prop · G303114 · 1979-12-31 00:00:00 — Garantier måste skapas mot att utlägget förbesiktningskostnaderna inte av den reklamerande småhusköparen uppfattas som såbetungande, att han av den anledningen avstår från att gå till nämnden. Dellatorde förslagsvis kunna ske försäkringsvägen eller via rättshjälpslagen. - Enomprövning av kostnadsansvaret för besiktningar även av annan egendom, som ärföremål för prövning vid , torde bli nödvändig omsistnämnda väg väljes. Förau i viss mån komma till rätta med evenluella "okynnesanmälningar",men även för att nägot minska samhällets kostnader, bör dock en anmälningsavgiftinföras. Denna avgift skall återbetalas om anmälaren därefter får rätt inämnden. Ett lämpligt belopp är , vilket motsvarar ansökningsavgiftenför stämning vid allmän domslol. Skulle beloppel inle visa sig högl nog för atthindra onödiga anmälningar bör det höjas till . Enförutsättning för ett tillstyrkande av förslagel till fastighetsreklamationsnämndär dock att de besiktningar, som med stor sannolikhet kommer att behöva göras ihelt övervägande del av fallen, utförs av sakkunniga och opartiskabesiktningsmän. Någon form av kompetensdokumentation eller auklorisalion böraktualiseras. För atl minska resekostnaderna vid besiktningen bör vidareeftersträvas att besiktningsmän med ovan uppställda kvalifikationer finnslokalt tillgängliga. STRhar övervägt föreslå, atl en tvist skall uppgå lill ett visst minimibelopp föratt kunna las upp till behandling. Med hänsyn till dels svårigheterna attfastställa vilket belopp en enskild tvist rör, dels ock det förhållandet attäven tvister som rör smärre belopp kan vara viktiga för konsumenterna ellerröra väsentliga principer, vill förbundet inte föreslå, att ett visstminimibelopp införs som förutsättning för prövning. Emelleriid vill , bl. a.för att förhindra okynnesanmälningar, förorda att den, som anhängiggör ettärende skall betala en viss anmälningsavgift, som sedan återbetalas lillkonsumenten om nämndens avgörande helt eller delvis (förslagsvis till 25"'i',) blir till konsumentens förmån. Förbundet föreslår, attanmälningsavgiften bestäms fill . Därmed får avgiften den återhållande effeklsom eftersträvas, men torde för den skull inte vara av sådan storieksordningalt den avhåller någon, som verkligen har behov av ett avgörande från attanmäla ett ärende. 1979/80:114 161 7.10 Svenska byggiHidseiilreprenör/öreningcn: Enligt reklamalionsutredningens belänkande antas antaletärenden i en fastighetsreklamationsnämnd uppgå lill ca 1 500 stycken per år.Enligt vår uppfattning är denna uppskattning för hög, även om en väldiganhopning av ärenden kan uppkomma i ett initialskede. Med hänsyn lill samhällets, näringslivets och övrigaberörda parters kostnader för handläggning av reklamationsärenden i nämndenfinns ett naturligt atl försöka begränsa antalet ärenden. Vi har därför övervägtmöjligheten alt uppställa en värdegräns såsom villkor för alt anhängiggöraärende i reklamationsnämnden eller an föreslå en väl tilltagen ansökningsavgift.Varken värdegräns eller ansökningsavgift tinser vi emellertid böra införas. 1stället vill vi föreslå att nämndens ordförande får direktiv om att pä egenhand avgöra ärenden av enklare beskaffenhet. Hans beslut kunde exempelvis föreoffentliggörandet förankras i nämnden efter en kortare föredragning. Besiktningskostnaderna är uppenbarligen det störstahindret för tillkomsten av en landsomfattande verksamhet. I detta sammanhangbör framhållas atl försöksverksamhetens kostnader för besiktningar sannoliktöverstiger vad som kan bli aktuellt under en mer formaliserad verksamhet. Som skål för delta talar bl. a. följande: Under försöksverksamheten fanns ett klart uttalat behovatt mer ingående analysera orsakerna till fels uppkomst än vad som sannolikttorde bli nödvändigt under en landsomfattande verksamhet. Detta hänger sammanmed den tekniska analys som ingick som en förutsätlning för projektet förvilket byggforskningsrådet till relativt stor del beviljade anslag. Kostnaderna för resor och traktamenten torde dessulom imycket stor utsträckning kunna reduceras eftersom besiktningsmännen färförutsättas bli lokalt upphandlade. Under försöksverksamheten anlitadessamtliga besiktningsmän frän , och reskostnaderna blev därigenom slora. Mycket lalar också för att en inarbetad verksamhet pårelativt kort sikt kommer alt innebära reducerade besiktningskostnader. Mot bakgrund av ovanstående torde kostnaderna för en"normal" besiktning hamna vilket aravsevärt lägre än vad reklamaiionsutredningen föreslagit. För att ytterligare reducera kostnaderna för samhällel harfrän olika håll framhållits att parterna på något sätt själva skulle svara förkostnaderna. Enligt K-Konsults uppfattning lorde en avgift som betalas avanmälaren vara den smidigaste lösningen. Sådan avgift bör endast utgå i de fallnämnden tar upp ärendet lill prövning och då besiktning enligt nämnden måsteutföras. Avgiften kan lämpligen sättas till . Effekten av dettatorde, förutom att statens kosinader reduceras, bli att s. "bagatellärenden" i stor 1979/80:114 162 utsträckninggallras bort under handläggningen. Det förefaller heller inte vtira särskilt svårlatt administrera en sådan avgift under förutsåitning atl avgiften skall betalasav anmälaren innan nämnden lar upp ärendel till prövning eller besiktninggenomförs. 7.12Koiisiime/iiyäglcdarnas /öreningar: Viavvisar alla förslag som skulle innebära en kostnad för atl få ett ärendeprövat i . Uiöverde i utredningen föreslagna resursförstärkningarna, borde ytterligare medelbehöva ställas till förfogande i syfte alt skapa underlag för en förkortadhandläggningstid i nämnden. Nuvarande förhållanden inom vissa områden kan inieanses vara tillfredsställande. 