prop · G30385 · 1979-12-31 00:00:00 — En förbudsregel av nu angiven innebörd får inte ges slörreräckvidd än som påkallas av regelns syfte. Den bör kunna förhindra att de somär inblandade i rättegången påverkas av en upptagning i en för utredningennegaliv riklning. När del gäller personer som i ijänslen eller annars yrkesmässigtdeltar i rättegången, dvs. rättens ledamöter, åklagare, försvarare och liknandetorde som regel någon begränsning av upptagningsrälten av hänsyn till dessapersoner knappasi bli aktuell. Del är i slällel av naturliga skäl främslutsagor av enskilda parter saml av vittnen och sakkunniga som berörs. När delgäller enskilda parter blir del i brottmål fråga om utsagor av säväl målsägandesom tilltalade, medan i tvistemål både förhör under sanningsförsäkran oeh s.k.fria partsförhör berörs. Med hänsyn lill vad jag nu har sagt bör förbudsregeln baraavse upptagning av förhör. Den bör alllsä inle vara tillämplig på t.ex.parternas slutanföranden. Regeln kan alltså tillämpas om del kan anlas altexempelvis en part uppfattar en upptagning som integritetskränkande eller påannal säll besvärande och delta kan förmodas återverka menligt på partensutsaga. Regeln medger däremot inle förbud mot upptagning som kan uppfattas somintegritetskränkande om upptagningen inte är till men förutredningen. Det kan bli aktuellt alt tillämpa den nu föreslagna regelni etl mål där endast en av flera misstänkta eller tilltalade personer lagfors.Av betydelse för prövningen blir dä endast frågan om inspelningen är till menför ulredningen i målet mot den person som för tillfället lagfors. Däremot fårförbud inle meddelas på den grunden alt en upptagning i det försia målet skullekunna försvåra utredningen i ell senare mål. När det gäller atl pröva om förbud skall meddelas i enkonkret situation kan det finnas anledning all göra åtskillnad mellaninspelning som görs av parter eller andra som agerar i rättegången å ena sidanoch av åhörare å andra sidan, I allmänhet får parter anses ha ett störreinlresse av att kunna göra upptagningar än vad åhörare i rättegången har. För enpart och i synnerhet partens ombud kan en inspelning under förhandlingen varavärdefull under sakens fortsalla handläggning eller inför etl eventuelltöverklagande. Därför bör särskild försiktighet visas med att meddela sådanapersoner förbud. När del gäller ifrågasatta upptagningar av åhörare, däribland massmediarepresentanter, lorde risken för negaliv Prop.1979/80: 87 11 påverkan hos nägon som skall uttala sig i rättegången varastörre än annars. Frågor om förbud mol bandinspelning som aktualiseras avordningshänsyn prövas, som har nämnts, av rättens ordförande. Defrågor om förbud som det nu gäller är emellertid av sådan karaktär att beslullämpligen bör fallas av rätten i dess helhet. Del är naturligt all inslällningenhos parlerna och andra som skall höras tillmäts stor betydelse, Rälten börsjälvmant kunna ta upp en fråga om förbud mot upptagning, Rälten att göra upptagning är i princip oberoende av omförhandlingen hålls inom stängda dörrar. Har förordnande om slängda dörrar meddelalsav hänsyn till en part, lorde det emellertid ofta föreligga slörre anledningall förbjuda enskilds upptagning. Har en upplagning inte förbjudits kan detlikväl föreligga skäl atl med slöd av 5 kap, 4 S RB förordna all vad somförekommit vid förhandlingen inte får uppenbaras, I prop, 1979/80:2 föreslås enändrad lydelse av 5 kap, 4 § RB, Även den ändrade lydelsen ger möjlighet tillsådana förordnanden, I förhållande till gällande ordning innebär dockpropositionsförslaget den begränsningen att förordnanden endast kan avseuppgifter för vilka hos domstolen gäller sekreless enligl den föreslagnasekretesslagen, I 9 kap, 5 § RB finns en sanklionsbestämmelse som gällerbl,a, den som inte efterkommer föreskrifter som meddelals lill ordningensupprätlhållande. Denna regel bör kompletteras med en straffbestämmelse föröverträdelse av förbud mot bandinspelning. En tillämpning av den föreslagnastraffbestämmelsen förutsätter alt räliens ingripande sker under förhandlingen.