prop · G303160 · 1979-12-31 00:00:00 — Regeringen ansluter sig till företlragandens övervägandenoch beslutar ntl genom proposiiion förelägga riksdugen vad föredraganden haranfört för den åtgärd och det ändamål som foredrugunden har hemställt om. 1979/80:160 12 Bilaga I FULLMÄKTIGES 1 RIKSBANK SKRIVELSE Fullmäklige i får härmed la upp frågan omförlängning nv valutaregleringen och om vissa ändringar i valutuförfnttningarna. Genom lagen (1979:366) om tillämpning av valutalagen(1939:350) hur föreskrivits att 2 S första slyckel 1, 2 och 4-9 samt 5 S 1 och3 valulalagen (1939:350) skall äga tillämpning den I juli 1979-30juni 1980. Därjämte har jämlikt förordningen (1979:367) om fortsatt giltighetav valutaförordningen (1959:264) föreskrivits att valutaförordningen(1959:264), som enligt förordningen (1978:259) gäller till utgången av juni1979, skall äga fortsalt gillighel lill ulgången av (1. Då anledning alltjämt föreligger att ianspråktaga gållandefullmakter i valulalagen och ge valulaförordningen fortsutt giltighetfär fullmäktige i rikshanken hemställa atl regeringen målle dels begära riksdugens bemyndigande alt 2 S första stvcket1. 2 och 4-9 samt 5 S 1 och 3 valuiulugen skall äga tillämpning den1 juli I98(K30 ; dels framlägga förslag om att valutaförordningen skall ugnforisnii giltighet lill ulgången av . Filial för utländskt förelag 1 samband med ikraftlrädandet av lagen (1955:383) om rättför utländska bolag och föreningar att idka näring här i riket (dens. k. filuillagen)infördes i 1 § andra stycket sista punkten valulaförordningen en regel om attfilial för utländskt bolag eller för utländsk ekonomisk förening, som med stödav sårskilt tillstånd driver näring här i riket, skall anses vara bosatl iSverige (SFS 1955:303). Filiallagens bestämmelser har i stort sell senareöverförts till lagen (1968:555) om rätt för utlänning och utländskt företag atlidka näring hår i riket. Den senare lagens bestämmelser innebär att utländsktföretag fär idka näring i endasl efter lillslånd av regeringen.Näringsverksamheten här i riket skall drivas genom ett avdelningskontor medsjälvständig förvaltning (filial). Endast verksamhet som är atl anse som näringsidkandehär omfattas emellertid av lagsiiftningen. Sålunda faller utanför lagens 1979/80:160 ' tillämpning t. ex. utländska transportföretag sombefordrar varor eller pussagerure till eller från . kanfritt upprätta kontor hiir för bl. a. upplysning, reklam och biljettförsäljning(jfr prop. 1968:98, s. 73 f, 101 f samt 114 f). Till denna kategori tordesålunda regelmässigt vara att hänföra t. ex. ulländska flygbolags kontor iSverige. Filial för utländskt förelag för vars verksamhet särskilt tillståndenligt lagslifiningen ej erfordras är sålunda med en slrikl lillämpning uv definilioneni I S andra stycket sista punklen valutaförordningen ej att anse som bosatl iSverige (vulutuutlänning). Dä unlalet sådana filialer synes hu ökat under sennreär och dä anledning saknas att från valutaregleringssynpunkl belrakla dem påannat sätt än andra utländska företags filialer i , dvs. som vnlutainlänningar.föresläs att 1 S andra stycket sista punkten valulaförordningen ändras i sådanriklning. Det skulle innebära ett klarläggande nv atl kunder, leverantörer ochandra valuiainlänningar som ulför belalningar och andra iransaktioner medfilialen fritt finge utföra sädana transaktioner då även filialen vore att ansesom valutainlänning. Ul- och införsel av guld och guldvaror Gällande ordning Enligt 4 S valutaförordningen får, jämte annat, vissaguldvaror ej ulan tillstånd utföras ur riket. Förbudet omfattarföljande guldvaror enligt tulltaxan (1977:975), nämligen ur nr 71.07 obearbetat guld, inbegripet platinerat guld,och andra formvaror av guld och platinerat guld än bladguld, ur nr 72.01 guldmynt. Enligt 6 S samma förordning får, jämte annat, angivnaguldvaror ej heller utan tillstånd införas lill riket. På grundval av stadgandet om tillständstvång för införselav guld övervakas att guld importeras eller eljesi ställes lill