prop · G303180 · 1979-12-31 00:00:00 — Beredningen har föreslagit en sådan begränsning genom altundanta åtgärder som har betydelse för en fastighets nyttjande och därmed bl.a.avsell åtgärder i form av anläggande av vilivaiten och upptagande av villåkrar.Enligt min mening bör generellt gälla all en fastighetsägare inte skall behövatåla all en viltvårdsåtgärd ullörs på hans Prop.1979/80:180 20 om ålgärden medför olägenhet av belydelse för honom.Med en föreskrift om della i lagen kan del inte anses nödvändigl att dessulominskränka nytljanderällshavarnas beslutanderätt i dessa frågor. Medlemsslämman, på vilken beslul i viktigareangelägenheter skall fattas, bör enligt beredningen benämnas jaktslämma.Röstningen på jaktslämma föreslås kunna ske efler arealinnehav i sådana frågordär bara fastighetsägarna har beslutanderätt. 1 frågor där alla medlemmar harrösträtt bör enligt förslaget varje medlem ha endast en röst. Åven om det kan riktas principiella invändningar mol engradering av röstetalen ärjag beredd att ansluta mig lill beredningens förslag.De riks-normalstadgar för jaklvärdsområden som har utarbetats av Jägareförbundetanvisar som ett alternativ att röstetalen vid omröstning pä jaktslämma beräknasefter fastighetsägarnas arealinnehav inom jaktvårdsomrädet. Att slopamöjligheten all rösta efler arealinnehav skulle, som beredningen påpekat, kunnapåverka större markägares vilja att medverka i bildandet av jaklvärdsområden.Jag kan också hänvisa lill att enligt lagen (1973: 1150) om förvaltning avsamfälligheter skall, i frågor av ekonomisk betydelse, röstetalen beräknasefter andelstal, om en medlem begär det. Karaktären och omfattningen av verksamheten inom eltJaktvårdsområde kommer med beredningens förslag atl liksom bliberoende av vad som bestäms i samband med att områdel bildas och de beslul somsenare fattas inom området. Någon närmare reglering i lagstiftningen av hurdetpraktiska samarbetet skall bedrivas föreslås inte. Jag delar uppfattningen att del bör ankomma pä i förstahand faslighelsägarna själva att finna former för det samarbete som bästgynnar jaktvården inom deras område. Självlällel bör de förutsättningar tillsamverkan som jaktvårdsområdet ger tas till vara i så stor utstr.ickning sommöjligt. I likhet med beredningen anserjag alt åtminstone älgjakten och jaktenefter annat klövvilt än rådjur bör bedrivas som en gemensam angelägenhet överhela områdel eller i undantagsfall inom sektioner av området. Elt gemensamtutnyttjande av området bör eftersträvas också i fråga om jakl efter annat vilt. Inom områden där jakträttsinnehavarna utnyttjar området förjakt utan hänsyn till fastighetsgränserna kan fördelningen avJaklutövningsrällen liksom lämpligen ske med arealinnehavet somfördelningsgmnd. Det tillämpade systemet med Jakträttsbevis syneslämpligl och ändamålsenligt. Som villkor för alt fä jaga inom områdel slällskrav på innehav av sådant bevis. Genom att föreskriva viss areal för atterhålla etl Jakträttsbevis får varje fastighetsägare det antal bevis som hansmarkinnehav berättigar honom lill. Varje fastighetsägare har emellertid alltidrätt lill minst elt jaklrätlsbevis. Är jakten uppdelad på olika slags bevisgäller sistnämnda regel ett bevis av vardera slaget. Det totala antalet bevisoch den jakt varje bevis skall berättiga till bör självfallet bestämmas medhänsyn lill områdets jaktliga förutsättningar. 1979/80:180 21 Frågor av del slag jag nu har berört bör närmare reglerasi jaktvårdsområdels sladgar. Detsamma gäller frågan om i vilken utsträckningoch i vilka former upplåtelse av jakträtt skall förekomma inom jaktvärdsområdet. När det gäller jakträttsupplåtelser inom området kan delemellertid finnas ell behov av att i lagstiftningen föreskriva vissabegränsningar. F. n. gäller atl upplåtelse av all Jakt inom etl jaktvårdsområdeeller all jakl efter viss viltart kräver samtycke av alla fastighetsägare inomområdet. Regeln har tillkommit lör att förhindra all någon fastighetsägare gårmiste om sin jakträtt