prop · G3031 · 1979-12-31 00:00:00 — Även omulredningens förslag har tillkommit för all lillgodose den enskildesrälissäkerhel, kan del enligl kammarrättens mening befaras att den föreslagnaordningen blir så osmidig atl den får rakt motsatt effekt. Kammarrättenförordar därför all frägan om maximilid övervägs på nytt. Den av ulredningen föreslagnamaximiliden medför enligt kuniniurrätien i Sundsvull uppenbara nackdelar.Enligl kammarrällens mening bör därför övervägas all i lagtexten endast angeall vården bör ges korl varaktighet. Det får härefter ankomma påsocialstyrelsen alt meddela råd och anvisningar rörande vårdtidens längd.Härigenom vinner man alt värdtiden blir anknuten mera till vårdbehovet än tilli lag faslslällda maximitider. Kriminulvårdsstyrelsen avstyrkerbesläml förslagel om all vårdliden skall begränsas till högst tre mänader förden som bereds värd på grund av sill egel beleende. En sådan begränsning skulleinnebära all åklagarnas och domstolarnas ålgärdsalternativ beskärs på eu sätlsom innebär allvarliga risker för atl ansvaret för behandlingen av ungalagöverträdare övergår frän socialvården lill kriminalvården. Behandlingstidenbör i första hand beslämmas av behandlingsbehovet och inte i förhand fixerasgenom en schematisk maximiregel. En garanti mot onödigt långa omhändertagandeliderkan vara all länsrällen med beslämda tidsintervaller, förslagsvis ell år,obligaloriskl omprövar besluiel. 1979/80:1 387 Länsslyrelsen i år myckeliveksam lill om en meningsfull vård kan komma till stånd under en sä kort tidsom . Belräffande omhändertaganden på grund av allvarliga brister ihemmiljön lorde hemförhållandena i flertalet fall vara så dåliga alt vårdtidersom överstiger snarare blir huvudregel an undantag. Om förslagetgenomförs kommer med all sannolikhel omplaceringar av barn all ske i slörreulsträckning än . När del gäller omhändertaganden pä grund av den ungeseget beleende får det anses Iveksamt om en behandling under så korl lid som Iremånader alllid räcker till för all motivera lill forlsall värd eller slöd ifrivilliga former. Om längre vårdlid behövs blir ny process nödvändig.Förfaringssätlel är alllför lungroll. Enligt mening måsle vårdoch behandling främsl relaleras lill barns och ungdomars behov och syfiet medomhändertagandet, inte till lid. Den som bör vara mesl kompdenl atl fallabeslut om vårdtidens längd är socialnämnden med dess möjligheter attfortlöpande följa behandlingsarbelel. Den föreslagna årliga prövningen germöjlighel alt öka rällssäkerhelen. Länsslyrelsen i Kristiunstuds länanser alt vårdtiden inle skall faslslällas i förväg. Värden bör pågå till dessändamålei med vården har uppnålts. En fortlöpande omprövning av vården gerenligl mening erforderliga garanlier mol alli för långavårdlider. är emellertid kritisk mol den föreslagna ärligaomprövningen som skall föregås av ulredning och kommunicering. Del ärsjälvklart att nämnden fortlöpande skall följa dessa ärenden. Rättssäkerhetenkan emellertid inte kräva elt formelll förfarande inför nämnd, vilket kan blipåfrestande för biologiska föräldrar, foslerföräldrar och barn. Biologiskaföräldrar kan bibringas uppfattningen atl de skall återfå barnel och barnel kanbli oroal inför tanken atl ivingas bryla upp från foslerhemmel. Förslagel att länsrälten i sambandmed beslul om värd även skall faslslälla vårdtidens längd motverkar enligtlänsstyrelsen i Hullunds län syftet med den tvängsvis anordnade vården. Riskenär att vården kommer atl uppfattas som dl slraff. Förhandlingarna vidlänsrällen kommer all bli mer pressande för de inblandade än vad som hadeblivil fallel om länsrälten endast i undantagsfall behövde la närmare ställningtill vårdtidens längd. Erforderiig rättssäkerhet kan vinnas genom enbeslämmelse om atl länsrällen i samband med beslul om värd faslsläller en nydag för förhandling inom t.ex. , då slufiig slällning skall las tillvårdtidens längd. En sådan konstruktion skulle på eu mer positivl säll engageraberörda parter och därmed öka förutsällningarna för ett gotl