förfogandeendast för upparbelning eller annan användning, säsom för guldsmedsarbeten, dental-arbeteneller andra lekniska ändamål, men ej för tesaurering. Denna reglering utövas avden pä initiativ inrättade ekonomiska föreningen ,vilken äges av olika guldförbrukare i . I skrivelser samt harGuldsmedsbranschens samorganisalion och fäsl uppmärksamheten påall AB försålde enkelt upparbetade jeionger i 24 karat guld. Samorganisalionenframhåller att denna tillverkning och försäljning huvudsakligen synes ha kommiitill stånd i syfte att guldprodukterna skall tesaureras. Det erinras om altriksbanken tidigare intagit en negativ inställning till sådan 1" 1979/80. 1979/80:160 14 nägol som ocksä förklnrns överenssliimmamed den nllmnmin uppfnllniiigen i guldsmedsbranschen. Samorgniiisationeiifinner svårt utt uccepteru den av AB sålunda lunsernde typen nv investeringaroch anser ntl tillverkning och försiiljning av guldjelonger inte heller kan vurnnv intresse för snmhiillsekonomin. Det anses diirför hörn ankommn päfullmäktige i riksbnnken ull genom liimpligu ålgiirder förhintirn ull "'iprincip obearhelul guld"" sålunda användes ft Även kritiserar den uv AB lanseradetillverkningen och försäljningen av guldjelonger men konstnterar sumtidigi ntlom denna verksamhet tillätes fortsätta, även av konkurrensskäl nödgasuppta en tillverkning och försäljning uv guldjelonger. Enligt beråkning-nrskulle värdet uv det tesaureringsguld som bolaget genom sitt 80-lul butiker iSverige skulle kunnu sälja komma att uppgå lill en ärlig summa av 60-70 miljonerkronor. tillägger att om därjämte undra företng inom eller ulom brunschen.exempelvis bnnkerna, upptar motsvarunde försäljning, den totalaförsäljningssumman skulle komma att överstiga per är. EnligtGuldfynds mening bör sådana bestämmelser utfärdas alt hnndel med guld för tesaureringicke vidare kan ske. Fullmäktige har inhämtut yttrande frän valutustyrelsenöver frnmstnllning-arnn frän Guldsmedsbranschens samorgunisation och GuldfyndAB. 1 sitt ytlrnnde konstaterur vnlutastyrelsen att valuturegleringenalltid varit förenad med bestämmelser om förbud mot export och iivenmot imporl av obearbetat guld och vissa härmed jämförburn guldföremnl snml nvguldmynt. Syftet med denna reglering kan enligt vulutnstyrelsen siigns vurn attkompletterade valutareglerande bestämmelserna. Dä valuturegleringen i övrigtförhindrar portföljinvesteringar i utlandet, har nnmligeii motsvurnndeplacering i guld ej heller anseits böra fä göras. Styrelsen unser ntl dennuguldreglering i slort sett fyllt sin uppgift. Vissn tendenser att söka kringgåregleringen anses ha förekommit i det att guldsmycken oeh meduljer i myckelenkla ulföranden saluförts väsentligen såsom tesaureringsobjekt. dock :ittsådan försäljning enligt valulaslyrelsens uppfattning saknnl nämnvärdbetydelse. Styrelsen konstnterar emellertid ntl just regleringenseffektivitet skapat ett uppdämt inlresse för placeringar i guld. vilket synes huförstärkts till följd nv den inträffade giildprishöiningeii. 1979/80:160 15 Beiräffande försäljning uv guldjelongerkonstaterar valulasty-relsen att försiiljningsargumenleringen är inrikiad päguldvärdet i sig liksom att jetongerna ej heller synes hu något konstnärligtvärde eller snmlnrvurde utöver det värde guldet representerar. Styrelsenupplyser att enligt uppgifler frän slatens provningsanslnll synes hasålt en icke helt obetydlig kvantitet guld i jeionger. Eflersom jetongernaemellertid otvivelaktigt är atl betrakta som bearbetat guld enligt tullnomenklaturen,varför import av liknande jeionger skulle kunnu ske ohindrad av valulaförordningensguldimporiförbud, har ej ansett sig kunna tillråda Guldcenlrulen ntlsöka förhindra alt importerat guld säljes till för tillverkning av jeionger.Valuiastyrelsen konstaierar därmed alt guldregleringen i nuvarande utftirmninglätl kan kringgås genom alt obearbetat guld ges en prägling eller annanbearbetning, som visserligen förändrar guldets karaktär till "beurbeiai'"men som dock är så ytterligt enkel att del