prop · G30375 · 1979-12-31 00:00:00 — Mot denna bakgrund föreslårutredningen f Ijatt tillsynsmyndighetemas huvuduppgift inom dettaområde, liksom tidigare, skall vara att ange mål för säkerhetsarbetet hoskraftföretagen och granska deras organisation och arbetsformer för att uppnådessa mål samt noga följa verksamheten, aUt under en långtgående offentliginsyn, (2yatt SKI tillförs ökade resurser för konstruktions- ochutrustningsgranskning, för tillsyn av drift av kämkraftverk samt för systemanalysoch systemkontroll; på den operativa sidan är det därvid nödvändigt att SKI iväsentligt ökad utsträckning följer upp utbUdning och träning av drift- ochunderhållspersonal. 3}attSKI ges möjlighet att rekrytera personal mederfarenhet från industrieUt säkerhetsarbete. 4)att formerna för samverkan mellan klarläggs, 5Jatt kraftföretagen inriktar policy, organisation ocharbetsformer på att tä[ fullo förverkliga den mycket höga säkerhetsambitionen, 6att reaktortUlverkamas säkerhetskompetens utnyttjas i fuUutsträckning. Beträffande konstruktion och utförande av kämkraftverkkonstaterar utredningen att viss oklarhet kan ha rått beträffande de formeUasäkerhetskraven, specieUt vid tillkomsten av de första svenskakärnkraftverken. Utredningen har funnit att krattindustrin visat förutseendeoch initiativ. 1979/80:75 57 då det gäUt att successivt vidta säkerhetshöjande tekniskaåtgärder på befintliga verk. Dessa har i huvudsak varit inriktade på attförebygga olyckor, medan åtgärder för att lindra konsekvenserna om en olyckatrots aUt inträffar ägnats mindre uppmärksamhet. \J7) att tiUsynsmyndighetemas principieUa krav i tekniskthänseende preciseras ytterligare, (_8) att även probabilisfiska metoder för riskanalysutnyttjas i säkerhets-granskningen, \ att säkerhetsanalyser enligt dessa metoder efter handutförs för aUa de enskUda reaktoranläggningama, (10) att tyngdpunkten i säkerhetsarbetet ävenfortsättningsvis skaU vara att förebygga haverier, (11) att de konsekvenslindrande åtgärderna lUcvälägnas väsentligt ökad uppmärksamhet. Dådet specieUt gäUer konsekvenslindrande eller utsläppsbegränsande åtgärder konstaterar utredningen attbefintliga reaktorinneslutningar ger ett betydande skydd även mot omfattandehaverier. Risken för omfattande omgivningskonsekvenser kan dock minskasytterligare. (12) att ett principbeslut fattas attvidta ytterligare utsläppsbc.änsande åtgärder, (13) att dessa inriktas främst på attytterligare minska riskerna för utsläpp som kan leda till höga stråldoser genombl.a. omfattande radioaktiv markbeläggning, (14) att ätgärdema vidtas i första handför de reaktorer som är förlagda i närheten av omfattande bebyggelse, VI5) att en kompletterande säkerhetsgranskning omgåendegenomförs beträffande riskema i samband med vätgasexplosioner i tryckvatten-reaktoremasinneslutningar, (16) att kompletterande säkerhetsåtgärder i dettaavseende vid behov vidtas. Ufredningen konstaterar att människa-maskin-frågortidigare varit ofullständigt beaktade. Utredningen anser att det är möjligtatt successivt vidta åtgärder för att minska riskema för och konsekvenserna avmänskligt felhandlande. (17) att människa-maskin-frågor ägnas ökaduppmärksamhet i samband med säkerhetshöjande åtgärder, 8) att särskUd vikt läggs vid att underlätta mänskligthandlande i stresssituationer. Prop.1979/80:75 58 (19)att SKI ges resurser för att bearbeta och utveckla frågor om människa-maskin. Personalensrekrytering och utbildning är avgörande faktorer för kämkraftens säkerhet.Utredningen anser att utbildningen i säkerhetsfrågor skall breddas tUl attomfatta flera personalkategorier än driftpersonalen och att den skallfördjupas. (20) att driftpersonalen får en fördjupad utbildningrörande de gmndläggande fysikaliska och tekniska processerna i reaktorer, (21) att driftstörningar och haverisituationer gesstörre utrymme i utbildningen, (2)att underhåUspersonalen omfattas av säkerhetsutbildning, (23) att kunskapsutbytet meUan säkerhetsspecialistemafrämjas genom olika samarbetsarrangemang