prop · G303180 · 1979-12-31 00:00:00 — Prop.1979/80:180 112 Nuvarande lydelse Föreslagen tydelse 34 8* Allmän åklagare äge föra talan i frågaom olovligjaktåområde som avses 15 8 2 mom. så ock å brott varom förmäles i 33 8 fjärdestycket denna lag. Sker intrång i kronans, menighels eller allmän inrättningsrätt ellei överträdelse av de angående jaktkort meddelade föreskrifterna, ägeallmän åklagare alt föra lalan därom; och skall i fräga om mark som står undcidomänverkets förvaltning rätl all föra tala om sådant inlrång lillkomm.i Jämvälrevirförvaltare vid della verk. I övrigi får broll mot denna lag åtalas av allmän åklagareendast om målsägande angiver brottet till åtal eller åtal finnes påkallat urallmän synpunkl. Såsom målsägande enligt denna Såsom målsägande enligt denna lag skall Jämväl anses ägaren av lag skall Jämväl ansesägaren a\ marken eller innehavare som avses marken eller innehavare som avses i7 8 eller brukare vilken enligt sam- i 7 8 eller brukare vilken enligt sam malagrum äger Jakträtt, ändå att ma lagmm äger Jakträtt, ändå all jakträtten avhonom upplåtits åt an- jakträtten av honom upplåtits åt annan, så ock, i frågaom allmänning nan. så ock, i fråga om allmänning eller samfällighet, varom förmälesi eller samfällighet, varom förmäles i 4 8, delägare i allmänningen eller 4 8,delägare i allmänningen eller samfälligheten samt beträffande samfällighetensamt beträffande jaklvårdsområde varom sägs i 10 §, Jaktvårdsområde, ägare av iområ-ägare av i området ingående mark det ingående mark eller å området eller åområdet eljest jaktberätligad eljesl jaktberätligad person, person. Innefatta föreskrifter rörande förvaltningen avallmänning, samfällighet eller Jaklvårdsområde tillika beslämmelse enligtvilken rätlen att beivra intrång i Jakträtten eller överträdelser i fråga omJaktutövningen skall tillkomma viss person, vare sådan beslämmelse gällande. Denna lag Iräderi kraft . I ärenden ombildande av Jaktvårdsområde som har anhängiggjorts hos länsslyrelsen föreikraftträdandet skall äldre bestämmelser gälla. För Jaklvårdsområdesom består vid ikraftträdandet skall äldre bestämmelser fortfarande gälla. Elt Jaktvårdsområde som har bildats enligt äldrebestämmelser får ombildas lill etl Jaktvårdsområde enligt lagen (1980:00) omjaktvårdsområden vid sammanträde med fastighetsägarna. I fråga om kallelse till och omröstning vid sådantsammanträde skall 10 8 5 mom. lagen (1938:274) om rätt till jakt tillämpas. Ettbeslut om sådan ombildning skall fastställas av . För länsstyrelsensfastställelseprövning gäller i övrigt vad i lagen (1980; 00) omjaktvårdsområden föreskrivs i fråga om beslut om bildande av jaklvårdsområde. ' Senaste lydelse 1970: 192. Prop.1979/80:180 1'3 Närvarande:Justitierådel , regeringsrådet , justitierådet . Enligtlagrådel tillhandakommel utdrag av protokoll vid regeringssammanirädeden har regeringen på hemställan av statsrådet beslutatinhämta lagrådets yttrande över förslag till 1. lag om jaktvårdsområden, 2. lag om ändring i lagen (1938:274) om rätt till Jakl. Förslagenhar inför lagrådet föredragils av hovrättsassessorn . Förslagenföranleder följande yttrande av lagråder-Förslaget till lag om jaktvårdsområden Bestämmelserom jaktvårdsområden finns nu huvudsakligen i 10-13 88 jaktlagen och 38-42 SSjaktstadgan. När i dessa bestämmelser talas om "Jaktvårdsområde"avses därmed ett markområde, bildal av vissa fastigheler eller delar avfastigheter för att främja jaktvården där. Uttrycket har alltså en territoriellinnebörd. Vid lagsiiftningens tillkomst förutsattes i förarbetena all delägarnai ell sådant område skulle konstituera sig som en förening och anta stadgar fördenna (prop. 1938: 46 s. 27). I lagen infördes inte några bestämmelser med associalionsrättsligtinnehåll. ändringar i laglexten synes utgå från att det skall finnas enföreningsrällslig bildning för handhavande av verksamheten (t.ex. 13 8Jaktlagen). Det har också regelmässigt varit så all i samband med tillkomstenav jaktvårdsområden delägarna bildal