prop · G30372 · 1979-12-31 00:00:00 — Mot beslut av hyresnämnd fär talan föras särskilt, om nämnden 1. avvisat ansökan som avses i 8, 11, 14-16, 16 a W/e/-16 c §, 2. avskrivit ärende enligt 8-10, 15 a, 16,16 a eller 16 c §, dock ej när ärendet kan åtempptagas, 3. förordnat angående ersättning för någons medverkan i ärendet, 4. utdömt vite eller annan påföljd Mot hyresnämnds yttrande enligt 12 a § fär talan ejföras. Motbeslut av hyresnämnd fär talan föras särskilt, om nämnden 1. avvisat ansökan som avses i 8,11,14-16,16 a, 16 c e//er 76 rf #, 2. avskrivit ärende enligt 8-10,15 a, 16,16 a, 16 c eller 16 d §, dockej när ärendet kan åtempptagas, 3. förordnat angående ersättningför någons medverkan i ärendet, 4. utdömt vite eller annan påföljd »Senaste lydelse 1979:253. för underiåtenhet att iakttaga föreläggande eller ådömt straff för förseelse i förfarandet, 5. utlåtit sig i annat fall än som avses i 3 i fråga som gäller allmän rättshjälp. förunderiåtenhet'att iakttaga föreläggande eller ådömt straff för förseelse iförfarandet, 5.utlåtit sig i annat fall än som avses i 3 i fräga som gäller allmän rättshjälp. Särskildtalan föres genom besvär hos bostadsdomstolen från den dagbeslutet meddelades. Besvärshandlingen skall inges till domstolen. Föres ej talan mot nämnds beslut enligt 9 kap. 14 § eller 12 kap. 24 a § jordabalken, 22, 23, 26 eller 27 § hyresförhandlingslagen (1978:304), 13 a § denna lag eller 13 eller 15 § eller 25 § första stycket bostadsförvaltningslagen (1977:792), fär beslutet verkställas såsom lagakraftägande dom. Föresej talan mot nämnds beslut enligt 9 kap. 14 § eller 12 kap. 24 a § jordabalken,22, 23, 26 eller 27 § hyresförhandlingslagen (1978:304), 13 a § denna lag eller13 eller 15 § eller 25 § första stycket bostadsförvaltningslagen (1977:792)eller 9 eller 10 § bostadsanvisningslagen (1980:000), fär beslutet verkställas med stöd av 31 § första stycketbostadsförvaltningslagen förordnat att beslut enligt 13 eller 15 § eller 25 §första stycket nämnda lag skall lända till efterrättelse genast, fär ävensädant beslut,om bostadsdomstolen ej förordnat annat, verkställas såsomlagakraftägande dom. Dennalag träder i kraft . 5Senasle lydelse 1978:306. Lagom ändring i lagen (1974:1082) om bostadsdomstol Härigenom föreskrivsatt 28 § lagen (1974:1082) om bostadsdomstol skall ha nedan angivna lydelse. Beslut av bostadsdomstolenäger rättskraft, såvitt därigenom avgjorts fräga som avses i 4 § 2, 2 a, 3, 5a, 6 eller 1 lagen (1973:188) om arrendenämnder och hyresnämnder. Vad somsagts nu gäller dock ej beslut, varigenom ansökan om reparationsföreläggandeenligt 12 kap. 16 § andra stycket eller tillstånd enligt 12 kap. 34 eller 36 §jordabalken eller ansökan om förbud eller medgivande som avses i 2 a § bostadssaneringslagen(1973:531) eller yrkande om rätt till förhandlingsordning enligt 9 §hyresförhandlingslagen (1978:304) lämnats utan bifall. Beslut av bostadsdomstolenäger rättskraft, såvitt därigenom avgjorts fråga som avses i 4 § 2,2 a, 3,5 a,6, 7 eller 8 lagen (1973:188) om arrendenämnder och hyresnämnder. Vad somsagts nu gäller dock ej beslut, varigenom ansökan om reparationsföreläggandeenligt 12 kap. 16 § andra stycket eller tillstånd enligt 12 kap. 34, 34 a eller36 § jordabalken eller ansökan om förbud eller medgivande som avses i 2 a §bostadssaneringslagen (1973:531) eller yrkande om rätt.till förhandlingsordningenligt 9 § hyresförhandlingslagen (1978:304) lämnats utan bifall. Dennalag träder i kraft . 1Senaste lydelse 1978:307. Prop, 1979/80:72 16 Lagom ändring i lagen (1973:189) med särskilda hyresbestämmelser Härigenomföreskrivs att 3 § lagen (1973:189) med särskilda hyresbestämmelser för vissaorter skall ha nedan angivna lydelse. 