prop · G303103 · 1979-12-31 00:00:00 — Förutsättningar är dock atl den uiomslåendeanvänder eller vidarebefordrar hemligheten eller förebilden obehörigen och iavsikl all bereda sig eller annan fördel eller atl göra skada och all han närhan mottog ell sådant meddelande som avses i 3 § kände lill samtliga deförhållanden som gjorde meddelandet otillåtet. Längre än så sträcker sig inle skyddel enligt IKL föryrkeshemligheler och tekniska förebilder. Om en utomstående i slrid mol 5 § IKLhar vidarebefordrat hemligheten eller förebilden lill annan, kan denne andresålunda inte med stöd av lagen hindras all använda eller i sin lurvidarebefordra hemligheten eller förebilden. Inte heller finns i lagen någonallmän beslämmelse som riklar sig mot s.k. företagsspioneri(industrispionage). Till reglerna i 3-5 §§ IKL anknyter vissa allmänna bestämmelseri lagens 10-14 §§. Mål rörande broll mol 3 eller 5 § IKL handläggs vid allmändomstol, Sådanl brott hör under allmiint åtal men får åtalas av åklagare endaslom målsäganden anger brottet lill åtal. Målsäganden får själv väcka åtal baraom åklagaren har beslulat atl inle åtala (jfr 20 kap. 8 § ).Talan om skadestånd enligt IKL skall väckas vid domstol från dendag då skadan iniräffade. Regleringen i IKL och bestämmelser omtrolöshet mot huvudman utgör inte del enda skyddel för yrkeshemligheler ochtekniska förebilder. Såviit angår förhållandet mellan arbetsgivare ocharbelslagare anses arbetstagaren ha en på anslällningsavialel grundadlojalilelsplikl mol arbetsgivaren. Detta torde bl.a. innebära alt arbelslagareninle obehörigt får använda eller avslöja arbetsgivarens yrkeshemligheler ellertillverkningsunderlag o.d.. även om förfarandel inle skulle falla underbestämmelserna i eller 3 § IKL. De påföljder för elllojalitelsbroll som här kan komma i fråga, evenluelll vid sidan av påföljderenligi eller IKL. regleras inom arbetsrälien. förekommer del all arbelsgivare genom ensärskild klausul i anslällningsavialel föreskriver all en arbelslagare underviss lid efter del alt anställningen har upphört inle genom en ny anställningeller på annal sätt får la befallning med en verksamhel som konkurrerar medarbetsgivarens. En sådan konkurrensklausul är i princip bindande förarbelslagaren. Påföljden för överträdelse av klausulen är i allmänhel etl påförhand bestämt skadestånd (vite). Möjlighelen all begagna en konkurrensklausul får 79 Kommittéer:Justitiedepartementet Delll Ju: 11 belydelse särskilt med hänsyn till att skyddet enligt 3 §försia slyckel IKL mol alt en arbetstagare använder eller röjer arbetsgivarensyrkeshemligheter är begränsat till den tid då anställningen varar. Även i förhållande lill uppdragslagare, samarbetandeförelag m.fl. kan elt förelag avlalsvägen skaffa sig etl skydd för sinayrkeshemligheler m.m. En delägare i ett företag som förser företaget medtillvcrkningshemligheter e.d. kan genom avtal försäkra sig om atl andradelägare inte använder dessa för egen räkning eller vidarebefordrar dem lillandra. I samband med överlåtelser av företag som innehartillverkningshemligheler e.d. uppställs ofta konkurrensklausuler som är riklademol säljaren. De påföljder som kan komma i fråga i sådana relalioner som harberörts är främst skadestånd och vite. Möjlighelen all på olika områden använda konkurrensklausuleroch liknande avtalsbindningar som etl skydd för yrkeshemligheter m.m. är inteoinskränkt. Inom ramen för lagstiftningen mol konkurrensbegränsning övervakassålunda au avtalsvillkor av hithörande slag inte leder till en från allmänsynpunki skadlig konkurrensbegränsning (jfr SOU 1978:9 s. 281). Vidare finns i38 § avtalslagen (1915:218, 38 § ändrad senast 1976:185) en beslämmelse enligtvilken en konkurrensklausul inle är bindande