och genom samverkan méd de tekniska högskolomaoch Studsvik, (24) att ett ökat inslag av gemensam utbUdning för olikapersonalkategorier, exempelvis drift- och underhåUspersonal, eftersträvas, (25) att SKr.s resurser för att följa kraftföretagensutbildningsverksamhet förstärks. Utredningenkonstaterar att kärnkraftverkens wormfl/dn/f är reglerad på ett lämpligt sätt isäkerhetstekniska bestämmelser (STF). För den faktiska säkerheten är kvaliteteni underhåll och provning av avgörande betydelse. Av stor vikt är ocksåkompetensen hos vissa centrala befattningshavare. (26) att en "generalklausul" intas i STF medinnebörd att kämkraftverk skaU bringas tiU säkert avstäUt tiUstånd vidfelsituationer under driften vilka inte täcks av instruktioner eUer inte kandiagnostiseras omgående, (27) att SKI formulerar krav i stort för kraftföretagenskvalitetssäkrings-arbete och för uppföljning av genomförandet, (28;att SKLs resurser för ändamålet förstärks kvalitets- och kvantitets-mässigt, (29) att kompetenskraven för skiftpersonalen preciseras, (30) att ett system med namngivna, avtillsynsmyndigheterna godkända föreståndare för säkerhetsarbetet övervägs, (31)att överlämningen meUan skift sker i striktare former än , på bas avprincipkrav från tillsynsmyndigheten. Prop.1979/80:75 59 Kraftföretagens haveriberedskap kan ställas inför högakrav på snabba långtgående beslut. Detta gäller alldeles särskUt för tryckvattenreaktorerna.Haveriplaneringen måste innefatta entydig ansvarsfördelning, snabb förstärkningav personakesursema och övning av beredskapsorganisationen. (32) att inställelsetiden för vakthavandeingenjörer avkortas tUl att med säkerhet inte överstiga (redangenomfört i ), (33) att vakthavande ingenjör skall hatillräcklig kompetens för långtgående drifttekniska beslut, (34) att beredskapsorganisationen inomverken övas även beträffande förlopp med omfattande reaktorskador, (35) att tillsynsmyndigheternasbefogenheter att ingripa i haverisituationer och deras beredskapsplanering försådana situationer granskas, (36) att uppbyggnad av en tekniskspecialistgrupp för förstärkning av kraftverkets kompetens i haverisituationerövervägs och att en kontaktman från kärnkraftverket stationeras vid berördlänsstyrelse i samband med ett haveri. En väl fungerande erfarenhetsåterföring från driften avkärnkraftverken är mycket viktig för upprätthållande och vidareutveckling avsäkerheten. Nuvarande system för erfarenhetsåterföring är otUlräckligt.Utredningen föreslår därför \37) att en särskild ordning övervägs för utiedning ochanalys av aUvarliga tillbud och driftstörningar av särskUt intresse frånsäkerhetssynpunkt, och att frågan om den lämpligaste formen härföraktualiseras genom SKl:s försorg, (38) att ett förbättrat system i övrigtför händelseuppföljning, felanalys och erfarenhetsåterföring byggs upp isamverkan mellan kraftföretag, tillsynsmyndighet och tillverkare, (39) att resurserna för kvalificeradanalys av rapporterade händelser beaktas särskilt, (40) att resurser för probabilistisk riskanalys av Rasmussentypingår, (41) att internationellt utbyte av fördjupade analyserstimuleras, 2) att offentlig insyn i verksamheten säkerställs. Utredningen har översikfligt granskat det svenskaforskningsprogrammet för säkerhetshöjande åtgärder och dess anknytning tiU internationeUverksamhet. Utredningen konstaterar att den nuvarande forskningen till stor delberör tekniska frågor och föreslår bl.a. (43) att forskning kring policy, rollfördelning ochorganisation som säkerhetsfaktorer tas upp, Prop.1979/80:75 60 4)att den mänskliga faktorn beaktas i väsenfiigt större utstiäckning, dels genominrättande av ytterligare professurer i teknisk psykologi vid de tekniska högskolorna,dels genom utvidgning av SKI:s resurser inom området, (45) atten långsiktig forskning kring utsläppsbegränsande åtgärder etableras, (46) attdeltagandet i det intemationella forskningssamarbetet förstärks och att särskilt den västtyska forskningen kring drift- och under hållsfunktionen följs uppmärksamt, (47) attSKLs planeringsfunktion för forskning förstärks, ft8)att spridningen av både svenska och utländska forskningsresultat ägnas storuppmärksamhet. Initiativ,förberedelse och genomförande, eller bevakning i annan form av här föreslagnaåtgärder ankommer på , , ensam eller i samverkanmed andra parter Utredningen föreslår (9)att SKI utan dröjsmål upprättar en tids- och åtgärdsplan för av utredningen härframlagda förslag. 