prop · G303166 · 1979-12-31 00:00:00 — Sammanfattning av avisbrytare och sjömätningsfartyg och av remissyttrandena 1 rapporten sägs att erfarenheterna av den nuvarandemilitära beman-ningsformen är ur och chefens för marinensynvinkel sådunu utt de positiva överväger de negativa. För del anförs följande. Verket är mednuvarande bemanningsform sä längt detta är möjligt pä ett rimligt och flexibeltsätt garanierut att fartygen under respeklive säsong är fullbemannade. Sjömät-ningsfarygensverksamhet mäste planeras före målsäsongens början och sjökarteavdelningen kani dag utgå från atl de besättningar det finns behov av kominer att finnastillgängliga. Delta torde man ej med samma grad av visshet kunna göra med encivil beniunningsform, eftersom uppkommande vakanser ej snabbt kan ersättas pågrund av de särskilda kvalifikationer, som mäste krävas främst av befälet i sjömälningsfurtygen.Isbrytningsverksamhelen är ej möjlig alt i detalj planera på samma sätt som sjömälningeneflersom man är beroende av issitualionen. Målsättningen för denna verksamhelär utt i möjligaste män hälla samtliga svenska hamnar öppna för fartygstrafikäven . Den militära bemanningsformen innebär atl den målsättningensäkrare kan uppnås eflersom samtliga isbrytare vid behov kan förutsättasbemannade oavsett l.ex. Med nuvarande ordning årinbyggd en fiexibilitel i bemanningen som ur planeringssynvinkel ärsynnerligen värdefull för . Delta innebär också att debesättningar, som etl visst är s.a.s. kan bli över eftersom l.ex. en isbrylareej behöver las i bruk eller etl sjömätningsfartyg ej behöver utnylljas fulll uten säsong, kan beredas meningsfull sysselsättning inom marinen. Systemet innebärsjälvfallet också den allmännu fördelen utt den personaladministration, som ärförknippad med de båda verksamheterna, ligger hos en organisation, för vilkenden ulgör en liten inlegrerad del i en i övrigt mycket stor administration. För marinens del anförs följande. Tjänstgöring päisbrytare och sjömät-ningsfurtyg utgör en värdefull sjötjänslgöring för denpersonal, som placeras ombord pä fartygen, i all synnerhet som antalet fredsutrusiudemurinu furiyg minskar. Bäde isbrytarna och sjömätningsfartygen ingär iförsvarels krigsorganisalion och det år av värde alt personal frän marinen harlillfälle alt under relativt läng lid skaffa sig kännedom om furtygen. 1 rapporten påpekas atl för del kan ennackdel med den militära bemanningsformen sägas vara den brislandepersonalkontinuiteten, dvs. för mänga befattningshavare byls för ofta. Bädeisbrytning och sjömälning är verksuniheter, i vilka effektiviteten förbältras av stor 1979/80:166 IW personalkontinuitet framför alll i nyckelbefatlningarombord. Elt civilt bemanningssystem skulle sannolikt förbättra dettu. Det urdock ej uteslutet all inom nuvarande bemunningsform älminslone delvis kommatillrätta med detta problem. För marinens del unges en nackdel med den militära beniunningstormenvura att bemanningen av isbrytarna och sjömätningsfartygen genomförs även omdel innebär alt marinen far inskränka sin egen verksumhet. Summantaget anses den nuvarande bemanningsfornien varuförmånlig både för sjöfartsverkei och den samlade stulsnyttan. Ett civiltbemanningssystem skulle ställa sig väsentligt koslsun.mure än det nuvarande.För all och chefen för murinen skull se sig föranlåtna atlföreslå övergäng till ett civilt bemanningssystem måste delta framstå sombättre än det nuvurunde. Sä är, enligt rapporlen, icke fallet. Om beslutfattas om övergäng till civil bemanning av fartygen kommer detta, enligtrapporten, atl i huvudsak fä följande konsekvenser. Målsättningen för bädeisbrytnings- och sjöniälningsverksamheten kan fä ändras och ambitionsnivånsänkas. Det är icke sannolikt atl någol civilt personalförbund skulle accepterade förhållanden, som är ombord på de aktuella furlygen med undanlag för de fyranyaste isbrytarna och det beställda sjömätningsfartygel. Visserligengarde äldre furlygen atl bygga om-med viss iveksamhel vad gäller"volymökning"' pä de äldre