prop · G303178 · 1979-12-31 00:00:00 — Uiredningen har påtalat de stora praktiska och laglekniskaproblem som möter när det gäller att undvika kompetenskonflikter mellan allmändomstol och förvaltningsdomstol. Återkallelsegrunderna går i stor utsträckningi varandra och körkorlshavaren fär inte körkorlsfrågan löst i samband medallmän domstols prövning av ansvarsfrågan om inte domstolen tilläggs enlångtgående prövningsrätt. Utredningens förslag i denna del löser i viss månproblemen vad beträffar brottskonkurrenssituationer, men alltjämt kvarstår dekomplikationer som sammanhänger med körkortshavarens personliga förhållanden.Problem av sistnämnd art torde t.ex. i icke ringa utsträckning kunna uppkommavid handläggningen av trafik-onyklerhelsbrotlen. Personer som lagfors försådana brott har ofta alkoholproblem. Om uiredningen i målel visar atlvederbörandes pålitlighet i nyklerhetshänseende kan ifrågasättas aktualiserassåledes två återkallelsegrunder, 16 § 1 p. och 5 p. KKL, varav tingsrättenendast kan pröva den förstnämnda. Om lingsrällen bestämmer spärrliden lillexempelvis elt år, kan det inträffa alt vid prövning av ansökanom körkortstillstånd i stället besiämmer en längre spärrtid under åberopandeav 16§ 5p. Uiredningen ger även exempel på andra fall där kompetenskonfliktersvårligen kan undvikas, såsom all körkortshavaren visar sig vara allmäntmisskölsam eller ha någon kroppslig defekt som gör att körkortsinnehavet kanifrågasättas. 1979/80:178 124 Ifråga om nackdelarna understryker hovrätten särskilt de olägenheter somsammanhänger med ovan berörda kompetenskonflikter. Både från principiellsynpunkt och av hänsyn tiU den enskilde framstår del som betänkligt atl enmyndighels beslut i körkortsfrågan kan komma atl "omprövas" iskärpande riktning av en annan myndighet. Därtill kommer de närliggandesamordningsproblem som uppstår då länsrätt och tingsrätt haranledning atl ingripa mot en körkortshavare. 1.3.2 anseratt utredningens farhågor angående kompetenskonflikterna är överdrivna och allde berörda samordningsproblemen borde kunna lösas med tämligen enkla regler. 1.3.3 i Västmanlandslän: Beträffande de påvisade nackdelarna vill särskilt betonaatt kompetenskonflikter - exemplifierade i avsnitten 6.5.2 och 6.6.3 - mellanlänsrätt och tingsrätt är att vänta, liksom samordningsproblem.Överflyttningsalternativet saknar regler om hur sådana skall bemästras.Följande exempel kan tjäna som belysning. En körkortshavare, varskörkortsinnehav är föremål för omprövning på grund av nykterhelsanmärkning,gör sig skyldig lill ett ratt-onykterhetsbrolt, som handläggs av tingsrätt.Körkortshavaren får då -under förutsättning all överflyttningsalternaUvelrealiseras - sin körkortsfråga anhängig hos länsrätt och tingsrätt samtidigt.Med utredningens förslag atl tingsrätt, vid sin prövning av körkortsfrågan,skall vara skyldig att beakta all brottslighet, som kan påverka bedömningen ochvid tillfället är känd för tingsrätten, men inte faktorer av typen allmänmiss-skötsamhel kommer varken länsrätten eller tingsrätten all uttömmande prövakörkortsfrågan. Mankan tänka sig den ordningen att tingsrätten försl avgör sitl mål och altlänsrättens mål vilar i avvaktan härpå, varefter länsrätten med beaktande avtingsrättens slut avgör sitt mål. Beroende på allvaret inykterhets-anmärkningen kan körkortshavaren därvid få sin spärrtid förlängdeller kanske en varning ersatt med en återkallelse. Exemplet, som inte speglaren unik situation, visar enligt mening för det första altöver-flyttningsalternativel kräver samordningsregler och för del andra att olägenheterför den enskilde följer med etl system, där både länsrätt och tingsrätt kankomma all pröva körkortsfrågan - och denna alltså inte kommer att avgöras i etlsammanhang; olägenheter, som inte de smidigaste samordningsregler kan kommaatt eliminera. För länsslyrelsen slår det klart att det är väsentligare attkörkortsfrågan prövas i sin helhet och avgörs i ett sammanhang än atttrafikbrott och körkortsfråga prövas . 