genom ett majoritetsbeslut i samband med atl områdetbildas eller . I likhet med beredningen anserjag all motsvarandebeslämmelse bör finnas också i den nya lagen. I jaktlagen llnns ytlerligare en bestämmelse tiil skyddför den enskilde fastighetsägaren. En fastighetsägare får inte hindras alt tillannan upplåta den Jakträtt han har inom området, om inte upplåtelsen ärolämplig med hänsyn till jaktvärden eller är till avsevärd olägenhet för övrigafastighetsägare. Den som får nyttjanderätt till jakten på en faslighel i ettjaklvårdsområde fär samma rätt att Jaga inom området som fastighetsägarenskulle ha haft. Ger stadgarna fastighetsägaren rätt att jaga inom hela områdelfår i stället nyttjanderättshavaren den rällen. Skall viss jakt bedrivas gemensamtfår nyttjanderättshavaren delta i den jakten i fastighetsägarens ställe. Som framgår av den nyssnämnda bestämmelsen kan emellertidjaktvårdsområdet under vissa förutsättningar vägra att godkänna en upplåtelse.1 praxis har det ansetts förenligt med bestämmelsen att i stadgarna föreskriva,atl en upplåtelse måste omfalla viss minsta areal för alt godtas avjaktvårdsområdet. Enligt beredningens förslag bör den nuvarande bestämmelsenom fastighetsägarnas upplåtelser inom ett jaklvårdsområde behållas i sak oförändrad.Jag har i det föregående framhållit viklen av att de möjligheter lill samverkansom jaktvårdsområdet ger tas lill vata i så stor utsträckning som möjligt. Delär både från allmän och enskild synpunkt önskvärt atl jakträttsinnehavarna farmöjlighet att utnyttja hela områdel för jakt och påtar sig ett gemensamt ansvarför viltvården. Genom en sådan samverkan kan jaktvården bli effektivare ochdärmed ett ökat antal jaktlillfällen skapas. Det förhållandet alt bildandet avjaktvårdsområden kan innebära att etl ökat antal jakttillfällen ställs tillföriögande för marklösa jägare bör självfallet inte motverkas genom regler somonödigtvis hindrar upplåtelser. Föratt främja såväl bildandet avjaklvärdsområden som utbudet av jaktmark bör del liksom i princip ståvarje fastighetsägare fritt att upplåta jakten på den egna fastighelen ävensedan denna tagits in i ett jaklvårdsområde. 1 ett område där jaktmarkenutnyttjas gemensamt oberoende av fastighetsgränserna kan emellertid sådanaupplåtelser komma alt ske i alltför slor omfattning. Alt göra en åtskillnad mellan fastighetsägare ochnyttjanderätlshavare i fråga om rätlen lill jakt inom ett jaktvårdsområde anserjag inte vara Prop.1979/80: 180 22 Har fastighetsägaren räu att Jaga inom helaområdet, bör upplåtelsen följaktligen innebära atl nyttjanderältshavarenövertar den rätlen. Det innebär emellertid all även fastigheter av mycketmälllig storlek får ctt högt jaktligt värde, vilket i sin tur kan leda till ettstort anlal upplåtelser. Viltbeståndet inom områdel kan komma atl utsällas förett jakltryck som inte var förutsatt vid områdets bildande och som inte ärförenligt med en god Jaktvård. Fastighetsägarnas rätl att avtala om upplåtelserbör därför inte gälla oinskränkt. Jaktvårdsområdet bör som beredningenföreslagit kunna vägra atl godta sådana upplåtelser, om de äi- olämpliga medhänsyn till jaktvården eller på annat sätt är till avsevätd olägenhet förövriga jakträttsinnehavare inom området. Del kan förutsättas att det liksom blir vanligtatt del i jaktvårdsområdels stadgar föreskrivs atl en upplåtelse för attgodtas måste omfalla en areal av viss storlek. En sådan stadgebeslämmelse blirsjälvfallel inte nödvändig om fastighetsägarna vid bildandel kan enas om attjaktvårdsområdet skall ombesörja alla upplåtelser. Jag vill i detta sammanhang även ta upp frågan om vad sombör gälla i fråga om Jakträttsupplåtelser som skett före områdesbildningen. Jakträtten på en fastighet som tas in i ettjaklvårdsområde kan vara upplåten till annan antingen genom nyttjanderättsavtalsom bara avser jakten eller genom avtal om jordbruksarrende. Enligt allmännaprinciper gäller som huvudregel att ett beslut om bildande av jaklvårdsområdemedför all