i den mån klausulen sträcker siglängre än vad som kan anses skäligl (se prop, 1975/76:81 s. 148 f). Arbelsmarknadens parler har länge hafl uppmärksamhetenriklad på bruket av konkurrensklausuler i anställningsavtal. F.n. gäller mellanSvenska arbetsgivareföreningen (SAF) och () en"Överenskommelse angående begränsning av användningsområdet för ochinnehållet i s.k. konkurrensklausuler i tjänsteavtal". Överenskommelseniräffades ursprungligen mellan SAF och vissa tjänslemannaförbund. Dengår i huvudsak ul på alt begränsa användningen av konkurrensklausuler till falldär de verkligen är påkallade saml alt ge klausulerna ell innehåll som ärlämpligl oeh skäligl med hänsyn lill de särskilda förhållandena. Liknandeöverenskommelser gäller inom andra avtalsområden. Etl visst skydd för yrkeshemligheter och lekniskaförebilder följer också av annan lagstiftning än den som har nämnls förul. Enperson som obehörigen söker bereda sig lillgång lill annans hemligheter ellerritningar o.d. kan sålunda göra sig skyldig lill brott enligt . Härkan nämnas sådana brott som olaga intrång, brytande av posl- ellerlelehemlighet, intrång i förvar oeh olovlig avlyssning. I vissa speciella fallkan förfarandel innebära broll mol rikels säkerhel. Även olikaförmögenheisbroii kan bli aktuella. Eu visst skydd mot obehöriga förfarandenmed ritningar o.d. ger också upphovsrätlslagsliftningen. Offenlliga funktionärer får i sin tjänsteutövning oftakännedom om yrkeshemligheter och liknande förhållanden. Regelmässigt gäller förfunktionärerna lystnadsplikl rörande sådana förhållanden, dvs. förbud enligtolika förfallningar mol all obehörigen utnyttja eller röja dem. Brott moltystnadsplikten kan straffas enligt 20 kap. 3 § . Regeringen harnyligen beslulat om en proposiiion lill med förslag lill en nysekretesslag. Denna skall ersätta de regler om tystnadsplikt för offenlligafunktionärer som förekommer i skilda förfallningar. Som tidigare framgått har de i IKL upplagna bestämmelsernaom skydd för yrkeshemligheter och lekniska förebilder gälll oförändrade i 60är. Under denna lid har induslri och handel utvecklats på ett genomgripandesätl. DelllJuill Skr 1979/80:103 80 nalurligl har reglerna diirför i olika sammanhang varilsälla under deball. Bl.a. har diskuterats behovet av etl bälire rätlsligt skyddmot fiirctagsspio-ncri. I debatten har också mer allmänl tagils upp frågan omdel rättsliga skyddel för s.k. know-how, dvs, vad som här kan beskrivas som ellspeciellt kunnande hos ett företag, vilket är grundat pä försök och erfarenhetoch har sådan betydelse all del represenlerar cll särskilt ekonomiskl värde förföretagel./ni/ Den lillsalla varumärkes- och firmaulrcdningenfick i slulel av 1950-lalel i uppdrag all göra en allmän översyn av IKL. Isamband därmed delades ulredningen i två, av vilka den ena anlog namnelutredningen om illojal konkurrens. Denna bedrev enligt sina direklivutredningsarbetet i samarbele med en dansk, en finsk och en norsk kommillé.Samarbetet resulterade i förslag till nya lagar som i viisentliga avseenden varenhelliga. Del svenska förslagel lades fram ar 1966 genoin beiänkandei (SOU1966:71) Otillbörlig konkurrens. 1 huvudsak innehöll förslaget dels engeneralklausul mot otillbörlig konkurrens, dels några specialbeslämmelser rörandevissa olillbörliga handlingar, bl.a. företagsspioneri och obehöriga förfarandenmed förelagshemligheler eller med tekniska förebilder eller föreskrifter. Enligt den av ulredningen föreslagna generalklausulenskulle i näringsverksamhet inle få vidtas konkurrensålgiird, genom vilkenhederlighet och god affärsmoral åsidosattes genlemol konsumenler ellernäringsidkare. Generalklausulen var emellertid i det svenska förslaget inteavsedd att lillämpas på sådana