prop · G30366 · 1979-12-31 00:00:00 — Under denna utredningskartläggning av ekonomisk brottslighet inom arbetsmiljöområdet harkonstaterats atl del fortfarande förekommer eftersläpningar i efterlevnaden avföreskrifter och förelägganden. Handläggningsliden vid tillsynsmyndigheten kanpå grund av bl.a. arbetsgivarens förhalningar röra sig om flera år.Arbetsgivare har visat sig använda även andra åtgärder för att undgåtillsynsmyndighetens kontroll av arbetsmiljön. Med hänsyn till att anskaffningav skyddsanordningar eller genomförande av personalvårdande åtgärder kan varaförenade med icke obetydliga kostnader förekommer del all bolag med dåligarbetsmiljö otillbörligt kan konkurrera med seriösa företag. Exempel på sätt atlundgå kontroll av arbetsmiljön är att förflytta verksamheten mellan olika yrkesinspeklionsdistrikt.Andra sätl är att byta namn och identitet på företaget. 1 de företag där ett systematiskiåsidosättande av arbelsmiljöföreskrifter sker fungerar ofta inte skyddsverksamhetenoch arbetstagarna är ofta invandrare som inte alltid känner lill vilka krav somkan ställas på arbetsmiljön. 1979/80:66 104 Hotelom skadestånd har ofta tillskrivits en skadeförebyggande betydelse. Denna belydelsehar avtagit allteftersom försäkringsväsendet byggts ut. Varje arbetsgivare ärför närvarande skyldig atl ha en försäkring mol arbetsskador bland sinaanställda. Lagen (SFS 1976: 380) om arbetsskadeförsäkring reglerar efter den 1Juli 1977 skyldigheten att erlägga avgift för arbetsgivare saml rätten tillersättning för arbetstagare. Premien för denna allmänna försäkring var före år1972 olika inom olika näringsgrenar. En arbetsgivare inom en näring med elt slorlantal yrkesskador betalade en högre försäkringspremie per anställd än enarbetsgivare inom en näringsgren med låg yrkesskadefrekvens.Yrkesskadeförsäkringarna innebar dock inte alt den skadelidande inte kunde föraskadeståndstalan mot sin arbetsgivare för uifäende av ytterligare förmåner. Oftatecknade dock arbetsgivare ansvarighetsförsäkring för de skadestånd, som deriskerade. tillkom en överenskommelse om definitiva villkor förtrygghetsförsäkring vid yrkesskada mellan SAF, LO och PTK. Även för andraanställda har sådana avtal Iräffals. Avsikten med irygghelsförsäkringen är attden som drabbas av personskada i arbete skall få ersättning enligt skadeståndsrätlensnormer utan alt behöva visa att arbetsgivare eller annan är skadeståndsskyldig.Genom trygghetsförsäkringen utgår alltså ersättning oavsett om någon har vållatskadan. Den skadade fär enligt avtalet, när irygghelsförsäkringen är aktuell,inte föra skadeståndstalan mot arbetsgivare eller sina medan-ställda. Dåen person skadats i arbetet kan initiativ lill ulredning av orsaken lillolyckan komma från flera håll. kan få kännedom om olyckangenom alt ambulans kallas lill arbetsplatsen. Polis- eller åklagarmyndighetenkan därvid kontakta yrkesinspektionen för eventuellt yttrande. Arbetsgivarenär vidare vid dödsfall eller svårare skador skyldig alt utan dröjsmål undertältayrkesinspektionen /2 § arbetsmiljöförordningen (1977:1166)/. Anmälan skall ävengöras lill allmän försäkringskassa (8 kap. 1 § lagen om arbetsskadeförsäkring).Uppgiftsskyldigheten är i båda fallen straffsanktionerad. harvidare all lill yrkesinspektionen sända kopia av anmälan om arbetsskada.Yrkesinspektionen gör med anledning av underrättelserna ulredning om anledningförekommer all ingripa. , vari ingår representanter förarbetsgivare och arbetstagare, kan därefter besluta om tvångsingripande elleranmälan lill åtal. inkom yrkesinspektionen 139216yrkesskadeanmälningar. utförde pä grund av anmälningar 1 283undersökningar och 233 rapporter (Verksamhetsberättelsen för arhetarskyddsstyrelsenoch yrkesinspektionen 1976). 