8.1 Hoyräneiiöver och : Underdenna rubrik berör utredningen inledningsvis frågan om ARN:s förvaltningsrätlsligaställning och konstaierar att oavsett vad som må gälla på denna punkt,innebär ett genomförande av utredningens förslag att nämnden bliratt betrakta som en statlig myndighet. Hovrätten vill i anslutning härtillpåpeka atl i så fall med regeringsformens terminologi torde bli att hänföratill kategorin förvaltningsmyndighel. Grundläggande regler om förfarandet hossådana myndigheter, t. ex. om jäv, finns meddelade i förvaltningslagen(1971:290). Med anledning av vissa uttalanden i betänkandet (s. 208-209; jfr.även s. 46) om behovet av regler för ärendeprövningen hos erinrar hovrättenom att en reglering härav bör ske på sådant sätt att därav framgår i vilkenutsträckning den innefattar avsteg från eller påbyggnad av förvaltningslagen. 8.2 Allmännarcklaniaiionsnänuulcns ord/örandc: Oavsettvilken lösning man väljer i fråga om ARN:s förhållande till konsumentverketbör, såsom har framhållits ovan, själva nämnden i sin tvisllösande verksamhetvara helt fristående från verket och förvaltnings-rättsligt selt betraktas somen självständig statlig myndighet. De författningsbestämmelser som kravs fördess verksamhet bör därför meddelas i en särskild instruktion för nämnden ochinte i inslruktion. Det bör f ö. övervägas om inte huvuddrageni fräga om ARN:s ställning och uppgifier bör slås fast i en särskild lag så somhar sketl i och . Pä denna punkl vill jag hänvisa lill konsumenujänsiutredningensremissyttrande. Somtidigare framhållits (avsnitt 4) bör den arbelsordning som mer i detaljreglerar nämndverksamhelen inle. som utredningen har föreslagit, utfärdas 1979/80:114 163 avkonsumentverkets styrelse, om själva nämnden i sin verksamhel skall ha enfristående ställning, eftersom denna verksamhel i många hänseenden kommer attstyras av arbetsordningen. Denna bör i stallet fastställas av nämndensordförande resp. av det tidigare föreslagna kollegiel, eventuellt eftergranskning av . Reklamationsuiredningenhar lagt fram ell yllersl kortfallal förslag om en paragraf lill lag omutseende och entledigande av vissa ledamöier i . Denna lag har föranlelts avstadgandet i 11 kap. 6 § regeringsformen och rör endasl frågan om rätl för organisalionatt utse ledamoi. När del gäller som sådan och verksamheten där finner reklamaiionsutredningendet lillräckligt med en reglering inom ramen för en instruktion. Utredningensförslag i denna del är uppenbarligen föranlett av dess syn på sambandet mellankonsumentverket och . mening är den föreslagna lagtekniska regleringenav mindre lämplig. Den föreslagna lagen om utseende av ledamöier i ARNförutsätter, liksom vissa stadganden i småmålslagen, ARN:s existens utan attdess karaktär och uppgifter regleras i lag. har emellertid givits säviktiga uppgifter, vilka i realiteten har en så ingripande karaktär för berördakonsumenter och företag, att huvuddragen i fräga om ARN:s ställning ochuppgifter bör slås fast i en särskild lag. Denna lösning förefaller bäst stå iöverensstämmelse med regeringsformens intentioner. Den har också valls i våragrannländer och . I gäller lov om förbrugerklagenaevnetmed tillhörande bekendtgorelse (förordning) och i lag om konsumentklagonämnden,som ansluter till den samlidigt anlagna konsumentskyddslagen. En svensk lagom ARNbör ange huvudpunkterna vad gäller nämndens ställning och verksamhet samlformerna för utseende av ledamöter, men torde kunna hållas mera kortfattad änmotsvarande danska och finska författningar. organisation (Föredragandens förslag) 1979/80:114 165 Propositionenshuvudsakliga innehåll.............................. I Utdrag av prolokoll vid regeringssammanträde 1980 .............................................................................. ...... 3 Förslagtill lag om ändring i lagen (l974:8)om rättegången i tvistemål um mindrevärden............................................................ ...... 2 1 Inledning................................................................... ...... 3 2 Föredragandensöverväganden................................ ...... 4 2.1 Allmänt omlösande av tvister på konsumentområdel . . 4 2.2 Allmänna reklamalionsnämndensställning och förhållande till 9 2.3 Nämndavgörandenaskaraktär m.m................. ...... II m. m...................................................................... 14 Fast egendom.................................................. 16 Övrigt............................................................... .... 25 2.6 Handläggningsrutiner...................................... 28 2.7 Finansieringenav allmänna reklamatinnsnämndens verksamhet 30 2.8 Persunalbehuv m.m.......................................... .... 33 3 Upprättatlagförslag ................................................. .... 33 4 Anslagsfrägnr............................................................ .... 33 5 Hemställan................................................................. 35 6 Beslut........................................................................ 35 Bilaga 1 Sammanfattning av reklamatinnsutredningensbetänkande (SOU 1978:40) Tvistlösning på kunsumentnmrådet 36 Bilaga 2 Sammanställning av remissyttrandena över reklamatinnsutredningens betänkande (SOU 1978:40) Tvistlösning på kunsumentnmrådet............................................ .... 41 Bilaga 3 Allmänna reklamatiunsnämndens urganisation.. .. 164