1979/80:75 61 Sammanfattning me(i slutkommentar Kapitel 1 Utredningens uppgifter Konsekvensutredningenhar haft till uppgift att beskriva förändringar i samhället som kan uppstå viden avveckling av kärnkraften fram till är 1990.1 direktiven (se appendix 1)framhålls att effekter på ekonomi, sysselsättning och miljö skall belysas,liksom konsekvenser för kommuner som har kärnkraftverk. Utredningenhar byggt sitt arbete pä resultat frän arbetsgrupper och särskilda utredningar.Viktiga underlag harocksä varit betänkande och rapporterliksom ärs energiproposition. Föratt första hur begränsningar i tillgängen på el kan påverka samhällsutvecklingenär det viktigt att ha kunskap om hela energisystemet och den roll som el spelari detta. Utvecklingen pä energiområdet innebär bl. a. att den slutligaenergianvändningen har vuxit frän till . Denslutliga energianvändningen per capita har praktiskt taget fördubblats frän 1955till1978.För närvarande förbrukas per person och ärca47 000kWh bränslen och el. Elanvändningenhar ökat väsentligt kraftigare än BNP med en lendens tillökad skillnad . Elanvändningen inom industrin har nära följt densamtidiga förändringen av industrins produktionsvolym, dock med en tendens tilllångsam stegring av elkonsumtionen per produktionsenhet. Åtgärder för attminska elkonsumtionen i besparingssyfte speciellt harmotverkats bl. a. av elkrävande insatser för att förbättra den inre och yttremiljön vid arbetsplatserna. Omförslagen energiproposition fullföljs kommer el även under 1980-taletatt finnas till priser som är lägre än i mänga andra länder. Vidett användande av de kärnkraftverk som är färdigbyggda eller under byggnad pädet sätt som föreslås energiproposition kommer kärnkraften år 1990att svara för av elförsörjning. Vattenkraftenskulle svara för närmare 50 9*;. Resten produceras huvudsakligen i oljeeldadekraftvärmeverk och inom industrins mottrycksanläggningar. El kan användas föralt minska oljeberoendet säväl inom induslrin 1979/80:75 62 Omvänt kan el i viss utsträckning ersältas av andraenergislag. Enavveckling av kärnkraften innebär att elproduktionen helt eller delvis skallproduceras pä annat sätt eller att el ersätls med andra energislag. Man kanockså begränsa elanvändningen genom reslriklioner eller minska elförbrukningengenom att upphöra med verksamhet. Avvecklingen av kärnkraft får därmed en radeffekter pä samhällsutvecklingen. 1betänkandet redovisas konsekvenserna av de tvä alternativ för det svenskaenergisystemets utveckling som vi fält i uppdrag alt utreda. De kan beskrivaspå följande sätt: DEnligt detla alternativ fullföljs den nuvarande planeringen, vilkel bl. a. innebäratt kärnkraften byggs ut lill 12 aggregat, som används under sin livslängd. Inga ylleriigare kärnkraftverkladdas ulöver de 6 som är i drift. Medkonsekvenser av en kärnkraftavveckling avses här skillnader mellan referensalternativetoch avvecklingsaliernativel. Referensaliernalivetutgär från en elanvändning pä . Denna siffra är baserad päregeringens energiproposition . För avvecklingsalternalivei diskuleraselanvändningsniväerna , och . 125TWh i avvecklingsalternaliv ger samma elanvändning som i referensalternativet.Svärighelerna all ersätta kärnkraften fullt ut är emellertid sä stora atl dettafall inte bedömls vara realistiskt. 