prop · G3032 · 1979-12-31 00:00:00 — Tyder omständigheterna på alt utlämnande av en dylikförteckning kan leda lill aktioner mol invandrarna som dessa uppfattar somhotande eller påtagligt obehagliga bör utlämnande av det begärda urvalet vägrasOfr vad som sagts om skadebedömningen vid s. k. massullag i avsnitt 4.3.4). Inu avsedda fall kan f ö. också en tillämpning av den särskildasekretessbestämmelsen i 7 kap. 14 § om skydd för utlänningar få aktualitet.Även i andra fall dä enstaka uppgift av harmlöst slag begärs utlämnad kan detfinnas särskild anledning att vägra utlämnande, såsom t. ex. då en adress harblivit spärtad på grund av befarad personförföljelse. Paragrafenär givelvis tillämplig också på de mer ömtåliga uppgifter om personligaförhållanden som kan förekomma, såsom framför allt uppgifter om ändradkönstillhörighet men i vissa fall också på uppgifter om börd, omyndighet m. m. Sekreiessengäller först och främst den egentliga folkbokföringen. Vad som avses dänmedföljer av 1 § folkbokföringsförordningen (1967:198). Även länsregislreringenenligt 74 § folkbokföringskungörelsen och av i egenskap avcentral folkbokföringsmyndighet förda register omfattas naturiigtvis också avuttrycket verksamhet som avser folkbokföringen. Sekreiessen inom den egentligafolkbokföringen bör emellertid inte kunna kringgås genom all uppgifterna för envidsträcktare offentlighet i andra register som omfattar befolkningen. Dengäller därför också annal befolkningsregister som baserar sig på uppgifterfrån folkbokföringsmyndighelema, t. ex. del ADB-baserade centrala statligaperson- och adressregister, SPAR, vars inrättande beslutade idecember 1976. Det register över befolkningen som för påmikrofiche, register över befolkningen och statistiskacentralbyråns register över totalbefolkningen, s. k. RTB-register, träffasockså av sekretessbestämmelsen i förevarande paragraf Anmärkas bör atl i detvå sistnämnda fallen gäller sekretess också enligt andra bestämmelser i lagen(se 7 kap. 7 § resp. 9 kap. 4 §). Frågan om utlämnande av uppgift ur registret Prop.1979/80:2 Del A 7 kap. 16 if 212 måste i sådant fall prövas i första hand enligt den andra sekretessbestämmelsen. Ävenom etl befolkningsregister inte omfattar hela landet utan bara befolkningen ietl vissl område, t. ex. ett landstingsområde, blir sekretessbestämmelsentillämplig på sådanl register. Däremot avses bestämmelsen inte gälla registersom omfattar vissl begränsat urval av befolkningen, såsom register hosexempelvis centrala siudiesiödsnämnden, ochliknande. Dennaparagraf innehåller bestämmelserom förbud i vissa fall atl lämna utpersonuppgifter i personregister. Gällanderätt: regler om handlingssekretess i 13 § andra styckel SekrL Promemorieförslaget:8 kap, 16 § iredje stycket Beslämmelserna i 8 kap, 16§ första och andra styckena promemorieförslaget om sekretess hosdatainspektionen och vissa andra myndigheter har tagits in i 9 kap, 6 resp. 7§§. Enligt13 § andra stycket SekrL råder f n. i två fall generellt förbud att lämnapersonuppgift från persondaiaregister. Dels för uppgift inte lämnas ul om delfinns anledning anla all den skall användas för ADB-behandling i strid meddatalagen. Dels får den inte lämnas ul om del kan antas atl den blir föremålför ADB-behandling utomlands och att detla medför oiillböriigt inlrång ipersonlig integritet. I det senare fallel ankommer del på datainspektionen atlpröva frågan om utlämnande. Regler av molsvarande innebörd för annanregisteransvarig än myndighei finns i 11 § datalagen. Promemorieförslagetinnebär all de angivna beslämmelserna i SekrL i sak förs över lill den nyasekrelesslagen. Mol förslagel har i allmänhet inte förts fram någrainvändningar under remissbehandlingen. För egen del ansluter jag mig lillpromemorieförslaget. Förevarande paragraf har därför ulformals i huvudsakligöverensslämmelse med motsvarande bestämmelser i promemorian. I paragrafen används,liksom i andra paragrafer, uttrycket sekretess "gäller för...uppgift". Vid en riklig lillämpning av skaderekvisiten