Överträdelse av förbudet kan också medföra atl vederbörande utvisas urrättssalen (5 kap. 9 S försia styckel RB). När jag har talat om domstolar och möjlighetenall förbjuda bandupptagningar där harjag avsett de allmänna domstolarna. Detsaknas skäl att ha en annan ordning beträffande övriga domstolar och andramyndigheter för vilka är lillämpliga. Detta påkallaren följdändring i förvaltningsprocesslagen (1971: 291). Avslutningsvis vill jag beröra en annan fråga som hartagils upp under remissbehandlingen, nämligen rätten lill återgivning avinspelat malerial. Enligt min mening torde möjlighelen all förbjuda upptagninggöra att frågan om återgivning i många fall blir mindre aktuell, I den mån delföreligger ett behov av atl särskill reglera återgivning av material somtagits upp vid rätlegäng får denna fråga prövas i annal sammanhang. Jag villerinra om all integriletsskyddskommitlén i sill remissyttrande (se bilaga 2)framhållit alt den avser alt i sitt slulbelänkande behandla användning avmalerial som upptagits bl,a, vid privat bandinspelning vid rättegång. Fråganhar också yttrandefrihelsrältsliga aspekter. Den torde därmed falla även underytlrandefrihelsulredningens uppdrag (dir, 1977:71), Prop.1979/80:87 12 Det nuvarande förbudei i 5 kap. 9 § RB mol fotografering irättssalen är enligt min mening välgrundat och fyller en viktig funktion frånsåväl integritetsskydds- som ordningssynpunkl. Förbudet, som torde avse endastfotografering under själva förhandlingen och gälla även elektroniskbildupplagning såsom vid inspelning för TV, är väl avgränsat. Med hänsynhärtill och då det under utredningen och remissförfarandet inte har framkommilnågot som pekar pä ett behov av ändring anser jag - i likhet med DV ochflertalet remissinstanser - all nuvarande ordning bör bibehållas. I enlighel med del anförda har inom justitiedepartementetupprättats förslag till 1. lag om ändring i 2. lagom ändring i förvaltningsprocesslagen (1971:291). Förslagen bör fogas lill protokollet i della ärende som bdaga 3. Jag hemsläller alt lagrådets yttrande inhämlas överförslagen lill 1. lag om ändring i 2. lag om ändring i förvaltningsprocesslagen (1971:291). Regeringen beslular i enlighet med föredragandenshemställan. Prop.1979/80:87 13 Utredning om rättslig reglering av enskilds bandinspelningm.m. (dnr 2938-1974) Genom beslul uppdrog regeiingen åtdomstolsverket atl dels ulreda frågan om rättslig reglering av privalabandinspelningar vid rättegång, dels pröva i vad mån det nuvarande fotograferingsförbudetenligl 5 kap. 9 S rältegångsbalken bör behållas. Samråd borde ske medråitegångsutredningen (Ju 1977:06), får härmed överlämna PM angående rältsligreglering av enskilds bandinspelning vid rättegång m, m. Enligt överenskommelse med rätlegångsulredningen harsamråd med ulredningen sketl på sä säll att översänt denfärdigställda PMn till utredningen för yttrande, avgavden sitl yttrande till , se bilaga. Vad rättegängsutredningen anförl har inte föranlettdomslolsverket atl omarbeta PM. vill emellertid göra nägraförtydliganden med anledning av rätlegångsutredningens yttrande. 1 sammanfattningen lill PM har domslolsverkel framhållitatt själva inspelandet på band visserligen kan vara lill besvär för den sommedverkar i rättegången men atl beaktansvärda problem knappasi uppkommer annalän i samband med uppspelning av inspelningen. De återgivningar man enligtdomstolsverkets uppfattning närmasl kan tänkas vilja rättsligt reglera är desom via radio eller TV når ut lill ett slorl anlal människor eller som pä annalsätt kommer lill allmänhetens kännedom. anser alt deöverväganden som härvidlag bör göras inte ryms inom ramarna för verketsuppdrag. har kritiserat domstolsverketstolkning av uppdraget och menar att de överväganden av inspelningsfrågan sominle tar hänsyn till ålergivningsmöjligheten är av mindre inlresse. Kritiken är såtillvida förfelad att domslolsverket harövervägt atl knyla etl inspelningsförbud till inspelningens syfte (se