nyttjanderättshavarna blir bundna av de regler lör jaktutövningensom bestäms genom bildandebeslulet och genom de beslut som fastighetsägarnainom området kan komma atl fatta. Områdesbildningen kan innebära både fördelaroch nackdelar lör nyttjanderättshavarna. Jaklutövningsrällen kan komma attutsträckas till atl oberoende av fastighetsgränserna gälla helaJaktvårdsområdet eller en del av delta. Å andra sidan kan inskränkningar kommaatt beslutas vad gäller exempelvis jakttider och det antal djur som får fällas.De bestämmelser som f n. finns i jaktlagstiftningen innebär atl nyssnämndahuvudregel inte är tillämplig fullt ut i fråga om jordbruksarrendalorer medJakträtt. För sådana arrendatorer får nämligen Jaktvårdsområdesbildningen inteinnebära någon inskränkning i jakträlten i de fall fastighetsägaren frivilligthar anslutit sin fastighet till området. Nägon sådan undantagsregel finns inteför det fall nyltjanderätten bara avser jakten. Nyttjanderättshavaren ges istället rätt alt säga upp avtalet om den fastighet som upplålelsenavser tas in i etl jaklvårdsområde . Beredningen föreslåratt den särskilda bestämmelsen lörjordbruksarrendalorer slopas. Oavsett om jakten bar upplåtits särskilt eller isamhand med arrende av jordbruksmark skall nyttjanderätlshavaren enligtförslaget alllid ges de rättigheter och vara underkastad de skyldigheler somföljer av att ett jaklvårdsområde bildas. Innebär områdesbildningen allnyttjanderätten förändras på etl sätt som är av någon betydelse bör enligtberedning- Prop.1979/80: 180 23 en avtalsparterna ges rätt att påkalla jämkning avupplåtelscvillkoren eller under vissa förutsättningar säga upp avtalel. Enligtlörslaget jämställs i del hänseendet bildandet av Jaktvårdsområde med enändring i fasliphelsin-delningen. I likhet med remissinstanserna ansluter jag mig tillberedningens förslag i denna del. Någraremissinstanser har efterlyst bestämmelser som begtänsar äldrejakträttsupplåtelser, om ell jaktvårdsområde bildas där Jakttättsinneha-varnaskall få bedriva Jakt även på annan mark än den egna ellet arrenderadefastighelen. Det man befarar är att områdesbildningen annai s kommer att föregåsav en spekulation i jakträttsupplåtelser föranledd av atl till arealenobetydliga fastigheter kan få etl avsevärt Jaktligt värde när området väl ärbildat. Remissinstanserna föreslår att elt krav på minimiareal skall kunnaställas i fräga om upplåtelser som skett före områdesbildningen. a. alt en nyttjanderättshavare som inte disponerar en i stadgarnabestämd minsta areal nar området bildas visserligen skall In upplåtarens rättatt jaga inom området men bara under en treårig övergångstid. Villnyttjanderättshavaren behålla sin rätl inom området får han underövergångstiden försöka arrendera ytterligare mark för att uppfylla kravet påminimiareal. Enligt min mening skulle de föreslagna ingripandena ibestående upplåtelser föra alltför långl. En sådan reglering skulle säkert imånga fall skapa motstånd mot bildandet av ett Jaktvårdsområde. Detförhållandel atl en nyttjanderättshavare för atl få behålla sin Jakträtt, somhan kanske innehaft , tvingas avtala om komplelleringsmark tordeinte hellei utgöra något bidrag till en sund arrendemarknad. Jag ärföljaktligen inte beredd alt biträda förslaget. Jag vill i detta sammanhang erinra om alt beredningen hari uppgift all utreda bl. a. jakträtlsarrendalorernas ställning i allmänhet,prisfrågorna när det gäller sådana arrenden och frågan om kortlidsupplålelserför jakt. Från beredningen har Jag erfarit att förslag i dessa frågor kommeratl redovisas i beredningens huvudbetänkande, vilket beräknas föreligga . Jag har i det föregående framhållit att frågan om hurverksamheten inom jaktvårdsområdet skall bedrivas bör regleras i stadgarna förområdet. Del gäller också jaktvårdsområdels ekonomiska förhållanden. Jaktvårdsområdet bör liksom ha rätl att bestämmaatl avgifter skall tas ut för Jakten inom området. Genom att var och en somjagar inom området betalar en årlig avgift och eventuellt