105 TWh-nivän kan vara möjlig atl nä tillär 1990. Del förutsätter en snabb utbyggnad av kolkraftverk. Problem kanuppkomma med an (ä fram dessa tillräckligt snabbt. Vi har därför granskatkonsekvenserna av en avveckling vid en väsenlligt lägre elanvändningsnivä, 95 TWhär 1990. Denna nivä har förordats av dem som önskar en avveckling avkärnkraften under 1980-talei. Det krävs dä en stark begränsning avelanvändningens tillväxt. Den fär utgöra mindre än 1979-1990,vilket kan jämföras med ca per är dä denekonomiska utvecklingen var svag. Kapitel 3 Elanvändning i referens- ochavvecklingsalternativ Sverigehar en hög förbrukning av el. Slora delar av induslrin har baserat sin produktionpä att elkraften har varil och är relativt billig. De största ulnytljarna ärjärn- och stålindustrin och massa- och pappersindustrin - de svarar för cirkahälften av industrins totala elbehov. Etl moliv för satsningen på kärnkraftenvar all el skulle kunna erhållas till relativt sett lågt pris även efter detatt vattenkraften var ulbyggd. De bedömningar av den framtida 1979/80:75 63 elanvändningensom presenterats och framåt har i regel byggl på denna förutsätlning. Materialetfrän 1978 ärs längtidsulredning och industriverkets uppgifter om åigäng av elhar, efler revideringar med hänsyn till del senaste årets händelser, legal lillgrund för vär bedömning av elkonsumtionens utveckling fram till är 2000 i ettalternativ där kärnkraften byggs ut enligt de riktlinjer som angivits i 1979års energiproposition. Degenomgångar som konsekvensutredningen ulfört pekar mot att industrinselanvändning kan komma att ligga nägol lägre än vad som angavs ienergipropositionen. Etl skäl till detta är atl elanvändningen inom skogsindustrininte väntas öka lika snabbi som man lidigare bedömde. För är 1990 aniaselanvändningen inom induslrin bli . Bedömningarnaav samfärdselseklorns elanvändning är desamma som i energipropositionen, dvs. 3TWh är 1990. Förövrigsektorn antas elanvändningen ligga högre än vad som angavs i energipropositionen.1 första hand är det elvärme som svarar för atl värdena är högre. Bakgrunden lilldetta är atl om elproduktionen byggs ut enligt de riktlinjer som anges ienergipropositionen kommer el alt kunna tillhandahållas till relativt selllåga priser. En ytteriigare ulbyggnad av elvärme ger ocksä besparingar av olja.Elförbrukningen inom övrigseklorn skulle därmed bli . Sammanlaglskall elanvändningen är 1990 enligt referensprognosen bli . Referensalternativetbygger pä atl om programmet med 12 kärnkrafisaggre-gat genomförs kan elanvändningsnivänligga vid är 1990. Det är enligl ulredningen inte möjligt all hinna medatl bygga ut sä många kolkondenskraftverk som behövs för att iavvecklingsalternativet nå denna elanvändningsnivä. Det blir därför nödvändiglatt i detta alternativ begränsa ökningen i elanvändningen. Ikapitel 3 diskuleras olika slyrmedel för atl äsladkomma begränsningar. Därvidgörs en åtskillnad mellan D priseisom styrande instrument Dtillståndsprövning av elkrävande industri Dransoneringar för att begränsa elanvändningen Alladessa medel kan bli akluella då ökningen i elanvändningen skall dämpas. Enavveckling av kärnkraften nödvändiggör atl elandelen i den toiala energianvändningenåtminstone temporärt minskas. 1979/80:75 64 enligtutredningens direktiv så längt möjligt genomföras sä atl långvariga elransoneringareller andra längtgäende ingrepp i elanvändningen kan undvikas. Utgångspunktenär också atl landets oljeberoende skall minska och all den lotalaenergianvändningen är lika i referens- och avvecklingsalternaliv. En slulsatsi kapitel 3 är atl elanvändningsnivän inte kan näs med de prishöjningarpä el som aklualiseras om normala prissäiiningsprinciper tillämpas. Antingen mäsledä skatter tillgripas för att ytteriigare höja konsumenternas pris eller ocksåmåste olika restriktioner för användning av el tillgripas. I det förra fallet lillämpasen knapphetsprissätining. Avsiklen med denna är bl. a. alt stimulera tillbesparings!nsater. Om priset mäsle sättas mycket högt för att få jämvikt mellanutbud och efterfrågan pä el kan detta få ogynnsamma effekter pä induslrin.Andra begränsningsätgärder kan dä vara alt föredra. Elefterfråganskulle kunna reduceras betydligt genom minskad användning av elvärme. Omelvärme förbjuds i nyproducerade hus (med