PM s. 511). har emellertid inle kunnal förorda en sådan ordning. Ettgenerelll förbud mot inspelning i publiceringssyfte skulle nämligen bli alltförvidsträckt och etl in casu-förbud skulle bli svårt atl tillämpa.Domstolsverkets bedömning har därvid skett mot bakgrund av alt någol uttalatbehov av förbud inte kan anses föreligga. Prop.1979/80:87 14 Anser rätlegångsulredningen alt domslolsverket skullebedöma behovet av alt i exempelvis radioansvarighelslagen införa bestämmelsersom begränsar rätten alt återge vad som upplagils vid rättegång vidhåller domslolsverkelalt della inle kan anses följa av uppdraget, Veikel har för sin del inle ansettsig böia fcjreslå atl frågan uireds i annan ordning. Vad rätlegångsulredningen anförl (s,5) om möjlighet förordföranden alt förbji da inspelning som visar sig vara till men föi'ulredningen i målel kan vara förtjänt av viss uppmärksamhet,antaganden om behov av etl sådant inspelningsförbudvinner emellertid såsom anförts inte någol stöd av vad som framkommil underdomstolsverkels utredning. fJomslolsverkel kan därför inte finna att en sådanreglering äl' påkallad. Frågan kan emellertid visa sig behövaövervägas ytterligare eller remissbehandlingen. Med hänsyn till vad råitegångsutredningen anförlbeträffande skyldighet för domstol alt tillhandahålla kopia av rättensfonetiska upptagning vill fiamhålla atl del torde uppslå storasvårigheter för domstolarna all tillmötesgå en begäran om sådan kopia. har sig bekanl har nägra framställningar om sådana kopior integjorts. Skulle det emellertid uppstä problem kommer domstolsverketsjälvfallet att vidiaga nödvändiga åtgärder, ärende har avgjorts av domstolsverkels slyrelse, slulliga handläggningen har deltagit , ordförande. GunillaAndré (skiljaklig, se bilaga I), Styrbjörnvon Feilitzen, . och (skiljaktig, sebilaga I), I den slulliga handläggningen har även dellagilbyråcheferna saml avdelningsdirektören , föredragande, Prop.1979/80: 87 15 och är skiljaktiga ochanför: I lältegångsulredningens yllrande har föreslagits enbestämmelse av innebörd atl rätlens ordförande äger förbjuda atl annan änrätten tager upp förhör på fonetisk väg, om det kan antagas all upptagningen såbesvärar den som höres att det blir lill men för utredningen i mälel. Vi anser att de skäl rältegångsutiedningen har åberopatlalar för att beslämmelsen införs, Slyrelsensmajoritet har inle funnil lämpligl atl införa en regel av angiven innebörd ochgrundar sitt ställningstagande bl, a, på att under utredningsarbetets gånginom inte framförts önskemål om en sådan regel. Vi vill tilldetta anmärka atl vad som ibland händer i samband med rättegångar kanvara starkt oroande för t, ex, vittnen, och situationen kan vara sådan alt delsynes vara rimligl att till förmån för målets utredande bifalla önskemål fråndem all deras utsago inle skall spelas in av åhörare. Många inblandade råkarmer eller mindre oförskyllt in i rättegångar och känner slarka obehag. Delfinns anledning all länka på deras intressen. Prop.1979/80:87 17 Rättslig reglering av enskilds bandinspelning vidrättegång m. m. Prop.1979/80:87 18 1 Inledning .................................................................. ... 18 I, I Uppdragel............................................................ 18 1,2 Terminologi ......................................................... ... 18 2 Offentlighetsprincipen ................................................ ... 19 2.1 Allmänl ............................................................... ... 19 2.2 Offentlighetsprincipen i grundlag ........................ ... 20 2.3 Offentlighetsprincipen irättsskipningen................ ... 20 2.4 Offentlighetsprincipens problematik...................... ... 22 3 Integritetsskyddsaspekter ......................................... 24 3.1 Allmänt ............................................................... ... 24 3.2 Bandinspelning .................................................... ... 25 3.3 Fotografering ...................................................... 