prop · G30334 · 1979-12-31 00:00:00 — 3 Några utländska system for boendeparkering Systemmed företrädesrätt för boende till gatumarksparkering har till-lämpats påförsök eller mera permanent i några andra länder. I fortsättningen lämnas enkort redogörelse för bakgrund och regelsystem i vissa länder där en vissinformation har kunnat inhämtas förhållandevis enkelt. Bakgrundentill de försök som har bedrivits i , främst i , har varit önskemål omatt minska utflyttningen från vissa centrala områden genom att förbättraparkeringsförhållandena där. I denna bild ingår också att man i genomförett bostadssaneringsprogram. 1979/80:34 12 sominvesteras i detta program skulle med all sannolikhet vara bortkastade om maninte kan förbättra trafik- och parkeringssystemet. Formannskapet i Oslokommune beslöt atl man skulle göra försök med avgiftsbelagd "boligsoneparkering".Denna innebär att man inom etl område inför ett totalt parkeringsförbud på gatumarkmen ger dispens från parkeringsförbudet till dem som bor i området, tillnäringsidkare och vissa andra som anses ha behov av del. Regleringen omfattarendast måndagar-fredagar . År1975 fick kommunen Samferdselsdepartementets medgivande att bedrivaförsöksverksamheten, dock utan avgifter till en början. Som försöksområdevaldes stadsdelen . Vid en inventering inför försökenkonstaterades att områdel på gatumark gav I 740 parkeringsmöjligheter underdagtid och - beroende på datumparkeringsregler - ca 870 . Enjämförelse mellan tillgången och efterfrågan gav vid handen att det fanns enviss "överkapacitet" medan kapaciteten nattelid nättoch jämt täckte efterfrågan. I realiteten förelåg sannolikt en viss underkapacitetunder nätterna. Detta problem löstes dock av de boende genom gårdsparkering o. d. Teknisktgenomfördes försöket på det sättet att all parkering inom området förbjöds ulomför dem som hade särskilt tillstånd (parkeringskort). Besöksparkeringen löstesgenom att systemet med parkeringsautomater för koritidsparkering - som tidigarehade tillämpats inom området -vidareutvecklades. Effektenav försöken blev att man kunde konstatera en nedgång av s. k. fremmedparkeringmotsvarande av antalet parkerade bilar. konstateradesdock att denna parkering hade flyttats till närliggande områden. Man kundeockså konstatera att andelen som bodde i området och tog med bilen tillarbetet inte minskade; den förblev ca 2/3. Någon minskning av den trafiken varinte heller avsedd. Somnämnts inledningsvis var avsikten från början att "boligsoneparkering"skulle förenas med avgift. Den frågan anmäldes av Samferdselsde-partementet i Stortingsmeldingnr 9 (1978/79) Om trafikk og bymiljo där departementet föreslog att bemyridigandeskulle ges att avgiftsbelägga all gatumarksparkering i vissa områden. Slortingsbehandlingenav meldingen är ännu inte avslutad. Utgångspunktenför parkeringspolitiken i har varit att allparkering i princip skall ske på områden utanför väg- och gatumark. Genombilismens expansion blev det särskilt i de centrala delarna av -omöjligt att ipprätthålla denna princip. Den brist på parkeringsplatser på gatumarksom uppstod ledde också till en icke önsk- 1979/80:34 13 värdutflyttning från de hårdast belastade områdena. Detla ledde fram lill s. k. "residentsparking schemes", av vilka det första sattes i kraft istadsdelarna i i . Fleraliknande arrangemang har sedan följt efter. Ettutmärkande grunddrag i de använda systemen - som i enskildheter kan avvika frånvarandra - är att det bara är dagtidsparkeringen som har reglerats; vanligaklockslag tycks vara måndagarfredagar och . Nattparkeringen är med andra ord i princip oreglerad. Den som borinom det reglerade området kan gratis få "parking permit". För att gerätt lill parkering skall detta kompletteras med ett periodkort som är avgiftsbelagt. "Permit" och periodkort sätts innanför vindrutan och berättigar dåtill parkering på reserverade områden. Del är dock au märka att