prop · G303150 · 1979-12-31 00:00:00 — Med tanke på att företagen lorde varamedvetna om de risker för marknadsandelsförluster på exporl- och hemmamarknadernasom en fortsatt relativ prishöjning skulle innebära, har i prognosen förutvecklingen förutsatts att de svenska priserna inte tillåts stigasnabbare än världsmarknadspriserna. För möjligheten av en sådan mer försiktigprissättningspolitik talar också atl de mesl trängande behoven avvinstmarginalförbätlring nu tillgodosetls i en stor del av industriföretagen.Till följd av aU den inlernationella prisstegringen bedömis bli starkare1979-1980 än 1978-1979 skulle den svenska industrins försäljningspriserknappast behöva öka långsammare 1979-1980 jämförl med 1978-1979 för attförutsäUningen om i huvudsak oförändrade relaUvpriser skulle uppfyllas. Även vid elt mycket lågt utfall av årelsavtalsförhandlingar förefaller en sådan prisutveckling medföra att någon nämnvärdytteriigare ökning av industrins bruttovinstmarginaler inte kommer att äga rum 1979-1980. Detla kan utläsas av tabell 8:2.' En viktig orsak härtillär alt produktivi- ' Lönekostnadsalternativen I och II som anges i tabellerna har definierats så atlalternativ I innebär en ökning i de lolala lönekostnaderna pä 8,;allernaliv II,som utgör beräkningstekniskutgångspunkt, en ökning på 10,. Se vidare kapitel 6. En mer detaljeradredogörelse av hur skillnaden mellan alternativen kalkyl-tekniskt beaktats iprisberäkningarna ålerfinns i den preliminära nationalbudgeten, där i principsamma allernaliv användes. tetstillväxtenberäknas bli klart lägre än 1978-1979. vilkel driver upplönekosinadsutvecklingen per producerad enhel. Härtill kommer atl svenskindustri - detta i likhei med flertalet andra länders industrier - fårvidkännas fortsatt mycket stora och delvis accelererande kostnadsökningar förinsalsvaror, bl. a. för råolja och oljeprodukter, saml för skogsråvara.Dessutom väntas de statliga driflssubventionerna minska. För tillverkningsindustrinexkl, varv bedöms detta medföra att ökningen i de lolala rörliga kostnaderna,räknat efter avdrag för subventioner, blir ungefär en halv procentenhet störreän vad som anges i tabellen. Avtabell 8:1 och diagram 8:2 framgår effekterna av de gjorda pris- ochkostnadskalkylerna på industrins driftsöverskott (netto) . 1 beräkningarnaingår avdrag för kapitalförslitning och tillägg av subventioner.Driftsöverskotleis andel av förädlingsvärdet beräknas ligga kvar på en ungefäroförändrad nivå 1979-1980; en marginell ökning vid det lägrekostnadsalternalivet och en marginell nedgång vid det högre.Petroleum-raffinaderiernas driftsöverskott har beräknals minska kraftigt varförlönsamhetsbilden ter sig en aning mer positiv för återstoden av induslrin.Särskilt gynnsamt beräknas driftsöverskottet komma att utvecklas i den starktexportinriktade massa- och pappersindustrin. Även verkstadsindustrin syneskomma att uppvisa en fortsatt tydlig lönsamhelsförbättring kalenderårsvis1979-1980. Diagram 8:2 Driftsöverskottets och kapitalförslitningensandelar av förädlingsvärdet i tillverkningsindustrin exkl. varv 19631980 Driftsöverskott, netlo \ ........ ...... r" i"'..... J_ \_ L J_ \_ L-J_ L 1964 1966 1968 1970 1972 1974 1976 1978 1980 Anm. Prognos för1980 enligt lönekostnadsalternativ II. Källor: och statistiska cenlralbyrån. Prop.1979/80:150 148 var del regel att desvenska industriprodukternas priser år för år sleg i någoriunda samma takt somvärldsmarknadspriserna. De avvikelser som förekom var i allmänhet inle störreän att de kunde förklaras av skillnader i vamsammansättning mellan den svenskaoeh den utländska industrins produktion. Också produktionskostnadernasutveckling brukade ganska väl följa världsmarknadsprisernas. Denna stabiliteti pris- och kostnadsrelationer medförde att variationerna i industrinslönsamhel inle blev speciellt kraftiga. Pä senare år har utvecklings-mönstretvarit betydligt mer ryckigt, vilket l.ex. diagram 8:2 ger tydliga besked om.Vinstmarginalerna har svängt kraftigt mellan åren och likaså har variationernai relativpriset i förhållande till utlandet varit avsevärda (se t. ex, diagram3:1 i kapitel 3), höjde den svenska industrin av allt att dömasina försäljningspriser något mer än vad världsmarknadspriserna ökade. Dettakan tyckas anmärkningsvärt mot bakgrund av att de svenska produktionskostnadernaökade klart långsammare än genomsnittligt i omvärlden. Förklaringen torde ifrämsta rummet vara den att industrin hade ett starkt behov av förbättradevinstmarginaler efter de mycket svaga . Den nedgång irelativpris gentemot utlandet som under dessa båda år inträffade, räknat fråntoppnivån 1976, var delvis ett resultat av en nedpressning av marginalerna låt vara att devalveringen av kronan spelade den mest avgöranderollen. I nedanstående tablå illustreras pris- och kostnadsutvecklingen undersenare år för den svenska verkstadsindustrins del. De internationella prisernahar härvid approximerats med importpriserna: 1976 1977 1978 1979 Svenskl produktpris jqq 9-7 92 9s jqq jq] 9 Svenskt produktpris jqq gg y 99 Verkstadsindustrin hörde till de branscher därmarginalförbättringen blev påtaglig 1978-1979, vilket framgår av tablånsnedersta rad och vidare av tabell 8:2. Det var här inte fråga om enacceleration i försäljningsprisernas ökningslakt - prisuppgången på vartvärtemot en dryg procentenhet lägre än 1977-1978 - utan om en påtagligt lägrekostnadsökning. Massa- och pappersindustrin inregistrerade däremot enväsentligt siarkare prisuppgång 1978-1979 jämfört med , vilketutgjorde grunden för den starka marginalförbällringen. Bilaga 1.1 Reviderad nationalbudget 149 härvid för massan; priserna steg med atl jämföramed etl fall pä 1977-1978. Även inom ett ftertal andrainduslribranscher var prishöjningarna betydande. De svenskapeiroleumraffinaderierna höjde sålunda sina producentpriser med ungefär 35%1978- 1979. Denna ökning var likafullt blygsam i jämförelse med vad somnoterades på spotmarkna-derna för oljeprodukter; det kan nämnas atl de svenskaimportprisema ökade med i runt tal 1978-1979. Bland de varor som producerasinom restbranschen annan tillverkningsindustri exkl. varv steg priserna på kemiskaprodukter och metaller båda med . En återhållande faktor var dockprisuppgången på livsmedelsindustrins produkter, som stannade vid . Prognosen för industriprodukternas prisutveckling19791980 har utarbetats under den övergripande förutsåtlningen atl inle ensvid etl relativt högt utfall för lönekostnadernas utveckling någon märkbarprisökning i TabeU 8:2 Produktpriser och rörliga produktionskostnader itillverkningsindustrin exkl. varv 1977-1980 Massa-, papper- och pappers-varuindustri -7,8 -7,3 30,0 40,4 -7,4 -0,5 Annan tillverkningsindustri exkl. varv -0,3 9,6 10,1 -0,5 -0,1 Anm. Produktpris avser implicitprisindex förbruttoproduktionen, Röriig produktionskostnad avser förbrukning och löner,inkl. kollektiva avgifter och icke varuan-knutna indirekta skatter, perbruttoproduktionsenhet. Ä'ä//or.