vårdresultat. Vård och behandling bör relaleraslill individens behov och inte lill lid anser länsslyrelsen i län.Ell sådanl system kräver emellertid regelbundel älerkommandevårdbehovsprövningar, vilkel kan medföra all tryggheten i relationernaäventyras. En icke tidsbestämd vård är också svårförenlig medrättssäkerhetskravet. Enligt är dock en tremänaderstid för korlför all motivation till frivillig vård skall kunna nås. Prop.1979/80:1 388 lörnyai ansökningsförfarande vid varje lilllalle medförskjuining över iremånadersgränsen torde komma att innebära, atl socialnämnden,innan nämnden har kunnat konstatera om ändamålet med vården är uppnått, för attundvika avbrott i vården känner sig nödsakad att inge ny ansökan om ytterligareen vårdperiod. Vårdliden bör enligl mening i stället relalerasbäde till lid och vårdbehov. En viss koppling lill 42 S BvL kan vara lämplig.Länsrälten bör efter särskilt underställningsförtarandc ompröva vårdbehovet närviss tid. förslagsvis , har förflutit från det vården inleddes. Enligl Uiiisstyrciseii i Västernorrlundslän bör omhänderlagande av barn som regel ske på obeslämd lid. Länsrällen bördock, om särskilda skäl föleligger, kunna tidsbegränsa omhänderlagandel. sadrastiskt ingripande som all påkalla förändring av vårdnaden bör ske medsiörsla försiklighd och endasi i undanlagsfall, Ltinsslyrelsen i Jämilunds lånframhåller atl vård med stöd av den särskilda lagen aren nödlösning iallvarliga situationer. Del ligger i sakens nalur all del kan la mycket långtid innan problemen hinner redas upp, om de någonsin kan lösas. Endast iundantagsfall torde i de situationer, som avses i I S I p. LVU barnels ellerföräldrarnas problem hinna lösas . Under en så kort tidsrymdsom kan man inle mer än påbörja behandlings- och, när del gällerbarnet, motivationsarbdet. anser, all del kommer all innebära enexlra olrygghet och osäkerhet för både barn, föräldrar och foslerfamilj. Riskenför atl barn blir föremål för flera omflyttningar synes vara större i förslagelän i nuvarande lagstiftning. DeUa måsle ses som synnerligen allvariigl, när vii dag har kunskaper som ger belägg för alt barn oftasi inle klarar av mer äntvå placeringar ulan personlighetsstörningar. Förslagel tar över huvud lagdinle upp del faklum atl barn klarar omflyllningar olika vid olika åldrar. Delfinns ingen anledning atl göra en huvudregel av något som kan förutses kommaalt lillämpas endasi i undantagsfall. Vad beträffar beteendefallen bör inteheller någon låsning lill ske. Risk föreligger bl. a. atl de Iremånaderna av den unge ses som en slrafflid och som därmed försvårar och - ellerulesluier behandling. 1 ställd för ett beslut om vård på viss lid skulle enförulsältningslös prövning en gång vara etl bätlre alternativ men dåförutsatt all barnels räll sätts före föräldrarnas. Prövningen skall göras avsocialnämnden. Även länsslyrelsernu ISödermunlunds, , , och län anser allvårdbehovet i försia hand bör vara avgörande för vårdtidens längd. Utredningen om barnens rätt kaninle tillstyrka att det i situationer som anges i 1 § 1 p. LVU sladgas enlängsla lid för vården. Dock bör i den behandlingsplan som ges in lilllänsrätten anges om man räknar med kortare eller längre tids omhändertagandeoch, om så är möjligt, en yttersta lidsgräns. En årlig omprövning bör härefterske så att den tjänsteman 1979/80:1 389 som har hand om ärendet minst en gäng ärligen redovisarför nämnden hur vården fortskrider, varpa det ankommer på nämnden alt vidtaåtgärder där så erfordras. JO ifrågasätter om intesocialulredningen har beskurit vårdtiderna mer än som har varit motiverat. Närdel gäller barn som har omhändertagits pä grund av brisier i omsorgen om demger förslagel möjlighel för länsriilien alt besluta om längre värdtid än tremånader och även om vård tills vidare. Som 3S LVU har utformats framslår ävenhär tremänaderstiden som hii.udregel. Möjligheten alt förordna alt vården skallbestå tills vidare kan nästan uppfattas som en undantagsregel.Socialulredningen har inte heller i betänkandet