leder bestämmelsernadock inte lill någon tystnadsplikt i vanlig mening. Risk för skada som anges ibestämmelserna aktualiseras nämligen i praktiken bara vid massullag i någonform av uppgifter från registret. Närdel gäller del i andra styckel stadgade förbudet att lämna ut uppgift om detkan befaras alt denna används för ADB-behandling i utlandet på sätt som innebäroiillböriigt inlrång i personlig integritet bör här framhållas att beslämmelseninte är avsedd alt hindra uppgiflsullämnande lill utländsk myndighet med stödav bestämmelser i författning. Som framgår av del som har sagts i motiven till1 kap. 3 § är den nya sekretesslagen inte direkt tillämplig i fråga om utbyteav uppgifter mellan svensk och utländsk Prop.1979/80:2 Del A .:' 7 kap. 17 § 213 myndighet.Utlämnande av hemlig uppgift lill myndighei i utlandet eller lill mellanfolkligorganisalion för alltså ske på i huvudsak samma sätt som . Del sagdainnebär alt myndighet, såsom t. ex. , som har enförfatlningsreglerad skyldighet att lill utländsk myndighet redovisa vissaregisteruppgifter kan göra detta ulan hinder av förevarande beslämmelse. Beslämmelsernai denna paragraf gäller såväl uttag på maskinläsbart medium som uttag pä listaeller vanlig handling. Beslämmelserna måste därför också las in isekretesslagen. Förordnande som bara innebär begränsning av möjligheten alllämna ut ADB-upplagning på maskinläsbart medium eller genom linjeanslutninglill dator eller terminal utgör nämligen, som framgår av 2 kap, 13 § TF, intenågon begränsning i rätten all få ul allmänna handlingar. Del är inte heller iövrigt atl se som etl beslul om sekretess. Datainspektionens befogenhet enligtdatalagen all besluta sådana begränsningar behöver därför inte stöd isekrelesslagen. Angående datainspektionens möjlighel all ge föreskrift omutlämnande-även på konventionell väg-av annars hemlig personuppgift frånmyndighets ADB-register till annan myndighei finns en beslämmelse i 14 kap, 3 §andra slyckel departementsförslagel, Iförevarande paragrafer behandlas sekreiessen för uppgifter som finns i vissasärskilda register. Del rör sig i huvudsak om uppgifter som har anknytning tillbrott. Gällanderäu: regler om handlingssekreless i 11 § och 12 § fjärde slyckel SekrL och omtystnadsplikt i 10 § lagen (1965:94) om polisregister m, m, Promemorieförslaget:8 kap, 17 och 18 §§ Beslämmelseni första slyckel, som svarar mol 11 § första stycket SekrL, föreskriversekretess i verksamhet som avser förande av eller uttag ur allmäntkriminalregister eller polisregister. Promemorieförslaget har i denna del iallmänhet lämnais ulan erinran under remissbehandlingen. Paragrafens förstastycke har också utformats i huvudsaklig överensslämmelse medpromemorieförslaget. Medallmänt kriminalregister förstås här register som avses i lagen (1963:197) omallmänt kriminalregister (ändrad senast 1977:1031) och med polisregisterregister enligt lagen om polisregister m. m. Sekreiessen gäller både hos denregisterförande myndigheten, vanligen , och hos andramyndigheter som kan göra uttag ur registret, t. ex. lokala polismyndigheter medterminaler anslutna lill . Med den valdaavfattningen är även uppgifter som har förts av ur Prop.1979/80:2 Del A 7 kap. 18 ff 214 Lämnas en registemppgifl ul lill myndighei följer sekretessenuppgiften dit bara i den mån delta följer av beslämmelserna om överföring avsekretess i bl. Föreskrifterom utlämnande av uppgifter från register lill myndighei och enskild finns i denyss nämnda lagama och i förordningar som har stöd i dessa, dvs.kriminalregisterkungörelsen (1973:58, ändrad senast 1977:1104),polisregislerkungörelsen (1969:38, omtryckt 1977:1105, ändrad senast 1978:147)och personalkonirollkungörelsen (1969:446, ändrad senast 1976:110). Ipromemorieförslagels första stycke anges alt i fråga om utlämnande av uppgiftgäller, utöver 2 kap. sekrelesslagen, de föreskrifter som har nämnis. Frånbeslämmelserna i 2 kap. görs dock vissa undanlag. Enligtmin mening är del mest ändamålsenligt att låta frågan om utlämnande av uppgiftur