-Konjunkturinstitutet och statistiskacentralbyrån. 1979/80:150 150 relalion till världsmarknadspriserna tillåts komma attinträffa.' Med den försvagade internationella efterfrågetillväxl som emotsesskulle en ytterligare relativ prishöjning kunna medföra stora risker för enpålagligl försvagad utveckling av industrins försäljningsvolym. Förelagenförmodas därför föra en försiktig prispolilik, även ifall kostnadsökningarnaskulle bli så stora att någon ytterligare marginalförstärkning därigenom inlekan äga mm. Som framgår av tabell 8:2 skulle del med denna förutsättninginte vid någol av alternativen för lönekostnadernas utveckling bli fråga omnågon nämnvärd fortsatt marginalökning för industrin som helhel. Vid det högrelönekostnadsallernativet (alternativ II) har det totala produktionspriset beräknats öka med , ungefärlika myckel som ökningen i de totala rörliga produktionskostnaderna (prognosenför dessa redovisas i påföljande avsnitt). Marginalutvecklingen förden totalaindustrin påverkas negativt av en förutsedd relativt stor marginalminskning ipetroleumraffi-naderierna; råoljeprisets starka uppgång väntas inte hell kommaatt motsvaras av en uppgång i de svenska raffinaderiernasutförsäljningspriser. För massa- och pappersindustrins del har räknals med enforlsall slark ökning i försäljningspriserna, speciellt vad gäller massan.Branschen hör till dem i vilka en fortsaU försiärkning av vinstmarginalernaemotses . Också för verkstadsindustrin slutar kalkylerna på en vissökning av vinstmarginalerna. För restgmppen annan tillverkningsindustri exkl.varv beräknas den prognoserade prisökningen däremot inte fullt räcka för attupprätthålla marginalerna. Denna branschgrupp drabbas hårdare änverkstadsindustrin av bl. a. de emotsedda kostnadshöjningarna förpetroleumprodukter och ålskilliga råvaror. Vid det lägre lönekostnadsalternativet (alternativ I), med8,lönekostnadsökning i stället för de 10,som antagits vid det högre harprisuppgången för den totala industrin, som framgår av tabell 8:2, beräknatsbli ca I procentenhet lägre. Härvid har förutsatts att dehemmamark-nadsinriktade produkternas priser i högre grad än de exportinriktadeanpassas till skillnaden i kostnadsutveckling. Eftersom skillnaden i totalkostnadsutveckling beräknals bli mellan de två alternativen,skulle därmed vinstmarginalernas utveckling bli ca en halv procentenhetgynnsammare vid det lägre kostnadsalternativet än vid del högre. Man kunde givetvis tänka sig att prisutvecklingen i mindregrad än vad som här antagits vore känslig för skillnaderna i kostnadsutvecklingmellan alternativen. Skillnaderna i marginalutveckling skulle då självfalletbli större. Det kan nämnas att prisutvecklingen för bl, a, massa- och pappersindustrinantagils bli helt oberoende av skillnaden i lönekostnader och alltså densamma ibåda alternativen. Som ett annat extremfall kunde man i ' För exporten av bearbetade varor har (se kapitel 3)förutsatts en relativprishöjning på i det högre kostnadsalternativet (alt.11). Denna höjning kan emellertid antas motsvara en långsiktig mätfelsbetingadtrend och därmed inle vara "reell". Bilaga1.1 Reviderad national budget 151 stället fömlsälta att prisutvecklingen, även förexportvarorna, fullständigt följde olikheterna i lönekostnadsutveckling.Marginalerna skulle i så fall bli desamma i båda alternativen. En sådanprissättning skulle för övrigt kunna leda