tillståndetinte knyts till någon särskild parkeringsplats och inte heller ger någongaranti för att plals finns tillgänglig inom kontrollområdet. Utgångspunktenför regleringen har i stora drag varit att man har velat på ett rimligt sätl fördelaparkeringsplatserna eftersom efterfrågan överstigit tillgången.Vid prioriteringen har man först satt av erforderligt utrymme förkorttidsparkering för besökare. Vanliga typer av parkeringsmätare har använtsmed maximal parkeringstid av 2 eller . Avgiftssättningen har utgåttfrån gmndprincipen att avgiften skall vara så hög att avplatserna normalt är utnyttjade. Sedan erforderligt utrymme förbesöksparkering har avsatts har i princip återstående utrymme reserverats förboende inom området. I alla kända fall har antalet utdelade "permits"vida översfigit tillgången på parkeringsplatser. En förutsättning för atlsystemet skall fungera är alltså att en hög andel av de boende använder sin bilunder daglid för färd till arbetsplats e. d., s. k. ut-pendling. Avgifterna förboendeparkeringen är inte - som fallet är med korltidsparkeringen - efterfrågebaseradeulan avser endast att täcka kostnaderna för administration av systemet. Denväsentliga fördelen med systemet synes vara att det på ett relativt effektivtsätt motverkar att de som arbetar i området tar med sig bilen dit, s. k. inpendling.Det har emellertid i en nyligen genomförd analys (Chartered Municipal Engineer.Vol. 1978) påpekats att systemet som det kan lösaproblem inom kontrollområdet skapar problem i angränsande områden eftersom inpendlingendå sker dil. 1Paris infördes ett system med parkering för boende på gatumark.Orsaken var främst önskemålet att minska bilpendling till och inom stadskärnan.Uppläggningen påminner i stora drag om det system som till-lämpas iStorbritannien. Var och en som bor inom det aktuella området kan alltså få etttillstånd att parkera inom det reglerade området. 1979/80:34 14 platseranvänds emellertid för både boendeparkering och besöksparkering. Priorileringensker i stället genom avgiftsdifferentiering. För besökare gäller en maximalparkeringstid av . Inom denna tidsgräns gäller samma taxa även förden som bor inom området. Den senare kan emellertid - förutsatt att han hartillstånd i samma biljettautomat som används för besöksparkering köpa biljettför till en lägre taxa. Äveninom detta system gäller att helg- och nattparkeringen (kl. 19.00-9.00) lämnasoreglerad. Avgiftsplikten för besökare är också begränsad till daglid. Dettainnebär alliså att besökare - i mån av tillgång på plats - kan parkeragratis. Manhar förutsatt att denna typ av parkeringsreglering skall användas endast inomområden med en utpräglad brist på parkeringsplatser utanför gatumark och därsamtidigt lillgången på allmänna kommunikationer är god. Bakgmndentill kommuns framställning om att få ändra parkeringsregleringen istadens centrala delar är att nattparkeringen i området är avgiftsfri medanparkering har belagts med avgifter med stöd av (körtfidsparkering). Dettsileder till en avsevärd utpendling eftersom de som bor i området dels har småpraktiska möjligheter att betala avgifter för bilen om den står parkerad vidbostaden , dels ofta disponerar parkeringsplats vid arbetsplatsen.Detta förhållande gör det ekonomiskt fördelaktigt att använda bilen för resor tilloch från arbetet i jämförelse med att skaffa garageplats. öppnardenna utpendling möjlighet för inpendling genom alt gatumarksplatserna underdagtid friställs för parkering för dem som bor på annat håll men arbetar inomområdet. Man har då inom kommunen dragit slutsatsen att ett betydande antal pendelresorinom kommunen skulle kunna undvikas om de boende kunde beredas tillfälle attparkera på gatumark . Stockholmskommuns parkerinijsaktiebolag inledde försök med dygnsparkeringsavgiftinom ett område på tomtmark vid . Systemet innebär attnattparkering är avgiftsbelagd - liksom dagparkering. Taxan är