register regleras uteslutande i de särskilda registerförfallningarna.Bestämmelserna i 14 kap. departementsförslagel, som svarar mol 2 kap.promemorieförslaget, bör alltså inte vara tillämpliga i fråga om sekretessenenligt förevarande paragraf Departementsförslagel har ulformals i enlighet meddet anförda. De ändringar i registerförfallningarna som är nödvändiga får görasi samband med följdlagsliftningen till den nya sekrelesslagen. Därvid fårövervägas om det bör införas en motsvarighet till den föreskrift ipromemorieförslaget som innebär att den registrerade har rätt all ta del avregisteruppgift om sig själv bara på sådanl sätt att han inte kommer atlförfoga över något bevis om registrets innehåll. Idenna paragraf ges bestämmelser som svarar mot 11 § andra och delvis fjärdestyckena SekrL. Paragrafen avser alltså sekretess i annan verksamhet, som avserförande av eller uttag ur register angående brott m. m., än som regleras i 17§. Ipromemorian föreslås sekretess för uppgifter i rättsväsendets informationssystem,för belastningsuppgifl i körkortsregislrel och för uppgift i särskilt registersom författningsenligt förs hos myndighet angående brott eller Oänsieförseelse.Promemorieförslaget har i allmänhet lämnais ulan erinran underremissbehandlingen. En viss utvidgning av del sekretessbelagda området har dockförordats. För min del har jag dock inte funnit skäl atl i sak frångåpromemorieförslaget. Föreskriften om att den s. k. generalklausulen inte gällersaknar dock motsvarighet i departementsförslagel. Utrymmet för tillämpning avdenna klausul torde emellertid bli mycket begränsat. Punkt1 rör sekretess för uppgifter i rättsväsendets informationssystem. Uppgifter som har lämnais lill allmäntkriminalregister eller polisregister men som ännu inte har tillförts registretomfattas av sekretess enligt denna punkt. Prop.1979/80:2 Del A -U-- 7 kap. 18§ 215 uppgiftlämnas med stöd av kungörelsen (1970:517) om rättsväsendets informationssystem(omtryckt 1971:825, ändrad senast 1978:367), strafföreläggandekungörelsen(1970:60, ändrad senast 1977:411) och ordningsbotskungörelsen (1968:199,ändrad senast 1977:38), Ipunkt 2 finns bestämmelser om sekretess för belastningsuppgifter som hartillförts körkortsregislrel. Till sådana uppgifter hör dels uppgifter om vissaåtgärder som har samband med brott och nyklerhelsvård, dels vissa medicinskauppgifter. Bestämmelser om utlämnande lill myndighei finns i förordningen(1976:807) om utlämnande av belastningsuppgifler ur körkortsregistret (ändradsenast 1977:1111), Utlämnande till enskild, dvs, till den som uppgiften rör,kommer all regleras av beslämmelserna i 14 kap, 4 § Ofr också regeringensdispensbefogenhet enligi 14 kap, 8 § i fräga om utlämnande till annan enskUd), Denkategori av register som avses i punkt 3 beskrivs i 11 § fjärde slyckel SekrLsom "särskilt register som hos myndighet föres angående straff ochtillrättavisningar som ådömis eller tilldelats underlydande personal". Ettsådant register är militärt straffregister, ur vilket uppgifter för lämnas tillmyndighei och enskild enligt kungörelsen (1948:691) angående den militärarättsvården (ändrad senast 1976:920), Liksom i närmast föregående punkt kommerframdeles utlämnande lill enskild av uppgift ur del militära siraffregisirelalt regleras av beslämmelserna i denna lag. En viss ändring i kungörelsen ärnödvändig såvitt gäller regeringens befogenhet atl medge tillstånd till utlämnandeav uppgift lill myndighei och enskild Ofr 61 § andra stycket, ändrad senast1975:1301), En förutsättning för all sekretess skall gälla för uppgift iregister som avses i denna punkt är att registret förs författningsenligt.Genom delta krav blir det möjligt all fö kännedom om vilka register som försoch vilka uppgifter som registreras. Med anledning av ell påpekande underremissbehandlingen vill jag tillägga all beslämmelsen i denna punkt givetvisockså tar sikte på register som förs centralt för viss förvaltning, Iparagrafens andra stycke har tagils in en beslämmelse som saknar motsvarighet ipromemorieförslaget. Den innebär att de uppgifter som finns hosrikspolisstyrelsen i ärende om strafföreläggande eller föreläggande avordningsbot inte omfattas av sekreiessen enligt första stycket 1 Ofr 9 kap, 18§ första styckel 2), Undantagsbestämmelsen lar sikte på de handlingar i ärendetsom finns hos , såsom l, ex. godkännanden som har kommit indit från de misstänkta. Molsvarande uppgifter i rättsväsendetsinformationssystem berörs däremot inte av beslämmelsen. 