prop · G3032 · 1979-12-31 00:00:00 — Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 451 Någraremissinstanser kommenterar sekretesskyddet för a n m ä I a n i 10 kap, 19 §företa styckel 2, RA finner delsärskilt värdéfuijt med en sekretessbestämmelse härom med hänsyn lill denovisshel som rått på detla område. anser del viktigt att namnuppgiftpå person som meddelat polisen en händelse eller etl brott, kan hemlighållasdär sekretess inte kan gmnda sig på polisens brottsutredande verksamhet, omrisk bedöms föreligga atl anmälaren annare trakasseras eller anmälan i övrigimedför obehagliga följder, I förslagel lill sekretesslag har denna synpunkl iviss utsträckning beaktats genom utformningen av denna paragraf I motiveringenframhålls alt bestämmelsema i 10 § SekrL lorde vara tillämplig också närutlämnandet av uppgift om vem som har anmält brott skulle kunna vara menligtför denne eller annan enskild pereon, Samma innebörd av sekretessen har nukommit till uttryck i 19 §, Sekretessen kan emellertid endasl i begränsadomfattning göras gällande gentemot den anmälde enligt vad som framgår närmareav 2 kap, 12 § i lagförelagel. Detta innebär att man vid tillämpningen av dessaregler ofta hamnar i en myckel svär avvägningssi-luaiion, där ä ena sidan denanmälde har ell mer eller mindre berättigat intresse all fä veta vem som gjortanmälan, men där å andra sidan anmälaren ofta har ell välgrundat intresse atlundgå ev, trakasserier och annal obehag med anledning av sin anmälan. Delligger självfallel ell starkt samhälleligt intresse i alt benägenheten atlanmäla brott eller andra omständigheter, som kräver samhällsingripanden, inteonödigtvis hämmas. Som exempel kan nämnas anmälan om misstänkt fall avbarnmisshandel hos närboende. Den i 2 kap, 12 § föreslagna lydelsen (synneriigvikt) innebär emellertid all den anmäldes inlresse av alt känna anmälarensidentitet normall ges företräde framför anmälarens behov av anonymitet.Polisstyrelsen i polis-disiriki, som erinrar om sitt yttrande överOSK:s betänkande, anför samma synpunkter som . Regelni 10 kap, 19 § tredje slyckel att sekreiessen inte hävs om uppgiften,dådennaiillföremålei,up penbarl i gen saknar betydelse i målet kritiseras avJK. JK framhåller all meningen med bestämmelsen -som inte kommenterats imotiven - lorde vara all en uppgift som visseriigen kommit all ingå ifömndereökningen men som inte har något inlresse i målet bör behålla sinsekreiess. Även om tanken är god vill JK ifrågasätta del meningsfulla ibeslämmelsen. Innan huvudförhandling hållits måste det regelmässigt vara mycketsvårt alt avgöra vad som saknar betydelse i målet. Många domare lar inte alls -vill inte ta - del av förundereökningen på detta stadium men även om de gör delär del svårt alt avgöra vad som kan bli relevant i målel, Eflerhuvudförhandlingen kan del ibland enkelt konstateras att uppgiften varit avbetydelse men i regel lorde någol svar inte kunna erhållas. Man kan f ö, frågasig vad som menas med att en uppgift är av betydelse. Enligt många domaresmening borde fömndereökningsprotokollei inte lillhandahållas domstolen. Betyderdetla att protokollet helt saknar Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 452 betydelse,dvs, att del kan hållas hemligt? Enligt JK:s mening bör den ifrågavarandebeslämmelsen helt utgå. Undantagen från sekretessi 10 kap, 19 § andra stycket 1 kommenteras av ett par remissinstanser. RÅförklarar alt han visseriigen är medveten om att det föreligger ett starktinlresse från allmänhelens sida att ha insyn i den kvalificerademyndigheisulövning som utövas från åklagarnas sida men anser sig av hänsyn lillden enskildes behov av sekreiess böra ställa sig avvisande till tanken attbeslut att underiåta åtal och beslut alt nedlägga förundersökning generelltblir offentliga. Som skäl härför åberopas alt åtalsfrågorna för den enskildeofta är av ömtålig karaktär. Åklagaren är vid sin bevisvärdering till skillnadfrån domstolen hänvisad att träffa sill