prop · G30390 · 1979-12-31 00:00:00 — Kommunerna har ofla klagat över atl fördröjningoch ryckighel i statsbidragsgivningen medför väsentliga fördyringar avskolbyggnader. Enligl nämndens mening skulle en styrning av skolbyggandetkunna ske på ett enklare sätt än det nuvarande. Frågan om byggnadstillståndprövas för andra byggnadsarbelen av AMS eller länsarbetsnämnden. På samma sällsom nu sker i de fall kommunerna väljer all utföra ell skolbyggnadsförelagutan statsbidrag kan länsskolnämnden i ell yttrande klargöra ombyggnadsförelaget är angeläget. Kommunen skulle kunna ges lillfälle att själv tolka dekrav skollag, skolförordning och läroplanen släller på lillgången påskollokaler och inom sin lolala byggnadsram fatta beslut om hur stora resursersom skall användas för detla ändamål. Med utgångspunkt i organisationsförslag för grundskola ochgymnasieskola som upprättas av kommunen och fastställs av länsskolnämndenskulle kommunen ha frihet att fullfölja de enskilda byggnadsföretagen medledning av gällande lokalnormer och de erfarenheler som förmedlas vid enfrivillig skissgranskning. För gymnasieskolan kan med en sådan lösning ensamordningsfunktion bli nödvändig för att trygga lokalbehovet för mindre frekventaulbildningsvägar. Angelägenhetsgraden av etl skolbyggnadsföretag skulle med eltsyslem som det här skisserade i försia hand komma all vägas mol projekl inomden egna kommunen. Enligt länsskolnämndens mening är det rikligl. Men samtidigtkrävs en garanti för att nödvändiga skolbyggnadsföretag kommer till stånd vidrätt lidpunkt. En närmare samordning med bostadsbyggandet är en av de möjlighelernämnden vill peka på. Nämnden är Iveksam till förslagel atl nuvarandeinvesteringsramar för skolbyggnation skall tas borl. Samhällsplaneringen måste enligt nämndens uppfattning bl.a.styras av en acceptabel fördelning av samhällets ekonomiska resurser inom olikaverksamhetsområden i kommunerna och inom landet i sin helhet. Investeringsramarna och den årliga prioriteringen har idetta sammanhang utgjort elt viktigt planeringsstöd. Samhället har ejekonomiska resurser atl på en gång lillfredsslälla alla redovisade önskemål omnya skolbyggnader. Skillnaden mellan anvisade slalsbidragsmedel och kommunernasönskemål om slatsbidrag utvisar myckel stora skillnader. Enekonomisk priorilering mellan olika servicesektorers behov och angelägenhetsgraderingenmellan oUka skolbyggnadsföretag inom kommuner, landsting, län och landet i sinhelhel kommer alt behövas . Ensådan priorilering på olika nivåer blir nödvändig även om del nuvarandebidragssystemet avskaffas. Oaktatfrivilligheten torde flertalet kommuner låta SÖ granska skissritningar ävenför byggnadsförelag. Delta förhållande kan möjligen las somintäkt för uppfallningen atl den service som SÖ på detta sätt tillhandahåller,är av kommunerna allmänl uppskattad. 1 verklighelen torde kommunerna ansegranskningen som en nära nog obligatorisk del av del nuvarande systemet. Flerlalelkommuner synes hysa uppfattningen, alt granskningen är nödvändig för atl slalsbidragsärendelinle skall försenas eller genom ändringar i själva statsbidragsfasen avsevärtfördyras. Blandde utgångspunkter för sill arbele, som arbetsgruppen anger, nämns dels all återanvändningav friställda skollokaler för annat ändamål än undervisning bör underlättas,dels att samordning av skollokaler och lokaler för boendeservice bör främjas. Länsskolnämndenvill understryka kravel på flexibilitet. 