1979/80:66 105 Hararbetsgivaren åsidosatt föreskrifier eller ej anskaffat erforderliga säkerhetsanordningareller på annat sätt förfarit oaktsamt och därigenom vållat arbetstagarens dödeller åsamkat denne kroppsskada eller sjukdom, som ej är ringa, kan straff bli aktueUtenligt 3 kap. 7-8 §§ BrB. Föreligger inte skäl till åtal enligt brottsbalkensbestämmelser men har likväl uppmärksammats att brister förekommer iarbetsmiljön kan i vissa fall arbetsmiljölagsliftningen bli aktuell.Ansvarsreglerna i arbelsmiljölagen (1977:1160), som är huvudförfattningen påarbetarskyddets område, innebär dock att straffhot i stort sett inte inträderförrän tillsynsmyndigheten i det särskilda fallet har meddelat föreläggandeeller förbud mot arbetsgivaren. Lagen innehåller emellertid några direktastraffpåföljder. Exempel därpå är straffhotel för anlitande av minderårig lillarbete. Efter har arbetarskyddsstyrelsen även fått vidgadebefogenheter all meddela direkt straffsanktionerade föreskrifier. Beträffandeåtal för vållande till kroppsskada eller sjukdom föreligger en inskränkning iden allmänna åtalsregeln på så sätt alt brott, som ej är grovt, endast mååtalas av åklagaren om målsäganden anger brottet till åtal och åtal finnespåkallat ur allmän synpunkl (3 kap. Il § 2 sl BrB). 3.1Vållande till kroppsskada m. m. Enbestämmelse om vållande till viss svår kroppsskada fanns intagen i strafflagen.I beslämmelsen skildes på tvä typer av kroppsskada. Den ena avsåg svårarekroppsskada såsom föriust av talförmåga, syn, hörsel, svårt lyte, annat svårtkroppsfel, stadigvarande men å hälsa eller livsfarlig sjukdom. Den andra avsåglindrigare skada. Oaktsamt åstadkommande av ännu lindrigare kroppsskada,liksom av smärta ulan någon kroppsskada medförde icke straffansvar. Åtal förvållande lill kroppsskada var förbehållet målsägande. Enligtnu gällande beslämmelse i straffas den som av oaktsamhet åsamkarannan sådan kroppsskada eller sjukdom, som ej är ringa. Beträffande detstraffbara områdel överensstämmer i huvudsak med äldre rätt. Straffrätlskommitténföreslog inte någon motsvarighet till beslämmelsen att vållande tillkroppsskada var målsägandebrott. Enligt förslaget gjordes dock åtalsrättenberoende av att åklagaren fann åtalet vara påkallat ur allmän synpunkt. Underremissbehandlingen utsattes straffrätlskommitténs förslag om avskaffande avangivelse- och målsägandebrott saml regeln om inskränkningar i den allmännaåtalsregeln vid särskilda brott för en generell kritik. Advokatsamfundethemställde därvid att brottet vållande till kroppsskada skulle få bibehåUakonstruktionen av målsägandebrott och att den särskilda åtalsprövningen därmedskulle betraktas som överflödig. 1979/80:66 106 förslagelom inskränkning i ålalsrätlen i särskilda fall fick lill följd all bestämmelserav den arten upptogs vid färte brott än vad straffrätlskommittén föreslagit.Regeln fick dock kvarstå vid åtal för vållande till kroppsskada/sjukdom ombrottet ej är grovt. Kritiken medförde emellertid att ålalsrätlen i della falläven blev beroende av målsägandes angivelse. 