också avgifter förfällda djur far Jaktvårdsområdet inkomsler som kan användas för att täckaförvaltningskostnader och kostnaderna för gemensamma viltvårdsåtgärder. Enmera utvecklad ekonomisk reglering kan dock förutsättas bli vanlig. De avjägareförbundet utarbetade riksnormalstadgarna föreskriver att jaktstain-manårligen skall besluta om avgifter för lösen av Jakträttsbevis och atl Prop.1979/80:180 24 stämman också kan besluta om fällavgifter. Avgifternaskall enligt riksnormalstadgarna användas för verksamheten. Jaktstämman kanemellertid besluta atl en del av de avgifter som hänför sig lill ett gemensamt utnyttjandeav jaktmarken skall avsättas till en fond. Från fonden utdelas efter beslut avstämman medel lill fastighetsägarna i proportion till deras markinnehav inomområdet. Det har också förekommit att medel avsatts till en fond från vilkenutdelning sketl till sådana fastighetsägare som varken Jagar själva ellerupplåter sin jakträtt. Den ekonomiska regleringen kan. som beredningen anför,ocksä utformas så all avgifterna bestäms lill belopp som medger altfastighetsägarna far skälig ersättning för den mark som gemensamt tas ianspråk. Hur avgiftssystemet skall utformas, i vilken utsträckningfondering av medel skall ske och hur eventuella fonder skall disponeras börregleras i jaktvårdsområdels stadgar. Någon reglering i lagen av dessa frågoranser jag varken vara nödvändig eller lämplig. Till ledning för utformningen av stadgar förjaktvårdsområden som bildas enligt gällande bestämmelser finns, som Jag nysshar nämnt, normalstadgar utarbetade av . Såväl della förbundsom framhåller att dessa stadgar bör omarbetas ochanpassas lill den nya lagen. En stadgemall motsvarande de nuvarandenormalstadgarna bör enligt min mening högst väsentligt underlätta bildandet avJaktvårds-områden. Det är därför angelägel att en sådan mall utarbetas och delbör, som förbunden påpekat, ske med medverkan från Jägarorganisationerna. 2.4 Upplösning och ombildning av jaktvårdsområde Enligt gällande ordning skall ett jaktvårdsområde bildasför elt visst antal år, lägst tio och högsl tjugofem. Giltighetstiden kanemellertid förlängas genom etl särskilt förfarande. Inom ell är föregiltighetstidens utgång kan fastighetsägarna besluta att jaktvårdsområdet skallbestå under ytterligare lägst tio och högst . Beslutet skall fattasvid etl s. k. förlängningssammanträde, lill vilket kallelse skall ske enligtsärskilda regler. För beslut om föriängning krävs att flertalet röstandebiträder beslutet och alt de som röstar nej inte är fler än en fjärdedel avhela antalet fastighetsägare eller företräder mer än en Ijärdedel av områdetsmark. För alt bli giltigt skall beslutet fastställas av . Innanlänsstyrelsen avgör frågan har den som är missnöjd möjlighet att ytlra sig ifrågan. För prövning gäller samma regler som vid nybildning avett jaklvårdsområde. Någon möjlighet all formellt upplösa ett Jaktvårdsområdeinnan giltighetstiden har gått ul finns inte. Enligt beredningen bör ell jaktvårdsområde ifortsättningen bildas föratt bestå tills vidare men med möjlighet att efterviss tid upplösa områdel. Beredningens förslag överensstämmer i det hänseendetmed vad jaktmarksulredningen har förordat. Utredningen har bl.a. hänvisat tilletl Prop.1979/80:180 25 yttrande av länsjaklvårdskonsulenlers förening. upptar arbetet med förlängningssarnmanträden en oproportionerligtstor del av jaktvårdstjänstemännens arbetstid till förfång för andra arbetsuppgifter,bl.a. nybildning av jaktvårdsområden. Föreningen hävdar att de allra flestaförlängningssammanträdena är onödiga. Uppgifter visar atl föriängning har sketlav av de Jaktvårdsområden vars be-slåndstid gått ut under senareår. Förslagetalt slopa tidsbegränsningen föranleder inte några invändningar frånremissinstansernas sida. Beredningensförslag innebär atl skall förklara ett jaktvårdsområde upplöstunder förulsättning att flertalet röstande fasligheisägare på ordinariemedlemsslämma uttalat sig för en upplösning. Frågan om