föreningsrältsliga sammanslutningar,varvid av utarbetade "Riksnormalstadgar"tjänat lill ledning. Detremitterade förslaget till lag om Jaktvårdsområden har en bredare uppläggningän gällande lagstiftning och reglerar inte bara de frågor som har territoriellanknytning ulan också frågor av föreningsrällslig art. I förslagel återkommer,som rubriken anger, lermen "Jaklvårdsområde" men här har den fåll endubbel innebörd. I 1 8 reserveras visserligen beteckningen"jaktvårdsområde" för den associationsrällsliga sammanslutning, somkan bildas enligt lagen, och i vissa paragrafer används den också på etl sättsom inte kan ges annan innebörd än denna (t.ex. 13 S, 22 8 5, 24 och 31 88 saml34 8 andra stycket). I andra paragrafer används 8 1979180. 1979/80:180 114 termenemellertid för atl ange del markområde som avses (t. ex. 2, 3, 10. 12 och 14 88saml 34 8 försia siycket). Beträffande vissa paragrafer kan det vara tveksamthuruvida med "jaktvårdsområde" avses den föreningsrältsligabildningen eller områdel på marken. Särskilt gäller detta de stadganden därdel talas om "bildande av elt jaklvårdsområde", "områdesbildning"o. d. När en och samma paragraf syftar på både markområdet och den föreningsrältsligabildningen (t. ex. 3 8) har del terminologiska dilemmat lösts så all "jaktvårdsområdet"används i den territoriella betydelsen och atl som beteckning förmedlemsföreningen används "sammanslutningen". Dendubbla användningen av uttrycket "Jaktvårdsområde" är inte bara svårall förena med den grundläggande definitionen i 1 8 i förslagel. Den lederockså till tvekan om innebörden av åtskilliga paragrafer och är överhuvudtagetägnad alt skapa förvirring vid läsningen av lagtexten, alldeles bortsett fråndet från språklig synpunkl anmärkningsvärda begagnandet av "område"som beteckning för en förening. Det är visserligen svårt att bilda sig någonuppfattning huruvida den tillämpade tekniken kan komma att vålla rättsosäkerheteller misslag vid lagens tillämpning. Det kan dock nämnas alt ien kommentar lill riksnormalstadgarna angett ett praktiskt exempel när dendubbla innebörden av termen "Jaktvårdsområde" vållat olägenhet isamband med frågan om att försätta ett jaklvårdsområde i konkurs. Oavsett hurdet förhåller sig med risken för misslag vid tillämpningen kan det inte ansesförenligt med en god lagstiftningsteknik atl laborera med en dubbeltydigterminologi. Avremissprotokollet framgår atl lagen om fiskevårdsområden, som är , i belydandeomfattning tjänat som förebild vid utarbetandet av förslaget. I terminologiskthänseende är all märka att uttrycket "fiskevårdsområde" i 1960 årslag har dubbel syftning. Med delta uttryck avses i första hand densammanslutning som enligt lagen kan bildas av fiskeräitsägare. I vissa stadgandensyftar ullrycket emellertid på del fiske som omfattas av sammanslutningens verksamhei.Vid granskningen av lagförslagel anmärkte lagrådet på lerminologin och föreslogall den nya organisationen skulle benämnas fiskevårdssamfällighet i stället förfiske-värdsområde. I propositionen vidhölls emellertid det remitteradeförslaget, bl. a. under hänvisning till atl ullrycket "Jaklvårdsområde"allmänt begagnades inte bloll i den belydelse ordet har i jaktlagen utan ocksåför alt beteckna sammanslutningen av delägare (prop. 1960: 50 s. 12 ff). Beträffandejämförelsen med lagen om fiskevårdsområden vill lagrådet anmärka att den dubblainnebörden av termen "fiskevärdsområde" i den lagen inte alls är likaframträdande och ägnad att vålla förvirring som den dubbla innebörden av"Jaktvårdsområde" i det föreliggande förslaget. Som enda alternativtill "fiskevårdsområde" framfördes "fiskevårdssamfällighet"och mol detta invändes inte utan fog att också del uttrycket begagnas i olikabetydelser i lagstiftningen. Del framstår enligt lagrådets Prop.1979/80:180 115 meningsom mindre ändamålsenligt att utnyttja en så pass gammal förebild som lagen omfiskevårdsområden, särskilt som den i sin tur i terminologiskt hänseendebygger på lagstiftningen om Jaktvårdsområden. Del