undanlag för fritidshus) skulleelanvändningen kunna reduceras med högsl i förhållande till referensallernativel. En begränsadelprishöjning bör slimulera till åtgärder för att begränsa elanvändningen. Bl.a. blir investeringar i energil>esparande åtgärder mer lönsamma. Ylleriigarestatliga bidrag för investeringar utöver vad som ingär i energisparprogrammelbör kunna övervägas. Sammanlagt räknas med att industrins elanvändning skullebli och övrigsektorns lägre än i referensalternativet. Elanvändningsnivän105 TWh innebär dä att industrin skulle använda , samfärdsel ochövrigsektorn är 1990. Föratt nä elanvändningsnivån är del iroligl alt en kombinalion mästetillgripas av prishöjningar, förbud mol installation av elvärme, konverteringav elvärme till andra bränslen samt bidrag till åtgärder som minskar elätgången. Detelpris som skulle tillämpas vid nivån torde bli avsevärt högre änkostnaderna för att producera el. Man får tänka sig att denna skillnad mellanpris och produktionskostnad tas ul som en statlig skalt. Huvuddelenav minskningen av elanvändningen i förhällande till 105-nivån torde sannoliktåstadkommas genom att minska åtgången av el för uppvärmning. Av de somskiljer nivåerna skulle en belydande del kunna las genom bätlre isolering av elvärmdahus och ombyggnad av vissa av dessa hus lill uppvärmning med olja eller andrabränslen. Antingen dä sä atl husen ansluts lill fjärrvärme eller att pannorsätts in i varje hus. Om prishöjningar pä el driver fram åtgärder för atlminska elanvändningen av annal slag inom övrigseklorn, minskar kravel pä attreducera elvärmen. Övrigseklorn skulle med här gjorda antaganden få enelanvändning pä . Ävenom industrins elanvändning prioriteras genom extra beskattning av el för andra ändamälär del oundvikligt alt den ökade knappheten pä el fär sirukiureffekter i induslrin.Det innebär att pä sikt kommer det en snabbare förskjuining frän elkrävandeindustri lill t. ex. verkstadsindustri att äga rum jämfört med de andraalternativen. Som närmare redovisas i bilaga 2 finns det en rad möjligheter tillbesparingar som kan bli lönsamma om priset höjs lill 1979/80:75 65 dennivä som kan bli aktuelll i 95-fallet. räknas varvtalsreglering av pumpar,dimensionering av kablar efter energikriierier, effektivare belysning m.m.Tillsammans med struktureffekierna antas denna lyp av åtgärder ge ca 3 TWhlägre elanvändning i industrin än vid 105 nivån.Elanvändningsnivån 95 TWhinnebär med dessa antaganden alt industrin skulle fä , samfärdsel 3 TWhoch övrigseklorn . Detär osäkert om man faktiskt lyckas atl till rimliga kostnader nä elanvändningsnivån95 TWh genom att i första hand låla begränsningarna gälla hushålls-och servicesektorn. Vi har därför ocksä studerat ett fall där en större del avbegränsningen åstadkoms inom industrin. 1 första hand utnyttjas då elprisernasom styrmedel. Kapitel 4 Beskrivning av energisystemet i referens- och avvecklingsalternativen 1kapitel 4 lämnas en redogörelse för hur energisystemet skulle kunna byggas uppi referens- och avvecklingsalternaliv med en elproduktion som svarar mot de elanvändningsniväersom diskuleras i kapitel 3. Elenergisyslemelkarakteriseras av all fram till är 1990 elproduktionen byggs ul obetydligtutöver kärnkraftblocken 11 och 12. Den totala elproduktionen skulle då liggavid , vilket efter avräkning för distribulionsföriuster ger enelanvändning pä . Vattenkraften skulle svara för , kärnkraften för58 TWh, industriellt mouryck , kraftvärme , oljekondens ochvindkraft . Denförutsatta ulbyggnaden av vindkraft innebär en idrifttagning av ett 2MW-aggregaivarje vecka fr, o .m. Tillskotteti elproduktionen mellanår 1980 och är 1990 beslår till av kärnkraft.Mellan och är 2 000 består tillskottet till av kraftvärme ochindustriellt mouryck, medan vindkraft och kolkondens svarar för vardera 15 'A>. Inomindustrin förutses en snabb ökning av kolanvändningen. Dessutom introduceras flissom bränsle. Inom transportsektorn sker en stor satsning på melanol och etanolsom ersättning för bensin och