1.3.4----------------------------- Länsdomstolskommittén:Vi har funnit starka skäl tala för atl tingsrättockså bör pröva körkortsfrågan vid upprepade trafikbrott. 1979/80: 178 , 125 liggeremellertid en uppenbar risk för en kollision mellan det straffprocessuella ochdet administrativa kompetensområdet. Del krävs etl väl utvecklatinformationsutbyte mellan länsrätt och tingsrätt för att undanröjasamordningsproblem som medför sinsemellan olika bedömningar av samma malerial. Enligtkörkortsulredningen bör lingsräti inte få väga in faktorer av typen allmänmisskötsamhel eller bristande synförmåga. Vi har i och för sig förståelse fördel resonemang som leder uiredningen fram till denna ståndpunkt. Vi vill ändåpeka på de uppenbara nackdelar som ur den enskildes synpunkt är förenade medatt man inte vid elt och samma tillfälle kan ta hänsyn lill alla de faktorersom har belydelse för körkortsfrågan. Del torde i praktiken också bli svårtför tingsrätten att avskärma vetskapen om de nämnda förhållandena rörande dentilltalades person när den gör en samlad bedömning av lämpliga ålgärder. Vikan ulan vidare understryka körkortsutredningens uttalande om att detföreligger mycket stora praktiska och lagtekniska problem att lösa i fråga omtingsrätternas befogenhet att förordna om förlängning av spärrlid. Vi har integått in i någon närmare prövning av körkortsutredningens förslag. Det kanemellertid redan vid en översiktlig genomgång konstateras att det kan uppståur den enskildes synpunkt icke önskvärda effekter genom de föreslagna reglerna.Det torde t. ex. för de flesta körkortshavare vara svårt att förstå att det kanlöpa två spärrtider parallellt. Saken förbättras inte av att länsstyrelsensedan självmant skall ta upp frågan om alt bestämma en "tredjespärrtid" som skall motsvara vad som skulle ha blivit resultatet vid ensamtidig bedömning. Åven objektivt noggranna bedömningar härvidlag kan i denenskildes ögon framstå som utslag av myndighets godtycke. 1.3.5Länsdomarföreningen: Föreningen vill här särskilt peka på de uppenbaraolägenheter det skulle medföra att två olika domstolar, förvaltningsdomstoloch allmän domstol, skulle pröva frågor om körkortsingripanden. Det kommer somutredningen anfört att i vissa fall leda till kompetenskonflikter ochsamordningsproblem, t.ex. om en åtalad lider av sjukdom eller haralkoholproblem som kan påverka hans innehav av körkort. Om tingsrätten dömtför smilning men ansett att någon körkortsåtgärd ej bör vidtas uppkommerfrågan om länsrätten vid bestämmandet av körkortsåtgärd på grund av t.ex.vårdslöshet i trafik kan beakta att körkortshavaren tidigare dömts försmitning. Denna fråga synes utredningen inte närmare ha berört. Flera andraexempel kan förutses där en överflyttning kan leda till ohållbarakonsekvenser, inte minst vid förhållandel trafiknykterhetsbrott ochopålitlighet i nyklerhetshänseende. Hur smidigt samordningen än sker kanallvarliga olägenheter aldrig undvikas. 1979/80:178 126 1.3.6Föreningen : Föreningen delar utredningens mening atlöverflyttning endasl bör ske i mål som gäller grov vårdslöshet i trafik,rattfylleri och smitning ävensom i mål rörande rattonykterhet om åtalet ejföregåtts av strafföreläggande. Utredningens förslag i denna del - 39§överflyttningsalternativet - är dock enligt föreningens mening inte heltgodtagbart. Paragrafens uiformning innebär nämligen att domstolen får handläggakörkortsfrågan endast för del fall atl ansvar ådöms för någol av de ovanuppräknade brotten. Man har härvid icke förutsett den situation som kan uppslåom åklagaren yrkar ansvar för grov vårdslöshet i trafik men tingsrätten eller,än värte, överdomstol skulle finna att gärningen bör bedömas som enkelvårdslöshet i trafik. Så som förslaget är utformat måste i sådant fall besluteti körkortsfrågan övergå till länsrätt trots att ett interimistisktomhändertagande kanske beslutats av tingsrätt enligt paragrafens andra stycke.Del interimistiska beslutet torde dessutom få hävas i samband med domen. Riskenför en komplikation av denna art undanröjs om orden "ansvar ådömes"utbyts mot "åtal väckts". Härigenom skulle allmän domstol få slutföraprövningen av körkortsfrågan i de mål, där domstolen från början varit behörigall pröva frågan. Även andra skäl talar för en sådan lösning. Ett väsentligtskäl är att det skulle vara obilligt mol den tilltalade, som kanske lagl nedmöda och koslnader på att i brottmålet utföra sin talan i körkortsdelen, omhan tvingades all upprepa samma procedur i länsrätten. 