sjömätningsfartygen - men till mycket slorakostnader. Vid civil bemanning av sjömälningsfurtygen utun ""volymökning"'skulle besältningurnu få minskus, vilket kun leda till etl direktproduktionsbortfall. Sannolikl skulle ej heller isbrytarna kunna utnyttjas pädet sätt som sker . Ombyggnaden av sjömätningsfartygen utan "'volymökning"kan grovt uppskattat beräknas kosta ca 2,5 milj. kr. och en ombyggnad för atlkunna ha en lika slor civil besättning som nuvarande militära etl mångdubbeltstörre belopp. Ombyggnad av isbrytarna skulle sannolikt kosla mer än 100 milj.kr. Lönekoslnaderna för skulle beträffande isbrytarbesättningarnauppgå till 35-60 milj. kr./är och för besättningarna på sjömätningsfartygentill 24-42 milj. kr./år, allt beroende pä vilken bemanningsprincip som kommerall användas. Som jämförelse med dessa siffror bör nämnas alt isbryiaranslagetför /78 uppgår lill ca 100 milj. kr. och alt hela sjökarleverksamhetenför samma budgelår har ett anslag på 24,2 milj. kr. BortseU från den ekonomiska sidan vid en övergäng tillcivil bemanning av isbrytarna kommer negativu konsekvenser alt uppslå p. g. u. svärigheternuall sysselsätta respeklive besättningar under icke-säsong. Svårigheter kanvidare uppstå atl rekrytera och behälla lämplig personal för tjänstgöring i mätbåtarnaeftersom denna tjänstgöring är av sådant slag att den framslår som fögaattraktiv. För marinen anges följande besvärande konsekvenser uv enövergäng lill civil bemanning. Det kommer sannolikl att bli nödvändigl alt inommarinen bygga upp en särskild militär sjökartefunktion, vilkel kommer attmedföra 1979/80:166 164 Risk för dubbelarbete mellun sjöfiirtsverketoch marinen kominer också utt finnus. En civil bemanning uv isbrytare kominer atlmedföra etl avsevärt bortfall av pluttformar lör sjöpruklik för olikabefälskategorier inom marinen. Bäde för isbrylare och sjöniäiningsftirtyginnebar dessutom en civilbemunning atl furlygens unpussning till niurinens krigsorgunisationförs vä rus. Av de olika möjligheter till delvis civilbem;iniiing, somberörts lorde den som innebärcivil bemanning uvenderu floltun vara alt föredruframför nägon unnun blundud bemunningsform. Slutligen erinras i rapporten om ull regeringen uppdrugit älsjöfunsverket ull i vissu avseenden undersöka möjligheterna lill samordning uvolika slutliga myndigheters personellu och mutericllu resurser, sä ull dessukun utnyttjas på ett rutionellt sätt. Den nuvurande bemunningsftimien mäste unsesvaru ett exempel på ett sädanl samordnat utnyttjande. Mot bakgrund av den redovisning som lämnats i rapportenföresläs ingen generell ändring i bemanningsformen för statsisbrytarnu och sjömätningsfartygen.Vissa enslaka ändringar bör dock. enligt rapporlen, övervägus. Beiräffunde isbryturnu bör enligt rupporlen vissubefattningar under korture eller längre lid kunna besättas med civil personal. Befattningarnubör avse teletekniker och ekonomipersonal. Även maskinister kan tänkas komma i fräga.Frågan om vilka befattningshavare som bör vara civila på isbrytarna bör beslämmasi samråd mellan chefen för marinen och sjöfartsverkei inom ramen för allmännadirektiv från regeringen. Beträffande sjömätningsfartygen bör vissa befattningar kunnabesättas med civil personal. Dessutom bör vissa förändringar inom del mililärasystemet vidtas. I rapporten poängleras atl redovisade synpunkter närmasltar sikle på direkta för- och nackdelar för de berörda verksamheterna och debåda myndigheter som ansvarar för dem. Vid arbetet med rapporlen hur ej gjorls nägraanalyser av vidare samhällsekonomiskt slag rörande framlida sysselsättningslägeinom handelsflottan, verkliga merkostnader för samhället vid övergäng lillcivil bemanning m.m. Den redovisning som framlagts visar dock lydligl att devinsler för handelssjöfarlen eller samhället i övrigt som kravs för alt uppvägade här redovisade nackdelarna av en generell övergång lill civil bemanning avde berörda fartygen mäste vara stora för att de tvä berörda inyndigheiernaskall tillstyrka en sädan övergäng. Detsunimu gäller om endust ett eller ettpar fartyg skall civilbemahnas - en lösning som pä i rapporlen anförda skäl f.