamhet väsentligen grundad på ^lillskoliav nya resurser. De reformer som ^måsle ^vidlas får ^därtor i hög utsträckningfinansieras genom omprövningar av redan befintlig verksamhet. Delta synsättpräglar också mina förslag i del följande såvitt avser högskolans grundläggandeutbildning. När det gäller högskolans forskarutbildning och forskning ärförhållandet delvis annorlunda. Enligt min bestämda uppfattning är del nu^nödvändigl all ställa ökade resurser ^lill förfogande för en långsiktigutveckling av forskarutbildningen och den grundläggande forskningen. Jag vill emellertid erinra om vad jag anförde iföregående budgetproposition, nämligen angelägenheten av all de nytillkommanderesurserna för forskarutbildning och forskning anvisas ^lill olika områden av^velenskaplig ^verksamhel efter en noggrann prövning och ^atl avkall på kravetpå ^omprioriteringar inom ^ledan befintliga resurser ^inle får ske. Del är enligt min meningutomordentligt angeläget ^atl skärpa ansträngningarna att inom de redananvisade resurserna åstadkomma en höjd kvalitet s^åväl i den grundläggandehögskoleutbildningen som i ^forskarul^bildningen och forskningen. Tyngdpunktenbör således ^förskjuias från en kvantitativ till en kvalitativ planering. Högskolans^siudieorganisalion har utformats bl. a. i ^syfle all skapa överblick över ^ell^utomordentligl rikt och varierat utbildningsutbud för att därigenom^underiälla dimensioneringen och fördelningen av resurser på skildautbildningar. De breda ^yrkesutbildningsseklorerna med sina allmänna utbildningslinjerär avsedda att svara ^mol mera ^sladiggivande behov av ^högskoleuibildadpersonal inom olika arbetsmarknadssektorer. Lokala och individuellautbildningslinjer skall ^lillgodose behovet av regioners, högskoleorters ochenskilda individers mera specifika och ^lillfälliga 1979/80:100 Bilaga12 368 De är också tänkta ^atl kunna utnyttjasför ^atl pröva om ^etl studieprogram kan utvecklas ^lill en allmänutbildningslinje. De enstaka kurserna slutligenskall möta individernas och ^arbelsmarknadens önskemål om kortarestudieprogram för fortbildning och vidareutbildning och kortare allmännautbildningar ^saml också kunna ^ulnylljas av nya grupper studerande inomhögskolan som har behov av att pröva sin förmåga för vidare studier inom denna. Jag är medveten om allvilken indelning man än väljer för all få en överblick av högskolans^ulbildningsulbud så kan den ^kriliseras från olika ^uigångspunkter. Jag ärlikaså ^medvelen om all varje indelning riskerar all leda ^lill kons^tladegränser mellan enskilda utbildningar och ^seklorer. a. därför är det ^inlemöjligt att vid ^ell tillfälle lägga fast en ^siudieorganisalion som för långlid skall slå orubbad. ^Jusleringar av indelningen måste fortlöpande göras och^della gäller självfallet också den nuvarande ^sludieorgani-^salionen.Riksdagen betonade ^della förhållande vid ^silt s^tällningstagande ^lillhögskolereformen och jag har i ^lidigare propositioner erinrat härom. UHÄ avserockså alt i ^silt program för uppföljning av reformen granska den nuvarandestudieorganisationens ändamålsenlighet i praktisk ^till-^lämpning. Med dessa ^förulsältningargivna vill jag särskilt ange tvåutgångspunkter för tillämpningen av studieorganisationen. Den ena är allförslag om förändringar av formerna för ^ulbildningsulbudel ^måsle prövas ^molintentionerna bakom studieorganisa^tionen. Det är ^endasl när detta villkor äruppfyllt som det med säkerhet kan anges om en förändring också leder ^lill en^bälire tillämpning av ^organisalionen. Vissa erfarenheter lyder på allengagemanget för alt utveckla