lypfall av olillböriig konkurrens som behandladesi de olika specialbeslämmelserna (SOU 1966:71 s, 254), Skyddet för företagshemligheter - en term som var avseddatt i alll väsentligl läcka samma föreleelser som termen yrkeshemligheler - vari förslagel uppbyggt på i huvudsak följande sätt. I en särskild beslämmelse mot förelagsspioneri föreskrevsall ingen pä ell olillbiirligl sätt fick bereda sig lillgång lill enförelagshemlighet. Hade någon likväl gjort detta, fick han inte använda elleryppa föreiagshemlighelen. Bestämmelsen skulle gälla såväl anställda som andrapersoner. Vidare föreslogs en bestämmelse som tog sikte pä bl.a.anställdas missbruk av förelagshemligheter som de hade fält lillgång till påannat sätl. Enligt denna beslämmelse fick den som var anställd eller fullgjordeuppdrag hos en näringsidkare inle obehörigen använda eller yppa en sådanföretagshem.lig-hel, I förhållande lill 3 § försia slyckel IKL föreslogs alltsåhär den utvidgningen all förbudet skulle gälla även uppdragstagare. Den svenskautredningens majoritet avvisade däremot den under utredningsarbelel diskuleradelänken på all utvidga förbudet lill alt gälla också under viss lid efter detalt anställningen eller uppdragel hade upphört (se SOU 1966:71 s. 128-135, 143och 144 samt särskilda yttranden s. 327). Till de nu berörda reglerna anknöt en beslämmelse som gavskydd mol all "tredje man" utnyttjade en företagshemlighel som hadekommii ul på ell obehörigt säll. Den föreslagna bestämmelsen innebar alt densom hade fåll lillgång till en företagshemlighel med vetskap om all della skellgenom all någon annan hade handlat i slrid mot någon av de förul berördareglerna inte obehörigen fick använda eller yppa hemligheten. Skyddet riktadesig alltså mol varje ondlroende tredje man och gick längre än enligt 5 § IKL(jfr SOU 1966:71 s. 136 och 145). I fråga om skyddel lör lekniska förebilder föreslogulredningen en beslämmelse som innebar all den som hade anförtrolls en tekniskförebild för ulförande av arbele eller för affärsändamål inle obehörigen fickanvända 81 Kommittéer: Delll Ju: 11 eller ge annan del av förebilden. Här föreslogs emellerlidbl.a. den utvidgningen i förhållande till 3 § andra slyckel IKL all samma regelskulle gälla även beiräffande tekniska föreskrifter, såsom recept o.d., vilkainle ansågs omfatlade av begreppel leknisk förebild. Också beträffande tekniskaförebilder och lekniska föreskrifier föreslogs ell skydd genlemol varjeondlroende iredje man som utnyttjade eller vidarebefordrade en förebild elleren föreskrift som hade kommii i orätta händer genom brott mol de nu redovisadebestämmelserna. påföljden för brott mot reglerna om företagshemligheterm.m. skulle enligi förslaget vara böter eller fängelse i högsl etl år. Endastuppsåtligt brott skulle föranleda straff. Om brottet var all bedöma somtrolöshet mol huvudman skulle i slället beslämmelser om sådanlbrott tillämpas. Såvitt gällde förelagsspioneri skulle även försök varastraffbart. Medverkan till brott mot lagen skulle vara straffbar enligtreglerna i 23 kap. . Allmänt åtal för broll mol de föreslagnabestämmelserna skulle få väckas endast efter angivelse av målsägande. Brott mot den föreslagna lagen skulle vidare medföraskadeståndsskyldighet för den brottslige. Talan om skadestånd för förflutentid skulle dock få avse skada endast innan talanväcktes. De regler om företagsspioneri och missbruk avförelagshemligheler m.m, som ulredningen om illojal konkurrens hade föreslagilfick elt tämligen positivt mottagande av remissinstanserna. Som tidigareframgått har ulredningens förslag i dessa delar emellertid inte letl tilllagstiftning. I , och har däremot på grundval avväsentligen molsvarande kommittéförslag införts nya regler om