sålunda "bearbetade"guldets pris endast helt obetydligt behöver överstiga det obearbetade guldets.Valutastyrelsen fortsätter. försåljning av guldjelonger medför enligtvalutastyrelsens uppfattning alt guldregleringen ej kan behållas i nuvarandeutformning. Antingen måste alltså guldregleringen upphävas, så att import avguld för tesaurering blir möjlig, eller måste importregleringen utvidgas påsådant sätt att försäljning för tesaurering av guldjelonger och liknande enkeltbearbetade guldföremål förhindras. Beträffande valet mellan sålunda angivna alternativ kansägas följande. Om guldförsäljningen slappes fri, kommer icke obetydliga placeringar uppenbarligen all göras i guld ochvalutatillgångar och förbrukas härför. Härtill bidrar det uppdämda intressetför guld. guldprisutvecklingen i relation till inflationsförväntningar,förhoppningar om skattefria realisationsvinster, gynnsamma momsregler. Vilkenomfattning sådana guldköp kan ta låter sig ej ens tillnärmelsevis uppskattas.Av avgörande betydelse härvidlag blir uppenbarligen den fortsattaguldprisutvecklingen. AB:s antaganden om alt enbart detta företagskulle kunna sälja guld för tesaurering för en årlig summa av 60-70 miljonerkronor förefaller visserligen överdriven. Men om siffran tas som indikation påvad endast ett företag anser sig kunna sälja och härtill lägger försäljningarfrån branschen i övrigt och kanske även frän banker, är del uppenbart altvalutaförbrukningen för guldimport skulle kunna bli av mer än marginellbetydelse. kan del sägas att den valutareglering som iövrigt upprätlhålles för kapiialbetalningar bedrives med i många fall långtingripande detaljkontroll. Mänga av valutaregleringen nu förhindrade iransaktionstyperskulle säkerligen kunna släppas fria utan nämnvärda valutaeffekter. Men de haransetts böra förbli under reglering därför att deras frisläppande ej skulleöverensstämma med de grundläggande principerna för valutaregleringens upprätthållande.Med del allmänna regelsystem som sålunda i övrigt gäller 1979/80:160 16 for knpitnlbetnliiiiignr synes nlltsä närmusl förenligt uttbehnlln ftirbutl mol tesnurering nv gukl. Diirtill kun liiggns den synpimktenull du vulutuiegle-riiigcn alltsediin sin tillkt)msl varil förenad med kontrtillnv guklhniitleln, tlel onekligen skulle te sig nnniiirkningsviirt att hävadelin forbuti just i luivnrnnde liige med i dug förulsebnra päfiesliiingnr pä vnlulnreserven.Valutustyrelsen erinrar tickså om den pågående vnlutnutrediiingeii. Även om dennuiir inriktad på för vakitnregleringen grundläggnnde problem, kan den ej undgå ntli sitl urbete ta upp iiven frägun tim fortsutt kontroll nv guldimpt)rteii. Det iirdiirmed nnlurligt atl läla frågan tim giildregleringens bestånd nnstn för nitprövas i ell vidnre snmmniilinng i snmbniid metl stiilliiingstngnnde till vnlutnutredningensktimmande fiirslag, Valutustyrelsenvill med hiinvisning lill det sugdu föreslä ull regleringen nv imporl och exporluvguld bibehålles och ulvidgas så ntl iiven imporl nv enkelt bearbetade guklföremålför tesaurering förhindras. Om sådunu regler införes kommer vnlulnstyrelsen attgenom Guldcenlrulen förhindru ull imporlerul guld säljes för upparbelning inomlandet av motsvurnnde enkla guklftireniäl för lesaurering. Vad dä gäller den lekniska utformningen av en sådanutvidgad reglering vill valutastyrelsen framhålla följande. Närmasl tillhands kun synas vara att inrikta regleringendirekt pä de olika typer nv guldvaror som kan tänkas tus i anspråk för tesnureringoch som därför önskas under kontroll. kunde då ske aniingen på sä siill.ull den erforderliga preciseringen gjordes direkt i valulaförordningen som däbleve avsevärl omfattande, eller sä, ull valutaförordningens förbud nngäves ulnninskränkning giillu allu berörda tulltaxenummer (71.11. 71.12, 71.13. 