3§'Bostadslägenhet eller lägenhet, som är avsedd att helt eller till ej oväsentligdel nyttjas för hotell- eller pensionatrörelse, fär ej utan hyresnämndenstillstånd uthyras eller tagas i bruk av ägaren för väsentligen annatändamål"-. Förstastycket gäller ej lägenhet som Första stycket gäller ej lägenhet somtages 1 anspråk.för ändamål som angl- las i anspråk vesi 82 a $ första stycket byggnads- l..för ändamål som anges i 82 a § stadgan(1959:612). (1959:612) eller 2..forutbyggnad av barnomsorgen enligt lagen (1976:381) om barnomsorg. Dennalag träder i kraft efter den dag, då lagen enligt uppgift på denutkommit från trycket i . Prop,1979/80:72 17 Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , ,, , ,, , , , , ,, De , , , , , Lagrådsremiss med försiag till bostadsanvisningslag m. m. 'tillkallades med stöd av Kungl. Maj:ts bemyndigande för attutreda bostadsbyggandets omfattning och inriktning m. m. Bostadsfinansieringsutredningentillkallades med stöd av Kungl. Maj:ts bemyndigande för attgöra en översyn av bostadsfinansieringen. Debåda utredningama, som har haft ett nära samarbete, har gemensamt utarbetat ettslutbetänkande (SOU 1975:51 och 52) Bostadsförsörjning och bostadsbidrag,vilket avlämnades . Där behandlar utredningarnabostadsförsörjningen inför 1980-talet, ökat hyresgästinflytande och förbättradebostadsbidrag. Delar av utredningarnas förslag har tidigare föranlett förslagtill , senast genom prop. 1977/78:93 angående riktlinjer föransvarsfördelningen inom bostadsförsörjningen m. m. Yttrandeöver betänkandet har efter remiss avgetts av justitiekanslern (),bostadsdomstolen, , , hyresnämnderna i ochGöteborg, datainspektionen, , ,, statskontoret, , riksrevisions- 1 Riksdagsledamoten , ordförande, riksdagsledamoten , direktören , direktören , direktören , riksdagsledamoten , länsrädet ,förbundsordföranden , riksdagsledamoten och statsministern . 2 RiksdagsledamotenPer Pergman, ordförande, riksdagsledamoten , f. d. riksdagsledamoten , riksdagsledamöterna ochIvar , direktören , förbundsordföranden ,riksdags ledamoten och slatsministem . 2Riksdagen 1979/80. Prop,1979/80:72 18 verket,, , , ,statens råd för samhällsforskning, centrala , ,, statens invandrarverk, , statens rådför byggnadsforskning, , statensplanverk, länsstyrelserna i , och , ,, och , socialutredningen (S 1974:29),barnmiljöutredningen (S 1973:08), pensionärsundersökningen (S 1974:06),kommunalekonomiska utredningen, 1972 ärs skatteutredning (Fi 1972:02),bostadssociala delegationen, decentraliseringsutredningen (Kn 1975:01),fullmäktige i . ,bostadsförmedling (KSB), LO, TCO,/SR, Sladshypotekskassa, . Svenskariksbyggen, , kooperativa bostadsförening ek. (SKB), Näringslivets byggnadsdelegation, , . Föreningen , ,, , , , , ,, , , , , , ochLuleå kommuner. Bostadsstyrelsenhar bifogat yttranden från vissa länsbostadsnämnder. Vid länsstyrelsernasremissyttranden har fogats yttranden från kommuner och vissa länsorgan m. m. Vissakommuner har bifogat yttranden från kommunala nämnder och förvaltningar. SAFoch har hänvisat till remissyttrandet från Näringslivetsbyggnadsdelegation. Vidarehar yttranden inkommit från , . för.. Grupp 8 , och Föreningen och rätt. Idet följande tas upp utredningarnas förslag om anvisnings- och företrädesrättför kommunen till bostäder(avsnitt 6.7). Till protokollet i detta ärende börfogas en redogörelse för nuvarande ordning som bilaga I samt en redogörelse förutredningsförslaget och utredningarnas lagförslag som bilaga 2. Ensammanställning av remissyttrandena bör fogas till protokollet som bilaga 3. Bl.a. bostadssociala delegationen och KSB har gett in framställningar tillregeringen, vilka barett nära samband med utredningarnas förslag i den nuberörda delen. Dessa framställningar har inte remissbehandlats. En redogörelseför framställningarna från bostadssociala delegationen och KSB lämnas i bilaga2 (avsnitt 2). Prop,1979/80:72 19 2Allmän motivering 2.1 Inledning Svenskbostadspolitik har gmndats på uppfattningen att invånarna skallerbjudas en god och tillräckligt rymlig bostad i en god miljö. Inom ramen förde bostadspolitiska åtgärderna har man genom bostadssociala åtgärder söktstärka de svagare gruppernas ställning. Att öka förutsättningarna för