till en så myckel mer fördelaktigrelativprisutveckling vid del lägre kostnadsalternativet att exportvolymernaoch därmed kanske produktiviteten påverkades i positiv riktning. Detta skullei sin tur kunna bana väg för en på litet mer återhållenkostnadsutveckling per producerad enhel, och en mer gynnsamlönsamhetsutveckling. De rörliga produktionskostnaderna består, om man ser tilltillverkningsindustrin i dess helhet, till ungefär en tredjedel av löner ochlöneberoende avgifier, m. m. och till resterande tvä tredjedelar av insatsvaroroch inköpta tjänster.' Den fasta kostnadsposten kapitalförslitning som mäterkostnaden för att utnyttja realkapital är jämfört med de röriiga kosinadernaliten; den motsvarar enligt nationalräkenskaperna av de röriigakostnaderna. I en kapitalinlensiv bransch som massa- och pappersindustrin ärkapitalförslitningen givetvis mer betydande, jämfört med de rörligakostnaderna. Räntor, patenlkostnader, inkomstskatter, m, m. betraktas inationalräkenskaperna inte som kostnader ulan som inkomstomfördelningar. Fråndessa poster bortses även här. I diagram 8:3 visas utvecklingen av de tvåhuvudkategorierna rörliga produktionskostnader. Av kurvan för indusirinslönekosinader per producerad enhet framgår alt ökningstakten i dessa avtagitmycket påtagligt efler rekordhöjningen 1974-1975, Med ledning av nuföreliggande nationalräkenskaper kan man beräkna atl en absolutnedgång i lönekostnaderna per producerad enhel på någon halvprocenl skulle haägl rum 1978-1979, Härvid beräknas produktiviteten ha ökat med så mycket som ca8,5%- och timlönekostnaderna med (se tabel) 8:2). Särskilt gynnsamvar produktivitets- och lönekostnadsutvecklingen i verkstadsindustrin, därlönekoslnaderna per producerad enhet synes ha fallit med ca 3,1978-1979. Produktivitetstillväxten 1979-1980 har beräknats bli klartlägre än 1978-1979 och komma atl stanna vid , Även vid en förlängning av ' Med att en kostnad är röriig menas här att den pä korlsikt kan varieras i lakl med produktionsvolymen. Eftersom företagen harbegränsade möjligheter att pä kort sikt variera arbetsstyrkans storlek, bordelönekostnaderna rätteligen kanske kallas "begränsat röriiga". Det bör här påpekas alt institutet vid sina beräkningarav industriproduktionen från efterfrågesidan kommit fram till attproduktionslillväxlen kan ha varit lägre än vad som framgår avnationalräkenskaperna (se kapitel 4). Om detta är riktigt torde den bild avlönsamhetsutvecklingen inom industrin som tecknas i detta kapitel vara någotöverdrivet positiv för 19781979. Diagram 8:3 Rörliga produktionskostnader itillverkningsindustrin exkl. varv 1964-1980 Pris på förbrukning |\ av insatsprodukte Lönekostnader, m. m., per produceradenhet -J_ \_ I_ \_ \_ L J_ \_ \_ L Prognos enligt lönekostnadsalternativ II. Källor: ochstatistiska cenlralbyrån. nugällande centrala avtal på arbetsmarknaden innebär detta att industrinslönekostnader per producerad enhet åter ökar, med . Vid det lägre avde två räkneexempel som använts för timlönekostnadernas ökning (alternativ I)skulle lönekoslnaderna per producerad enhel sliga med och vid det högre(alternativ 11) med inte fullt , Medanindustrins lönekostnader per producerad enhel som nämnls upphörde att stiga19781979, ökade kostnaderna för insatsvaror i en accelererad takt, såsomframgår av diagram 8:3, Merparten av insatsvarorna utgörs i sig avindustriprodukter och kurvan i diagrammet speglar därför i stor utsträckningindustrins