3.2 Tillämpningenav 3 kap. 8 § Antaletpersoner, som godkänt föreläggande av ordningsbot eller straffföreläggandeeller som dömts, efler huvudbroll,' enligt 3 kap. 8 § BrB var 132. Ikriminalstatistiken görs inte någon uppdelning av brott med eller ulan sambandmed trafikolyckor. Däremol gjordes tidigare en sådan uppdelning i polisstalisliken. År1973 anmäldes sålunda 412 broll enligt 3 kap. 8 § BrB. Därav avsåg 208 anmälda brolltrafikolyckor. Av intervjuer med domar-, åklagar- och polispersonal framgårdock alt merparten av åtal enligt 3 kap. 8 § BrB torde utgöras av brott isamband med trafikolyckor. En icke ringa del av domarna enligt aktuellt lagrumhar ansetts vara de misshandelsfall där den uppkomna skadan inte täckts av dentilltalades uppsåt men där denne genom misshandeln ansetts vållande tillskadan. En Iredje kategori av gärningar har ansetts vara olyckor i arbetet.Enligt vad som erfarits från arbeiarskyddssiyrelsen har dock delta lagrumhittills tillämpats i mycket ringa grad belräffande arbetsolyckor. 3.3 Allmäntom åtalsprövningsregiler vid särskilda brott Ibrottsbalken finns ett flertal regler enligt vilka föreskrivs inskränkningar iallmän åklagares rält och plikt all åtala. Bestämmelserna kan indelas eflerföljande grunder A. Åklagarefår väcka åtal endast om målsägande anger brottet lill åtal eller åtal finnes påkallat ur allmän synpunkt. Exempelpå denna åtalsregel finns vid misshandel i hemmet m. m. enligt 3:11 I sl BrB, förmögenhelsbrotlmol närslående enligt 8:13,9:12 och 10:10 1 sl BrB saml våldtäkt m. m. enligt6:11 1 st BrB. B. Åklagarefär väcka åtal endasl om målsägande anger brottet lill åtal och åtal finnes påkallat ur allmän synpunkl. Delenda exemplet på denna ålalsregel finns vid vållande till kroppsskada/sjukdomenligt 3:11 2 st BrB. C. Åklagarefår väcka åtal endast om målsägande anger brottet till åtal och åtal av särskilda skäl finnes påkallat ur allmän synpunkl. Detenda exemplet på denna åtalsregel finns vid förtal m. m. mot någon i 'Om en lagföring avser flera brott av varierande svårhetsgrad räknas somhuvud-brott det brott som har det svåraste straffet i den straffskalan. 1979/80:66 107 ellerför hans myndighetsutövning enligt 5: 5 1 sl BrB. Målsäganden har där ävensjälvständig åtalsrätl. D. Åklagarefår väcka åtal endast om åtal finnes påkallat ur allmän syn punkt. Exempelpå denna åtalsregel finns vid egenmäklighel med barn enligt 7: 6 BrB,bedrägligt beleende enligt 9:12 2 sl BrB och vårdslöshet mol borgenärer enligt11: 8 I st BrB. E. Åklagarefår väcka åtal endasl om åtal av särskilda skäl finnes påkal lat ur allmän synpunkt. Exempelpå denna åtalsregel finns vid olovligt förfogande över avbetalningsgods enligt10:10 2 st BrB. 3.4Åtal Fmnes påkallat ur allmän synpunkt Uttrycketall åtal är påkallat ur allmän synpunkt finns förutom vid de särskilda brotteni även i 20 kap. 7 § 1 st RB och i I § lag med särskildabestämmelser om unga lagöverträdare (nr 167). Under förarbeten tillbrottsbalken och senare tillkomna ålalsprövningsregler har beträffandeuttryckets innebörd framhållits, atl en bedömning får ske med hänsyn till såvälbrottets arl och straffets syfte som lill omständigheterna vid brottetsbegående. Hänsyn bör även las till målsägandens inställning. Ej minsl lordeavseende fästas vid målsägandens önskemål i de fall då denne motsätter sigåtal. 