upplösning skall kunnaväckas av var och en som äger en fastighet inom området. Del får dock sketidigast efter bildandet och därefter bara . Länsstyrelsenskall ha möjlighet att föranstalta om ytterligare utredning genom att hänskjutafrågan till förrättning. För sådan förrättning skall gälla samma regler som vidbildandet med den skillnaden att förrättningsmannens utlåtande skall grundas påden mening som företräds av flertalet av de vid förrättningen närvarandefastighetsägarna. Flera remissinstanser vänder sig mot förslagel att ettbeslut alt upplösa området skall grundas pä upptattningen hos en enkelmajoritet av de vid medlemsstämma eller förrättning närvarandefastighetsägarna. 1 yttrandena framhålls all majoritetskravet bör utformas såatt del bättre överensstämmer med motsvarande krav vid bildande avjaklvårdsområde. Förslagetatt slopa den nuvarande obligatoriska föriängningsprövningen innebär enligt minmening en väsentlig rationaliseringsålgärd och jag biträder lörslaget.Prövningen sker visserligen med långa tidsmellanrum om man ser till detenskilda Jaktvårdsområdet men kräver sammanlaget en betydande arbetsinsats avmyndigheter och av Jägarorganisalionernas personal. Jag ansluter mig också ihuvudsak till beredningens förslag i fråga om den ordning som bör gälla förupplösning av ett jaklvårdsområde. Den föreslagna tidsgränsen, . för rättatl få en fråga om upplösning prövad motsvarar den gällande kortastegiltighetstiden. Därigenom lar områdel en stabilitet som gör del möjligt attfinna arbetsformer som tillgodoser skilda önskemål. Efter tioårsperiodensutgång bör frågan om områdets upplösning få väckas utan begränsning till vissatidsmellanrum. När del gäller frågan om vilket krav på anslutning fråndelägarnas sida som bör fordras för upplösning delar jag vissa remissinstansersuppfattning atl delta krav bör preciseras närmare med utgångspunkt i delmajoritetskrav som gäller för bildande av elt Jakt våldsområde. För upplösningbör som beredningen föreslår krävas att flertalet röstande fastighetsägare påen jaktstämma biträder förslagel. Del bör emellertid dessutom krävas all deltaflertal antingen utgör minst en tredjedel av samtliga fastighetsägare elleräger minst hälften av marken inom området. Utan dessa ytterligare villkor Prop.1979/80: 180 26 kan etl jaktvårdsområde komma atl upplösas trots att enkvalificerad majoritet vill behålla området. Som några av remissinstanserna har påpekat kan del tänkasall verksamheten i ett Jaklvårdsområde upphör alt fungera och attområdel kommerati sakna styrelse. Etl sådant "avsomnat"jaktvårdsområdekan utgöra elt hinder för bildande av elt nytt Jaktvårdsområde. Del bör forellsådanl undantagsfall finnas en möjlighet för atl på egetinitiativ ta upp frågan om upplösning av området. Under förutsättning altslyrelse saknas och det kan antas atl det inte finns förutsättningar förfortsatt jaktlig samverkan, bör länsslyrelsen kunna förordna förrättningsmanatl handlägga frågan om jaktvårdsområdets upplösning. Jag föreslår att bestämmelsenom jaktvårdsområdes upplösning utformas på sådanl sätl att gesmöjlighel att meddela ett sådant förordnande. Enligt beredningens förslag bör också frågor om ombildningav jaktvårdsområde försl behandlas vid medlemsslämma och därefter prövas avlänsstyrelsen. Den ombildning det kan vara fråga om är atl en fastighet försöver från ett jaktvårdsområde till ett annat, att etl jaktvårdsområde delas uppi flera områden eller atl fiera jaktvårdsområden förs samman till ett område.Enligt förslagel förutsätter beslul dels alt fastighetsägarnamed enkel majoritet beslutat om ålgärden på medlemsstämma, dels att deombildade områdena uppfyller de allmänna lämplighetsvillkor som ställs upp förhelt nybildade områden. Anser att det för prövningen behövsytterligare utredning kan länsslyrelsen utse förrältningsman atl handläggafrågan. De föreslagna reglerna vidgar avsevärl möjligheterna allgenomföra ändringar av områdesgränserna. En uppdelning eller en sammanföring avjaklvärdsområden