71.14 och99.05) varefter den närmare bestämningen med vidsiråcktn unduntag och preciseringurfinge lämnas i tillämpningsföreskrifter. Antingen den enu eller denandra tekniken väljes. skulle emellertid dennu melod med nödvändighet bli svårhanterligmed besvärliga grånsdruaningar mellun importreglerade och icke-importreglerude guldvuror.Från tullens sidu har mun också bestämt avstyrkt frän att bestämma detreglerade området på angivet säll. En enklaremetod för att lägga under reglering i vurt fall de för tesaurering mesl tjänligaguldvurornu synes vurn ull niiknyta lill dessus guldhult. De nv säldnjetongernn är tillverkade i finguld och anges hällu 24 karat. Med hänsyn tillalt guldnoteringar och guldhandeln för tesaurering överhuvudlaget gällerfinguld. iir det rimligt utt untu atl intresset för tesaurering av guld gälleri första hand just finguld och all delin inlresse nvlnr med lägre guldhult.Samtidigt brukar ä undra sidan egcntlign guldsmedsnrbeten i allmänhet utförasi lägre guldbalt. Det har upplysts utt det för närvnrande är vanligast attarbeta i 18 karat guld. Frän dessn utgångspunkter skulle ut- ochinförselförbuden för guld lämpligen kunnu utformns sä ull tlet reglerudeområdet, som i dug omfuttar obeurbelal guld inbegripel plntiiin-uuld, formvnroruv euld och culdmvnt, utvideas ull diirulöver omfntta nlln 1979/80:160 17 guldurbelen som hur en guldhult overstigunde 18 kurui (750tusendelar). En sålunda uppbyggd införselreglering blir enkel utt operera. Eftersoniullu guldurbeten enligt lagen om hnndel med nrbelen av guld. silver eller platinu(3 S andrn stycket) skull till provningsunslalten för kontrollstämpling, blirnämligen guldhalten ändå kontrollerad och det kan efter finhaltsstämplingcnavgöras, om arbetet faller under ett enligt ovan utformat införselförbud ellerej. Del bör tilläggas att ett ut- och införselförbud, vilketsålunda lämpligen synes böra bestämmas till att omfatta guldvaror med guldhaltöverstigande , givetvis ej skulle av vnlutastyrelsen ianspråktagasi vidare mån än vad som skulle föranledas av del bakomliggande syflel, nämligenatt förhindra lesaurering. Detta innebär alt utförsel av guld bör kunna generelllmedges och atl ansökningar om införsel av guldvaror med högre guldhalt än 18karat ocksä bör medges, i den mån fråga arom verkliga guldsmedsarbeten och ej tesaureringsobjekt.Men säsom ovan framhålles förekommer guldsmedsarbeten i högre finhalt endast ibegränsad omfattning och det kan därför antas att ett sålunda utformat förbudkommer att generellt träffa syftet med regleringen rält väl. Visserligen skulledet förbli möjligt atl allljåmt sälja guldvaror för tesaurering, om blotlguldhallen begränsas till . Sädan guldförsäljning kan därförtänkas blolt komma att anpassas till de nya reglerna och därefler fortsätta.Men som framhållits lär dock placeringsintresset avla med den lägreguldhalten. Valutastyrelsen vill dårför föreslå att man i vart fall f. n. nöjersig med den föreslagna justeringen av in- och utförselförbuden och därefteravvaktar ulvecklingen, innan eventuellt mer långtgående åtgärder vidtages. Med åberopande av del anförda får valuiastyrelsen föreslåatt fullmäktige hos regeringen hemställer om en sådan utvidgning avvalutalagens och valulaförordningens ut- och införselförbud för guld all delreglerade området utökas att omfatta guldsmedsarbeten med guldhalt överstigande750 tusendelar (18 karat). Det åren huvudprincip i valularegleringen att valutainlänningej medges ta valulareserviillgungar i anspråk för att göra placeringar iutländska värdepapper. I konsekvens härmed har valutainlänning ansetts ejheller böra fä göra placeringar i guld. Denna princip genomföres med stöd avdel i valulaförordningen stadgade lillständslvånget för införsel av obearbetatguld. Med tillämpning av dennu bestämmelse regleras guldimporten och därmedguldförsäljningen inom landel på sä sätt, all samlidigt som guld i obegränsadomfattning sliilles lill förfogande för guldsmedsarbeten, dental-arbeten ochandra lekniska ändamål, tilldelning av guld vägras om någon upparbelning avguldel ej avses kommu lill slånd. Denna enkla reglering hur fumierat i slori selllillfredsstållnnde intill senare tid. 1979/80:160 '« Den mycket stora guldprishöjning som