1.4.1 Riksåklagaren: En fördel medöverflyttning som anses tungt vägande är att det snabbare blir avgjorthuruvida etl trafikbrott föranleder körkortsåterkallelse eller ej. Förutom attstörsta möjliga snabbhet är eftersträvansvärd i och för sig slipper denmisstänkte vid en samtidig prövning av straffansvar och körkortsingripande altefter det han fällts till ansvar för trafikbrott sväva i ovisshet om vilkenföljd trafikbrottet kan få med avseende på hans körkortsinnehav. I flertaletav de fall där en överflyttning praktiskt kan ske lorde emellertid körkortet haomhändertagits redan då brottmålet handläggs och den åtalade måste antagas varainförstådd med alt körkortet kommer att återkaUas om han fälls till ansvar.Till detta kommer att även andra brott än trafikbrott kan läggas lill grundför körkortsåterkallelse. I sådana fall är ovissheten för den dömde säkerligenän större och elt körkortsingripande i efterhand kommer mer övertaskande än närdel är fråga om trafikbrott. Enligt min mening bör således nu berörda fördelmed en överflyttning inte överbetonas. 1.4.2 Hovrättenför med en överflyttning hänför sig främst lill de tidsvinster som kangöras i fråga om prövningen av körkorlsfrågan. Som utredningen påpekat lordedock genom regler om 1979/80:178 '27 förturförbättringar kunna åstadkommas i delta avseende utan all handläggningen avkörkortsmälen överflyttas till de allmänna domstolarna. 1.4.3 Kammarränen i : 1 defall där körkortsålgärder skulle kunna överflyttas allmän domstol -rattfylleri och rattonykterhet, grov vårdslöshet i trafik och möjligen smilning- vållar den dubbla handläggningsordningen normalt inte några problem för denenskilde. Körkoriei är nämligen där normall redan omhändertaget och denenskilde är väl medveten om konsekvensema för körkortet. De fall där dendubbla handläggningsordningen vållar problem är främst vårdslöshet i trafik,som ej är grov, och andra fall som ofta beivras medelst strafföreläggande ellerordningsbot. Här kommer ibland körkortsålgärder för den enskilde som enoväntad följd efter det slraffrågan är avklarad. Dessa fall kan inte lösas genomnågra överflyltningsålgärder efiersom straffrågan normall inte handläggs vidallmän domslol. Tendensen att förenkla brottmålsförfarandet i riktning mot ökadanvändning av strafföreläggande och ordningsbot har varit klar. 1.4.4 Brottsförebyggande rådet:Utredningens förslag om snabbare prövning av körkortsfrågan anser BRÅ kunna geendasl marginella effekler. Del är väntetiden mellan den allmänna domstolensdom och länsrättens beslut, som innebär den slora olägenheten. Frånde synpunkler BRÅ har all beakia vill BRÅ lill stöd för överflyttning avkörkortsmål lill allmän domslol främst åberopa betydelsen av atl samhälletssamtliga reaktioner pä ett brott kommer samt att reaktionen kommersnabbt. För den enskilde är det mest naturligt, all påföljden för trafikbrottbestäms i ett sammanhang. Körkortsingripande torde allmänt uppfattas som enbestraffning. Dubbla beslul i anledning av trafikbrott uppfattas därför somdubbelbestraffning. Samtidig reaktion har vidare den fördelen alt domstolen kanavväga straffrättsliga ålgärder och körkortsingripande mot varandra. BRÅhänvisar i detta sammanhang lill att frågan om förvisning i anledning av brottskall prövas av allmän domstol, medan andra beslul om alt utlänning inte ägerkvarbli i landet prövas i annan ordning. Härutöverskall framhållas all en gemensam handläggning av del straffrättsligaavgörandet och körkortsingripandet måsle innebära kostnadsbesparing såväl förkörkortshavaren som för det allmänna. 