1 nuvarande läge med ständigtsjunkande elevantal i årskullarna i gmndskolan är det av särskild vikt atlfriställda skollokaler läll kan omdisponeras för andra ändamål. åsikt finns inom SÖ ingen speciell kompetens när del gäller andralokaler än undervisningslokaler. Elt rigoröst efterföljande av SÖ-normerna i vatjedelalj lorde verka hämmande på kommunernas allmänna byggnadsverksamhet,skolbyggnadsverksamheten däri inkluderad. Detår allmänt känl all i landel finns etl stort anlal allsidigt kunnigaarkitekter, kunniga också när del gäller skolans krav. På ett utomordentligtgott sätl samråder dessa arkitekter såväl med kommunernas skolledare som medföreträdare för andra förvaltningsgrenar. Rent allmänt anser nämnden vidare attden information som olika slag av fackpress ger inle bör förringas. Denna informalionlillgodoför sig fällarbelarna på etl lika gott sätt som molsvarande personalvid cenirala ämbetsverk. Nämnden finner alltså följdriktigt atl SÖ:s serviceavseende granskning av skissritningar för skolbyggnadsförslag bringas attupphöra med avvecklingen av nuvarande statsbidragssystem.Verksamheten bör då anses ha slutfört sin uppgift. all kompetens forlfarande bör finnas inom SÖ för altfölja utvecklingen på skolbyggnadsområdel både inom landel och internationellt.Denna funktion bör hållas samlad och fullgöras i en expertgrupp. Expertgruppensarbete bör samordnas med SÖ:s verksamhel 1979/80:90 196 avseendeforsknings- och utvecklingsarbele saml läroplansarbete. För expertgruppen böranpassningen lill pedagogiken och metodiken vara det centrala. Rilningsgranskningbör däremot inte längre förekomma. Detstatliga ansvaret för skolbyggandel bör inskränkas lill alt länsskolnämndernai varje enskill fall godkänner förelaget såsom överensstämmande med den skolorganisatoriskaplaneringen av länets skolväsende. Länsskolnämndenifrågasätter, om det verkligen är bidragsformen och den därmed sammanhängandehandläggningsordningen som krånglar till proceduren beträffande skolbyggandet.Del torde finnas andra, kanske mer primära orsaker, som slyr. Byggnadsinvesteringarnaöver huvud laget spelar en väsenllig roll för den ekonomiska utvecklingen ochsamhällsutvecklingen i stort. Ekonomisk tillväxt, rättvis inkomstfördelning,full sysselsällning och en i olika avseenden balanserad ekonomisk utveckling ulgöröverordnade mål för samhällsutvecklingen, och byggnadsproduklionen måsleanpassa sig därfill. Ensådan anpassning förutsätter en styrning av byggnadsverksamheten. Syftet medden är bl. a. att: a. motverkasäsongmässiga svängningar i byggnadsaktiviteten; b. påverkabyggnadsinvesteringarna i konjunkturstabiliserande riktning; c. påverkabyggnadsinvesteringarnas geografiska fördelning i överens slämmelse med målen för samhällets regionpolitik; d. påverkabyggnadsinvesteringarnas fördelning på skilda byggnadssek torer i överensstämmelse med samhällets ekonomiska och allmänl väl färdspolitiska mål. Ovanståendestyrfaktorer är av avgörande belydelse. I synnerhet punkten c. såsom en följdav statsmakternas beslut om hushållning med mark och vatten, vilkel i sin tur lelllill beslut om planeringsramar för länen (länsprogram). Delär, enligt nämndens mening, inte bidragssystemet ulan väntan på ekonomiskaresurser för att kunna handla, som varit det allt överskuggandeproblemet beträffande skolbyggandet. 1rapporten framhålls, atl behovet kvarstår att från samhällsekonomiskautgångspunkter ha möjligheten lill styrning av den kommunala investeringsvolymensom helhet, där även skolbyggandel ingår som en del. Arbelsgruppen anser, att detlabehov kan tillgodoses genom de överläggningar om den kommunala ekonomin, somenligt uttalanden kommer atl bli regelbundel återkommande iframtiden. tycker inle att dessa uttalanden överensstämmer medde krav som ställts på kommunerna om en långsiktig kommunalekonomisk planering. Nämnden kan sålunda inle se lika optimistiskt somarbetsgruppen på effekten av att la borl investeringsramarna för skolbyggnaderoch i samband därmed också den slalliga slyrningen och priorileringen avskolbyggnationen som