ligger närmare till hands atlsöka förebilder i modernare lagstiftning, t. ex. lagen om förvaltning av samfälligheteroch lagen om vallenförbund. I dessa lagar skiljer man klart på sammanslutningensåsom Juridisk person och de anordningar eller mark- och vattenområden somomfattas av dess verksamhet. Lagrådet anser all denföreslagna lagen skulle vinna betydligt i reda och klarhet om termen"Jaktvårdsområde" förbehålls som beteckning för det territoriellaområde som de anslutna faslighelerna och faslighelsdelarna bildar och självasammanslutningen får en annan benämning. När det gäller denna benämning kan ioch för sig tre alternativ övervägas, nämligen Jaktvårdssamfällighet,och jaktvårdsområdesförening. Del förstnämnda alternativetsynes vara del minst lämpade av det skäl som enligt ovan anfördes mot förslagetom atl använda uttrycket "fiskevårdssamfällighet". Mot"" kan invändas alt detla är en benämning somanvänds på vissa frivilliga sammanslutningar för Jaktvård utan direktanknytning lill lagsliflningen om jaktvårdsområden. Sådana föreningar är rätlvanliga och det kan därför vara risk för missförstånd och feltolkningar omsamma uttryck används för de sammanslutningar som regleras i den föreslagnalagen. Beteckningen "" är något ohanterliggenom sin längd. Den har dock den fördelen att den upplyser omsammanslutningens anknytning lill ett jaktvårdsområde. Del är också av intressealt konstatera all i sitt förslag till lag om jaktvårdsområden(SOU 1974:80) använde uttrycket "jaktvårdsområdesförening" försammanslutningen av medlemmar i etl Jaklvårdsområde. Uiredningen anförde därvidall den anslöt sig lill en rekommendation av den kommitté som utarbetat förslageltill de av jägareförbundet sedermera fastställda riksnormalstadgarna;kommittén hade rekommenderat all beteckningen "jaklvårdsområde"skulle avse området på marken, medan beteckningen "jaktvårdsområdesförening"skulle avse den för samfällighetens förvaltning bildade intresseföreningen(bet. s. 147; se också , Jakten, jägaren och lagen, 1978, s.101 0. Lagrådet vill alltsåföreslå att sammanslutningen av delägarna i ell Jaktvårdsområde benämns Jaktvårdsområdesföreningoch att lagtexten omarbetas i enlighel härmed. I många paragrafer blir detdärvid endasl fråga om att utbyta "jaktvårdsområde" mol "".Endast beträffande I 8, som innehåller de grundläggande definitionerna, blirdel fråga om en något mer ingripande omformulering. Beträffandede bestämmelser, som i det följande föreslås omformulerade i andra hänseenden,beaktar lagrådel den ändring av terminologien som behandlats. 1 en särskilduppställning anges därefter de ändringar som 1979/80:180 116 lagrådelsförslag föranleder i övriga bestämmelser i del remitterade lagförslagel. Underhänvisning till vad lagrådel anföri under rubriken lill lagförslaget föreslåsatt förevarande paragraf får följande lydelse: "I syfle alt främja jaktvårdenoch jakträtlsinnehavarnas gemensamma iniressen genom en samordning av jaktenoch viltvården kan enligt denna lag två eller flera fasligheter eller delar avfastigheter sammanföras till ett Jaktvårdsområde och jakträttsinnehavare inom detlabilda en jaktvårdsområdesförening." Innebördenav delta stadgande framstår inte som hell klar om man bara ser till laglexten.Syftet med den föreslagna regleringen är synbarligen att skydda samernas pårennäringslagen grundade jakträtt (se 25 8 rennäringslagen) mot inträng genombildande av Jaktvårdsområden. Vissa marker, där samerna har Jakträtt, skallsålunda inte alls kunna omfattas av Jaktvårdsområden och beträffande övrigamarker får någon inskränkning inte ske i samernas jakträtt genom bildande avjaktvårdsområden. Demarker som inte får omfattas av Jaktvårdsområden anges i stadgan-del som"kronomark ovanför odlingsgränsen som slår under statens omedelbaradisposition" och "renbetesfjällen". Dessa beteckningar motsvararvad som i 1 8 Iredje slyckel lagen om fiskevärdsområden angetts som"område som blivit anvisat till lapparnas uteslutande begagnande" (sepunkt 2 i