enallsidig sammansättning av hushållen i bostadsområdena är alltjämt en mycketangelägen uppgift. Människor i olika yrken och inkomstgrupper skall kunna bo isamma bostadsområde, och barn från olika grupper skall kunna gå i sammabarnstugor och skolor. Bostadsområdena bör planeras för olika lägenhets- ochhustyper och för olika upplåtelseformer. Isyfte att motverka segregerade bostadsområden föreslogs i motioner till 1970års riksdag en översyn av anvisningsnormerna för bostadsförmedling ochprövning av frågan om återkrav av statliga bostadslån från låntagare som utanskälig anledning vägrar acceptera bostadssökande som anvisas av den kommunalabostadsförmedlingen. Enligt mening (SU 1970:50, rskr 152) borde enöversyn göras av de krav om bostadsförmedling som staten ställer som villkorför statliga lån. Även möjligheterna att som lånevillkor eller eljest kunnastadga påföljd enligt motionäremas intentioner borde prövas. Boendeutredningenfick i uppdrag att göra denna översyn. Isitt slutbetänkande (SOU 1975:51) Bostadsförsörjning och bostadsbidrag tarboendeutredningen och bostadsfinansieringsutredningen upp olika aspekter päbostadsförsörjningen inför 1980-talet. Som har nämnts i det föregående hardelar av utredningarnas förslag tidigare föranlett förslag till . Detgäller t. ex. frågorna om förbättrade bostadsbidrag, bostadssocialainventeringar, kommunala bostadsförsörjningsprogram och skydd mot vräkning. Jagvill också erinra om möjligheten att fä lån och om den ändring av villkoren förbidrag till förbättring av boendemiljön som infördes resp. den1 och som har lett till projekt framför allt i bostadsområden medsociala problem och uthyrningssvårigheter. Jag vill nu ta upp utredningarnasförslag om anvisnings- och företrädesrätt för kommunen till bostäder(betänkandet avsnitt 6.7). Bostadssegregationinnebär enligt utredningarna att det finns påtagliga skillnader mellan olikabostadsområden i fråga om befolkningens sammansältning. Segregation i form aven stor andel resurssvaga hushåll i vissa bostadsområden ger upphov tillsociala störningar samt kvantitativt och kvalitativt försämrad service. Dessahushåll har inte haft någon frihet vid bosladsvalet - en effekt som förstärktsav all de som upplåter bostäder ställer villkor när del blir fråga om vem somskall erbjudas en bostad. Om t. ex. invandrarkoncentrationen är stor i sådanaområden, förstärks de sociala konflikterna, framhåller ulredningarna. 1bostadsområden med bra lägenhe- 1979/80:72 20 ter,rimlig lägenhelsfördelning och i övrigl acceptabla förutsätlningar uppkommerofla isolering och vandalisering. Kontakten människor emellan uteblir och desom kan flyttar därifrån. Området blir än mer instabilt. En ond cirkel är etlfaktum, om inle ålgärder sätts in som förbättrar den fysiska och sociala miljönoch som ger upphov till verksamheler av olika slag. 1likhel med utredningarna anser jag atl man med bostadspolitiska åtgärder intekan skapa någon garanti för att segregation inte uppkommer. Sådana åtgärder kanemellertid öka förutsättningarna för en allsidig hushållssam-mansätlning i olikabostadsområden. Jag tänker inle bara på ålgärder av del slag jag nämnde,t. ex. sådana som rör pris- och kostnadsförutsättningar samtkvalitetsförbättringar i vissa bostadsområden, utan också på åtgärder som gerhushållen möjligheter alt få tillgång lill goda bostäder. De förslag som jag nutar upp avser åtgärder av det sisl nämnda slagel. Som utredningamaframhåller är möjlighelerna atl motverka bostadssegregation i samband medförmedling av bostäder begränsade. Förmedling är emellertid ett av de medel somkan och bör användas. Kommunen skall medverka aktivt för att tillfredsställabostadsbehovet och ge förulsällningar fören allsidig hushållssammansätlning.Kommunen måste därför ha formella och prakliska möjligheter att anvisabostadslägenheter åt hushåll som har svårt att lösa sin bostadsfråga. Vissamöjligheter finns , t. ex. i 12 kap. jordabalken (hyreslagen), somjag strax skall återkomma lill. Del är givetvis angeläget att kommunen användersig av dessa möjligheter för att få förmedlingsrätt till lediga lägenheter.