1.4.5 Länsstyrelseni : Återkallelsetiden av körkort för så dana trafikbrott som prövas av allmän domstol är regelmässigt ganska lång. Den tidsvinst man eventuellt skulle erhålla genom en överflyttning torde med hänsyn härtill knappast ha någon större reell betydelse för kör kortshavaren. 1979/80:178 128 1.4.6Trafiksäkerhetsutredningen: beslul i fråga om överflyttning avvissa körkortsmål till allmän domstol grundade sig på vad tra-' fikutskottelanfört. Av utskottets utiålande (/76: 28) framgår all -förutomvederbörlig hänsyn till den enskildes rättstrygghet - särskild vikt isammanhanget bör fästas vid trafiksäkerhetsaspekterna. 1 delta hänseende pekarutskottet på ett uttalande av , där verkettillstyrker en överflyttning av körkortsmål till allmän domstol på grund av denbetydelse frågan har från trafiksäkerhetssynpunkt. Denför trafiksäkerhetsverkel avgörande omständigheten var den långa lid somförflöt mellan trafikbrott och körkortsbeslul. Genomsnittlig handläggningslidangavs i brotlmålsprocessen och lika lång lid vid länsrätt.Det framstod för trafiksäkerhetsverkel som orimligt alt trafikanter i mångafall inte las ur trafiken förrän efter det att devisat sin trafikfarlighet. delar i princip denuppfattning som trafiksäkerhetsverkel gett uttryck åt. Som framgår avkörkortsutredningens redovisning utgörs emellertid de körkortsmål som skullekunna överflyttas till allmän domstol av den hell dominerande delen avkörkortsåterkallelse på grund av trafikonykterhel. Härtill kommer ett begränsatanlal körkortsavgöranden vid grov vårdslöshet i trafik och ett okänt antalavgöranden på grund av smilning vid person- eller sakskada. Enligt gällandebestämmelser skall körkort genom beslut av åklagare eller polismyndighetomhändertas om körkortshavare misstänks för trafikonykterhetsbrott, utom i delindrigaste fallen, eller gjort sig skyldig till grov vårdslöshet i trafik. Påså sätl berövas körkortshavaren i det övervägande antalet här aktuella fallrätten atl fortsätta att köra efter del att han dokumenterat sintrafikfarlighet. Härefter återstår så få fall atl de enligt TSU:s mening intekan ha någon avgörande betydelse för frågan om överflyttande av körkortsmåltill allmän domslol. 1.4.7Länsdomarföreningen: Största delen av tiden för handläggningen av trafikmålen kan-- inte hänföras länsrätten, utan fill polismyndig het, åklagare samt de allmänna domstolarna, vilkas dom måsle avvaktas innan beslut kan meddelas i körkortsfrågan. Föreningen anser, i likhet med utredningen, alt bestämmelser bör utfärdas om förturshandläggning av trafiknykterhetsmål och andra irafikmål där körkortet är interimistiskt återkallat eller kan väntas komma alt återkallas. Med hänsyn lill de för hållandevis korta spärrtider som efter körkortslagens ikraftträdande till- lämpas vid t.ex. lindriga rattonykterhetsbrott, är det särskill viktigt atl dom föreligger i de fall där körkortet omhändertagits i samband med brottet. Det förekommer ibland att den spärrtid som bör bestämmas för brottet redan gått tiU ända då lagakraftvunnen dom föreligger och länsrätten kan besluta i körkortsfrågan. Körkortshavaren blir på så sätt fråntagen rätten alt föra körkortspliktigt fordon längre lid än del begångna brottet motiverar och på grund av omständigheter som han Prop.1979/80:178 ,,, 129 själv inte råder över. Detta kan inte accepteras urrättssäkerhetssynpunkt. Länsrätternas egen handläggningslid bör dock ocksåenligt föreningens mening förkortas. Detla kan ske genom att länsrätterna fårökade personella resurser i samband med att reformen om utbrytning avlänsrätterna ur länsslyrelserna genomförs. Fördelama med en överflyttning avvissa körkortsmål är således enligt föreningens mening mycket små. 1.4.8 : Förbundelanser alt handläggningstiden för körkortsmål med nuvarande syslem är alltförlång. Dessulom anser vi det som en avgörande nackdel all körkortsfrågan imånga fall avgörs efler del all dom fallit i ansvarsfrågan.Förbundels inställning är således den, att ansvarsfrågan och körkortsfråganmåste prövas i etl sammanhang och vid samma lidpunkt, samt att den totalahandläggningsliden för trafikbrott måsle förkortas. 