övergångsbestämmelserna till rennäringslagen). Härigenom nås överensslämmelsemellan den föreslagna regleringen i lagen om jaktvårdsområden och lagen omfiskevårdsområden. Enligt26 8 rennäringslagen kan regeringen under vissa förutsättningar upphäva renskölselrällenför ell vissl område. Görs ingen begränsning i upphävandebeslulel omfattardelta alla i renskölseträlten ingående befogenheter, således också jakträtten.I ett sådanl fall lorde det nu föreslagna stadgandet inte hindra atl marken lasin i etl Jaklvårdsområde. Upphävandet kan emellertid också begränsas lillvissa av de befogenheter som ingår i renskölselrällen. I och för sig är detalltså tänkbart alt endasl betesrätten upphävs och all Jakträlten lämnasokränkt. Om så sker bör hinder föreligga mol atl ett Jaklvårdsområde fåromfatta ifrågavarande mark. mening skulle stadgandets innebörd komma lill klarare uttryck om detformuleras på förslagsvis följande sätl: "Ett Jaktvårdsområde får inteomfatta mark, där samerna har rätt till jakt enligt rennäringslagen(1971:437), såviti fråga är om kronomark ovanför odlingsgränsen som står understatens omedelbara disposition eller mark på renbetesfjällen. Beträffande annanmark, där samerna har rält till Jakt enligt rennäringslagen, får någoninskränkning inte ske i denna rätt genom bildande av Jaktvårdsområden." 1979/80:180 117 Avskäl som närmare utvecklas under 22 8 bör fastslällelse av jaktvärdsområdesföreningenssladgar inte avse andra delar än sådana som är specifika med hänsyn lillföreningens ändamål och karaktär av tvångssammanslutning och som inte bara ären överföring till stadgarna av regler som gäller redan på grund av lagen. Lagrådelföreslår att 4 8 ges följande lydelse: "Beslutom bildande av elt Jaklvårdsområde meddelas av länsslyrelsen, som i sambanddärmed skall fastställa sladgar för jaktvårdsområdesföreningen i de hänseendensom anges i 22 8." Iförevarande paragraf upptas bestämmelser angående Jämkning av viUkor förupplåtelse avjakträtl och om uppsägning av upplålelseavtal i fall då värdel avden upplåtna jakträtten minskas eller ökas genom bildandet av ell jaklvårdsområde.Bedömningen av om jakträttens värde ökas eller minskas får ske med ledning avbeslutet om bildandet och innehållet i de fastställda stadgarna. I vad månnågon ändring av värdet skell lorde emellertid inte alltid kunna avgöras redanvid liden för bildandet av jaktvårdsområdet. Värdet kan komma all påverkas avomständigheter som då inte går alt överblicka. Beslul som Jaktslämman ellersammanslutningens styrelse meddelar angående Jaktulövningen, t. ex. i fråga omjakttider och antal djur som får skjutas, kan innebära väsentligainskränkningar av en nyttjanderätlshavares möjlighel all utnyttja jakträtten.Beslut av detla slag torde i allmänhet inte kunna anses innebära sådankränkning av nyttjanderättshavarens rätt alt han kan få beslutet upphävt efterklagan enligt förslagels 35 8. Den ovisshet som kan föreligga angående hurJakträtten påverkas av bildandet av jaktvårdsområdet synes motivera att en nyttjanderättshavare,som inte kan visa att värdel av jakträtten minskas genom bildandel men som intevill utsätta sig för risken alt värdet minskas genom senare beslul, får rättatt uppsäga avtalet. Lagrådet föreslår all den i försia styckelangivna begränsningen av nyttjanderätlshavares rätt atl uppsäga avtalet får ulgå. Förtalan om nedsättning av ersättning för nyttjanderätten och för uppsägning avavtalet skall enligt andra slyckel av paragrafen gälla en preklu-sionstid . Tiden skall räknas från det beslutet om bildande av jaktvårdsområdetvann laga kraft. Lämpligheten av denna utgångspunkt för lidsberäkningen kanifrågasättas. Stadgandetär utformat efter förebild av vad som föreskrivs i 7 kap. 308 tredje stycketJordabalken för fall då faslighel undergått förändring genomfastighetsreglering. När del gäller fastighetsreglering har emellertid meddelatsbestämmelser som syftar lill alt nylljanderättshavare skall få kännedom omförrättningen och om beslut som fallas (se t. ex. 5 