avgörande på etl skriftligt malerial.Del är därför inte lämpligt all i avskrivningsbeslut så som mänga gånger sker idomar väga olika under fömndereökningen hörda pereoners utsagor mol varandra.Sådana värderingar kan lätt framstå som kränkande. Del har även visat sig allavskrivningsbeslul, särekilt då de erhällil en utföriig motivering, använts itrakasserande syfle. På grund av angivna förhållanden har RÅ i ell cirkulär (C62) rekommenderat att åtalsbesluten i allmänhet ges en kortfattad moiivering,RÅ är dock föreiående för all åklagarnas avskrivningsbeslul i störreutsträckning än nu blir offentliga. En stor del av åklagarnas beslul rörrelativt bagateUartade brott, där skaderekvisilet fär anses ringa, JK pekar påförhållandet mellan 10 kap, 19 § och 6 kap, 1 § såviti avser sekreiessen föråklagares beslul av del slag som anges i 10 kap, 19 § andra styckel 1, Densekretess som 10 kap, handlar om gäller till förmån för enskild. Från dennasekreiess har gjorts del undanlag som anges i 10 kap, 19 § andra slyckel 1.Sekreiessen i 6 kap, har som ändamål intresset alt förebygga eller beivrabrott, 16 kap, 1 § finns inget undantag från sekretessen molsvarande del i 10kap, 19 § andra styckel 1, Mol den nu angivna bakgrunden uppkommer fråganhumvida åklagarens beslul i åtalsfrågan skall vara offentligt även om deltamotverkar intresset alt förebygga eller beivra brott, Molsvarande synes f ö,gälla även om beslutet skulle störa mellanfolkliga förbindelser(3 kap,1 §)eller vålla fara för rikels säkerhet (3 kap, 2 §), Situationen är i stortsett densamma som i fråga om JK:s beslut (12 kap, 7 §), När det gälleråklagares beslut i fråga som avses i 10 kap, 19 § andra styckel 1 lorde delemellertid vara lättare all begränsa beslutets innehåll sä att del ej kommeralt strida mol t, ex, 3 kap, 1 §, Datainspekiionenframhåller all den omständigheten all 10 kap, 19 § är subsidiär till andrabestämmelser som skyddar samma sekrelessintresse, medför att polis och åklagaretvingas att arbeta med beaktande av ett stort antal olika regler i den nyasekretesslagen. Med hänsyn till att praktiskt taget vilken handling som helstken tänkas bli aktuell under förundersökningen i ett brottmål är de sakligaskälen för denna reglering så starka, att man torde fä acceptera det ökadearbete som detta innebär, Ifråga omsekreiesstidenilO kap, 19 § framhåller RÅ att del framstår Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 453 somlämpligl att den enskilde har ett sekretesskydd lill en lid av , JKlar upp förhållandel mellan 18 och 19 §§, JK påpekar sålunda alt förhållandetmellan 18 § andra stycket och 19 § synes dunkelt, Visseriigen gäller sekreiessenligt 19 § enligt dess sista slycke inte i den mån annan bestämmelse omsekretess till skydd för samma inlresse är tillämplig. Exempel på annan sådanbestämmelse är enligt motiven 18 §, Vad som sägs i 18 § andra styckel synesemellertid innefattas i beslämmelsen i 19 § föreia siycket 1 och framstårdärför som onödigt i förhållande till sislnämnda stycke. kommer genomhänvisning i 18 § andra stycket till första slyckel i samma paragraf sekreiess(vid förundersökning i brottmål) ej all gälla uppgift om den mot vilken lalanföres (den misstänkte), medan motsvarande undantag ej görs i 19 § företastycket. Del är svårt alt förstå varför skillnad i detla hänseende skallföreligga mellan å ena sidan de brott som anges i 18 § företa Slyckel och åandra sidan andra brott. Med anknytning härtill vill JK påtala en av de bristersom förelaget lider av, nämligen all bestämmelser i samma ämne och berörandesamma myndigheter ofta finns på flera olika ställen. Frågan om sekreiess föruppgifter vid fömndereökning i brottmål utgör etl exempel. Ärendet behandlassålunda i ell flertal olika kapitel och paragrafer (1 kap, 5 § föreia styckel2,6 kap, 1 §,8 kap, 21 §,9 kap, 15 § andra slyckel samt 10 kap, 18 och 19 §§),Vidare skall belräffande uppgifter vid fömndereökning i brottmål dessutombeaktas sekretessregeln i 3 kap, 