närmare diskuterat i vilka fallvärden bör beslutas lills vidare. Det sägs hell korl atl förhållandena i denunderåriges hem kan vara siidana vid tiden för ansökan atl det inte kanförutses om och när barnet kan återvända lill iiemmet. Detla räcker självfalletinle som vägledning för de tillämpande myndigheterna. Man vel alltså inle omutredningen har länkl sig alt man skall göra något mera markanl avsleg Irannuvarande praxis i barnavårdsärenden enligt 25 S a) BvL. Skall man förkortaomhändertagandetiderna för barn med föräldrar som har missbruksproblem, sommisshandlar barnen, som eljest vanvårdar dem eller inle förmår alt ge dem engodtagbar hemmiljö och foslran? Eller skall man inte göra del? Inte helleranges när man skall ange värdtiden lill etl visst maximum eller när man skallförordna om vård tills vidare. Här behövs onekligen klarläggande uttalanden. Enligl JO:s mening är det uppenbartatt man inle frän böijan bör bestämma viss dag för värdens upphörande i allade fall som vi betraktar som allvarligare barnavårdsfall, 1. ex. därbarnmisshandel eller annal övergrepp av inle alllför lindrig arl har förekommileller där grövre vanvård av bam har iakttagits. Delsamma bör gälla där svåraremissbruksproblem föreligger hos föräldrarna eller någon av dem. Inle hellerbör man välja en preciserad eller förkortad vårdlid bara för atl gå föräldrarnatill mötes och slå sig lill ro med atl liden senare kan förlängas. Elt sådantbeslul kan varken gagna föräldrarna eller barnel. Myckel talar därför enliglJO:s mening för att man beträffande barn som omhändertas enligl 1 S I p, vänderpå bestämmelsen och som ovan har betecknats som undanlagsregel till huvudregel.Vården bör alltså i princip bestå tills vidare men länsrällen skall, om den säfinner lämpligt, kunna ange den tid under vilken värden längsl får bestå. Dennatid får självfallel översliga den maximilid som skall gälla för de underårigasom anges i I S 2 p. Vid beslåmmandel av vårdtidens längd bör man så långl delär möjligi anpassa denna till vårdbehovel. All detta är en svår uppgiftframgår inte minsl av JO:s erfarenheler. Man lorde med fog kunna påstå atl dethör till undantagen atl man alls kan förutse en viss tidpunkt när familjensproblem kan antagas vara lösta eller ålminstone så pass lösta atlomhänderlagande är påkallal. Som en lösning på problemen med de fall där man kanförulse aii barnel Prop.1979/80:1 390 knappasi kan få återvända till siu egd hem anvisarsocialutredningen i förbigående all socialnämnden kan överväga all påkallaförändring i vårdnaden. En sådan möjlighel har funniis länge och har senasldiskulerals i samband med ändringar i 1976 (se prop, 1975/76:170). Den synes dock inle ha slagil igenom i socialförvallningarnas praxis. Isjälva verkel lorde del vara mycket ovanligt att en socialförvallning agerarsjälvständigt för all uppnå förändring i vårdnaden. Särskill gäller delta, närdet inte endasi är fråga om all överflytta vårdnaden från den ene förälderntill den andre, utan gäller atl utse en ny vårdnadshavaré därför all bådaföräldrarna är olämpliga all la hand om barnel. Det senare lorde knappasiförekomma, JO finner i och för sigsocialutredningens förslag lillialande på denna punkt. Det är naturligtvis avstörsta värde all de barn varom här är fråga ges möjlighet all knyla varaktigtan till en bra familj och garanleras trygghet mol atl ryckas upp från sinliUvaro där. Vill man åstadkomma en förändring av praxis bör man emellertid ide tillämpningsföreskrifter som kan bli akluella särskilt behandlasocialnämndernas inilialiv i vårdnadsfrågor. Enligt kommun bör avgörandeför vårdliden vara alt etl angivel behandlingsmål har uppnåtls, inle atl enviss tid har förflutit. Regeln om omprövning av omhändertagandebeslutd bör varafullt tillräcklig. kommun redovisar samma uppfattning. kommunanser all den bäsla lösningen är all värden får pågå lills vidare, men att delåläggs socialnämnden atl förslagsvis en gång per halvår ompröva behovel avfortsalt omhändertagande. Härigenom tvingas nämnden alt