emellertidkonstruerad så alt den som kommer till platsen - efter - kanlösa biljett efter en lägre taxa än den som kommer till platsen under riden . Biljett kan lösas för i sträck. Den som löst biljett fören kan givetvis lämna platsen och återkomma. Nå:gon garanti för attdet då finns platser tillgängliga finns dock inte. 1979/80:34 15 Parkeringsbolagethar uppgett att man kort efter försökets inledning kunde notera en beläggningav - uteslutande boende inom området. Från bolagets sida haremellertid också framhållits att tillgången till gratis nattparkering på gatumarki närheten sannolikt haft en negativ inverkan på resultatet.Försöksverksamheten pågår dock alltjämt och några slutgiltiga slutsatser harman ännu inte dragit. 4.3 Stockholmsgatukontors planerade verksamhet Iett tjänsteutlåtande till gatunämnden har i redovisat planer på en försöksverksamhet med boendeparkering på gatumarki innerstaden. Det valda systemet överensstämmer med det av parkeringsbolagetanvända (se avsnitt 4.2), dvs. platserna reserveras inte för de boende mentaxekonstruktionen gör det förmånligt att köpa parkeringsbiljett under tidenkl. Biljett kan lösas för nästan i taget. Att man intehar kunnat fullt ut använda sig av veckoavgift hänger samman med att alla gatori staden efter ett rullande system (kl. 0-6) måste friläggasför renhållning. Deplanerade försöken omfattar 64 platser på på , 290platser på och på , 35 platser påHagagatan på och 43 platser på på . Gatunämndenhar för sin del godkänt att försöksverksamheten påbörjas ochfastställt taxor m. m. för ändamålet. 4.4 Planeradförsöksverksamhet i andra kommuner Äveni och kommuner planeras försöksverksamhet med boendeparkeringpå gatumark. I räknar man med att tre eller fyra områden kan kommaatt beröras av försöken. Man överväger i dessa kommuner också möjligheten atlanvända sig av en annan typ av taxa som innebär att avgift kan erläggasmånadsvis. Den boende får då ett kort som berättigar till parkering inom detbestämda området en månad. Målsättningenför den försöksverksamhet med boendeparkering på gatumark som har förordatär i första mmmet att minska pendelresor mellan bostad och arbete i de hårt trafikbelastadecentrala delarna av de största tätorterna. Intressetför försöksverksamhet har varit starkast i och manhar där redan planerat olika försök. Man har där också tidigare bedrivit enviss försöksverksamhet, som dock har varit förlagd till Prop.1979/80:34 16 Som framgått av avsnitt 4.4 har intresse visatsockså från andra kommuner. Man har i sökt ledning för verksamheteni de liknande system som tillämpas i och - sedan någon tid - iNorge och . De försök som har genomförts och planeras i Stockholmskiljer sig i sin uppläggning i en viss utsträckning från mönstren i andraländer. Det är att märka att man i inte har tänkt sig en egentligplatsreservation för de boende utan en taxemässig prioritering. Den förmånligaretaxan kan dock i och för sig var och en komma i åtnjutande av oavsett om hanbor i området eller inte. En annan skillnad mellan systetnen ligger i att man iStockholm avser att avgiftsbelägga nattparkeringen, vilket inte sker i deutländska systemen. Bakgrunden till denna skillnad är att finna i ett av delmålenför verksamheten, nämligen att skapa ett incitament för de boende att antingenskaffa sig nattparkeringsplats på tomtmark eller låta bilen stå kvar på gatanäven . Det senare anser man kunna åstadkommas genom att taxan är såkonstruerad att den parkerande så att säga får stå kvar gratis under dagensedan nattparkeringsavgiften är betald. En försöksverksamhet med boendeparkering är av stortintresse. Om försöken leder till avsedda resultat kan de anvisa ettverkningsfullt medel i del kommunala trafikpolitiska arbetet. En försöksverksamhet av den typ som skall sättas igångi synes emellertid stå i mindre god överensstämmelse med . Dennaavser endast parkering . Av förarbetena måste man dra denslutsatsen att man