1 förarbetena till lag uttalas atl uttrycket även innebär allhänsyn vid frågan om åtalsunderlåtelse skall tas lill allmänprevenliva skäl. Del lordenumera vara klart atl del är möjligt för åklagare all ulan närmare utredningskriva av etl ärende under motivering all åtal inte är påkallat ur allmänsynpunkt, utan all det måste utredas om brott föreligger eller ej (1LU 1960: 28). 4Fallbeskrivningar av tillämpningen av 3 kap. 11 § 2 st brottsbalkenbeträffande arbetsolyckor Endastetl fåtal av anmälningarna lill åklagare- eller polismyndighet angåendevållande lill kroppsskada härrör från yrkesinspektionen. Likväl har i flerafall avsaknaden av angivelse av målsäganden inneburit alt åklagaren beslutat atlnedlägga förundersökningen oaktat yrkesinspektionen bedömt alt elt åtal skullevarit av principiell vikl. Underdenna utrednings arbete med karlläggning av ekonomisk brottslighet inom arbetsmiljöområdethar uppmärksamheten av tillsynsmyndigheter och fackförbund fästs på bl. a. fyraföljande fall där förundersökningar nedlagts på grund av atl målsägandeangivelsesaknades. 1979/80:66 108 Hissolyckapå arbetsplats varvid kvinna träffats av en nedåtgående hiss' tak. Skador:benbrott och käkskador. Kvinnan uppgav alt hon inte ville göra någon anmälan dåhon ej riskerade framlida men. anmärkte i yttrande atlgällande föreskrifter och anvisningar om underhåll och skötsel av hissen inteiakttagils i erforderlig omfattning av arbetsgivaren. Olyckavid kantpress varvid 18-årig yngling, som för försia gången arbetade vidmaskinen, skadats då maskinen gjorde ell dubbelslag på grund av att den varkopplad för automatisk körning. Skador: amputalion av etl finger,rörelseinskränkning i övriga fingrar. Ynglingen ville ej göra anmälan. Yrkesinspeklionsnämndenöverlämnade efler atl ha lämnai anvisningar lill förelaget om hur liknandeolyckor skall förebyggas ärendet lill åklagare för prövning. Nämnden meddeladesamtidigt alt den ansåg all den skyddsansvarige gjort sig skyldig lill grovtvållande till kroppsskada. Olyckavid sågmaskin varvid 17-ärig yngling skadats dä han förde in handen motoskyddad sågklinga. Skador: amputalion av tumme och nedsatt rörlighet i övrigafingrar. Ynglingen förklarade atl han inte vill anmäla sin chef till åtal.Yrkesinspektionen och arbeiarskyddssiyrelsen fann alt arbetsgivaren inteiakttagit sina lagliga skyldigheter för förebyggande av olyckor. Olyckavid balpress varvid en person skadats primärt på grund av atl elt grindskyddmed strömbrytare varit ur funktion. Skador: en hand heltsönderklämd. Den skadade uppgav alt han ej ämnade anmäla nägon till åtal.Yrkesinspektionen fann all åklagaren borde pröva ärendet med hänsyn bl. a. tillatt arbetsgivaren uppenbarligen känt till atl skyddsanordningen var urfunktion. Varjeår inträffar i omkring 125 000 yrkesskador. Av resultat avolycksfallsforskningen framgår att orsaken olyckorna hell eller tdl bidragandedel i åtskilliga fall varit brister i skyddsanordningar och berott på attarbetsledningen åsidosatt råd och anvisningar. Till förebyggande av olyckor iarbetet har en omfattande administrativ tillsynsverksamhet Prop.1979/80:66 109 byggts ul såväl centralt och regionalt som ute påarbetsplatserna. En helt ny arbetarskyddslagsliflning har genom att arbelsmiljölagenträtt i kraft kommit lill stånd. Arbetsmiljölagens grundtankeär atl arbetsgivare och arbetstagare skall samverka för att åstadkomma en godarbetsmiljö. Huvudansvaret för arbetsmiljön och för all alla ålgärder sombehövs för alt förebygga olycksfall vidtas ligger dock på arbetsgivaren. Underdel utredningsarbete som föregick arbelsmiljölagens tillkomst uppmärksammadesall det även när det varit fråga om tämligen allvarliga missförhållanden oftatagit åtskilliga år från tillsynsmyndighelens första ingripande tillspåkallade säkerhetsåtgärder vidtagits. 