skett under senare århar uppenbarligen medförl ökat inlresse för att investera i guld och har skapalförutsättningar för en marknadsförare att ytterligare bygga upp ett sådantintresse. Detta har medfört att man trots den upprätthållna guldregleringensökt finna utrymme för att försälja guld för tesaurering och harsåsom första företag uinylljal den lucka som finns i nuvarande system ochbörjat med sådan försäljning. Företaget har därvid i finguld tillverkat enenkel s. k. jelong, vars upparbetningskostnad uppenbarligen är skäligen obelydligmen vars ulformning ändock obestridligen förvandlar guldet från""obearbetat" till "bearbetat" i tullnomenklaturensmening. Jetongen marknadsföres icke som konsl- eller prydnadsföremål utanuteslutande med hänvisning lill sannolikheten för en ytterligareguldvärdestegring. Försäljningsargumenteringen försiärkes med en ålerköpsgarantifrån sida och underlättas därjämte av att erlagd mervärdeskalt ålerbäresvid sädan återförsåljning. Om guldjetongens värde ökas, blir återbäringenrentav högre än den en gäng erlagda mervärdeskatten. Den sålunda av Sporrongbedrivna försäljningen av guldjelonger synes ha mötts med påtaglig framgång. Uppenbarligen under intryck av försäljningsframgängarhar även börjat försäljning av liknande guldjelongerför tesaureringsändamål. Utvecklingen har sålunda visat att den nuvarandeguldregleringen, som grundar sig på kontrollen av export och import av endastobearbetat guld, ej är tillräckligt långtgående för alt nå sitt syfte, attförhindra tesaurering av guld. Då det sålunda är möjligt att framgångsriktkringgå nuvarande reglering och då så kan väntas ske i tilltagande omfattning,instämmer fullmäktige i valutastyrelsens slutsats att guldregleringen ej kanbehållas i nuvarande utformning. Antingen bör nuvarande regleringssystemupphävas så att tesaurering av guld blir tillåten även utan atl guldet uppbearbetastill jetonger eller liknande eller bör regleringen utvidgas så att försäljningför lesaurering av dylika enkelt bearbetade guldföremål kan förhindras. Också i valet mellan dessa två alternativ kan fullmäktigeansluta sig till valutastyrelsens resonemang. Även om det är svårt atl enstillnärmelsevis uppskatta framtida efterfrågan på guld för tesaurering -särskilt som denna i hög grad torde komma att påverkas av den framtidaguldprisutvecklingen -är det dock uppenbart att valutaförbrukningen härför kankomma att uppgå till beaklansvärda belopp. När då samhället upprätthåller envalutareglering som i övrigt förbjuder valulaförbrukning för olika typer avkapitalplaceringar, förefaller därmed motsvarande förbud böra gälla ävenplacering i guld. Som valutastyrelsen framhåller kan det också le siganmärkningsvärt att just i nuvarande läge avskaffa regleringen pä denna punkt,då skydd mol kapitalutförsel kan te sig mera angeläget än tidigare och dådärtill hela problematiken kring valutaregleringen är under utredning. 1 likhetmed valutastyrelsen vill alltså fullmäktige föreslå atl regleringen av importoch 1979/80:160 19 export av guld bibehålles och utvidgas sil uti iivenimport nv enkelt benrbetnde guldföremnl för tesnurering liigges under intörselktjiitroll. Det understrykes ntl en siilundn utvidgnd införselkontrollinle nr tillriicklig enbart i sig för ull nä den nvseddn regleringsefleklen. Dejeionger som inurknudsföres iir nämligen inle imporiernde i färdigt skick utan tillverkasi . Men nnr en importkonlrtill gå/ler anser sig riksbnnken linbefogenhet att förhindru utt med vederbtirligt tillstånd imptirlerni guld överlätestill den som i sin tur säljer det vidare i former som omfattas nv importkontrollen.Liksom riksbnnken i dug förhindrur atl guld ställes till förfogande för den somvill vidnreförsnlju det i obearbetnd form, skulle sålundu riksbnnken. efler enutvidgning uv importkontrollen, på molsvarnn-de sått förhindra utt guld onivnndlustill och vidnrelörs;iljes i de former som omfultas av den utvidgade importkontrollen.dvs. säsom jetonger och motsvnrande. Vud gäller tekniken för nit i nngivet