1 § och uppenbarligen också 2 §, Tvåremissinstanser gör formella påpekanden. framhåller sålundabeträffande 10 kap, 19 §, liksom under 6 kap, 1 §, atl paragrafen fäll enexemplifierande avfattning för att sedan utmynna i polisens allmännabrottsförebyggande och -beivrande verksamhet, Detla kan medföra allexemplifieringen blir alllför vägledande för tolkningen av vilka polisiäraverksamhetsformer, som avses i denna paragraf Del är uppenbart att sekreiessen,särskilt tystnadsplikten, principiellt sett skall omfatta alla polisensfunktioner belräffande brott och brottslingar. För att förebygga ev, felaktigaoch begränsade tolkningar bör därför exemplifieringen . Televerketpåpekar i formellt hänseende att ordel "utsaga" i 10 kap, 19 § försiaslyckel 1 synes svårförelåeligt i en lagtext, som fär en så vidsträcktanvändning som denna. Måhända kan ord av typen "uppgift","påstående" eller "uttalande" ereäita nämnda ord ilagtexten. Bosladsdomstolenvill fasta uppmärksamheten på att arrendenämnd och hyresnämnd enligt 8 kap, 30§ resp, 12 kap, 69 § jordabalken kan vara skiljenämnd i arrendetvist ochhyresivist, I sådanl fall gäller samma regler om handlingssekretess ochtystnadsplikt som när nämnd Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 454 utövarannan rättskipande verksamhei. Del kan ifrågasättas om del inte finns skäl allgöra särskilda inskränkningar i offentligheten när nämnd handlägger ärende somskiljenämnd. Fleraremissinstanser efteriyser sekreiess för uppgifter om enskilds förhållanden hoskronofogdemyndighet, Ulföriigasluppehåller sig vid frågan. Allmänt uttalar riksskatteverketatt del hyser särekild oro i fråga om förelagels effekter såvitt gällerkronofogdemyndigheternas verksamhei, I förelaget har man enligtriksskatteverkets mening inte ägnat dessa myndigheter tillräcklig uppmärksamhet.Man har inte föreslagit någon regel om sekreiess beträffande de iakttagelserpersonalen kan göra i samband med utmätningsförrätlningar utanför myndighetenslokaler, Atl man går ifrån principen om handlingssekretess och i principförbjuder fortplantning av sekretess kan förväntas fä negativa verkningar förkronofogdemyndigheterna, anser atl en särskild regel omsekretess hos kronofogdemyndighet blir nödvändig om förslagel upphöjs lill lag, Idet fortsatta yttrandet anför atl del belräffande denexekutiva verksamhelen kan uppställas två frågor, dels frågan om k ro n o-fogdemyndighets tillgång lill sekreiesskyddad information hos andramyndigheter och dels frågan om sekretess hos kronofogdemyndighet. Såvitt gällerden förstnämnda frågan vUl hänvisa till vad verkel i tidigareremissvar över betänkandet Förenklad delgivning samt över OSK:s och betänkandenframhållit om kronofogdemyndigheternas svårigheter atl erhållai,o,m,offent-liga uppgifter om gäldenärer från andra myndigheter.Riksskatteverket vill exemplifiera de svårigheter som kan föreligga genom attpeka på ett fall som har prövats av JK, omnämnt i bilaga lill verkels yttrandeöver LAH, Med anknytning lill de berörda svårigheterna föreslårriksskatteverket all i lag eller förordning anges de närmare villkor undervilka kronofogdemyndighet kan få la del av uppgifter hos andra myndigheter.Skälen härför utvecklas på följande sätt: Delär viktigt all dessa svårigheter inte ökas utan i stället undanröjs. Förelageti promemorian medför emellertid härvid allvariiga komplikationer i fleraavseenden. Förelaget medger inte någon handlingssekreless som kan fortplantasfrån t, ex, skattemyndighet till kronofogdemyndighet. är detta möjligt ochutnyttjas också i belydande utsträckning, I promemorian föreslås vidare intenågon sekretessregel för kronofogdemyndigheternas verksamhei. Därmed skulle denidag gällande tystnadsplikten för kronofogdepersonal förevinna.Tystnadsplikten är av betydelse i det här aktuella sammanhanget också därförall den ger den myndighet som har atl överväga om en uppgift bör lämnasmuntligen lill kronofogdemyndighet trygghet om Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 