dieselolja. , flis och biomassa från jordbrukanvänds för att framställa metanol och etanol. Inom övrigsektorn skerlokaluppvärmning med fjärrvärme och el i allt större utsträckning.Oljeberoendet inom uppvärmningssektorn minskas genom att kol utnyttjas sombränsle. Omman räknar med en maximalt forcerad satsning pä industriellt mottryck ochkraftvärmeverk och behåller de oljekondensverk i drift som antagils bli skrotadei referensalternativet skulle det fordras en ulbyggnad av tretton stora kolkondensblockpä 600 MW vardera för att helt kompensera kärnkraftsbortfallet. Nio anses varaetl teoretiskt maximum bl. a. med hänsyn lill den tid I sami Nr 75 1979/80:75 66 somdel tar atl fä tillstånd alt bygga en anläggning av detta slag. Någonfullständig kompensation för den planerade kärnkraften är därför inte praktisktoch ekonomiskl möjlig. Avvecklingenantas genomföras pä sä sätl atl kärnkraftblocken tas ur drift successivt med eltblock frän 1985 till 1990. Föratt uppnå elanvändningsnivån mäsle dagens elproduktionssystemtillföras produktion som lill består av kolkondens, lill knappl 40 96 avindustrins mottryck och kraftvärme och till av oljekondens ochvattenkraft. består tillskottet lill helt övervägande del av kolkondens.Sammanlagt 14 kolkondensblock finns installerade . Möjlighelerna atlhinna med utbyggnader av de erforderiiga 6 kolkraftverken till är 1990 ärbegränsade. I fallelmed antas ulbyggnaden av elproduklionssysiemet fram lill är 1990 lill bestä av kolkondens och till av industriellt mottryck och kraftvärme iövrigt sker främst viss ökning av oljekondens. För bestårtillskottet till övervägande del av kolkondens. Framtill behöver 3 kolkondenskraftverk byggas och 9 lill . Ikapitlet berörs ocksä skillnaderna i de direkta kostnaderna för energisystemeti referens- och avvecklingsalternativen. Kapitel 5 Konsekvenser för miljön Användningav såväl fossila bränslen som kärnbränslen och förnyelsebara energikällorinnebär någon form av miljöpåverkan. En avveckling av kärnkraften innebärsjälvklart atl, när denna är avslutad, de miljörisker som är förknippade meddet svenska kärnkraftprogrammet försvinner eller - vad gäller förvaring avradioaktivt avfall - minskar I stället får vi risker och problem medkolkraftverk och andra typer av avfall. Vihar beräknat mängden luftföroreningar av fast avfall i de båda alternativen. Siffrornaför avvecklingsalternalivei är genomgående högre. Vi har belysl betydelser avden större belastningen på miljön i avvecklingsalternativet genom att beskrivaproblemen pä lokal, regional och global nivä. Omkämkraften avvecklas mäste kolanvändningen öka i snabb takt. Kol är detmiljöfarligaste fossila bränslet. Endast ur iransportsäkerhelssynpunkt har detfördelar framför olja och gas. Hantering av kol medför buller och dammning, somkan välla problem i den närmaste omgivningen. Liksom vid förbränning av oljabildas svaveldioxid och nitrösa gaser, som kan ge hälsoeffekter och medförförsurning av mark och vatten. Kol innehåller tungmetaller och särskiltkvicksilver och kadmium medför risker. Den snabba uppbyggnaden av kolkraftverksom förulsätts i avvecklingsalternativ medför risk för att man väljerlösningar som inle är tillräckligl genomtänkta eller utprovade under svenskaförhållanden. HurSlora de negativa effekterna är av avvecklingsallernativets slörre utsläpp avsvaveldioxid, nitrösa gaser och kvicksilver, beror i slor ulsträckning päutvecklingen i de delar av som påverkar försurningssitualionen iSverige. Den kalkningsverksamhet, som under alla omständigheter 1979/80:75 67 synesvara nödvändig under de närmaste två decennierna minskar i viss mån betydelsenav skillnaderna i utsläpp mellan avvecklingsalternalivei och referensalternativet.Den planerade kalkningsverksamheten minskar emellertid inte risken förförsurning av mark och grundvatten. För internationella ansträngningaratt åstadkomma minskade utsläpp av försurande ämnen är det viktigi allutsläppen i vårt land reduceras sä längt det är lekniskl möjligt och ekonomisktrimligt.