26 4 Ordningen viddomstolsförhandling ............................. 27 5 Fotograferingsförbudeti 5 kap 9 § 28 5.1 Förbudels tillkomst................................................. 28 5.2 Aktualiserade frågor om förbudei ......................... 29 6 Bandinspelning vid domstolsförhandling....................... 30 6.1 och frågor omenskilds bandinspelning .., 30 6.2 uttalanden ifrågan......... 31 6.3 Justitiekanslerns ärenden AD 385/73och AD 89/74 32 7................................................................................... Synpunkterpä och praktiska erfarenheter av frägor om privat bandinspelning m.m...................................................... .. 38 7.1 Synpunkter på frågan ombandinspelning............. 39 7.2 Synpunkter påfotograferingsförbudet.................. 42 8 Den tekniska apparaturen ......................................... 42 8.1 Bandspelare........................................................... .. 43 8.2 Fotograferingsapparaler........................................ 43 9 Översikt över utländsk rätt........................................... 44 9.2 ................................................................... .. 44 9.3 .................................................................. .. 45 9.4 ............................................................... .. 46 9.5 VäsUyskland ........................................................ .. 46 10 Domstolsverkels överväganden om privat bandinspelning 47 10.1.............................................................................. Offentlighetcontra integritet 47 10.1.1.................................................................... Totalförbud 48 10.1.2 Dispensibelt förbud....................................... .. 49 10.1.3 Differentierat förbud..................................... 50 10.2 Ordningssynpunkter ........................................... .. 53 10.3 Övriga synpunkter ................................................ 54 11................................................................................. Domstolsverketsöverväganden om gällande fotograferingsför bud ............................................................................. .. 54 1979/80:87 19 uppdrag har i försia hand varil atlöverväga huruvida förbud eller andra inskränkningar i den enskildes rätl allgöra egna bandinspelningar vid rättegång bör införas. Utgångspunkl för dessaöverväganden har varit intressekonflikten mellan å ena sidan de i rättegångeninblandade personernas berättigade krav på enskildhet och å andrasidan den öppenhel som skall prägla domstolsförhandlingarna. 1 och med attvissa principer intagils såsom grundläggande fri- och rättigheter i den nyagrundlagen begränsas möjligheterna all inskränka pä domstolsförhandlingensdrag av öppenhet ån mer. har inle funnil all de skäl som utifrån inlegrilelsskydds-synpunkltalar för införandet av inspelningsförbud i någon form har den tyngden alt demotiverar inskränkningar i offentlighetsgrundsatsen och den grundlagsfästainformationsfriheten. I de fall där personliga förhållanden kräver särskildhänsyn lorde reglerna om stängda dörrar omöjliggöra privala bandinspelningarföretagna av åhörarna. För alt stärka integritetsskyddel för sädana personerkan del ifrågasättas om inte rätten borde ges större möjligheler att hållaförhandlingarna inom slängda dörrar. Med slöd av föreskriften alt del ankommerpå rättens ordförande all upprätthälla ordningen vid rätlens sammankomster kanhan alllid förbjuda sådan bandinspelning som i tekniskt hänseende är slörande. uppdrag har gäld frågan om enskilds räftatl (Örela inspelning. Givetvis kan själva inspelningen vara till besvär försåväl den som är utsatt för inspelningen som för rätiegången, Hellöverskuggande dessa besvär är dock de problem uppspelningen av inspelningen kanförorsaka. Den problematik som är förknippad med frågan om privat bandinspelninggäller sålunda inle inspelningen utan återgivningen. Genom att införa ettinspelningsförbud skulle givetvis alla de