bl.a.företagsspioneri och obehöriga förfaranden med företagshemligheter och tekniskaförebilder eller föreskrifter. Denna lagstiftning tillkom i och Norgeär 1972 samt i i sluiet av , Enligt min mening bör vi i nu på nytt ta upparbetet på en reform av vår lagsliftning om skydd för företagshemligheter m,m.De nuvarande reglerna i IKL framslår som föråldrade i olika hänseenden, bl,a.genom det bristfälliga skyddet mot industrispionage. Svenska föreningen förindustriellt rättsskydd har i skrivelser till , senasl den2 , framhållil som angeläget all del reformarbete som påbörjadesunder förs vidare. Det utredningsarbete och de förslag som utredningen omillojal konkurrens redovisade i del lidigare berörda betänkandet SOU 1966:71synes alltjämt vara av värde när det gäller atl få fram en ny lagsliftning påområdel. Detla gäller inte minsl med hänsyn lill atl förslagen tillkom inordiskt samarbete och lill alt de aktuella lagreglerna i , ochNorge i stor utsträckning bygger på kommiiiéförslag som i huvudsak motsvaradeden svenska utredningens förslag. Den utveckling som har ägl rum sedan 1966 årsbetänkande lades fram bör emellerlid beaktas. Det ökade utbytet mellan föregenav tekniskt och kommersiellt kunnande, bl.a. pä det internationella planel,kan sålunda ge anledning lill förnyade överväganden pä olika punkter. Vidarekan vissa förskjulningar ha skett när det gällerarbetsmarknadsorganisationernas inslällning till de problem som här bliraktuella. Hänsyn bör tas lill internationell rättsutveckling på området ochtill den inhemska utvecklingen på näraliggande rättsområden, såsom inommarknadsrätten, arbetsrätten och upphovsrätten. Som jag skall återkommatill finns del härutöver anledning atl i olika hänseenden överväga andralösningar än dem som föreslogs belänkande. DelllJu:ll Skr 1979/80:103 82 På grund av del nu anförda förordar jag att frågorna ometl skydd för förelagshemligheter m.m, uireds på nytt. Jag har i ärendelsamrått med cheferna för handels- och industridepartementen.Utredningsuppdraget lorde lämpligen anförtros ål en särskild uiredare. Utredaren bör lill en början på lämpligl sätt kartläggarådande fakiiska förhållanden och praktiska problem på området samt göra sigunderrättad om önskemål och synpunkter från olika berörda parters sida. Bl.a.med hänsyn lill delta bör uiredaren erhålla bilräde av sakkunniga och experler. De problem som aklualiseras inom ramen för ulredningsuppdragelär till slor del gemensamma för alla länder med ell högl ulvecklal näringsliv.Uiredaren bör därför bilda sig en uppfattning om hur hithörande frågor harlösts både inom och i andra jämförbara industriländer. Självfallet böräven eventuellt arbete på området inom olika internationella organuppmärksammas. Etl goll rättsligt skydd för företagshemligheter o.d. kanotvivelaktigt vara av stor betydelse för företagen. Värdel av ell unikt s.k.know-how lorde inle sällan vara slörre än värdel av palenterade uppfinningar.Atl utveckla eller på annat sätl skaffa sig en speciell kunskap på etl områdeär ofta förenat med betydande kosinader, som företaget självfallel önskar fåtäckning för genom all behålla det försteg i konkurrensen som kunskapen kan ge.Kan förelagen inle i rimlig mån få detta inlresse tillgodosett, finns del riskför atl viljan att investera i lekniskl och ekonomiskl utvecklingsarbetemattas. Utan elt tillräckligt utbyggt skydd för företagshemligheter o.d. kansvenska företag också få svårl att förvärva betydelsefullt know-how frånulländska förelag. Ytterst kan del uppstå negativa följder församhällsekonomin. Å andra sidan måste beaktas att det för samhällel är avstort inlresse all vikliga rön pä det tekniska och ekonomiska området inleonödigtvis hemlighålls och all konkurrensen inom näringslivel inte hämmas påett sätt som är skadligt från allmän synpunkt. 