1 vissa fall hade ej ens efter en brollmålsdomi ärendet någon ändring kommit till stånd. Under denna utrednings kartläggningav ekonomisk brottslighet inom arbetsmiljöns område har kunnal konstateras alldel fortfarande förekommer förhalningar och försök atl på andra säll undkomma tillsynsmyndighelenskontroll och sanktioner. Arbelarskyddslagsliflningens ansvarsregler innebär medvissa undanlag atl direkt straffhol för brister i arbetsmiljön inte inträderförrän tillsynsmyndigheten i del enskilda fallel meddelar föreläggande ellerförbud. kan hell omöjligt ständigt ha en fullständigkontroll över alla arbetsplatser. Därtill kommer att vissa arbetsgivare undandrarsig tillsynen genom förhalning, överlålelse av rörelse, ändring av firmanamn m.m.Många av dessa icke-seriösa förelag har ofta icke fackligt anslutnaarbetstagare. Ovanligl är inte heller atl arbetstagarna är invandrare som intealltid känner till vilka krav som kan ställas på arbetsmiljön. Med hänsyn lilldessa omständigheter måsle det anses viktigt alt på andra olika sätl förebyggaatt olyckor inträffar lill följd av en dålig arbetsmiljö. Risken för skadestånd för arbetsgivaren efter olyckor harofta ansetts innebära en förebyggande effekt. I och med atl arbelsskadeförsäkringarnainföris har emellertid denna effekt minskal i betydelse. Avtalen på arbetsmarknadenom trygghelsförsäkring innebärande att den som drabbats av personskada i arbetefår ersällning enligt skadeståndsrätlsliga normer utan all behöva visa atl arbetsgivareneller annan är skadeståndsskyldig har medfört alt skadeståndsprocesserna nästanhell upphört. Därmed har skadeståndens preventiva betydelse i storutsträckning spelat ut sin roll på delta område. Det är därför desto viktigare att ansvaret för olycksfalli arbetet och andra yrkesskador prövas enligt 3 kap. 8 § BrB som vållande tillkroppsskada eller sjukdom. Vid arbelsmiljölagens tillkomst uppehöll sig ävenföredragande departementschefen vid möjligheten atl kräva ul ansvar enligtbrottsbalkens bestämmelser vid allvarliga missförhållanden i arbetsmiljönenligt följande: 1 sammanhanget kan erinras om all den som av oaklsamhelorsakar annans död är underkastad straffansvar enligt 3 kap. 7 § brottsbalken.Även den som av oaktsamhet åsamkar annan person kroppsskada eller sjukdom Prop.1979/80:66 110 som ej är ringa kan dömas lill straff (3 kap. 8 §brottsbalken). Enligt 3 kap. 9 § är det också straffbart all avgrov oaktsamhet utsätta annan för livsfara eller fara för svår kroppsskadaeller allvarlig sjukdom. Brollet benämns framkallande av fara för annan. Vidtillämpning av dessa bestämmelser i arbelsmiljösammanhang måsle tas hänsyn lillde krav man ställer på arbetsmiljön. Har exempelvis skyddsanordningarvarit otillräckliga eller obefintliga eller har brister förekommit i skyddsinslmklionereller vid planeringen av arbetet, kan sålunda förfarandet falla under de direktastraffbestämmelserna i . Även underlåtenhet kan härvid varastraffbar i de fall då underlåtenheten ter sig lika straffvärd som en positivhandling. Del gäller alltså att utreda om den som är ansvarig för arbetsmiljönsbeskaffenhel förfarit oaktsamt allernalivt grovt oaktsamt, när yrkesskada harinträffat eller fara liar uppkommit för arbetstagares liv eller hälsa genommissförhållande på arbetsställe. Vid bedömande härav måsle slor vikt läggas vidom föreskrift som arbetarskyddsstyrelsen har meddelat om arbetsmiljönsbeskaffenhet blivit åsidosatt. 