den kommer lill ullryck i den nuvarande angelägenhetsgraderingen. Skolbyggnalionen är en del av samhällsplaneringen, Etlstarkt intresse har frän statsmakternas sida ägnats åldenna planering i syfte att utnyttja samhällets resurser av olika slag på ettförsvarbart sätl. Av förordningarna om länsplanering (SFS 1979:673) och omregionalpolitiken (SFS 1979:639) följer som etl minimikrav, att länsskolnämndenmåsle få uttala sig om varje skolbyggnadsföretag och om del överensstämmer medlänels skolorganisatoriska planering. Detta minimikrav måsle , enliglnämndens mening, forlfarande gälla. SÖ beslular f, n. beträftande lokalbehovet förgymnasieskolan. En decentralisering av besluten till kommunerna föreslås. Den obllgatorska skissgranskningen för gymnasieskolanavses också upphöra. Enligt uppgift skissgranskar SÖ f. n. avskolbyggnadsföretagen avseende gmndskolan, trots all granskningen är frivillig.Med hänsyn lill att skolbyggnadsföretagen för gymnasieskolan är merkomplicerade och dessutom mindre ofta förekommande i kommunerna torde det vararealistiskt att räkna med en ännu högre skissgranskningsfrekvens för dennaskolform. finner det synneriigen angeläget, att SÖ fär behållasin nuvarande kapacilel belräffande personal och sakkunskap för att ävenframdeles kunna ge kommunerna en värdefull service- och rådgivning beträffandeskolbyggnadernas ulformning, deras lokalprogram m. m. SÖ:s insatser hitintillsi dessa avseenden är enligl länsskolnämndens uppfattning mycket uppskattade avoch värdefulla för kommunerna. Nämnden vill ge ullryck för den uppfattning all delhandläggningsförfarande som karakteriseras som omständligt och krångligt endasitill en liten del och måhända mest skenbart har sin grund i bidragsystemel. Delär väntan på ekonomiska resurser för att kunna handla som varit detallt överskuggande problemet. Nämnden kan därför inle ha samma optimistiska syn somarbetsgruppen på effeklen av att ta bort investeringsramarna för skolbyggnaderoch i samband därmed också den statliga styrningen och prioriteringen av skolbyggnationensom den kommer lill ultryck i den nuvarande angelägenhetsgraderingen. Dettainte minsl mot bakgrunden av arbetsgruppens eget uttalande: "Däremotkvarstår behovet all från samhällsekonomiska ulgångspunkter ha möjligheten lillslyrning av den kommunala investeringsvolymen som helhet, där även skolbyggandetingår som en del. 1979/80:90 198 behovkan tillgodoses genom de överläggningar om den kommunala ekonomin, som enligtriksdagens ullalanden kommer alt bli regelbundel återkommande iframtiden." Det är, som nämnden ser det, svårt all bringa detla uttalandei harmoni med del krav som ställs på kommunerna om en långsiktigkommunalekonomisk planering. Dethade varit önskvärl med en närmare analys av vad arbelsgruppen åsyftar med sittuttalande om styrprocessen, alldeles speciellt som kritikerna av dagens systemskjuter in sig jusl på detla område. Men här lämnar arbelsgruppen fältet öppetför spekulationer. Skolbyggnationenutgör en del av samhällsplaneringen. Alllsedan år 1964 har denna planeringvarit föremål för etl myckel starkt inlresse från statsmakternas sida. Dettahar bl.a. tagit sig ultryck i en statligt styrd planering som har somövergripande mål alt på elt så försvarbart sätt som möjligt utnyttja samhälletsresurser av olika slag. Konkret har delta kommit till utlryck i bl. a.förordningen om skyldighel för statlig myndighet att följa riktlinjerna förregionalpolitiken (SFS 1979:639) och förordning om länsplanering (SFS 1979:637). Avvad som sägs i dessa förordningar följer som ett minimikrav atl varjeskolbyggnadsföretag måste bli föremål för elt uttalande av länsskolnämndenvarur det bör framgå om förelaget överensslämmer med länels skolorganisatoriskaplanering. Skulle