Även möjligheterna alt iräffa avlal med fastighetsägarna om förmedlingsräil börnaturiigtvis utnyttjas liksom möjligheterna alt förvärva bostadsrätter ochsmåhus. Detkan emellertid konstateras alt bostadsförmedlingarna, särskill i de störrekommunerna, har svårt alt skaffa bostäder åt vissabostadssökande. Del gäller dem som saknar förvärvsarbele, som har fåttbetalningsanmärkningar, som har sociala problem eller som tillhör vissainvandrargrupper. Det kan också vara problematiskt att skaffa lämpliga bostäderåt dem som måsle flytta inför en rivning eller en ombyggnad. Även för ungdomarsom vill flylta lill en egen lägenhet och för slora familjer kan det vara svårtatt lösa bostadsfrågan. Ofta är det ekonomiska faklorer som orsakar atlhyresgäster som bosladsförmedlingen anvisar inle godlas av hyresvärdarna. Atthyresgästen kan få bostadsbidrag påverkar inte värdarnasbedömning. I en del fall har placeringen av s. k. sociala förturer lelt tillatt vissa bostadskvarter eller t. o. m. vissa hus har ett stort antalhyresgäster med sociala eller ekonomiska problem. Detär mot den nu angivna bakgrunden som förslagen i det följande skall ses. Prop,1979/80:72 21 Ansvarsfördelningenmellan slalen och kommunerna när det gäller bostadsförsörjningen innebär förkommunernas del att de har det lokala ansvarel. En kommun skall verka för altdess invånare och de som skall bosätta sig inom kommunen får tillgång lillrymliga, väl utmstade och ändamålsenliga bostäder och en i övrigt godbosladsmiljö. I denna skyldighet ligger bl. a. att kommunerna skall verka föratt sammansättningen av olika hushållstyper i kommunens bostadsområden blir såallsidig som möjligt. Kommunens samlade handlingsprogram pä delta område kommertill utlryck i det bostadsförsörjningsprogram som skall upprättas . Lagen(1947:523) om kommunala åtgärder till bostadsförsörjningens främjande m. (omtryckt 1975:131, ändrad senasl 1978:379) - bostadsförsörjningslagen-gerkommunen befogenhet alt som villkor för förmedling av bostäder kräva allbostadssökanden medverkar till att den boslad, som han hyr eller innehar medbostadsrätt och som han lämnar i samband med inflyttningen i den nya bostaden,överiåts på en bostadssökande som kommunen anvisar (5 §). Dessa bestämmelserkompletteras av regler i 35 § hyreslagen som innebär att kommunen fär ansökahos hyresnämnden om tillstånd till överiåtelse av hyresrätten till enbostadslägenhet, om kommunen har medverkat till atl hyresgästen fär en annanboslad genom att anvisa eller förmedla bostaden. Om hyresvärden inte godtar denhyresgäst som kommunen anvisar, kan kommunen således fä frågan om överiåtelseprövad av hyresnämnden. Avstörre betydelse för kommunens möjligheler alt förmedla lägenheter äremellertid beslämmelserna om anvisningsrätt som villkor för statligabostadslån. Beslämmelserna infördes bostadslånekungörelse(1967:552) på förslag i prop. 1967:100 angående rikllinjer för bostadspolitikenm. m. och har oförändrade förts över lill den nu gällandebosiadsfinansieringsförordningen (1974:946, omlrycki 1976:788, ändrad senast1979:30). Enligt 64 § första stycket förordningen kan länsbostadsnämnden påframslällning av kommunen beslula atl bostadslån för hus med hyres- ellerbostadsrätlslägenheler kommer att beviljas och fä övertas endasi omlånesökanden tillförsäkrar kommunen rält alt förmedla upplåtelse avlägenheterna. Om denna förmedlingsräil skall utnyttjas, krävs att kommunen före beräknad inflyttningsdag anvisar innehavare som skäligen börgodtas. Har inle kommunen inom den föreskrivna tiden anvisal nägon somlåntagaren - dvs. hyresvärden eller bostadsrättsföreningen - kan godta, färdenne själv förfoga över lägenheten (66 §). Detförekommer också atl kommunen tillförsäkras förmedlingsrätten tillbosladslägenheler genom avlal med fastighetsägaren, t. ex. i samband medtomträttsupplåtelser eiler