117och 18 §§ saknas motsvarigheter till de sekretessregler som finns i 11 § tredjeoch delvis fjärde styckena saml i 12 § fjärde stycket SekrL. Bestämmelseni 11 § iredje stycket SekrL om vissa domar avseende straff som ådömis svenskmedborgare i utlandet torde sakna självständig betydelse vid sidan avföreskrifterna om sekreiessen i fråga om allmänt kriminalregisier ochpolisregister m. m. Liksom promemorieförslaget saknar därför departe- Prop.1979/80:2 Del A 7 kap. 19-20 iiif 216 menlsförslagelen direkt motsvarighet lill bestämmelsen. 111§ Oärde styckel SekrL behandlas bl. a. sekreiessen för uppgifter i det avriksskatteverket förda siraffregisirel rörande fylleri och vissa andra brott.De bestämmelser som reglerade förande av detta register och utiämnande avuppgifter därur - förordningen (1955:513) om register rörande vissaalkohol-brott m. m. - upphörde att gälla vid ulgången av (SFS1977:995). Registret skall förstöras efter ulgången av . Någon regel iden nya sekrelesslagen behövs därför inte. Däremot bör sekretess alUjämt gällaför de uppgifter som har insamlats. En beslämmelse därom har tagits ini punkt 5 i övergångsbestämmelserna. I12§ fjärde styckel SekrL finns bestämmelser om sekretess för bl. a. uppgifteromden som häktats eller dömts för brott när uppgifterna har tillförts avkriminalvårdsstyrelsen fört register inom rättsväsendets informationssys-lem.Sekreiessen för sådana uppgifter regleras i 7 kap. 21 § departementsförslagel. Dessaparagrafer innehåller bestämmelser om sekretess inom polisväsendet för sådanverksamhet som ligger vid sidan om den rent brottsförebyggande. Gällande rätt: regler omtystnadsplikt i 13 § polisinstruklionen (1972:511) Promemorieförslaget:8 kap. 19 § Verksamheleninom polisväsendet är utomordentligt vittförgrenad. Åtskilliga av desekretessbestämmelser som las upp i den nya sekrelesslagen har betydelse ocksåför uppgifter inom polisväsendet. Här kan nämnas de bestämmelser som avserrikets säkerhel (2 kap. 1 § andra slyckel och 2 §), förundersökning,brottsförebyggande verksamhet m. m.(5kap. 1 § och 9 kap. 17 §), säkerhels- och bevakningsålgärder (5 kap. 2 §), åtgärder medändamål alt förhindra rymning eller fritagning (5 kap. 4 §), utlänningar (7kap. 14 §) samt bestämmelser om uppgifter som har tillförts register (7 kap. 17och 18 §§). I förevarande paragrafer regleras den sekretess förpolisväsendets del som härutöver behövs. F. n. föreligger inompolisväsendet en allmän tystnadsplikt utan motsvarande handlingssekreless. 113 § polisinstruklionen föreskrivs således all polisman inte obehörigen fåryppa vad han har föll veta i tjänsten om del är av sådan beskaffenhet atl detav hänsyn till allmänna eller enskilda iniressen inte bör komma tillutomståendes kännedom. Intresset av allmän insyngörsig uppenbariigen gällande i särskilt hög grad i fråga om verksamhet av detslag som bedrivs av polisen. Del är därför inte lämpligl alt behålla en sekretessmolsvarande den som finns i 13 § polisinstruklionen. Delta gälleräven omsekreiessen bara skulle ha formen av tystnadsplikt. Del kan f ö. erinras om atten regel om enbart tystnadsplikt är Prop.1979/80:2 Del A 7 kap. 19 ii 217 besväriigatt tillämpa i de fall där de åsyftade uppgifterna också kan förekomma iallmänna handlingar. Somhar nämnis i det föregående tillgodoses sekretessbehovet för polisväsendet istor utsträckning av andra bestämmelser i departementsförslagel. För att deenskilda som berörs av polisens verksamhet skall fö ett tillfredsställandesekretesskydd krävs emellertid en kompletterande