1.4.9 : Delär enligt föreningens mening av största inlresse atl handläggningsliderna vidprövning av körkortsingripanden blir så korta som möjligt. Såsom utredningenfunnit erhålls en snabbare prövning av körkortsfrågan vid en överflyttning tillallmän domslol av vissa körkortsmål. Detla följer av att domen i trafikmålet iannal fall måste avvaktas innan slutligl beslut kan fattas i körkortsfrågan.Denna möjlighet att nedbringa handläggningstiderna anser föreningen vara etlstarkt vägande skäl för en överflyttning till allmän domstol. 1.4.10 : Genom att allmännadomstolar handläg ger körkortsfrågor undviks även den tidsutdräkl som kan förekomma innan körkortsinnehavaren får slutgiltigt besked i körkortsärendel. Vänte tiden innan visshet erhåUs upplevs mycket pressande av många körkorts innehavare. Inte så fä körkortsinnehavare är därjämte överraskade när länsrätten avhör sig efiersom man utgår från att ärendena är sluthandlag- da när domstolen meddelat dom. 1 de fall då körkortsingripanden är befo gade förefaller det även rimligl all sådana görs så kort lid som möjligt efter det att förseelsen begåtts. Med den nuvarande ordningen kan det dröja innan allmän domstol gör sin bedömning i ansvarsdelen och däref ter ytlerligare innan länsrätten bedömer körkortsinnehavet. Inte så sällan förekommer del i vissa allmänna domstolaratt väntetiderna på trafikmålshuvudförhandlingar är långa även i de mål därkörkorten interimistiskt ålerkallals. Däresl de allmänna domstolarna har alläven handlägga körkortsfrågor, lorde sådana trafikmål där körkortsingripandenkan påräknas snabbare utsättas till huvudförhandling och därmed eventuellaingripanden också verkställas snabbare. förefaller ur såväl rimlighets-som säkerhetssynpunkt vara att föredra. 9 1979/80. Prop.1979/80:178 130 1.5 Andra för- eller nackdelar med en överflyttning 1.5.1 Riksåklagaren: körkortsingripande i anledningav broll är teore tiskt atl betrakta som en särskild rälisverkan av brott. Grundläggande för prövningen av frågan om körkortsinnehav måste emellertid vara trafiksä kerhelssynpunkter. För en sådan prövning krävs en mera ingående per sonutredning än den som i allmänhet är tillgänglig i mål om trafikbrott vid allmän domstol. Mera sällan görs personundersökning i sådana mål och där del förekommer inriktas den på frågan om påföljdsval. En överflytt ning av körkortsingripanden lill allmän domstol skulle därför fordra alt särskild personutredning gjordes i sådana mål i betydligt större utsträck ning än vad som sker. Delta betyder en ytterligare belastning på dom stolama. I sammanhanget må slutligen följande framhållasbeträffande en ordning med påverkansregel. Del ter sig vid första påseendenaturligt all en sådan regel bör finnas och att den leder lill elt riktigt ochrimligt resultat. Det torde för övrigt förhålla sig så, atl straffmätningenkommer all påverkas av ställningstagandet i körkortsfrågan oavsett om någonuttrycklig påverkansregel införs eller ej. En påverkansregel som inte ärknuten lill all körkortsindragning som sker i anledning av brott är emellertidolämplig. Man kan nämligen med rätta fråga sig varför den som råkar fä sinkörkortsfråga prövad i samband med brottmål skall komma lindrigare undan istraffmälningshänseende än den som får körkorlsfrågan prövad i annan ordning. 1.5.2 Hovrättenför : X det slora flertalet mål som kan kom ma i fråga vid en överflyttning, nämligen rattfylleri- och rattonykterhets- målen, är ansvarsfrågan i regel myckel okomplicerad. Delta torde även gälla körkortsfrågan. Fördelen med ökad muntlighel och en samtidig be dömning av ansvars- och körkortsfrågan skulle därför för dessa mål vara av begränsat värde. I fråga om den s. k. påverkansregeln framhåller utred ningen vidare alt denna inte lorde medge atl minimistraffet underskrids. Med hänsyn härtill och till rådande förhållandevis väl utbildad påföljds praxis, även vad beträffar bölesmålen, blir utrymmet litet för att vid straff- mätningen la hänsyn lill elt beslul om återkallelse. 