när kommunen hjälper fastighetsägaren i samband medevakuering av hus som skall rivas eller byggas om. Somjag nämnde biföll är 1970 elt motionsyrkande om Prop.1979/80:72 22 a. anvisningsnormerna för bosladsförmedling. Frågan hardärefter återkommit i . a. föreslogs imotionen 1971:451 beslula om obligatorisk bosladsförmedling.Civilulskottet (CU 1971:12) framhöll atl liknande förslag hade behandlals vidtidigare riksdagar och därvid avstyrkts under hänvisning bl. a. till att ensådan förmedling skulle kräva en omfattande lagstiftning. Tillämpningen skullebli tungrodd och fömtsatta en omfattande konlrollapparat för att bli effektiv.Enligl utskottets mening borde andra medel tillgripas. a. hänvisades tillkommunernas ökade möjligheter att tillförsäkra sig anvisningsrätt. I enlighetmed utskottets förslag avslogs motionen av (rskr 1971:92). Motionerom bostadsförmedlingsverksamheten har väckts i även under senare år.De har avslagits med hänvisning till pågående utrednings- och beredningsarbete. Dennuvarande situationen på bostadsmarknaden avviker i många avseenden frän densom rådde långl fram och som låg till grund för övervägandenom generell eller obligatorisk bostadsförmedling. Efterfrågan på bostäderöversleg dä avsevärt tillgängen, och det gällde att finna en lämplig form förfördelning av bostäder till de bostadssökande. Tillgången på bostäder harvisserligen ökat . Det har under vissa perioder även förekommilatl ett stort antal bostadslägenheter har stått tomma på gmnd av att ingen harefterfrågat dem. Under samma perioder har del emellertid varit brist på vissatyper av bostäder. Förändringarna har medfört bl. a. att bostadsförmedlingarnahar haft svårigheter atl förse värdarna med tillräckligl antal anvisningar medintresserade bostadssökande inom den lid som anges ibostadsfinansieringsförordnir.gen, dvs. senasl två mänader före beräknadinflyttningsdag. Värdarna har därför i många fall successivt övertagit arbetetmed att skaffa hyresgäster till nyproducerade bostadslägenheter. I fråga omäldre lägenheter slår i allmänhet endasi elt begränsat anlal till förfogandeför bostadsförmedlingama alt erbjuda de bostadssökande. Inteens i de fall då kommunen utnyttjar sin förmedlingsräil till nybyggdabostadslägenheter enligl bostadsfinansieringsförordningens regler fungerar detalltid sä att alla hushåll kan beredas lämpliga bostäder. Det beror till en delpå att det inte finns nägra sanktioner som kan tillgripas i de fall dåfastighetsägaren inte vill godta den hyresgäst som kommunen anvisar. Deformella och praktiska möjligheterna till påverkan av flyttningarnainom det äldre bostadsbeståndet är ännu mer begränsade. Det är en följd bl. a.av den i sig värdefulla bytesrätten. Utredningarnaanser atl nuvarande bestämmelser om kommunens möjligheter att anvisa bostäderbehövs och åsyftar då 5 § bostadsförsörjningslagen, 35 § hyreslagen och 64-66§§ bostadsfinansieringsförordningen. Vissa positiva effekter kan åstadkommasmed hjälp av dessa, men ulredningarna finner bestämmelserna otillräckliga ochföreslår en lag om upplåtelse av bostadslägenhet i vissa fall, som gerkommunen möjlighet att i begränsad omfattning tilldela bostad åt ett vissthushåll i ett visst hus. Prop.1979/80:72 23 Flertaletav de remissinsianser som yllrar sig över utredningsförslaget i denna deltillstyrker lagstiftning. Av de instanser som har en negativ inställning tillförslaget anser några att det inle finns något behov av lagstiftning, eflersomkommunernas nuvarande befogenheler är tillräckliga. Andra framhåller all delinte har redovisats något behov av en så ingripande lagstiftning som förslagetinnebär. Somjag anförde är det svårt för kommunerna att ordnalämpliga bostäder åt en del hushåll. Enligl en utredning som har gjorts inomKSB (bilaga 2, avsnitt 2) släller i allmänhet de privala värdarna slörre kravpå bostadssökandena än de allmännyttiga bolagen. Variationer förekommer dockinom de olika värdkalegorierna. Enligl samma utredning finner