problem som hänger samman medåtergivningen av det inspelade undanröjas. All på detla onyanserade sätt kommalillrälla med ålergivningsproblemen vore atl vidtaga alllför drastiskaåtgärder. De återgivningar man närmasl kan länkas vilja rättsligt reglera är desom via radio eller TV når ul till ell slort antal människor eller som på annatsäll kommer lill allmänhelens kännedom. De överväganden som härvidlag bör görasryms inte inom ramarna för detta uppdrag, I samband med sådana överväganden böräven frågor som direkl-ulsändning från rättegångar diskuleras, I uppdrag har även ingått atl pröva i vadmån gällande folograferingsförbud bör bestå. Även om förbudet ulifränordningssynpunkt numera är av underordnad belydelse så har del förintegritetsskyddsaspekten en så utomordentlig betydelse atl någon anledningtill liberalisering eller slopande av det enligt domstolsverkels mening inleföreligger. Prop.1979/80:87 20 Genom beslut har regeringen uppdragitåt alt dels utreda frågan om rältslig reglering av privatbandinspelning vid rättegång, dels pröva i vad mån del nuvarandefotograferingsförbudel enligt 5 kap, 9 § bör behållas, 1beslutet anfördes följande. Enligt 5 kap, 9 § (RB) ankommer det pårättens ordförande atl upprälthålla ordning vid rätlens sammanlräden och atlmeddela de föreskrifter som behövs. Han äger utvisa den som stör förhandlingeneller eljesl uppträder otillbörligt. Enligt beslämmelsen får folografi ej las irättssalen. Frågan huruvida fonetisk upptagning av annan än rätlen skalllillålas vid räliegång torde vara ell sådanl ordningsspörsmål som det enligtnämnda beslämmelse ankommer på räliens ordförande all avgöra. Närmare rättsligreglering av frågan saknas emellertid i RB, Med överlämnande av ett av justiliekanslern () den 27november 1974 meddelat beslut har JK i skrivelse lill jusliliedepartemenlelsamma dag hemställt om dels utredning -angående rältslig reglering av privatabandinspelningar vid rättegång, dels översyn av fotograferingsförbudel. Vidskrivelse har fogats dels yttranden av riksåklagaren, ,och , dels kopia av etl yttrandeav lagmannen i tingsräu lill JO Thyresson i elt hos denne anhängigtärende. 1 skrivelsen har JK framhållil att det bör övervägas att ge rättenmöjlighet att förbjuda bandinspelning av hänsyn till parternas eller vittnensinslällning, psykiska status e. d. Vad gäller fotograferingsförbudelifrågasätter JK om förbudet bör behållas ovillkorligt såsom Ln. Efter remiss har yttranden över framslällningen avgetts avintegriiets-skyddskommittén (Ju 1967:62), () och allmänhelenspressombudsman (PO). I beslutet angavs att samråd borde ske medrätlegångsulredningen (Ju 1977:06). I utredningsuppdraget anges alt ulredningen skall avseprival bandinspelning. Enligt gängse språkbruk menas med bandspelare sådanapparat som på magnetiserat tonband registrerar de elektriska spänningarljudvågor ger upphov till i en mikrofon. Huruvida andraIjudregistreringsapparater kan vara bandspelare är diskutabelt. En apparat sompä motsvarande sätt registrerar de eleklriska spänningarna på en magneliseradtråd bör rätteligen kallas Irådspelare. gör dock ingen åtskillnadmellan olika Ijudregistreringsapparater utan benämner dem i promemorian som Prop.1979/80:87 21 All direktutsändning till allmänhelen, varesig den sker via rundradiering eller via ledning till fasta mottagningsställen,faller uianför utredningen eftersom den endasi behandlar inspelning. 1 uppdraget sägs alt utredningen skall avse privatbandinspelning. ulgår därvid från alt med prival avses allbandinspelning som inle sker genom rätlens försorg. Bandinspelning gjord avförelrädare för del allmänna eller för massmedia jämställs sålunda medbandinspelning av enskild åhörare såväl som part eller annan i rättegångeninblandad person. En sida av den problematik som kan ha samband med fråganom prival bandinspelning av andras uttalanden är de upphovsmannaräitsligaförhållandena. Om sådana förhållanden överhuvudlagel kan föreligga dä delgäller inspelning vid domslolssammankomsl så lorde de