egna försäljningspriser. Exkluderar man den svenska industrinsinterna leveranser blir intrycket av en förstärkt ökningstakt i industrinsinsatskostnader 1978-1979 jämfört med än mer markanl: Procentuella förändringar frånföregående år Bilaga 1.1 Revideradnationalbudget 153 Tabell 8:3 Lönekostnader och produktivitet itillverkningsindustrin exkl, varv 1977-1980 Massa-, papper- och pappers- varuindiislri Lönekostnad 17,2 7,9 8,1 10,9 Produkliviiel 14,6 10,0 3.5 3,5 Lönekostnad per produ cerad enhet 2,3 -1,9 4,4 7,1 Lönekostnad 19,1 7,9 8,1 10,9 Produktivitet 6,6 7,2 16,8 16,8 Lönekostnad per produ cerad enhel 11,7 0,7 -7,4 -5,1 Verksladsinduslri exkl. varv 13,6 7,9 8,1 10,9 Produktivitet 3,9 11,7 4,9 4,9 Lönekostnad per produ cerad enhet 9,3 -3,4 3,1 5,7 Lönekostnad 12,4 7,9 8,1 10,9 Produktivitet 5,6 6,2 2,5 2,5 Lönekostnad per produ cerad enhet 6,4 1,6 5,5 8,2 Tillverkningsindustri exkl. varv 13,3 7,9 8,1 10,9 Produktivitet 6,1 8,4 3,9 3,9 Lönekostnad per produ cerad enhet 6,8 -0,5 4,0 6,7 Anm. Lönekostnad avser löner, inkl. kollektivaavgifter och icke varu-anknulna indirekta skatter, per arbetad timme.Produktivitet avser bruttoproduktion i fasta priser per arbetad timme. Bakom den starka ökningen i insatsvarupriserna 1976-1977låg till stor del devalveringen av kronan 1977 som verkade uppdragande päprisutvecklingen för importen. Devalveringen bidrog också till att driva uppinsalsvarukostnadernas uppgång kalenderårsvis 1977-1978, vilken emellertiddetla lill trols blev relativt blygsam. Ökningen 1978-1979 kunde framför alltåterföras på aU importen av råolja och petroleumprodukter steg mycket kraftigti pris, råoljan med och petroleumprodukterna med . Vad beträffar utvecklingen räknas som framgår avtabell 8:4 med en ökning i råoljans pris på , således mer än1978-1979. Även priset på tjock eldningsolja (den oljeprodukt som industrinföreträdesvis använder), vänlas öka starki i pris 1979-1980, dock inle såmyckel 1979/80:150 154 Tabell 8:4 Priser på olika insatsprodukter 1977-1980 -1,4 -13,0 -5,2 Övrigt (Ijänster, m.m.) Källor: Konjunklurinstilutet, skogsslyrelsen och siaiisiiskacenlralbyrån. Betydelsefull är vidare den starka uppgångi priserna på skogsråvara (sågtimmer och pappersved) som äger rum 1979-1980. Genom att väga samman prisutvecklingstalen i tabell 8:4med de andelar som produkterna upptar i industrins totala insatskostnader kanman skatta ökningen i de sistnämnda. Resultaten återges i tabell 8:5, För dentotala industrin visar beräkningen på ytterligare någon acceleration iinsatskosl-nadernas ökningstakt. Denna acceleration är hänförbar till massa-och pappersindustrins saml pelroleumraffinaderiernas insatsvarukostnader. Förresten av induslrin blir resultatet en i jämförelse med 1978-1979 oförändradeller någol dämpad ökningstakt. Utvecklingen av de totala röriiga kostnaderna,lönekostnaderna och insatsvarukostnaderna sammantagna, har redovisals i tabell8:2. Tabell 8:5 Sammanvägda priser på insatsprodukter förtillverkningsindustrin exkl, varv 1977-1980 Massa-, papper- och pappers- Petroleumraffinaderier, m. m. Källor: och statistiska cenlralbyrån. Bilaga 1.1 Revideradnationalbudget 155 Den27 mars framlade regeringen förslag till åtgärder för alt underlätta denpågående avtalsrörelsen. Allmänl prisstopp infördes t. o. m. med 26mars som prisstoppsdag. Dessulom förklarade sig regeringen beredd att - underförutsättning att arbetsmarknadens parter träffat avtal på i storl