455 atluppgiften inte yppas vidare. Slutligen medför uttalandena i promemorian omskaderekvisilels innebörd i bl, a, kronofogdemyndigheternas verksamhei (s, 135)att man riskerar alt skaderekvisilet i den praktiska tillämpningen -om intesaken läggs lill rätta med förtydliganden i lagmoliven - kommer att försvåraoch i viss mån omöjliggöra för kronofogdemyndigheterna alt utföra sittsamhällsarbete eftereom myndigheter, som lämnar upplysningarom gäldenärertill kronofogdemyndighet, i fortsättningen kan komma atl anse sig förhindradeatl göra delta. Resultatet skulle bli att effektiviteten i indrivningsarbeteti både allmänna och enskilda mål drabbades. tillfälligheter - såsommissuppfattningar hos personalen vid den myndighet lill vilken en förfråganriklats - skulle kunna avgöra om ett indrivningsuppdrag kan verkställas medframgång eller inte, Gäldenärer som söker undandra sin egendom från exekutionskulle gynnas av en sådan förevagning av effektiviteten i förhållande till degäldenärersom visar betalningsvilja,-Den statliga verksamheten överhuvud byggerpå skalleinkomslema. Kronofogdemyndigheternas indrivningsverksamhei ulgör enfömtsättning för atl beskattningen skall ge ett tillfredsslällande resultat.En väl fungerande indrivnings-verksamhet förutsätter goda möjligheter allföreia lillgångsundersökningar belräffande gäldenärerna för all kunna garanteraatl belalningsmoralen i fråga om skatter och allmänna avgifter håller sig på enacceptabel nivå. Ser man vidare på indrivningen av böter framstår det somegendomligt atl polismyndighet under fömndereökning för brott som är belagtmed bötesstraff skulle fä tillgäng till sekretessbelagda uppgifter från andramyndigheter, medan den myndighet som skall verkställa bötesstraffet skullesakna tillgång lill samma uppgifter. Verkställigheten av enskilda mål bör sessom en direkt fortsättning på domstolarnas dömande verksamhet och ulgör därmeden förutsättning för att domstolamas avgörande överhuvud skall fä någonbetydelse i praktiken. Även härför är effektiviteten i indrivningsarbelelviktigt. har arbetat för all utveckla en mernyanserad bild av kronofogdemyndigheternas verksamhet, i synnerhet blandföreträdare för social- och kriminalvården. Vissa framgångar har härvid ocksånåtts, I sammanhanget vill framhålla de synpunkter somullalats i brottsförebyggande rådets rapport (BRÅ rapport 1977:4) Straffadesskulder, s, 285, om samarbetet mellan kriminalvårdsorganen ochkronofogdemyndigheterna. Enligt uppfattning kan liknandesynpunkter anläggas även beträffande ärenden där fråga är om andra gäldenärerän straffade, -Om man inte är beredd all godta en försämring i den exekutiva verksamhelenmåste en författningsreglering även av tillfälliga eller enstaka fall avuppgiftslämnande ske för all tillgodose kronofogdemyndighetemas behov avuppgifter från andra myndigheter. Systemet med att låta olika myndigheteravgöra inlresseavvägningen mellan risken för ingrepp mot den enskildegäldenären och intresset av exekution fördel allmänna och ev, enskildborgenär,jfr2 kap, 7 § i lagförslaget, framstår inte som lämpligl. Dennainlresseavvägning, som innefattar den större frågan om målsättningen ochambitionsnivåerna för exekutionsväsendet, måste avgöras av statsmakterna genomlagstiftning, vill därför- i enlighel med den föreslagnabeslämmelsen i 2 kap, 6 § - föreslå alt i lag eller förordning anges de närmarevillkor under vilka kronofogdemyndighet även i enstaka fall kan lä la del avuppgifter hos andra myndigheter. finns det vidare starka skäl som talar för atl man förkronofogdemyndigheterna - liksom enligt förslagel är fallet i fråga om bl, a. Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 456 förundersökning- bör ha en regel omforiplantning av sekretess från annan myndighei lillkronofogdemyndighet, är medvetet om att man här kan behövagöra etl undanlag för vissa fall av förlroendesekretess. Som motiv för enfortplaniningsregel framhåller bl, a, förslaget tillulsökningsbalk. Detta kommerati medföra en annan inriktning avkronofogdemyndigheternas s, k, undersökningsplikt genom all myndigheten iväsentligt större omfattning än f n,kommer att undersöka gäldenärens ekonomiskaförhållanden genom olika offentliga register. Antalet konlorsuimäiningar avsesöka och antalet fäliutmäiningar minska. Med hänsyn härtill, lill det föreslagnaförhörsinstilutet och lill framför allt upplysningsplikten för iredje man - därt, o, m, så ingripande tvångsåtgärder övervägs som polishämlning lill förhörsamt i sista hand häktning - måste det föreslagna skaderekvisilet vanligenkomma att tillämpas så alt kronofogdemyndigheterna fär ut de önskade uppgifternanär del är myndighei som innehar upplysningarna, anför vidarei sekretessfrågan följande: Förall kunna skydda de uppgifter som kronofogdemyndighet alltså bör kunna inhämtamed stöd av särekild lagstiftning eller 2 kap, 7 § i förslagel fordras tveklösten sekretessregel avsedd för skyddsvärda delar av kronofogdemyndigheternasverksamhei, är angelägel all framhålla att större delen av deuppgifter som finns hos kronofogdemyndighet är tillgängliga för allmänheten enligtoffentlighetsprincipen. Sekretessregeln blir ell undanlag för en mindre del avuppgifterna, I frågan om behovel av en sekretessregel -som kommit i etl annalläge nu än dä OSK:s förelag framlades och remissbehandlades - villriksskatteverket vidare hänvisa lill vad lagberedningen anfört i förslaget lillny ulsökningsbalk (SOU 1973:22 s, 540 f och SOU 1974:55 s, 125 O- mening är det uppenbart atl det nya förhörsinsiiiut somföreslås i belänkandei, förhör med gäldenär saml upplysningsplikt för iredjeman om mellanhavande med gäldenären, kan ge upphov lill allvarligaintressekonflikter om uppgiftslämnandet - som kan slraffsanktioneras - inte kanskyddas frän offentiighel. Del är vidare angeläget atl sekretesskyddetbelräffande uppgifter som kronofogdemyndighet erhåller för böiesindrivningenfär en lösning i här förevarande lagstiftningsärende (se OSK:s förslag, SOU1975:22 s, 131 m ), Riksskatteverketnoterar vidare atl någon motsvarighet till lystnadspliktsregeln i 33 §kronofogdeinstmklionen (1965:687) inte finns i förelaget. uppfattning är det - med hänsyn lill del anförda - nödvändiglatl den exekutiva verksamheten, som i än högre grad än mänga andra verksamhetersom föreslås sekreiesskyddad kan blottlägga enskildas förhållanden, t, ex, isamband med en uimätningsförtättning i en boslad, erhåller en regel omsekreiess för dessa fall. Liksom när del gäller polisens verksamhei Ofr s, 464i promemorian) har kronofogdemyndighet ett utvecklat samarbete med socialamyndigheter i vissa situationer. Så är fallet vid v räknings förrätt ningar.Även detta förhållande motiverar en sekreiessregel. Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 457 Tillytteriigare illustration av behovet av en sekretessregel pekar riksskatteverketpå könsbyiesärenden, I kronofogdemyndigheternas verksamhet kan under vissafömtsättningar könsbytesändringar komma att iakttas, Könsbyiesfallen medföräven härutöver vissa komplikationer för systemet för uppbörd och indrivning.Saken har uppmärksammals inom och och enöversyn pågår, I en del fall lorde det dock inte kunna undvikas attutmätningsmannen fär kännedom om könsändring för en gäldenär. Sekretessen ikönsändringsärendet blir enligt mening inte helt läckande omuppgifterna inte kan skyddas i t, ex, ett indrivningsärende där könsändringenhar ägt mm i tiden mellan restföring eller ansökan om utmätning och deexekutiva åtgärdernas verkställande, Riksskatteverketberör vidare fråganom se k re t ess för uppgift hos tillsynsorgan i konkurs,nämneratt konkurslags-kommittén i sitt betänkande (SOU1977:29) Konkureförvalining någol har behandlat frågan om sekreiess förhandlingar rörande konkursbo som lillsynsorgan i konkurs erhåller (s, 137 fbelänkandet). Det är enligt uppenbart att en affärsmässigtriklig avveckling av ett konkursbo i vissa fall skulle