dock vara av såunderordnad betydelse all man kan borise från dem i della sammanhang. Det är naturligt att medborgarna i en demokrati kankontrollera hur myndighelerna fullgör sina uppgifter. Konlroll kan utövas påflera säU. Ett kontrollmedel är offentligheten. Offentligheten tar sigvanligtvis ullryck på tvä sätl, dels genom alt den enskilde har möjlighet attövervara vissa sammankomster vid myndigheten och dels atl han har rätt att ladel av vissa av myndighetens handlingar. Det drag av öppenhel som härvidlagpräglar myndighetsutövningen brukar benämnas offentlighetsprincipen. Frågor omen rättslig regleging av enskilds bandinspelning vid rättegång måste övervägasmol bakgrunden av denna princip. Grundsatsen om offentlighet i rättskipningoch förvaltning har i vårt land erkänis och tillämpats sedan lång tid.Offentlighet i den meningen alt allmänheten äger åhöra förhandlingar införrätten går tillbaka till den tid då tingsmenigheten log verksam del iavgörandet av tvister och allmänna angelägenheter på häradsting och landsting.Såsom en rättighet för varje medborgare atl fritl ta del av myndighelernashandlingar framlräder offenllighetsgrundsatsen först vid slutet avfrihetstiden. Motiveringen för offentligheten har av i betänkandet Lag om allmänna handlingar (SOU1975:22) angivits på i huvudsak följande sätt: Genom alt myndigheternasåtgärder är föremål för allmän insyn får allmänheten möjligheler all kontrolleramyndigheternas handläggningsruliner, ambition och effektivitet. Felakligl ellerolämpligt handlande kan bli föremål för kritik, som i gynnsamma fall lederlill rättelse eller försvårar ell upprepande. Ovederhäftig och illa underbyggdkrilik mot korrekt arbetande myndigheler får svårare alt vinna tilltro hos enallmänhel. som genom offentligheten själv har möjlighel alt kontrollerasanningshallen i gjorda påståenden. Prop.1979/80: 87 22 bättrar också informationsläget överhuvudtaget, och denför en demokrati vitala debatten om samhällets organisation, uppgifter och tillståndkan föras med elt tillförlitligare underlag än om myndigheternas malerial inteslod till förfogande. 2.2 Offentlighetsprincipen i grundlag Enligl 2 kap. I S försia slyckel 2. regeringsformen ärvarje medborgare gentemot det allmänna tillförsäkrad informationsfrihet, enfrihel alt inhämta och mottaga upplysningar saml i övrigt ta del av andrasyttranden. Offenllighetsprinicipen kan ses som elt utlryck för denna räll tillinformation. Vidare är varje medborgare enligt I. samma paragraf tillförsäkrad frihel atl i t-al,skrift eller bild eller på annal sätl meddela upplysningar samt uttryckatankar, åsikler och känslor. innebär alt man normalt har räll att påolika säll återge vad man inhämtat vid offentlig sammankomst. Genom tilläggtill regeringsformen har offenllighetsgrundsalsen vid rättskipningenuttryckligen inskrivils i grundlagen som en särskild rältssäkerhetsgaranli.Enligt 2 kap. 11 S andra stycket stadgas nämligen att förhandling vid domstolskall vara offenllig. Regeln anses i förarbetena lill stadgandet vara envärdefull komplettering lill den allmänna informationsfriheten. Begränsningar av offentlighetsprincipen får enligl 12 §samma kapitel endasi ske genom lag eller genom annan författning efterbemyndigande i lag. Begränsning får endast göras för att tillgodose ändamål somär godtagbara i etl demokratiskt samhälle. Begränsningen får aldrig gå utövervad som är nödvändigt med hänsyn lill del ändamål som har föranlell den och ejheller sträcka sig så långl atl den ulgör ett hol mol den fria åsiktsbildningensåsom en av folkstyrelsens grundvalar. Begränsning får ej göras enbart på grundav politisk, religiös, kulturell eller annan sådan åskådning. Som exempel påomständigheter som kan föranleda begränsningar i offentlighetsprincipen angesi 13 S hänsyn fill rikels säkerhet, folkförsörjningen, allmän ordning ochsäkerhet, enskilds anseende, privatlivets helgd eller förebyggandel ochbeivrandet av brott. I övrigl får begränsningar ske endasi om särskill vikligaskäl föranleder del.