1 sammanhanget bör nämnas atldel ingripande skydd som patentet skänker i viss mån balanseras av deutvecklingsmöjligheter som ges genom atl palenterade uppfinningar offentliggörsoch efter patentlidens utgång står lill allmänl förfogande. Mot det enskildaföretagets intresse av all få behålla viktiga lekniska och ekonomiska framsteglill egen fördel står vidare arbetstagares oeh andra enskildas intresse av attkunna utnyttja sitt fulla kunnande och alla tillgängliga lekniska hjälpmedel. Den komplicerade avvägning mellan olika intressen somsålunda måste göras på det aktuella områdel ledde belänkande framlill slulsalsen alt skyddet för förelagshemligheler o.d. borde gälla endast motsådana angrepp och förfoganden som framstod som klart förkastliga. synesvara en rimlig utgångspunkt även för den nu förordade utredningen. Mol bakgrund av del karlläggningsarbele som lidigareberördes bör utredaren sålunda överväga och föreslå lagbestämmelser som gernäringsidkare etl lillräckligt effektivt skydd mot atl företagshemligheter ochandra i konkurrenssammanhang skyddsvärda objekl, såsom lekniska förebilder ochföreskrifter, pä ett otillbörligt sätl kommer till annans kännedom ellerotillbörligt utnyttjas av annan. Det måste dock tillses alt man inte på dennaväg tillskapar någon ny ensamrätt lill produkler och förfaranden av den lyp sompatentet representerar. I försia hand bör lagstiftningen söka motverka sådanillojal konkurrens som bygger på företagsspioneri eller på lojalitetsbrotteller förtroendemissbruk. Det synes dock inle uteslulel atl 83 Kommittéer:Justitiedepartementet Delll Ju: 11 även andra förfaranden här kan komma i fråga. Det sagda ligger i linje med förslag.Alt jag här använder termerna i del förslagel har emellerlid endasl prakliskaskäl. Avsiklen är inle atl binda uiredaren vare sig vid dessa lermer som sådanaeller vid del innehåll som de gavs i del tidigare förslagel. Inte minsl i dessahänseenden kan leknisk och annan utveckling ge anledning till nya överväganden.Uiredaren bör sålunda ägna uppmärksamhel ål bl.a. defrågorsom kan uppkomma pågrund av modern teknologi, exempelvis den utbredda användningen av datorer ochannan avancerad leknik för lagring och överförande av information. Regleringen i IKL lar i försia hand sikte på detotillbörliga förfarande som ulgör en förulsältning för den illojalakonkurrensen, nämligen att en yrkeshemlighel avslöjas eller en teknisk förebildlämnas ul, Ansvarei för en utomstående konkurrent som efter etl sådanllojalitelsbroll eller förtroende-missbruk obehörigen utnyttjar enyrkeshemlighet eller en leknisk förebild är enligt IKL sekundärt och siarktbegränsai. Även om 1966 års förslag ulvidgade kretsen av utomstående som skullekunna drabbas av ansvar i hithörande fall, präglades förslaget likväl av sammabetoning på röjandet av hemligheten. Denna konstruktion av reglerna leder bl.a. lill atl de hänsynsom man måste ta exempelvis till den anställdes situation verkar till förmånäven för den utomstående konkurrenten. Som exempel kan nämnas all man av hänsynlill arbetstagarens behov av frihei har begränsai hans siraff- ochskadeståndsansvar för att en yrkeshemlighet avslöjas till att gälla endasthandlingar som äger rum . Delta medför emellertid atlinle heller en utomstående konkurrent, som på ett klarl otillbörligt sälllockar en person all avslöja sin förre arbetsgivares yrkeshemligheter, kanIräffas av någon påföljd enligi IKL utan fritt kan utnyttja vad han får veta,Oeh detta gäller även om den som har avslöjat hemligheten eventuellt kandrabbas av en konlraklsrätlslig påföljd. På motsvarande sätt räknas andrabegränsningar av ansvaret enligt 3 § IKL, som