hela liden arbela medfallet så att vården kan avlösas av insatser i frivilliga former. Delkan, anför , knappasi vara förenligl med en god behandling av denunge all begränsa vårdtiden så slarkl som utredningen förordat. Det är inleiroligt atl foslerhem vill ställa upp med så korta vårdtider. kommun anserdel Iroligt att de korta vårdlider som har föreslagils kommer all leda tillofta återkommande förlängningar. Därigenom drabbas nämnden av del dubbelarbelesom ytterligare utredningar och öppna handläggningar inför länsrällen medför.Karlstads kommun anser all den nuvarande beslämmelsen alt vården skall upphöranär ändamålet med den har uppnåtls bör kunna gälla även i framtiden.Rättssäkerheten tillgodoses genom atl del anges då beslutet skall omprövas omvården fortfarande pågår samt att besvärsräll ges. Möjlighel atl besluta om vård utanatl ange en längsta tid eller bestämd tid över bör, enliglSkellefteå kommun, finnas även för de fall då vården grundas på den unges egetbeteende. Rättssäkerheten kan tillgodoses genom att del i lagen anges kortatidsintervaller för socialnämndens prövning av om vården skall beslå.Vilhelmina kommun redovisar samma mening samt förordar atl vård som harpåbörjals bör kunna pågå tills den är slutförd, dock längsl efterdet den unge har fyllt . 1979/80:1 391 Även kommun avslyrker en vårdlid som är maximeradlill ire månader. Enligl LO är ulredningens förslagom en iremånadersgräns alllför stel-benl. Del tar ingen hänsyn lill förhållandeti det särskilda fallet och kommer härigenom atl sakna anknylning till detverkliga vårdbehovel. LO anser alt det är värdbehovet som skall vara avgörande.Tiden för omhändertagande bör därför grundas på den behandlingsplan somulredningen föreslår skall upprättas i anslulning lill ansökan. Tidsbegränsningen lill tre månaderförefaller godtyckligt vald anser SACOISR. Den lar inte hänsyn lill barns ochungdoms speciella tidsuppfattning och behov. I stället för tre månadersvårdtid kan /SR tänka sig eller obegränsad omhändertagandetidsom . / SR ser fördelar med att omprövning sker och förordardärt"ör elt icke tidsangivet omhänderlagande med omprövning inför länsrättvar sjätte månad. Omprövningen motiveras av atl den är dt skydd för individensrält, all den slärker socialnämndens ansvar och all den kan ge anledning tilländring av resursernas ulnyltjande. I fråga om vårdliden framhållerFöreningen att i de s. k. miljöfallen (IS I p.) ärförhållandena i regel så grava att det inte är möjligt alt förulse hur längevården kommer all behöva fortgå. Det finns slarka skäl alt anta atl del hellövervägande antalet beslul inle kommer all kunna tidsbegränsas. I fråga om des.k. bdeendefallen (IS 2 p.) visar erfarenheterna all en behandling av ungamissbrukare under så korl lid som ire mänader inle är möjlig för atl motiveralill fortsatt vård i frivilliga former. delar inteulredningens förslag om begränsning av vårdliden . Del ärinle realistiskt au räkna med att värden därefter kan övergå i behandling underfrivilliga former. Riksförbundel uvföräldrujöreningurnu mol narkotika (RFMN) fiamhäller atl en seriös behandlingav en ung människa med sä svåra problem att de motiverar etltvångsomhänderlagande år en fråga om år - inte om månader. Tremänadersregelnkommer att ge vården karaktären av korta -men upprepade fängelsestraff. Den föreslagna vårdtiden tre mänaderär för kort framhåller Svensk Kuraiorsjörening. Vid terapibehandling ibarnmisshandelsärenden räknar man ofla med en behandlingstid av 6-8 månaderinnan barnet någorlunda tryggt kan återvända hem. Det kan också ifrågasättasvilka familjer som kan slälla upp som fostertamiljer under så kort lid ochföreningen är tveksam till hur en sådan korttidsplacering påverkar barnel.Liknande synpunkler framförs av Svenska diakoiisällskupei. Föreningen i SumhäUet() molsälier sig på del be-slämdasle all en fosterhemsplacering automatisktskall omprövas , vilket kan bli följden av socialutredningensförslag. Prop.1979/80:1 392 nK)iverkas redan lör början barncis möjligheler au