syfte vidgn vulutalngensoch vulutaförordningens ut- och införselförbud för guld föreslår vnlutastyrelsenatl del reglerade områdel skall, utöver nu reglerade guldvaror, omfaltaguldsmedsarbeten med guldhalt överstigande (18 karat). Attsålunda anknyta till guldsmedsarbetenus guldhalt innebär en enkel urvalsmetod,särskilt som dessu arbelen ändock i yrkesmässig handel måste proberas i och förföreskriven kontrollstämpling. Metoden har också den fördelen all den största"gruppen guldsmedsvuror, vilka uppges vara tillverkade i 18 karat, blirfria från reglering. Men, som vnlutastyrelsen själv påpekar, medger ett sålundabegränsat införselförbud ntl guldvaror alltjämt skulle kunna säljas för tesaurering,om blott guldhallen begränsas till . Med hänsyn till att plnceringsiniresseikan väntas avm med lägre guldhalt anser emellertid valuiastyrelsen utt ut- ochinförselförbuden bör kunna begränsas till föremål i högre guldhult. Sedan valulaslyrelsens yttrande avgavs och blivitoffentligt har såväl som , uppenbarligen under intryck nv valulaslyrelsensförslag, börjat sälja jeionger även i 750 tusendelars finhet. Det står därmedklart att även om man genomför den av valutastyrelsen föreslagnu förfuitningsändringeni syfle att förhindra tesaurcringsköp av guld. sådunu likväl kommer attfortsätta inriklade på jetonger och liknande i lägre guldhalt. Men såsom vnlulnstyrelsenfrumhåller iir del likväl anledning utt räkna med att spekulationsintresset bliravgjort mindre om endast guldföremål i lägre guldhalt kommer alt sin tillbuds. Med hänsyn härtill och till intresset utt ej onödigtvis belnsta tullenoch guldsmedsbrunschen unser fullmiiktige uu cn utvidgning nv valutnförfnltningarnusbeslämmelser om endasl införsel av guld bör kunnu begriinsas till guldföremälmed en finhnlt överslignnde 750 lusendelur. Anledning utt nndrn vnlutnförordningensutförselbestunimelse synes ej föreliggn. 1979/80:160 20 Med åberopande av det anförda får fullmäktige hemslälla dels om förlängning av valutaregleringen i enlighet med vad ovan dels om ändring i valutalagen och valutaförordningen i enlighelmed Å Fullmäktiges vägnar; 1979/80:160 21 Fullmäktiges i riksbank förfaftningsförslag Lag om ändring i valulalagen (1939:35(1) Härigenom föreskrivs utt 2S vnlutulngen (1939:3.50) skullha nedan angiven lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Regeringen fär i förordnande, som den meddelar,föreskriva: 1) atl allenast samt, efter dess bemyndignnde,annan bank och postverket (valutabank) må driva handel med ulländska sedlar och skiljemynl, med växlar, checkar, andra penninganvisningur och fordringur, som innefalla rätt till betalning i utländskt mynt (utländska betalningsmedel och utländska fordringur), ävensom med aktier, obligationer och likartude värdepapper, vilka äro utfärdade av någon, som är bosalt i utlandet (utländska värdepapper); 2) atl Ulländska belalningsmedel,ulländska fordringar och utländska värdepapper må, mol vederlag som bestämmes isvenskt mynt, förvärvas och föryttras allenast i den omfattning och pä devillkor regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, bestämmer; 3) alt dylikatillgångar skola erbjudas riksbunken eller valutabank till inlösen mot konlanlersättning i svenskt mynt; 4) att svenska ochutländska betalningsmedel, fordringar och värdepapper icke utan särskilt tillståndmå utföras ur riket eller på annat sätt överföras till utlandet eller överlåtaså den, som år bosatt i utlandet; 5) atl dylikatillgångar icke utan lillstånd av må införas till riket; 6) att övervärdepapper, som införes till riket eller som hår förvaras för den. som ärbosatt i utlandet, så ock över köpeskilling, som influtit vid försäljning avsådana värdepapper, ej må förfogns i vidnre mån iin regeringen eller, efterregeringens bemyndignnde. 7) utt i annathänseende än under 2)-6) sägs ej må över utliindskn betalningsmedel, utländskafordringar och utländska värdepupper utan tillstånd UV förfogas annorledesän genom föryttriiig till riksbnnken eller lill valutnbnnk;