ö.mäste betecknas som det minsl lämpliga - liksom införandel av en civilbemanning pä endera flottan. 1 rapporten erinras slutligen om utt frågan om benianningsformför isbrylare och sjömätningsfartyg hur utreits i flera oingängur under långtid. Det synes nu uv flera skäl angeläget all ett avgörande beslut i ärendetfattas sä snart som möjligt. Inte minsl förden långsikliga planeringen uvverksamheten och för den berörda personalen är detla betydelsefullt. 1979/80:166 165 Remissyttranden har avgivits uv överbefälhuvaren (ÖB),(), (), statskontoret, slutens personalnämnd (SPN), länsslyrelserna i Ålvsborgs,, , , , Väslernorrlands, Västerbottensoch Norrbollens län, sjöfarlspolitiska ulredningen. CentralorganisationenSACO/SR (/SR), , iSverige (LO), lotsförbundet. Näringslivels Trafikdelegation (NTD), (), , (), . , ,Tjänstemunnens Cenlralorganisalion (TCO), ochVärnpliktiga arbetsgruppen. Vissa remissinstanser har bifogal yttranden frän andramyndigheter eller sammanslutningar. ÖB delar ulredningens uppfattning om en fortsatt militärbemanning uv isbrytare och sjömätningsfartyg. Skälen till detla är flottansbehov uv utbildningsplatser och behovet av militär sjökartläggning. En civilbemanning av isbrylare och sjömätare skulle enbart leda till atlbefälspersonalen ur flottan sökte dessa ijänsler. Enligt ÖB får inle sysselsältningenpä isbrytare och sjömätningsfartyg användas som en konjunkturregulalor. ÖB bilräderulredningens förslag om atl vissa befattningar pä isbrytare och sjömätningsfartygkan besättas med civil personal. Även eventuellt ökat personalbehov bör, enligtÖB, kunna lillgodoses med civil personal. har ell intimt samarbete med isbrytarna om l.ex.rapportering av isförhällanden, meteorologiska observationer och oceunografiskamätningar. Detta samarbete sker i nära kontakt med isbrytarledning och SMHI.För att kvaliteten och kontinuiteten skall bli sä god som möjligt på detta arbeleanser det viktigt alt personalomsättningen kun hållas pä en låg nivä päisbrytarna. RRV anser atl man lills vidure bibehåller nuvarandeordning. RRV menar alt kalkylerna i rapporten visar att militär bemanning är uttföredru ur slatsfinansiell synvinkel. RRV framhåller emellertid att rapportenhar flera begränsningar. Vad man inte beaklar, enligt RRV, är bl.a. den framtidatillgängen och kostnaderna för värnpliktiga saml den lekniska utvecklingen inomisbrytar- och sjömätningsverksamheien, vilket kan komma att kräva ökalspecialistkunnande. En förnyad prövning av bemanningsfrågan kan behöva göras omnägra är. Möjligheten atl använda civil personal för vissa befallningar bör enligtRRV övervägas. Slalskonlorel anser att övervägande skäl talar för enfortsatt militär bemanning, men atl de föreslagna ändringarna beträffande civilbemanning UV vissu ijänster genomförs. Statskontoret unser atl militärbemanning är ell exempel pä rationellt sumulnyttjande uv oliku myndighetersresurser. 1979/80:166 166 SPN unser utt ylterligure underlag och överväganden krävsför ett ställningstagande i dennu fräga. SPN menar all principfrågan civileller militär bemanning mäste behandlas utförligare. SPN ifrågasätter om delkan vara förenligt med värnpliktstanken atl använda militär personal för sjömälningoch isbrytning. 1 unser atl det saknasanledning att ifrågasätta en förändring av nuvarande system. Länsstyrelsenmenar all erfarenheterna frän isbrytningen och sjömälningen är odelat goda. Renlallmänt fungerur systemet med militär bemanning väl bäde ur ochden samlade statsnyttans synvinkel. Länssivrelsen i har inte nägol alt invändamot förslaget om fortsatt mililär bemanning. anser utt mun inteuppnår större eftékiivitel eller ekonomiska fördelar med en övergång till civilbemanning. Fördelurna med det nuvarande sysiemel, l.ex. personalflexibiliteteninom marinen och värdefull sjötjänslgöring för de ombordplacerade, skulle viden övergång lill civil beni;inning förloras. Vidare