kunna hämmas genomoffentlighet hos lillsynsorganel, 1 9 kap, förelaget har i åtskilligaverksamheter beaktats enskilds intresse av sekreiess för affärs- ochdriftförhållanden, Samma skäl talar enligt mening för allsekretesskydd även bör gälla hos lillsynsorganel i konkure, Indrivningsarbeleli allmänt mål mol näringsidkare innebär vanligen, framhåller ,atl kronofogdemyndigheten måsle bilda sig en uppfattning ombetalningssvårigheterna är all anse som definitiva eller enbart tillfälliga,Indrivningsåtgärdema kan härigenom bättre anpassas till den speciella situationsom föreligger, I samband med en sädan bedömning är det inte ovanligt allkronofogdemyndigheten av näringsidkaren kan erhålla information om pågåendeaffärsförhållanden som skulle skada näringsidkaren om de blev kända för denneskonkurrenter (jfr lagberedningens betänkande SOU 1974:55 s, 126 m). Sådanauppgifter bör, som framhållit i remissyttrandet över delbetänkandet, sekrelesskyddas. Medanknytning lill den exekutiva verksamheten nämner slutligenfrågan om en författningsreglering av rätt för den s, k, kronomålsgruppen hosverket att få del av erforderligt material. Gruppen, som har till uppgift attbevaka statens rän i vissa kronomål Ofr cirkuläret RSV Ex 1973:1), har fleragånger stött på svårigheter när det gäller att för sin processförandeverksamhei från andra myndigheter erhålla del av handlingar som gmppen haransett ha betydelse som underiag för olika bedömningar vid processförandeteller som bevismaterial. En författningsreglering bör därför enligtriksskatteverkets mening Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 458 1fråga om kronofogdemyndigheternas kontakter med socialvårdens organ hänvisarriksskatteverket även lill verkets yttrande över socialuiredningens belänkande, Sveahovrätt framhåller att del varken i 10 kap, eller i lagen i övrigi finns någonsekreiessregel lill skydd för uppgifter hos kronofogdemyndighet, I LAHföreslogs inte någon särekild sekretess för handlingar hos kronofogdemyndighet.En regel om tystnadsplikt för den som sysslar med exekutiv verksamhet föreslogsdäremol i TK:s belänkande, I gällande kronofogdeinstruktion finns enföreskrift om tystnadsplikt. Hovrätten har anledning atl påpeka atl denverksamhei som kronofogdemyndigheterna bedriver inte sällan medför inblick ienskilds personliga och ekonomiska förhållanden, vare röjande skulle kunnamedföra men eller skada för den enskilde. Det är därför enligt hovrättenförvånande alt promemorieförelaget inte innehåller någon särskildsekretessregel för den exekutiva verksamhelen. För all denna skall kunnabedrivas ändamålsenligt erfordras att kronofogdemyndigheten måstelä ta del av uppgifter hos annan myndighei som där åtnjuter sekretess Ofr 50 §1 mom, sjätte siycket taxeringslagen). Sädana uppgifter måste givetvis varaskyddade även hos kronofogdemyndigheter. Av det anförda följer all hovrättenfinner det erforderiigl att en sekreiessregel tillskapas förkronofogdemyndighets verksamhet. Kriminalvårdsstyrelsenerinrar om att lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt ålägger de kriminalvärdandemyndigheterna etl samarbete med andra samhällsorgan. För all uppnå ettmeningsfylll samarbete lill klienternas fördel fordras i allmänhet attuppgifter om klienternas personliga förhållanden kan lämnas ut. Hos flertaletmyndigheter inom vårdseklom torde sekrelessbehovel komma all tillgodoses genomden föreslagna regleringen. Då det emellertid gäller kronofogdemyndigheternasynes någon ändring ej ha föreslagils för atl där skydda uppgifter om dömdapersonere verkställighet av påföljd och andra personliga förhållanden. Sedan JKi beslul AD 306/73 uttalat, att uppgifter rörande huruvida enpereon är inlagen i kriminalvårdsanstalt eller i viss kriminalvårdsanstaltregelmässigt bör kunna utlämnas lill kronofogde har styrelsen i anvisningarnaför det centrala kriminalvärdsregistret infört kronofogdemyndighet bland demyndigheter som är behöriga erhålla dessa uppgifter.