med detta avsett korttidsparkering. Lagens syfte är ju attöka omsättningen av bilar och atl förhindra långtidsparkering. är dettvärtom fråga om att prioritera en viss typ av långtidsparkering påkorttidsparkeringens bekostnad. Såsom har framhållits av bl. a. stadsjuristeni i olika tjänsteuUålanden krävs därför en ändring av för att detskall bli möjligt att ta ut avgift även för sådan parkering som inte är attbetrakta som korttidsparkering. Utomlands förekommer som nämnts att vissa delar av gatumarkenreserveras för de närboendes bilar. Även i har röster höjts tillförmån för en sådan ordning. Så har t.ex. i föreslagits att de boendeskall kunna tilldelas avgiftsbelagda månadskort för parkering. Man kan äventänka sig en ordning med dispenser för boende från sådana parkeringsförbud somgrundas på lokala trafikföreskrifter. Även om sådana system inte direktstrider mot ordalagen i VTK är det dock tveksamt om de står i överensstämmelsemed den. Den ger visserligen möjlighet till bl.a. parkeringsförbud och"föreskrifter om andra särskilda åtgärder för reglering av trafiken"(147§ andra slycket 13 VTK) men därmed torde inte ha avsetts sådanaföreskrifter som gynnar en fordonsägarkategori framför en annan. För attundvika tvekan synes det lämpligt att regeringen genom en ändring i VTK ellerpå annat lämpligt sätt klargör alt även sådan försöksverksamhet lagligen kanbedrivas. 1979/80:34 17 Detär angeläget att försöken får en sådan omfattning och uppläggning att de kanbelysa boendeparkeringen som ett av instrumenten i den kommunalatrafikpolitiken. Ett syfte med systemet med boendeparkering kan naturligtvisvara att underlätta för de boende atl parkera sina bilar. Såsom har framgått avden föregående redovisningen ställs också vissa andra förväntningar påboendeparkeringen, främst att den skall minsku pendel-trufiken med bil till ochfrån de områden som kommer i fråga. Det har emellertid också framgått atterfarenheter från utlandel visar, att pendeltrafiken väl minskar för deberörda områdenas del, men atl en överflyttning av trafiken i stället skertill angränsande områden. Detta är således ett av de problem som måste hållasunder uppsikl. Försöken måste därför inriktas på att undersöka bl.a. dessaförhållanden. Från de här synpunkterna är det vidare oundgängligt att försökenföregås av en kartläggning av den rådande parkeringssituationen så attrelevanta jämförelser kan göras av trafikbilden före resp. efter det att ålgärdernahar genomförts. Det är också angeläget att försöken redovisas så utförligt ochenhetligt att det finns praktiska möjligheter att fullt ut dra nytta avförsöken och få fram riktlinjer för en eventuell permanentning av systemet. Detnu anförda rör själva målet med boendeparkeringen. Lika viktigt är det att detekniska och administrativa sidorna studeras. Vissa utländska erfarenheter -där platsreservation har använts - tyder på att man riskerar enkostnadskrävande administration för prövning av vilka som skall komma iåtnjutande av boendeparkering. En enkel teknik för att administrera systemetbör i stället eftersträvas. Härvid träder behovet av teknisk apparatur -parkeringsmätare o.d. - som kan ge möjligheter lill avgifts-differentiering iförgrunden. Enligt uppgift finns det nyare apparatur, som alkså bör studerasnärmare. En utveckling av den tekniska och administrativa sidan har givetvisstor betydelse inte bara för boendeparkeringen utan även för lösningen av andraparkeringsproblem. Tillde omständigheter som bör beaktas hör också trafiksäkerhetsfrågorna. Enomfattande parkering på gatumark kan givetvis i vissa situationer vara fillnackdel från säkerhetssynpunkt. Detär mot den angivna bakgrunden angeläget att erfarenheterna från försöken kommervår utredning till del. Även om det bör ankomma på kommunerna att självabestämma vilka försök de önskar genomföra är det angeläget att försöken somriksdagen har angeU sker; samarbete med vår utredning.