skulle en övergäng innebärakraftiga kostnadsökningar, enligt . En sänkt ambilionsnivå ochändrad målsättning skulle bli resultatet för hela verksamheten. Länssiyrelsen i stöder rapportens uppfallningom bevarande av den nuvarande bemunningsformen. anser atlmilitär bemanning bör bibehållas då inga direkla fördelur med en övergång kan pävisus.Men menar all forllöpande förbättringar bör göras inom ramen fördet nuvurande bemanningssystemet, exempelvis bör befäl kunna kvarslå i sinbefallning . i tillstyrker rapportensförslag om fortsalt mililär bemanning uv stalsisbrytarna och sjömätningsfartygen.Länsstyrelsen befarar all en civil bemanning skulle medföra högre kostnader ocheventuellt sänkt ambitionsnivå för båda verksamheterna. Vad gäller sjömälningenär även bristen på resurser påtaglig. Därför är en sänkning av ambitionsnivånhelt oucceptubel anser lansstyrelsen. i biträder förslaget omfortsatt militär bemanning, dä fördelarna med denna bemanningsform enligt rapporlenär sä stora jämförl med civil bemanning. Isbrytning är en verksamhet som inlelämpar sig som konjunkturregulalor. En civilbemunning skulle ocksä innebiira slorukoslnadsökningar, både i fråga om lönekosinader och ombyggnadskoslnuder. Vudgäller sjömälningen finns elt samband mellan marinen och sjökurlläggningen somär uv intresse och mäste beaktas. Sjömätningen hur dessulom vissu beredskupsuppgifteroch kosinaderna kommer alt stiga avsevärt samlidigt som det blir svärl attbereda civil besättning meningsfull sysselsättning under icke-säsong. Dalänsstyrelsen inte har underlag för alt hävda motsatt uppfattning förordas förslugetom fortsutt militär bemanning på sjömälare och isbryture. i anser utt civilpersonal bör införas på i första hund isbryturna, medan sjömätningsfartygen p.g.a.konsekvenserna 1979/80:166 167 för marinen även fortsättningsvis bör bemannas av militärpersonal. Liinsslyrelsen föreslär vidure att den cenirala isbrytarledningen omlokaiiserastill Hämösand. i Väslerboliens län tillstyrker utredningensförslag om mililär bemunning uv isbryture och sjömätningsfartyg. Länssiyrelsen i kan med hänsyn lill delfaktaunderlag utredningen redovisar inte tu ställning i frågan. Länsstyrelsenefterlyser en samhällsekonomisk bedömning av det civila aliernativet. Skulledet då visa sig att civil bemanning medför markanta merkostnader som påverkar isbryiarverksamhelennegaiivt ställer sig tvekande till en civil bemanning avfurtygen. Sjöfartspoliliska ulredningen påpekar att nuvarandesysselsättningsläge inom handelsflottan och den överblickbura utvecklingenunder de närmasle åren pekar på ett visst överskott på arbetskraft. Sedduteslutande frän dessu utgångspunkter förefaller ocksä en övergäng lill civilbemanning moliverad. Ulredningen framhåller emellerlid att de posilivasysselsättningseffekterna för svenskt sjöfolk kan komma alt begränsas aveventuella möjligheter alt utnyttja redan befintlig sjöpersonal inom sjöfartsverkeioch eventuellt andra statliga myndigheler. Ulredningen understryker vidare atten evenluell övergäng till civil bemanning inle leder lill ökal uttag av avgifterfrän handelssjöfarlen. /SR instämmer i utredningens åsikl all bemanningenbehålls mililär även . /SR anser vidare all man inle bör besättavissa ekonomibefaltningar med civil personal. skulle bara leda tillolikheter i tjänsigöringsförhållanden och avtal. /SR anser atl detnuvarande systemet fyller högl uppställda krav och fungerar utan allvarligaincidenter. Man betonar det viktiga med den unika flexibilitet som det mililärasysiemel ger vad gäller personallillgången. Vidare betonar man den belydelsefullanavigeringsulbildning som ges för blivande sjöofficerare pä isbrytare. instämmer i stort i ulredningensuppfattning om fortsall mililär bemanning men med vissa reservationer. Behovelav den utbildningsmöjlighet som isbrylare och sjömälare nu utgör för detmilitära yrkesbefälet betonas. Denna ulbildningsform blir alll nödvändigare däantalet i fred rustade fariyg inom marinen ständigt minskar. Problem uppstår