kan enligt gällande bestämmelser inte ske i annan ordning anden som gäller lör nybildning av Jaklvårdsområde. Ett sådant förfarande kräveri sin lur att alla fastighetsägarna är överens om att upplösa de beståendeområdena eller all giltighetstiden för dessa först får löpa ul. Enligt min mening finns del anledning atl göra åtskillnadmellan a ena sidan uppdelning och sammanföring av Jakivårdsomräden och å andrasidan en överföring av en fastighet från ett jaklvårdsområde till ett annal. Deförstnämnda mera genomgripande åtgärderna kan jämställas med nybildning.Självfallet bör så enkla regler som möjligt eftersträvas också när det gällersädana ombildningar. måste emellertid bestämmelserna utformas så attdet finns förutsättningar för en väl fungerande samverkan i de nya ombildadeområdena. Som jag har framhållit i det föregående måste i det hänseendet storvikt läggas vid atl del finns en positiv inställning hos en bred majoritet avfastighetsägarna inom området. Beredningens förslag innebär inte nägon garantiför en sådan majoritet. Enligt min mening är det inte ens tillräckligt att. somen remissinstans anser, i stället för den enkla majoritet som beredningenföreslagit, kräva samma kvalifice- Prop.1979/80: 180 27 rade majoritet som vid nybildning. Även om två tredjedelarav fastighetsägarna som företräder mer än hälften av marken beslular om enuppdelning av ell jaklvårdsområde är del därmed inie givet all dellamajorilelsförhål-lande kommer att föreligga i de nya områdena. Jag vill förinin del förorda en lösning som innebär atl i huvudsak samma legler som förnybildning skall gälla för sammanföring eller uppdelning av jaklvärdsområden.Det bör alltså för en sådan ombildning bl.a. krävas att den biträds av en kvalificeradmajoritet av fastighetsägarna i de tilltänkta ombildade områdena.Faslighelsägarna. liksom vid sin prövning, kommer alt haanledning alt ta ställning till inte bara avgränsningen av det ombildadeområdet utan också till nya eller ändrade sladgar. En ombildning bör endastkunna ske på ansökan av styrelsen för de jaktvårdsområden som berörs. I övrigtbör även i fråga om förfarandet gälla samma regler som för nybildning. a. att frågan skall handläggas vid förrättning om beslul inte kanfallas direkt på ansökningshandlingarna. Närdetgäller överföring av en fastighet från etl jaktvårdsområde till etl annalkanjag inte heller biträda beredningens förslag. Enligt min mening bör för ensådan överföring gälla samma regler som för en anslutning av varje annanfastighet till ell bestående jaktvårdsområde. Vid överföringen bör dock detkravet tillkomma alt del Jaktvårdsområde som lämnar ifrån sig fastighelen skallmedge åtgärden. Med hänsyn till alt verksamheten inom ett jaktvårdsområde haren i så hög grad personlig anknytning bör förändringar av det här slaget barakunna ske om ägaren lill den faslighel det är fråga om lämnar sitt medgivande.Del bör ankomma pa länsslyrelsen att besluta om åtgärden på ansökan avstyrelsen för det jaklvårdsområde till vilket fastighelen ansluts. I enlighel med vad jag nu har anfört har inomjordbruksdepartementet upprättats förslag lill 1. lag omJaktvårdsområden, 2. lag omändring i lagen (1938: 274) om rätt till jakl. Förslagen bör fogas tillprotokollet i detta ärende som hilagu 4. 4.1 Förslaget till lag om Jaktvårdsområden Enligt denna lag kan för flera fasligheter bildas ensammanslutning (jaktvårdsområde) med ändamål atl främja jaktvården ochjakträttsinnehavarnas gemensamma intressen genom en samordning av jakten ochviltvården på fastigheterna. Prop.1979/80:180 28 Paragrafen motsvarar I 8 i beredningens förslag och 10 8 1mom. första slyckel jaktlagen. 1 enlighel med vad som f n. gäller skall etljaktvårdsområde ha till ändamål atl främja jaktvården. Av I 8 andra slyckeljaktlagen framgår atl med Jaktvård avses såväl Jakt som villvårdsåtgärder. Tillskillnad från beredningen har jag inte funnit anledning att frångå jaktlagensbegreppsanvändning och byta ut ordet jaktvård mot viltvård.