seltoförändrade villkor - vidta vissa åtgärder för tiden intill årets slut,däribland att förlänga prisstoppet. (Åtgärderna i övrigt redovisas iefterskrift till kapitel 6.) De beräkningar av pris-och kostnadsutvecklingen för industrin som redovisats i det föregående hadeslutförts när förslagen offentliggjordes. Regeringsutlalandet har tolkats såatt en avlalsmässig lönehöjning i enlighet med lönekoslnadsallernaliv Imöjligen är förenlig med ett beslut om prisstopp under återstoden av 1980. Ettsådanl prisstopp skulle kunna innebära en mer återhållen pris- ochmarginalutveckling än vad som anlagits vid kalkylerna i anslutning tillkostnadsalternativ I, Det är dock att märka att inget förslag föreligger om attbegränsa prisuppgången pä exportvaror. Vidare torde kostnadsökningar för l.ex,importerade insatsvaror komma att få slå igenom på industriprodukternashemmapriser, om än med tänkbar tidsfördröjning. En eventuell sänkning avvinstmarginalerna i industrin vid ett förlängt prisstopp skulle i huvudsakföranledas av att kommande lönehöjningar inte tillåts slå igenom på prisernapå de industriprodukter som avsätts på hemmamarknaden. Redan den prognos somgjorts vid lönekostnadsalternativ 1, med mycket liten marginalökning kalenderårsvis1979-1980, beräknas innebära en viss marginalsänkning under senare delen av1980, Vinstmarginalerna synes nämligen ha stigit något under loppet av 1979 ochkanske också 1980, Ett eventuellt föriängt prisstoppkan mot bakgrund av nu nämnda synpunkter förmodas ge upphov till ganskabegränsade avvikelser i förhållande till de pris- och lönsamhetskalkyler förinduslrin som utförts vid lönekostnadsalternativ I. Givetvis berörs andranäringslivssektorer än industrin - handeln, transportsektorn, etc. - av ettprisstopp under återstoden av 1980, Lönsamhetsutvecklingen inom särskilthandeln kan i så fall bedömas påverkas mer negativt än den inomindustrisektorn. Prop.1979/80:150 156 9 Den offentliga verksamheten Denoffentliga seklorns verksamhel har på olika sätt betydelse för utvecklingeninom samhällsekonomin i övrigl. Dels påverkar de offentliga ulgifter som avserkonsumtion och investeringar direkt den totala efterfrågan i ekonomin, delspåverkar skatter och transfereringar inkomsterna för hushåll och företag.Därmed har den offentliga verksamhelen en indirekt inverkan påefterfrågeutvecklingen också inom den privala delen av ekonomin. Härtillkommer den offentliga sektorns inflytande på ekonomin via kreditmarknaden, t.ex. budgetunderskottets finansiering och AP-fondens betydelse för utbudet påkapitalmarknaden. Effekterna via kreditmarknaden berörs inte i detta kapitelutan tas upp i kapilel 10. Denoffenlliga verksamheten diskuteras i del följande med utgångspunkt fråninkomst- och utgiftsöversikter för delseklorerna staten, kommunerna ochsocialförsäkringsseklorn saml för den offenlliga sektorn som helhel.Översikterna ger en viss belysning av den offentliga seklorns inverkan påsamhällsekonomin. Avslutningsvis presenteras i avsnitt 9.6 vissa beräkningarav finanspolitikens effekter på samhällsekonomin , Beräkningarnaöver statens inkomster och utgifter bygger på budgetutfallet för budgetåret1978/79 samt på budgetprognoser /80. har kalkylerna gjorts med utgångspunkt från det revideradeförslaget till statsbudget för /81. Somframgår av nedanstående lablå har statsbudgetens underskott ökat kraftigt undersenare är. Efter att ha legat på , under 1972-1976, försämrades budgetunderskottet