1.5.3 : BRÅ vill först beröravad utredningen anför under 7.2.2 belräffande ev. fördelar med ökad muntlighet och ome delbarhet. Utredningen diskuterar i olika sammanhang på s. 125 innebör den av tilläggsdirektiven, såvitt gäller prövningen av körkortsfrågan i gruppen mål angående vårdslöshet i trafik. Utredningen kommer lill den slutsatsen att överflyttning överhuvud inte satts i fråga belräffande de av dessa mål, där en prövning av körkortsfrågan är mest angelägen enligt principen om muntlighel och omedelbarhet. BRÅ kan inte ansluta sig till denna uppfattning.Utredningen redovisar Prop.1979/80:178 131 inte någol statistiskt material angående vilka broll somåtalas som vårdslöshet i trafik. Det kan enligt BRÅ: s mening finnas fog förantagande atl med nuvarande åtalspraxis åtal för vårdslöshet i trafik oftasttorde avse sådan bristande omsorg och varsamhet, som beslår i körning mot röttljus, allvariig haslighelsöverträdelse, underlåtenhet all stanna före färd in påhuvudled, förande av fordon i uttröttat tillstånd, påkörning av fotgängare påövergångsställe, trafikfarlig omkörning eller förande av bristfälligt fordon.Nu uppräknade beteenden utgör exempel på vad som avses med "vissa fråntrafiksäkerheissynpunkl farliga broll". Beträffande sådana brott skallöverflyttning övervägas enligt tilläggsdirektiven. Följaktligen tordetilläggsdirektiven utesluta från överflyttning endast en mindre del av gruppenmål angående vårdslöshet i trafik. Denna del avser beteenden som fråntrafiksäkerhetssynpunkt är mindre allvarliga och där körkorts-prövningen tordevara mindre beroende av muntlighel och omedelbarhet. Uiredningen argumenterarvidare mot uppfattningen all samtidig bedömning av ansvars- och körkortsfråganskulle innebära fördel som bör tillmätas belydelse i överflyttningsfrågan.Uiredningen syftar här på det förhållandel atl domstolen kan avväga denstraffrättsliga påföljden och körkortsingripandel mot varandra, och utredningenmenar, att utrymmet för Jämkning av straffet av olika skäl kommer att blilitet. Enligt BRÅ: s mening underskattar utredningen betydelsen avJämkningsmöjligheten. BRÅ: s främsta invändning mot utredningens argumenteringär emellertid, atl utredningen underlåtit att bedöma värdel av den samtidigaprövningen av ansvars- och körkortsfrågan ur ett vidare perspektiv. Slutligen åberopar utredningen, att en överflyttningkommer atl medföra minskad enhetlighet i bedömningarna saml vissakompetenskonflikter. BRÅ menar, att utredningens farhågor är överdrivna. För del av målen kommer schablonregler att kunna tillämpas. 1 andra mål måsteman liksom hillills la hänsyn till omständigheterna i del särskilda fallet. 1.5.4 : förslagatt införa en s. k. påverkansregel har stor principiell betydelse för hur manöver huvud taget skall se på ansvarsfrågorna vid trafikbrott och dekörkortsfrågor som kan uppkomma på grund av sådana brott. Vi har inte sett detsom vår uppgift a» närmare gå in på detta område. Vi kan emellertid inteunderlåta atl påpeka den betydelse som en påverkansregel i enlighet medutredningens förslag kan få för rättstillämpningen i allvarligaretrafikbrott. För dessa brott har det utvecklats en alltmer enhetligrättstillämpning både i fråga om del straffrättsliga bedömandet och i fråga omkörkortsingripandet. Vi vill här endasl fästa uppmärksamheten på den avvägningsom måste göras mellan å ena sidan del obestridliga värdet av en samtidigbedömning av ansvars- och körkortsfrågorna och å andra sidan risken för lappar greppet om en enhetlig rättstillämpning. 1979/80:178 132 1.5.5 Föreningen (genom föreningens sektion för ): En särskild nackdel är denminskade enhetlighet i bedömningarna som kan väntas bli följden av enöverflyttning. Vid sidan av etl 25-lal förvaltningsdomstolar (inklusive högreinstanser) fär man som uiredningen påvisar - 100 tingsrätter, 6 hovrätter och1 högsta domstol; delta måste anses vara ell steg tillbaka i rättssäkerhetshänseende.