1976/77:149 s. 371) Kravet på angivelse av målsäganden innebär onekligen enbegränsning av de fall av olycksfall i arbetet som kommer under åtal. Detsärskilda förhållande som råder mellan arbetsgivare och arbetstagare kan imånga fall säkeriigen motverka alt arbetstagaren tar steget atl anmälaarbetsgivaren för brott. Speciellt finns det anledning atl anla all den närakontakt som på mindre arbetsplatser finns mellan arbetstagare och arbetsgivareriskerar atl slöras efter en sådan anmälan. Förhållandel kan vara likartal på eltstörre företag i relationen mellan förman och underordnad. Ännu en anledning lillatt målsäganden avhåller sig från all anmäla brott är sannolikt attarbetstagaren får full ersättning genom försäkringssystemet och ej har någoldirekt ekonomiskt inlresse av alt få saken prövad. Motivet lill all kravel på målsiigandeangivelse infördesJämte den av straffrältskommitlén föreslagna ålalsprövningsregeln om atl åtalskall vara påkallat ur allmän synpunkt är inte klart redovisat. viktigtskäl torde dock vara att bagatellbrotl och gärningar mot närslående personerinte onödigtvis bör tas upp lill prövning. Från såväl fackligt håll som från yrkesinspektionen haremellertid poängterats att del förekommer händelser som bör prövas av åklagareoaktat brottet inte anmälts av målsäganden. Skälen därlill kan vara av allmänpreventiveller av principiell art. All brottet ej betraktas som grovt, varvid angivelseej behövs, kan bero på all skadan inte varit av den svårighetsgrad somerfordras eller alt den skadade själv inte gjort vad på honom ankommit för altförhindra olyckan. skäl lill att åtal ändå bör väckas kan (se ovan 4. Fall2-3) vara att arbetslagaren varit ung och oerfaren och ej fält erforderligainstruktioner och säkerhetsanvisningar av arbetsledaren lill förhindrande avolyckan. Arbetstagaren kan ändå känna sig tvungen att ange brottet lill åtaldärför att ärendet är av sådan principiell vikl atl del Prop.1979/80:66 111 För alt han inte skall behöva utsäUas fördetta tryck skulle man kunna överväga atl ge yrkesinspektionen eller fackligsammanslutning rätt att istället för eller jämte målsägande ange brottet lillåtal. Av de brott som beivras enligt 3 kap. 8 § BrB utgör dock arbetsolyckornaen mindre del. Skäl talar därför mot alt särbehandla dem. Övervägande skältalar istället för att kravet pä angivelse från målsäganden hell avskaffas vidåtal för vållande till kroppsskada/sjukdom. Konsekvensen för andra gärningarän arbetsolyckor måste då beaktas. Merparten av de gärningar som beivras enligt aktuelltlagrum har uppgelts vara förknippade med trafikbrott. Eftersom trafikbrottfaller under allmänt åtal kommer etl avskaffande av kravel på målsägandeangivelseinte att ha någon inverkan på dessa åtal. Belräffande andra gämingar kan vissafarhågor hysas för att antalet bagatellfall ökar samt atl opåkallade inblandningari familjelivet görs. Dessa farhågor bör dock inte överdrivas. I den bedömningav om åtalet är påkallat ur allmän synpunkl skall åklagare enligt uttalandenunder lagförarbeten även la hänsyn lill målsägandens inställning lill åtal.