så inle vara fallet måsle man sluta sig till atl del inleuppfyller del generella krav som utformats enligl följande i nu gällande slalsbidragsförordning(SFS 1957: 318), nämligen alt byggnadsarbetena skall planeras och utföras så atldet allmännas utgifter inte blir högre än som är förenligl med en godhushållning och ändamålsenlig planering av undervisningen. mening måste delta krav gälla oavsell vilkel system somkan komma att avlösa det nuvarande. Den kritik som genom årenriklas mol den rådande handläggningsordningen för skolbyggande har sin grundmindre i handläggningsordningen än i de otillräckliga ekonomiska ramar som slälllslill skolbyggandels förfogande. 1 della avseende är del svårl att inse attarbetsgruppens förslag skall kunna åstadkomma någon ändring. Den statligastyrningen av skolbyggnadsverksamheten som tagit sig ultryck i bestämmelser ochnormer för skolhusbyggen kan givelvis ibland te sig besvärande för kommunerna.Man bör dock komma ihåg att väsentliga förändringar har skell ihandläggningsrutinerna så att det knappast är adekvat all nu lalaom detaljstyrning i skolbyggnadsärenden. Den styrning som sker har lill främslauppgift att se lill att skolan får en funktionell utformning ulan aft för denskull bli onödigl kostnadskrävande. Många kommuner, särskill mindre sådanaupplever normsystemet sometl gott slöd i sin planering och SÖ:s skissgranskning som elt trygg-hetsskapandeled i byggnadsarbetet. Ettavskaffande av investeringsbidraget och den granskning SÖ gör i samband därmedskulle givetvis öka kommunernas ansvar. Någon större frihet att ulformaskollokalerna efter eget skön kan det dock knappast bli lal om. Lokalulformningenkan komma att bli föremål för omfattande förhandlingar mellan arbelsgivaren ochberörda arbetsorganisationer. Vidare måsle givetvis en anpassning avlokalutformningen ske med hänsyn till bl.a. arbetsmiljölagen. Andra statliga myndigheterkommer därvid att utöva kontroll. Länsskolnämndenhåller för Iroligt atl del kan behövas ålgärder för atl underlätta attfriställda skollokaler kan användas för andra ändamål än undervisning. Deltorde emellertid finnas vägar alt genom adminislraliva beslul nå detta syfleulan så viltgående förslag som del nu föreliggande. Eltav kommilléns syften med sina förslag har varil all söka eliminera köproblemeninom skolbyggnadssektom. I sina ställningstaganden säger kommittén all del ärfrämst de problem som är förknippade med nuvarande investeringsramar som lellfram lill slulsalsen all statsbidraget måsle slopas. har svårtall, enbarl med ledning av vad som framgår av rapporlen, inse del logiska i eltdylikl ställningstagande. Syfiet med investeringsramarna har ju nämligen i försiahand inle varil all minska slalens utgifter för skolbyggnader utan fastmer atlsöka begränsa den lolala investeringsvolymen inom skolområdel och minska deltryck den förorsakar på samhällsekonomin. Detla syfte har kunnat nås genom allunder en lång följd av år faslslälla investeringsramar som sett från skolans synpunklvarit alltför snäva. Från denna utgångspunkt är statsbidragskön en fullt nalurligföreteelse och etl lecken på atl syfiet med de uppslällda investeringsramarnahar uppnåtts. Förskolornas huvudmän har emellertid den förda politiken varit mycket prövande,varför det ur deras synvikel kan vara befogat alt en kommun själv inom ramenför en total investeringsvolym friare kan prioritera de skildainvesteringsobjekten. Nämndenär medveten om nödvändigheten i atl begränsa utgifterna för stat och kommun inu rådande ekonomiska läge. Åtgärder i rationaliserings- och besparingssyftemåste vidtagas där så är möjligt men får dock ej ha sådana konsekvenser, attresultatet av ålgärderna blir lill allvariigt men för den verksamhet somberörs. går in på frågan