kap. 34 8 saml 4 1979/80:180 118 kap.11, 17, 18 och 29 88 fastighetsbildningslagen). Någon föreskrift om Ulredningangående vilka som är nyttjanderättshavare är inte föreslagen när det gällerbildande av Jaktvårdsområde; inte heller föreskrivs all beslutet om bildande,som kan fattas utan föregående förrättning, skall tillkännages så att del kanberäknas komma lill nyttjanderältshavares kännedom. Anledning all föreslåbestämmelser i dessa avseenden föreligger enligt lagrådets mening inte. För atlen nylljanderättshavare skall kunna utnyttja rätlen att väcka talan elleruppsäga avtalel lorde det emellertid vara påkallat alt den föreslagna tvåmånaderstidenräknas, inte från beslutets lagakraftvinnande, utan från det nyttjanderättshavarenfick kännedom om det lagakraftvunna beslutet. Någon olägenhet av att prövningenav förevarande frågor, som enbart rör förhållandet mellan fastighetsägaren ochnyltjanderättshavaren, pä grund av en sådan regel kan komma alt fördröjas tordeknappast uppkomma. Vill faslighelsägaren, som kan förutsättas alllid vara underkunnigom beslutet, få mellanhavandet med nyttjanderättshavaren uppklarat så snartsom möjligt, får han se lill alt denne får del av beslutet. Någonnärmare motivering lill den föreslagna beslämmelsen att talan om nedsättning iförevarande fall skall väckas vid fastighetsdomstol har inte lämnats. För tvistangående frågan om grund för uppsägning föreligger har inte föreslagilssärskild forumregel. Enligt lagrådets mening är det inte påkallat atl - imotsats lill vad som skett beträffande fall som avses i 7 kap. 30 8 Jordabalken- meddela särskild föreskrift om atl mål av förevarande slag skall upplagas avfastighetsdomstol. Medhänsyn till vad nu anförts kan paragrafen förslagsvis ges följande lydelse: "Omvärdet av upplåten jakträtt minskas genom bildandet av elt jaktvårdsområde,skall ersättningen för nyttjanderätten nedsättas med skäligt belopp. Vill nyttjanderättshavarensäga upp avtalet med anledning av bildandet, får han göra del. Innebärbildandel av jaktvårdsområdet all nyttjanderättens värde ökas, fårfastighetsägaren säga upp avtalet, om nyttjanderättshavaren inte medger skälighöjning av ersättningen. Talan om nedsättning av ersättningen skall väckas frän det nyttjanderättshavaren erhöll del av lagakraftvunnel beslutom bildande av jaktvårdsområdet. Den som vill säga upp avtalel skall göra detinom samma lid från del han fick del av beslutet. Iakttas inte tiden, är rällentill talan eller uppsägning förlorad." Enligt108 i förslaget, som har sin motsvarighet i 13 8 3 mom. andra stycket igällande lag, får en fastighetsägare inte vägras all upplåta sin jakträtt inom jaktvårdsområdetom inte vissa villkor är uppfyllda eller, med andra ord, fastighetsägaren skallfå tillstånd till upplålelsen, när de i villkoren angivna förhållandena inteföreligger. Paragrafenutgår frän all lillsiåndstvång gäller för fastighetsägares upplåtelse avjakträtlsom tillkommer honom inom jaktvårdsområdet, vare sig upplålelsen endasl avserjakt på hans egen mark eller vid gemensamhels-jakt också omfallar Jakt påannans mark. I lagens regelsystem för jaktvårdsområden ligger inte något sådanltillståndstvång inbyggt. De restriktioner som skall gälla förfastighetsägarnas förfogande över rätten till Jakt på deras fastigheter måsledärför särskill beslutas antingen vid bildandel av Jaktvårdsområdet ellersenare under dess bestånd. Av den föreslagna paragrafen framgår indirekt all tillståndslvångför upplåtelser kan etableras och all tillstånd till upplåtelse kan vägrasefter diskretionär prövning endast med den begränsningen atl tillstånd måsleges fastighetsägare (men inte annan jakträttsinnehavare) om upplålelsen intekan anses olämplig med hänsyn till jaktvården eller på annat sätt är tillavsevärd olägenhet för övriga medlemmar. Enligt lagrådets mening kan det starktifrågasättas om bestämmelsen fått en med hänsyn till silt syfte lämpligutformning. Lagstiftningenom jaktvårdsområden är avsedd alt främja Jaktvården genom en samordning