ävenatt finna lämplig sysselsättning för yrkesbefäl innanpensionen. Några befallningar pä sjömälarna och isbrytarna lämpar sig för dennayrkeskategori. Förbunden anser alt ell onormalt vakansläge vid flottan inte fårinnebära att man förvandlar militära tjänster till civila tjänster. LO anser all man skall ta fasta på rapportens förslag omviss övergång lill civil bemanning i stället för militär. Enligt LO bör iförsta hand isbrytarna civilbemannas men först då man kan passa in dennaverksamhet på ett acceptabelt sätl i marinens krigsorganisation. Man måste ävenfä klarhet i hur de effektivitetsskapunde krafterna pä marknaden skall byggasin i isbryt- 1979/80:166 168 ningen, dessu tjänsler som i dug tillhandahålls gratis. LOanser även utt en utbildningsfunktion kan byggas in i isbrytarorgunisuiionen.Denna funktion skulle även militären kunna ha nytta av. Loisförbundei kräver en ny ulredning . Förbundetanser atl utredningen inte ulretl förutsättningarna för en övergång till civilbemanning. Den nya utredningen bör, enligt loisförbundet, göras av icke-mililärerhelsl utanför verket. Loisförbundei anser alt de militärexpedilioner som f.n.används vid isbrytning icke fungerar tillfredsställunde. Man menar vidare atten mililär bemunning molverkur en billigare och effeklivare vintersjöfarl. 1 enbifogad bilaga har lotsförbundet gett förslug som kan ligga till grund förfortsatt utredning och bedömning uv kosinaderna. Förslagel innebär älgärderinom , exempelvis alt verkels tjänstefarlyg, desom lämpar sig bör kunna användas tillsammans med de ordinarie isbrytarna. NTD lillstyrker, efler samråd med ,förslaget från om alt behälla nuvarande bemanningsform. NTD haringa erinringar mot att besätta vissa befattningar med civil personal.Frän NTD vill man framhålla all minsl nuvarande målsällning och ambilionsnivåför isbrytnings- och sjömätningsverksamheien upprätlhålles, då denna verksamhetär av slor vikt för näringslivets sjöburna iransporler. Svenska hamnförbundel anser all. även om det inte kanpåvisas några allvarligare olägenheter av atl ha kvar militär bemanning, fråganom övergång till civil bemanning inle helt skall avskrivas utan tas upp närförhållandena motiverar detla. menar all det finns en delfrägor som inle tillräckligt belysls i utredningen. Dessa brister i utredningengör atl ett beslut i frågan inte kan moiiveras. Exempel på sådana brisier iutredningen är, enligt , frågorna om samhällsekonomiskjämförelse mellan bemanningsformerna. verksamhetens kostnader,tillförlitlighet och effektivitet sett ur intressenternas synvinkel saml demöjligheter som finns all utnyttja lotsar och butmån i isbrytarljänst. SMBF anser all isbrylare och sjömälare bör vara civiltbemannade och all denna verksamhet överförs från till ettstatligt eller privat rederiföretag. Elt alternativ lill della förslag, menarförbundet, är atl frågan utreds ytterligare varvid de anslälldas fackliga organisaiionerbör bli företrädda. SMBF anser atl rapporlen har stora brister och alt felbedömningargörs. De ombordanställdas arbetsmarknad ägnas, enligt SMBF, alldeles för litetintresse i rapporlen. Förbundel anser att de kostnadsjämförelser mellan civiloch militär bemanning som gjorts i utredningen är för grova och missvisande.Del gäller exempelvis ombyggnudskosinuderna. SMBF anser även det förvånande allde finska förhållandena inte mer ingående studerats vad gäller isbrytningen. Svenska sjöfolksförbundel kräver övergång till civilbemanning på isbrytare och sjömätningsfartyg . Förbundet anser del vara naluriigt 1979/80:166 169 att en civil verksamhet ska bemannas med civil personal.Rapporten anser man vara behäftad med felaktiga påståenden och hur läg umbilionsnivå.1 rupporlen görs beräkningar uv lönekostnader för civil bemunning och kalkylerför ombyggnad av båtarna, utan ull dessa styrks med ekonomiska kalkyler ellerkostnadsberäkningar. anser vidare att den nuvurundebemanningsprincipen kräver stora utbildningsresurser . Detta skullekunna minskus om mun använde sig av civil