reglering i fråga om vissasärskilda polisuppgifler. Bestämmelser härom tas upp i förevarande paragrafer.Med anledning av de synpunkter som har kommit fram under remissbehandlingen hardel sekretesskyddade områdel vidgats någol (19 § första stycket 2 och 3 samt 20§). Av2 § polisinstruklionen följer att polisen som ell led i sin skyldighel attupprätthålla allmän ordning och säkerhel skall lämna allmänheten skydd,upplysningar och annan hjälp. Polisen skall också enligt 3 § fortlöpandesamarbeta med bl. a. socialvårdsmyndigheterna och ofördröjligen underrättasådan myndighei när polisen för kännedom om förhållanden som bör föranleda åtgärdav myndigheten. Denuppgift till hjälp för enskilda som polisen sålunda har sträcker sig över vidaområden och har stor betydelse. Polisens möjligheter atl fylla sin hjälpandefunktion förbättras uppenbariigen om de enskilda som berörs kan påräkna diskretion.Samtidigt är intresset av insyn rörande den enskildes förhållanden på detlaområde i regel begränsat. Bestämmelsen i punki I är utformad med utgångspunkthäri. Försekretess krävs att del är fråga om verksamhet som har ren hjälp- ellerbiståndskaraktär. Del kan exempelvis galla all avväga ett självmord eller allhjälpa någon till sjukvård, Etl annal exempel är atl kontakt förmedlas medsocial myndighei för alt möjliggöra hjälpverksamhet från dennas sida.Sekretessbestämmelsen kan vara tillämplig även när hjälpverksamhet har visstsamband med en åtgärd som har karaktär av myndighetsutövning. Sekretess enligtpunkt 1 gäller sålunda i fråga om uppgifter som hänför sig lill hjälpålgärderav det slag som avses i 7 § andra stycket lagen (1976:511) om omhändertagandeav berusade personer m, m. Somframgår av vad som redan har sagts är meningen inte att bestämmelsen i punkt 1skall hindra polisen från alt i hjälpsyfte ta kontakt med andra myndigheter, fall där ett uttryckligt medgivande från den hjälpbehö-vandes sida inteföreligger torde reglerna i 14 kap, 3 § första stycket ge tillräckligt stöd förall vidarebefordra uppgifter av del slag som avses i beslämmelsen. kankontakten sannolikt tas utan att någon sekretessbelagd uppgift över huvudlaget behöver röjas, 1åtskilliga författningar finns föreskrifter om skyldighet för polisen att lämnahandräckning åt annan myndighei för verkställighet av myndighetens beslul. Avsärskild betydelse är härvid polisens verksamhet beträffande Prop.1979/80:2 Del A 7 kap. 21 § 218 administrativafrihelsberövanden enligt lagstiftningen om viss sluten psykiatrisk vård,omsorger om psykiskt utvecklingsstörda och om vård av unga utan samtycke påsociahjänstens område. För de myndigheter som beslular om frihetsberövande inomdessa områden gäller enligt 7 kap, 1 och 4 §§ sekretess utom såvitt avsersjälva beslulel. Enligt promemorieförslaget skulle dess molsvarandebestämmelser omfatta också polisens medverkan vid sådana administrativafrihelsberövanden. All det i dessa fall bör gälla sekretess också för polisensynes mig helt naturiigt. För att åstadkomma en viss systematisering ochförenkling anser jag atl de bestämmelser som sålunda behövs bör finnas iförevarande paragraf I punkterna 2 och 3 har därför tagils in bestämmelser omsekretess i ärende om omhändertagande eller handräckning på de områden som nysshar nämnts, I de övriga punkterna gessekretesskydd för uppgifter som också de har samband med vissa tvångsåtgärder,I punkt 4 föreskrivs således sekretess i ärenden som avses i 21 kap,, dvs, hämtning av barn, I punkt 5 återfinns en regel omutredning enligt 6 § andra styckel lagen (1973:558) om tilirälliglomhändertagande. Denna beslämmelse för självständig betydelse i fall däromhändertagandet görs på sådan grund att sekretessreglema i 9 kap, 17 § inte ärtillämpliga, nämligen omhändertagande av den som genom sill uppträdande störallmän ordning eller utgör en omedelbar fara för denna. Somen förutsättning för sekretess i alla de nu angivna fallen gäller atl det kanantas alt den enskilde eller någon honom närslående lider men om uppgiftenröjs, 1 7kap, 6 § finns