man naturiigt nogde mest restriktiva allmännyttiga bolagen bland dem, i vars bostadsområdenredan bor en betydande andel problemhushåll och där kommunens serviceapparal -social service, skolor m. m. - är överbelastad. Omkommunen på elt tillfredsställande sätt skall kunna fullgöra de uppgifter somär förenade med ansvarel för bostadsförsörjningen, måste kommunen som jagtidigare har framhållit ha formella och praktiska möjligheter att anvisabostäder åt vissa hushåll. I likhet med flertalet remissinstanser ansluter jagmig till utredningarnas uppfattning atl nuvarande möjligheter ärotillräckliga. Del beror till en del på atl kommunerna i allmänhel har tillgångendast till ett litet antal av de lägenheter som blir lediga i de äldrebostadshusen. Men det beror också på att det - bortsett från de fall som avsesi 35 § hyreslagen - är husägaren ensam som bestämmer om den bostadssökande somkommunen anvisar skall godtas eller inle. Kommunens ställning på detta område behöversåledes stärkas så alt kommunen i större utsträckning än kan fä tillgångtill lediga lägenheler och förmedla upplåtelsen av dessa. I likhet medutredningama anser jag att de bestämmelser som behövs för detta bör meddelas ien särskild lag. Den bör benämnas bostadsanvisningslagen. Utredningarnahar inte funnit anledning att förorda att en generell bostadsförmedlingsskyldighetinförs för kommunen eller atl en obligatorisk förmedling av bostäder skallgenomföras. Skälen mot så genomgripande åtgärder är mycket starka. Åtgärder avdetta slag torde enligt utredningarna inte heller behövas för att de åsyftadeförbättringarna skall kunna åstadkommas. Utredningarnaavvisar också tanken att införa skärpta bestämmelser enbart för de bostäder somhar byggts eller byggts om med statliga bostadslän, eftersom en sådan lösninginle skulle ge kommunen tillgång lill vare sig äldre slatsbelänade bostädereller bostäder i hus som inte är statligt belånade. I stället föreslår utredningarnaen lag som ger kommunen möjlighet att besluta atl en viss lägenhel, en viss typav lägenheter eller lägenheterna inom en viss 1979/80:72 24 delav kommunen skall upplåtas lill kommunen om den begär det. Lagenskall i princip vara tillämplig på lägenheter soni husägaren regelmässigt hyrut för annal ändamål än fritidsändamål. Vissa undanlag har dock föreslagils.För bostadsrättslägenheter skall lagen gälla endast upplåtelsen. Överlåtelseav bostadsrätt skall vara undantagen. Föregen del vill jag till att börja med helt ansluta mig lill utredningarnasställningstagande att avvisa en lösning som innebär generell bostadsförmedlingsskyldigheteller obligalorisk bostadsförmedling. I likhel med utredningarna anser jag attdet av bl. a. principiella och praktiska skäl är vikligl alt kommunerna lämnasstor frihet all själva bestämma verksamhetens omfattning och innehåll. Jagansluler mig också till utredningarnas uppfattning all lagen - med vissaundantag - bör vara tillämplig på alla bostadslägenheter. En begränsning t. ex.till statsbelånade lägenheler skulle som utredningarna påpekar vara enotillräcklig lösning. Bostadsanvisningslagenskall ge kommunerna ökade möjligheter att förmedla upplåtelser av ledigalägenheter. Beträffande de lägenheter som kommeratt omfattas av lagen bördärför gälla ett förbud mot upplåtelse innan kommunen har haft tillfälle attutnyttja de möjligheter som lagen erbjuder. Jag återkommer strax till frågan omvilka befogenheter kommunen bör ha i detta avseende. Att lagen skall omfattahyreslägenheter har utsatts för krilik endast av remissinstanser som heltmotsätter sig att förslaget genomförs. När del gäller lägenheter som upplåtsmed bostadsrätt är meningarna delade även bland dem som tillstyrker förslaget iövrigt. Bostadsslyrelsen anser att det skulle strida mot den grundläggandebostadsrättsidén att införa bestämmelser som ger kommunen absolut rätt attförvärva bostadsrätt och fä medlemskap i en bostadsrättsförening. Liknandesynpunkter anförs av bl. a. och bostadsdomstolen.