kännaden irygghel i foslerhemmel som är nödvändig om en foslerhemsplacering allsskall ha någon nylla. Barnels lidsniässiga behov av vistelsen i fosterhemmetoch önskan härvidlag måste i första hand prioriteras. Vid fall av grov misshandeleller långvarig vanvård av den underårige bör enligl " mening vården ifoslerhemmel inic planeras för korlare lid än ivå är. Vården far inle avslulasmed mindre än all bainei efter den liden sjalvi önskar återvända lillramiljehcmmet. För alt föräldrarna skall återfå vårdnaden bör dessulom krävasall föräldrarna erbjudils och fullföljl socialpsykologisk konlliktterapi ochlöraldraträning. Även Rtiddti Barnens Rik.sförbundmotsätter sig den föreslagna maximiliden lör vården, hosierförtildrariiiis rlk.sfiirbiindanser alt den angivna vårdtiden är all-dclses för kort. Den bör förlängas lillåtminstone med möjlighel till förlängning. En förenklad arbetsformför nytt beslut under pågående värd måsle ulformas. Bland de synpunkter som har kommit frami övriga yttranden marks bl, a, följande, Uiigdtniisvårdsskoltiriiasrekttir.sföreiiiiig hävdar atl vård och behandling måste relaleras till behov,inle lill lid. En lidsgräns upplevs ofla som konsilad. Elt system med frekventåterkommande vårdbehovsprövning medför alt tryggheten i relationerna lillexempelvis foslerföräldrar allvariigl ävenlyras. För all kravel pårälissäkerhel skall kunna tillgodoses föreslår föreningen atl länsrällen genomårliga prövningar av pågående vård ges möjlighet att kontrollera, att vården ärmotiverad och all den inle fortsätter utifrån slentrianmässiga premisser.Styrelsen .för Veniyra skolhem framhåller atl lör flertalet av dem som kan bliakluella för omhänderlagande enligt LVU är den snäva tidsgränsen till stortförfång. Styrelsen anför bl, a, att barn och ungdomar som placeras i foslerhemkommer alt få stora svårigheier med anpassningen till fosterföräldrarna pågrund av del koria lidsperspektiv som finns vid placeringstillfället. Det är,anser styrelsen, nödvändigt au lidsgränsen ire månader utgär. Samma synpunkteranförs av slyrelsen för Lövslu skolhem. förordar atl det utarbetas riktlinjer förtidsbegränsning i varje enskill fall, eller ärlig omprövning, utifrån denbehandlingsplan som upprällas. Barn- och ungdomspsykiuiriskukliniken vid S:l finner del anmärkningsvärt all utredningenhar ansett sig i lag kunna fastställa den generella maximala längden avvårdbehov och alt en domstol kan avgöra hur en människa eller enfamilj behöver för all rehabilileras. Del anförs vidare bl.a. altfosterföräldrarna eller vårdinstitutionen kommer all få svårt all se sitlarbete i dt tillräckligl lidsperspektiv, engagemanget i barnet och ivårduppgiften blir därmed lidande, kontakten mellan familjehem ellerinstilutionspersonal och föräldrar blir antagligen Prop.1979/80:1 393 ofla negaliv av del kamp- och molsätiningsförhållandebägge parter kan uppleva och samarbele har svårt atl utvecklas. Dessulom blirinvänjningsperioden i det nya hemmet/institutionen pressad och anpassningentill en ny miljö försvåras. Eflersom familje place ring relativt ofla sannoliklkommer alt medföra skolbyle, bidrar lagförslagels utformning till läla ochogynnsamma skolbylen eller hol/förvänlning om skolbyle. Raden av troliganegativa konsekvenser av en tidsbegränsad korlvarig värd kan göras ännu längre.Del anförda lalar för all regeln om vårdtiden ulgär och ersalls med en generellrekommendation om korla vårdtider. Flera remissinsianser anser all enbestämd tid bör gälla för vården. Den av utredningen föreslagna tidsgränsen haremellertid ansetts vara för snäv. Enligl sociulstyrelsens uppfattningkan en värdlid som omfattar tre mänader vara otillräcklig för alt en posilivbehandlingssitualion skall skapas och motivation uppslå för en forlsall vård ifrivilliga former även i de fall den underårige har omhänderlagils på grund avegel beteende. Slyrelsen anser därför all länsrälten bör få möjligheler allbeslula om längre vårdtid än månader såväl vid omhändertaganden på grund avmiljöförhållanden som på