drastiskt och beräknas ha uppgått till ca45 miljarder kr, 1979. En del av den beloppsmässiga försämringen under senareår är att hänföra till inflationens inverkan, men räknal som andel av BNP harbudgetunderskottet ökat från 2 ä i början av 1970-talel till drygt 10%1979. Miljarder kr., löpande priser Budgetsaido -6 Andel av BNP 3 -33 -45 8,5 10,5 Bilaga 1.1 Reviderad nationalbudget 157 har de statliga ulgifterna ökat iungefär samma takt som tidigare under 1970-lalet, dvs. med per är ilöpande priser, medan statsinkomsterna ökat med endasl . Räknat ifasta priser minskade statsinkomsterna . Under hela perioden1976-1979 minskade statens inkomster med i genomsnitt 3,realt sett,medan statsutgifterna ökade med i volym. Utgifterna deflaterade medBNP-deflalorn finns på sid. 168. Delvis sammanhänger försämringen av budgetunderskottetunder 1978 med det allmänna konjunkturläget i ekonomin. Den kraftiga konjunkturnedgångenhar tenderat att minska statsinkomsterna som utgifterna varit störreän vad de annars skulle ha blivit. Konjunklumppgången 1979 har visserligenmedfört att statsinkomsterna har ökat nägol mer än Utgifternahar dock ökat ännu snabbare. Det beror dels pä atl den omstmkturering av det svenska näringslivet som sker med delvis statligt deltagande har lett till stora ökningar av transfereringarna till företag, och dels på att även arbetsmarknadspolitiken fortfarande har krävi omfattande resurser. Delta har medfört att budgetunderskottet har vuxit även under 1979, Budgetunderskottetvänlas fortsätta atl öka även om än i något långsammare takt. Det beror på alt utgifterna fortsätter att öka i oförändrad takt. är det dock inle transfereringar till företag som stär för ökningen. Den ligger i slället huvudsakligen på räntor på statsskulden och transferingar lill kommunerna. Inkomstsidan växer visserligen något snab bare 1979 men kommer inte upp i nivå med utgiftssidans ökning. Den långsamma ulvecklingen av statens Inkomstersammanhänger bl, a, med de väsentliga omläggningar av skattesystemet somgenomförts . De direkta skatterna beräknas dock öka med 13 %1979, efter en minskning i nominella belopp . Denna utvecklingförklaras bl. a. av atl ulbelalningarna av kommunalskattemedel, som är enavdragspost bland de direkta skatteinkomsterna i tabell 9: 1 ökade starkt 1978för att sedan växa relativt måttligt 1979. Införandet av indexregleradeskatteskalor samt vissa marginalskallelättnader medför dock altinbetalningarna av preliminär skatl ökar långsammare 1979 än 1978. medför de föreslagna marginalskatlesänkningarnaslalsfinansiella kostnader på . Inkl. effekterna avindexregleringen skulle därmed statens skatteinkomster bli 7,2 miljarder kr.lägre än om skatteskalor hade tillämpats.Statens direkta skatteinkomster beräknas öka med 1980 i det lägrealternativet för ulfall i avtalsförhandlingarna , I det högrelöneallernativet skulle de direkta skatterna 1980 öka i ungefär samma omfattning som1979, Även de indirekta skatteinkomsterna har utvecklatslångsami fram lill 1979, vilket främst sammanhänger med borttagandet av denallmänna arbetsgivaravgiften 1978, Till de indirekla slalliga skatterna räknasnämligen vissa lagstadgade arbetsgivaravgifter, bl. a, den allmännaarbetsgivaravgiften, barnomsorgsavgiften, arbetsmarknadsutbildningsavgiften,vuxenutbildningsavgiften samt vissa andra mindre arbetsgivaravgifter. Tabell9:1 Statens inkomster och utgifter 1978- Exkl. sialen affärsverk och akliebolag