bemanning. Förbundel ser vidare ingethinder i att , som civil myndighet, producerar hemliga sjökort.Sjöfolksförbundet anser del vara en brisl att man gjort en så ytlig sludie uvden finländska modellen i rapporlen. Från förbundels sida menar man. i motsatstill rapporten, ull civilu besättningar av erfarenhei kommer atl stanna kvar påisbrytare och sjömätare när konjunkturen vänder, dä de alllmer föredrar all arbelahemma nära sina familjer. Sveriges farlygsbefälsföreninganser alt isbryture och sjömätningsfartyg bör varu civilt bemannade, beroendepä alt civila uppdrag ska utföras av civil bemanning. Sveriges fartygsbefälsföreningmenar även atl del är högsl osäkert om marinen har resurser i framliden för altklara en mililär bemanning. anser vidare, all de beräknadelönekostnaderna för civil bemanning som gjorls i rupporlen är starktöverdrivna. -1 motsats till rapporlen tror befälsföreningen att besättningarnakan minskas med civil bemanning. Ett förslag till bemanningsplan för isbrytarnaredovisas som uppgår lill 280 personer. bedömeräven all en belydande växeltjänst mellan isbrylare och sjömätningsfartyg ärmöjlig. Del mililära bemanningssystemet medför vissa betungande rutiner för verksamhelen,l.ex. byle av personal under pågående säsong både vad gäller isbrytning ochsjömätning. Permissionsresor är ytterligare elt förhållande som medför kortareavbrott och lidsförlust för isbrylare då man måste hämta och lämna av personalvid lämpliga hamnar vid permission. Även personalkontinuiteten blir större vidcivil bemunning som utbildningsbehovet skulle minsku. Efter någru årskulle en kunnig yrkeskär bildas. anser atl ävenreparationskostnader och underhäll kan reduceras med minst hälften. Delta kanske genom all del underhållsarbele som gär atl göra utanför varvel görs ombord uvden civilu bemanningen. anser vidure att ett redcribolug,avskilt från , skall vara huvudman för de civila fartygen. Pädetta sätt låses inle fartygen till isbrytar- och sjömätningsverksamheterna. motsätter sig en förändring avbemanningsformen som medför kostnadsökningar och lägre ambitionsnivå förnäringen. är nöjd med nuvurunde bemunningsform. därför mästeslarka skäl finnas för en övergäng till ny form. () har i yttrande till LOmotsatt sig förslag och anser atl övervägande skäl talar fören övergäng lill civil bemanning av isbrylare och sjömätningsfartyg. SF anserdet självklart all civila arbelsuppgifter ska utföras av civil personal. Enviktig fördel med civil 1979/80:166 170 bemanning är den ökade personalkontinuiteten sumt dettillskott på civila arbetstillfällen som en övergäng skulle ge för sjöfolket. 7"CO anser inte utt någon generell ändring ibemanningsformen för siatsisbrylare och sjömätningsfartyg nu genomförs. EnligtTCO bör frågun utredas ytterligare och atf då alla berörda parter får tillfälleatt medverka. TCO unser att rapportens bedömningar om kostnadsökning och ambitions--Sänkningtill följd av ändrad bemanning inte tillräckligt dokumenterats. TCO ställer sigavvisande till förslagel om blandade besättningar eller vissa civila tjänsterombord. TCO menar vidare att värnpliktstjänstgöring bara bör användas lillutbildning för militära uppgifter och all tjänsler börfinansieras med avgifter för dem som utnyttjar ijänsterna. 57 anser alt rapporlen inte kan läggas lill grund för elleventuellt beslut i bemanningsfrägan p.g.a. att frågan belysts alltförensidigt. I avvaktan pä all den nya utredningen blir färdig menar ST alt vissai rupporlen angivna ändringar lill civil bemanning genomförs. En successivupprustning av fartygen måste även genomföras . På della säll kan ävenöverkapaciteten vid de svenska varven ulnylljas. anser all del nuvarande mililärabemanningssystemet skall bestå dä det visat sig fungera väl. En övergäng tillcivil bemanning skulle innebära slora koslnadsökningar och eventuellt kunnaleda till sänkt ambitionsnivå. Seglationsstyrelsen anser emellerlid alt oavsellvilken bemanningsform som väljs någol måsle göras ål den personalbrist som oftauppslår på sjömälarna.