avJakten och viltvården på fastigheterna (18 i förslagel). Det är alltså handhavandetav Jakträlten som är föremål för lagregleringen medan de civilrättsligareglerna om vem Jakträtten tillkommer, förulsältningar och former förupplåtelse och överiåtelse av jakträtt etc. i princip inte skall rubbas. Bakomden reglering som skett i 108 i del remitterade förslaget ligger emellertidinsikten alt upplåtelser av jakträtt inom området lill utomstående kan motverkade iniressen som förestavat bildandel av Jaktvårdsområdet. Friheten atl genom avlalupplåta jakträtt måsle därför kunna inskränkas och lagförslagel anger indirektliksom gällande lag atl sådan inskränkning kan ske åtminstone med avseende påfastighetsägares upplåtelse. Hur del förhåller sig med arrendatorernasöverlåtelse av sin jakträtt lämnas öppet. Intresset av alt förhindra attJakträtten övergår på andra till men för Jaktvården måste emellertid anlas varalika starkt oavsett om upplåtelse eller överlålelse föreligger. Inskränkningarnai avtalsfriheten synes därför böra gälla såväl upplåtelser som överlåtelser.Vidare måsle de för all vara effektiva gälla alla som har Jakträtt inom områdetvare sig de är medlemmar eller ej. Avdel sagda lorde framgå all de av Jaklvårdsintressena betingade ingreppen i Jaklrältsinnehavarnasrätl alt förfoga över sin jakträtt genom avtal har en sådan räckvidd att lagenbör ge ett uttryckligt - och inte som ett endasl indirekt - stöd för elt tillståndslvång.Paragrafen bör i enlighet härmed formuleras positivt och innehålla alt förupplåtelse eller överlåtelse av Jakträtt inom ett jaktvårdsområde fårföreskrivas krav på tillslånd av jaktvårdsområdesföreningen samt alt tillståndfår vägras endasl om upplålelsen eller överlåtelsen kan anses olämplig medhänsyn till jaktvården eller på annat säll är lill avsevärd olägenhet förmedlemmarna. Dennaavfattning synes tillräckligt lydligl ange all krav på tillstånd inte kanföreskrivas för överlåtelse av Jordbruksarrende som innefattar rält till Jakl. 1979/80:180 120 Bildandeav Jaktvårdsområde innebär inte, vare sig enligt gällande lag eller enligt förslagel,atl fastighetsägarna avhänder sig jakträtten på sin mark utan endast att dettillskapas en möjlighel för dem all besluta atl jakten skall utövas gemensamtpå de i området ingående fastigheterna eller på del av området eller i fråga omviss djurart. I viltvårdens inlresse kan också fattas beslut om alt Jakträtteninte skall utövas, exempelvis i fråga om viss djurart. Fastighetsägarna ärsåledes bibehållna vid sin jakträtt men kan tvingas tåla inskränkningar idenna. 1118,som i remissen anges ha 13 8 3 mom. första stycket i gällande lag tillmotsvarighet, är utgångspunkten att jakträtten på hela området helt eller ifråga om viss djurart tillkommer sammanslutningen och som villkor för dennasJakträttsupplåtelse till annan föreskrivs samtycke av samtliga fastighetsägare.För att sammanslutningen skall kunna förfoga över rätlen till Jakt på hela områdelgenom upplåtelse till annan måste enligt del förut sagda sammanslutningen genomcivilrättsliga avtal med samtliga fastighetsägare eller med deras Jordbruks-eller jaklarrendalorer ha förvärvat Jakträtten. Med hänsyn till vad nu sagtssynes föreskriften i 11 8 i det remitterade förslaget - liksom fö. 13 8 3 mom.första siycket gällande lag - sakna självständig betydelse. Eftersom paragrafenkan ge upphov till den misstolkningen all redan själva bildandel av jaktvårdsområdetkan överföra jakträtten inom området på sammanslutningen bör den föreslagna 118 utgå och någon motsvarighet till nuvarande 13 8 3 mom. försia siycket inteinflyta i den nya lagen. Iparagrafen berättigas sammanslutningen alt ta ut "särskilda" avgifterför rätten all Jaga på mark inom området och för viUebråd som fälls. I motivenanges all verksamhelen inte kan anlas medföra behov av annan uttaxering hosmedlemmarna än den som sker genom att avgifter bestäms för Jakten, och delframgår vidare atl årlig avgift är tänkt att påföras endast dem som faktiskt ulövarJakl.