Ännu en inskränkning utgörs av atl många fall inte lorde uppdagas på annal sällän genom målsägandens angivelse. Dessulom medför oaktsamt vållande till sådankroppsskada/sjukdom, som är ringa, ej straffansvar. Antalet åtal för brott i arbetet lorde dock öka. Delta börändå vara atl räkna med i och med att kunskapen och medvetenheten ökar omarbetsmiljöförhållandena på arbetsplatserna. I de fall där ett systematisktåsidosättande av arbetarskyddsföreskrifter sker med följd atl arbetslagarnashälsa äventyras som arbetsgivarens ekonomi gynnas måsle möjlighetentill straffsanktioner komma all utnyttjas i högre grad än . Åtalbör även vara påkallat ur allmän synpunkt då allmänprevenliva ellerprincipiella skäl talar härför som t. ex. när åtgärder i det enskilda falletej vidtagits till förebyggande av liknande olyckor. Mot bakgrund av det anförda föreslås att regeln i 3 kap.11 § 2 st BrB ändras på det sättet alt kravet på att målsägande anger broUettill åtal avskaffas. Förslag till ändring i 3 kap. 11 § I enlighel med vad som anförts i del föregående avskaffasi andra slyckel kravel pä att målsäganden skall ange brottet till åtal. Regelnom atl åtal må väckas endast om åtal finnes påkallat ur allmän synpunklkvarstår. 1979/80:66 112 Sammanställning av remissyttranden över brottsförebygganderådets PM 1978:7 Åtalsprövning vid vållande till kroppsskada m.m. /.Rikspolisstyrelsen, överåklagaren i åklagardistrikt, länsåklagaren iÄlvsborgs län och Föreningen har utan närmare kommentarertillstyrkt förslaget medan statens industriverk, yrkesinspektionen iJönköpings distrikt och lämnat det ulan erinran. Samhälletsmöjligheter lill kontroll av efterlevnaden av gällande normer för arbetarskyddutgör ett viktigt led i strävandena efter en god och säker arbetsmiljö. De straffstadgandensom kan bli lillämpliga vid försummelse alt iaktta dessa normer kan ha en ickeobetydlig allmänpreventiv funktion. Denna lorde ha ökat i betydelse genom de ipromemorian redovisade förändringar i fråga om arbetsgivares skadeståndsansvarvid olycksfall som blivit följden av ell förbättrat försäkringsskydd. Det ärmed hänsyn härtill inte lillfredsslällande atl tillämpningen på detifrågavarande området av BrB:s stadgande om ansvar för vållande tillkroppsskada eller sjukdom är hell beroende av atl målsäganden angivit brottettill åtal. Starka skäl talar därför för den nu föreslagna förändringen avåtalsregeln i 3 kap. 11 § BrB. Såsomframgår av promemorian ulgör olycksfallen i arbetslivet endast en mindre del avde fall vid vilka åtal för vållande till kroppsskada eller sjukdomaktualiseras. 1 likhet med vad som anförts i förslaget anserjag inte ensärreglering av åtalsregeln för dessa förhållandevis få fall böra ske. När detgäller brott i samband med trafikolyckor, som lorde uigöra merparten av defall i vilka slraffsladgandet kommer lill lillämpning, saknar kravet påangivelse siörre praktisk betydelse eftersom samma handling vanligtvis ävenutgör trafikbrott och beslämmelsen i 20 kap. 4 § första styckel rällegångsbalkenblir tillämplig. I övrigi anser jag den enligt förslagel kvarstående regeln omlämplighetsprövning av åtalsfrågan utgöra en tillräcklig garanti för alt målsägandensinställning till etl eventuellt åtal skall kunna beakias i önskvärdutsträckning. Motbakgrund av del anförda tillstyrker Jag förslagels genomförande. Somframgår av utredningen är merparten av de brott som beivras enligt stadgandetom vållande ull kroppsskada ej brott i samband med yrkesskada utan gärningar isamband med trafikbrott och misshandel. Prop.1979/80:66 113