bestämmelser om sekretess inom sjukvården och sociahjänsten föranmälan eller annan utsaga från enskild. Under remissbehandlingen har detframhållits atl anmälningar av det slag som det här gäller ofta görs lillpolismyndighet och att molsvarande bestämmelser därför bör finnas också förpolisen. Polisens ingripande molmissbrukare av skilda slag eller mot psykiskt sjuka kan ofta sägas ske även ibrottsförebyggande syfte. Sekretess föranmälan eller utsaga från enskild gällerdå redan på grund av bestämmelserna i 9 kap, 17 § första stycket 2, Del behovav sekretess för enskilds anmälan m, m, som här föreligger gäller därför etlganska begränsat område. En beslämmelse i saken lorde behövas bara för ärendeom omhändertagande enligt nuvarande 7 § lagen (1966:293) om beredande av slutenpsykiatrisk vård i vissa fall. Förevarande paragraf upptar en bestämmelsehärom, I övrigi får jag hänvisa till vad jag har anfört under 7 kap, 6 §, Paragrafenrör sekretess inom kriminalvården. Gällanderätt: i fråga om handlingssekretess 12 § SekrL samt i fråga om Prop.1979/80:2 Del A ,,,,,, 7 kap. 21 ii 219 tystnadsplikt16 § instmkiionen(1964:628)förövervakningsnämnderna,33 § kungörelsen (1964:632)med vissa bestämmelserom vård i frihet av dem som dömts lill påföljd för brott,16 § instruktionen (1965:633) för de centrala nämnderna inom kriminalvården och35 § instmklionen (1974:555) för kriminal vårdsverkel Promemorieförslaget:8 kap, 20 § Gällanderegler om tystnadsplikt inom kriminalvården avser allmänt enskilds personligaförhållanden, Handlingssekrelessen är i förhållande härtill så till vidabegränsad som den omfattar endasl inom kriminalvården upprättade handlingar,bortsett från uppgifter som har tillförts registerinom Rl-systemel (12 § Qärde slyckel SekrL), Enligtpromemorian bör en gemensam sekretessregel lill skydd för enskilda sombehandlas inom kriminalvården tillgodose ivå huvudintressen. Del ena intressetär all ingenting bör lämnas ul lill utomstående angående klienterna som kanförsvåra deras rehabilitering. Från denna synpunkt anses del angelägel allsåvitt möjligt hemlighålla bl, a, vad klienten har dömts för och påföljden, Atluppgifter härom återfinns i handling som är offentlig på annal håll, t, ex, viddomstol, bör inte leda lill annan bedömning. Kontrollen överalt rättskipningenbedrivs korrekt kan utövas vid domstolarna med stöd av där gällande,långtgående offentiighel. Däremotär det enligt promemorian angeläget alt beslul inom kriminalvården som närmarebesiämmer omfattning och innehåll i en ådömd påföljd blir tillgängliga föroffentlighelen. Delta är det andra inlresse som bör tillgodoses vidsekretessregelns utformning. Särskilt den slutna kriminalvården bör varaunderkastad offentlig insyn till stöd för kontroll och allmän debatt kringkriminalpolitikens mål och medel. Medutgångspunkt i dessa överväganden föreslås i promemorian som huvudregel attsekretess inom kriminalvården skall gälla för uppgifter om klienternas person,om röjande kan antas lända lill men för klienten eller närstående. Också faraför den personliga säkerheten - för t, ex, intagen eller vårdare ~ bör ledalill sekretess. Regeln skall inie hindra att kriminalvårdspersonalen larkontakt med utomstående för atl hjälpa en klient, men därvid bör iakttasstörsta möjliga diskretion angående dennes bakgrund. Den föreslagna regelnomfattar också till kriminalvårdsmyndighet inkomna handlingar, t, ex, domar, Sekreiessenlar enligt promemorieförslaget sikte på den som har dömts att undergåkriminalvård - vare sig det är fråga om vård i anstalt eller i frihet.Formuleringen ger sekretesskydd bl, a. i ärenden om uppskov med verkställighet.Även uppgifter i ärenden om ålgärder mot samhällsfarlig asocialilei omfattas avskyddet. Den som är häktad skyddas genom bestämmelserna i 10 kap. 19 §promemorieförslaget, 1promemorieförslaget görs en reservation för beslul av de centrala nämndernainom kriminalvården och av övervakningsnämnd. Delta stämmer med gällande rätl.Undantaget från sekretessen föreslås emellertid