och bjuda ^ul ^elt utbildningsutbud, vilket i sigär myckel ^positivi, ibland leder ^lill^etl kringgående av ^beslämmelsema för studieorganisationen. Härav följer ^lällall ^överskädlighelen i ^ulbild^ningsulbudel försvåras och all ^inlenlionernabakom beslut om lokalisering av utbildning och anvisningar av medelför denna ^inle efterlevs. Jag vill här erinra om vad jag i föregående^budgeiproposilion anförde om inrättande av lokala utbildningslinjer. Den andrautgångspunkten är all förslag om förändringar av formerna förutbildningsutbudet bör innehålla en analys av deras följdverkningar för^organisalionen som helhet. Målen för sådana förändringar ^måsle enligt minmening vara följande: ökad klarhet ochöverblick i fråga om ^ulbildningsulbudel för all ^åslad^komma enlättillgänglig ^informalion ^lill de^sluderande och arbetsmarknaden, underlättande avhögskolemyndigheternas förnyelse av utbildningsutbudet och dess utveckling av^ulbildningens innehåll och undervisningsformer, klarare och meragripbart underlag för de beslutande instansernas ställningstagande ^lill^ulbildningens dimensionering och lokalisering ^saml anvisning av medel. ^Prop.1979/80:100 Bilaga 12 369 ^Ändringiir ^;iv formerna för^ulbildningsulbudel bör således föregås ^tiv en prövning ^mol ^samiliga avdessa mål. Jag vill i ^detföljande fästa uppmärksamheten på n^ågra fr^ågor av annan ^karaklär vid^lillämpningen av studieorganisationen. Den ena rör samverkan mellan sektoreroch mellan linjenämnder. När sektorsorgan eller organ för linjer eller grupperav linjer inrättas kan därav på någon sikt utvecklas administrativa gränser somförsvårar samverkan mellan organen. ^Della kan leda till ^atl tillämpningen av^studieorgiinisalionen inom ett visst organs område kan komma all mer ellermindre ^markanl avvika från tillämpningen inom högskolan i övrigt. Vidare kanmöjligheterna försvåras all i ^samarbe^le över ^sekiorsgränser och^linjenämndsgiänser utveckla utbildningar med inslag från skilda områden.Högskolans möjligheter all smidigt anpassa ^silt utbildningsutbud tillförändringarna på arbetsmarknaden och de studerandes skiftande önskemål omutbildning kan på så sätt komma alt allvarligt begränsas. Jag är ^medvelen omalt vad jag här har berört är ^ell problem som gäller all administrativverksamhet och ^inle ^någol som är ^specifikl för högskolans^siudieorganisalion och institutionella ^organisalion. Del förtjänar likvälatt nämnas i ^della sammanhang. Inom högskolan vilar ^ansvarei för alt^molverka en sådan utveckling i första hand på de lokala ^slyrelserna. Jagutgår frän all dessa med uppmärksamhet följer ^ulvecklingen på ^della område. Den andra frågan rören tilltagande benagenhet hos de lokala högskolemyndigheterna att viljaspjälka upp de nuvarande allmänna utbildningslinjerna i ytterligare sådana.^Ell ^moliv härför som ofta förs fram är all man därigenom ^iror sig fä ^bälire^möjligheier all informera om en ^variani eller gren inom redan ^exislerandeallmän ^ulbildningslinje och pä så sätt också lättare all ^rekrylera studerande^lill utbildningen. Även denna fråga berörde jag i föregående årsbudgetproposition. Enligt min ^uppfallning är enbart ^informaiionsmotivet inteen tillräcklig grund för att splittra upp de allmännautbildningslinjerna. Utbildningsplanerna för dessa ger i allmänhet en betydandelokal frihet att variera ^ulbildningens innehåll i linjerna, ^Avsiklen meddenna ^frihei är bl. a. att de studerande på en linje skall ha goda möjligheteralt välja studieinriktningar inom linjen och ^atl undvika attutbildningslinjerna blir starkt specialiserade.