grund av den underåriges beleende, Länsslyrelsen i Kulniur länlillslyrker alt en längsla lid för värden anges i besluiel, men är Iveksam lillom gränsen bör sättas så snävt som lill ire månader. Del finns enligl länsslyrelsen iGollunds län ingen möjlighel atl uppnå varaktigt positivt behandlingsresultat,hinna sanera en olämplig hemmiljö eller skapa motivering för en fortsatt frivilligvård på så som . Förslaget kan leda till en formaliseradoch onyanserad handläggning i länsrällen. Tiden bör utsträckas lill sexmånader. Även länsslyrelsen i Göieborgs och län anser det lämpligl allfaslslälla en tidsgräns av sex mänader. i Väslmanlands länframhåller att det kan ha dl psykologiskl värde för behandlingen alt denomhänderlagne vel maximiliden för vården. Men även i de fall som avses i I S 2p. när familjevårdsplacering är aktuellt redan från början, behovel avlängre vårdtid än överblickas. Länsslyrelsen förordar all sammamöjligheter alt beslula om längre tids vård skall gälla för dessa unga som fördem som bereds vård med slöd av 1 p, Ulredningen om burnens rätl anserall för omhänderlagande enligl 1 S 2. bör finnas en lidsgrans. Det äremellertid enligl ulredningens mening tveksamt om tre mänader är en lillräckliglid. JO vill inte ställa sig avvisandelill all man för de ungdomar som omhändertas pä grund av sill egel beleende,dvs. omhändertas enligt 2 punkten i 1 S, slrävar efter all ange vårdtidenslängd i samband med omhänderlagandebesluiet. JO ser det emellertid som direklorcalistiskl att i lagen skriva in ell sä lågl maximum för vårdliden som tremånader. Del är ju alt märka alt del just är fråga om etl maximum. Prop.1979/80:1 394 sett innehålla en sådan spännvidd att man inle i denpraktiska tillämpningen riskerar att göra maximum lill regel. JO vill därförförorda atl maximum i vart fall inle sätts beträffande nunänmda underåriga. Komniiinförbiindei år iveksaml ifråga om den föreslagna maximitiden. Det lorde vara omöjligt att för en såheterogen grupp som åldrarna O- ha en och samma hårt faslslälldalidsgräns. För barn under skolåldern och barn i de lägsla skolåldrarna är juskälen till omhänderlagande ofta grava missförhållanden i hemmel. Innan eltomhändertagande sker skall ju regelmässigt andra ätgärder ha prövals. Sker etlomhändertagande kommer i de fiesta fall en foslerhemsplacering i fräga. Det ärklart olämpligi både ur barnels och foslerhemmels sympunki med mycket korlaplaceringar där omprövning i länsräll ivingar fram nya ulredningar och svårapsykiska påfrestningar på samlliga inblandade. Eflersom barnets rätt måste gåföre föräldrarnas är det nödvändigt att vård ulan samtycke i dessa fall skallkunna beslutas för längre lidsperioder. Även då del gäller barn i skolåldernomöjliggör en maximerad vård om tre mänader en riktig anpassning till en nyskolmiljö. En minsla lid av en skoltermin är här nödvändig. Dä det gäller ungaöver skolåldern bör vårdbehovet vara avgörande för maximitidens längd. lillslyrker atlen längsla värdtid anges redan i beslutet. Erfarenhelerna från fälld har visalalt elt lill liden obestämt omhänderlagande utgör en svår påfrestning för dendrabbade genom den ovisshet del medför och snarare upplevs som en repressivålgärd än hjälp alt komma ifrän de svårigheier, som har föranlellomhänderlagandel, Landslingsförbundel anför i likhel med alldel emellertid lorde vara omöjligt au för en sä heterogen grupp som åldrama O-18 år ha en och samma hårt fastslälld lidsgräns. Förbundet framhåller bl.a. alldå del gäller barn i skolåldern är en minsta lid av en skoltermin nödvändig, är negaliv lillden föreslagna iremånadersgränsen. Kommunen föreslår i stället somlidsgräns. Med denna gräns blir det slörre möjligheler all genomföra denplanerade behandlingen och uppnå samiycke till evenluelll erforderlig fortsattbehandling. Enligt Mulmö kommun bör inle minslmed hänsyn till rättssäkerheten en maximilid alltid faslslällas. Kommunenföreslår som huvudregel en vårdlid . I undanlagsfall skalllänsrällen kunna beslula om längre tids vård men högst .