beträffande investeringsbidragets fortsatta existens,vill nämnden något kommentera ett antal av de uttalanden, som gjorts idepartementspromemorian beträffande bl. 1979/80: 90 200 ordningen, 1 skilda sammanhang har anförls, attskolbyggnadsärenden lidigare skulle ha varil förenade med myckel byråkralisklkrångel, vilkel allvariigl hindrat en rationell planering ochärendehandläggning. Nämnden vill här erinra om alt flera faser i handläggningenav skolbyggnadsärenden förenklats eller - såsom avsyningen - helt borttagits.1 vissa fall har detla medförl inbesparing av administrativt arbete, i andra ärdet diskutabelt om så mycket vunnils. Jämfört med vissa andra typer avbyggnadsverksamhet lorde skolbyggandel ej stå i särklass vad byråkratiskhandläggning beträffar. Vad som enligl nämndens uppfattning är av störrebetydelse, är den effekl på skolans slandard och likformighet som enligluttalanden av slalsmaklerna skall ligga lill grund för planering och annanverksamhet inom undervisningsväsendel. Gällande bestämmelser, däribland slalsbidragskungörelsenoch SÖ:s byggnadsnormer, har som effekt haft alt kommunernas och landslingensskolbyggnader har en kvalitet som är så jämn man kan begära och förekomslen avnämnda föreskrifier sålunda för en viss minimikvalilel över hela rikel.Skulle en styrning härvidlag upphöra, vore mycket förlorat. Visserligen kanviss reglering åstadkommas med hjälp av stadganden i förtältningar ochläroplaner, men del stöd som statsbidragsförordningen utgjort skall inteunderskattas. 4.35 Länsskolinspektören vid länsskolnämnden i Örebrolän Det skulle vara av mycket stor belydelse om kommunernasjälva fick ta hela ansvaret för nybyggnader och reparaiioner av skollokaler. Självfallelbehöver de slöd och råd för ulformningen av lokalerna. Denna rådgivande verksamhelbör erbjudas av SÖ. är inle slörre än alt det räcker med en sådanrådgivningsbyrå. Jag finner del forlfarande upprörande att skolbyggen skallvara etl led i sysselsättningspolitiken. Del är de vuxna man tänker på, intebarnen som behöver utbildning. Det borde inte få förekomma atl skolan är etlled i en sådan hantering. inslämmer i alt översynen avfinansieringssystemet bör medföra en minskad statlig detaljstyrning och eneffektivare planering och resursanvändning. Sålunda måste dennuvarande statliga slyrningen av skolbyggandel via investeringsramar ochprioriteringar inom dessa försvinna. Kommunerna måste kunna långtidsplanerasina skolbyggen likaväl som andra investeringsobjekt. vill understryka behovet av viss styrningav byggnadsverksamheten av skolpolitiska skäl som bl.a. syftar till enlikvärdig ulbildningsstandard. Sålunda måste även fortsällningsvis lokalnormer,lokalbehovsprövning och viss service i form av rilningsgranskning finnas kvarungefär i sin nuvarande form. Del bör övervägas om inte ritningsgranskningenskall göras obligatorisk. På detta sätt skulle skapas viss garanti för all deallmänna krav på skolans verksamhel som kommer till ullryck i skollag,skolförordningen, läroplan etc. blir lillgodosedda i lokalhänseende. 1979/80:90 202 Proposition ..................................................... ... 1 Propositionenshuvudsakliga innehåll ..................... 1 1 Inledning ...................................................... ... 3 2 Föredragandens överväganden ......................... ... 3 2.1 Utrymme för utbyggnad av den kommunala verksamheten... 3 2.2 Förslag till åtgärder .................. 8 2.3 Vissa frågor rörande kommunala avgifler .......... .. 15 3 Hemställan .................................................... .. 19 4 Beslut ........................................................... 20 Bilaga1 verksamhetsområde Bilaga 2 Budgetdepartementets verksamhelsområdeBilaga 3 verksamhetsområde