lar sikte på anställnings- ochandra förtroendeförhållanden, även den utomstående konkurrenten till godo. Det kan enligt min mening ifrågasättas, om den beskrivnaordningen är rimlig och ändamålsenlig med hänsyn lill intresset av atl kunnamolverka här ifrågavarande former av illojal konkurrens. Utredaren bör övervägamöjligheterna atl i stället ulforma skyddel mot missbruk avföretagshemligheter m.m. så, all man frikopplar den rättsliga bedömningen avett utnyttjande av annans företagshemlighel e.d. från den rättsliga bedömningenav etl föregående förfarande. För all utnyttjandet skall bedömas somotillbörligt bör sålunda inle, som enligt IKL, krävas att del föregåendeförfarandel framstår som straffvärl. En sådan frikoppling synes medföra flerafördelar. Förulsällningarna för alt ulnyltjandel skall anses otillbörligt börkunna anges självständigt och med ell mera renodlat beaktande av atl illojalkonkurrens bör motverkas. Om del anses erforderligt och lämpligt, kan fler föregåendeförfaranden än f.n. få grunda hinder mot utnyttjande. Som exempel kan nämnasicke straffbart förlroendemissbruk och avtalsbrott. kan också ellföregående förfarande som har lett till etl otillbörligt ulnyttjande bedömasför sig. Detla innebär bl.a. alt hänsyn kan tas till situalionen för anställdam.fl., ulan all man för den skull påverkar möjligheten att ingripa mot delotillbörliga ulnyltjandel. Del är uppenbart atl man härigenom kan få en meranyanserad bedömning av olika situationer än f.n. Det synes i och för sig önskvärt atl på förevarande områdeså långt som Delll Ju:11 Skr 1979/80:103 84 möjligt inskränka användningen av särskildastraffbestämmelser. Detla gäller specielll beträffande anställningsoch andraavtalsförhållanden som bygger på förtroende parterna emellan och där del finnsandra möjligheter all ingripa mol obehöriga förfaranden. Om skyddel mololillbörligt utnyttjande av företagshemligheter m.m. kan göras tillräckligteffektivt, synes det inle uteslutet atl man kan nöja sig med de möjligheter altingripa mol föregående förfaranden av typ lojalitelsbroll ochförtroendemissbruk som finns enligt och enligt lillämpligacivilrällsliga regler, l.ex, arbeisräliens. Utredaren bör överväga denna fråga.Härvid måste dock särskilt beaktas atl man i regel inle med slöd av svensk lagkan komma ål etl otillbörligt utnyttjande som sker ulomlands. När del gäller företagsspioneri från utomståendes sida ärell strängare synsätt befogat. Som har nämnts är del en påtaglig bristall det f.n. saknas särskilda bestämmelser som riklar sig mol industrispionage.Förfaranden av denna lyp torde i allmänhet framstå som slraffvärda i och försig, oavsell möjligheten all ingripa mol del ulnyttjande av annanstillverkningshemligheler e,d. som kan bli följden. Såvitt gällerförelagsspioneriel finns del vidare särskild anledning för uiredaren alt beakladel skydd för allmänna svenska intressen som särskilda straffbestämmelser päområdel kan ge, jfr spionbrottsulredningens betänkande (Ds Ju 1979:6) Översynav spioneribrollet, m.m., särskilt s. 43-.57. Givelvis står det uiredaren frittall inom ramen för utredningsuppdraget föreslå de ändringar som kan behövas ibl.a. Som framgår av del tidigare anförda slälls uiredaren isitt arbete inför flera frågor som gäller anställdas och f.d. anslälldassituation. Han kan härvid inte begränsa sina överväganden lill alt avsearbetstagare i prival ijänst. Hos ålskilliga myndigheter drivs affärsverksamhetunder förhållanden som är jämförliga med dem som förekommer inom den privalaseklorn. Utredaren bör därför ägna uppmärksamhet även åt de molsvarande problemsom uppkommer när del gäller de offentligt anställda. De möjligheter att ingripa mol etl otillbörligtutnyttjande av annans företagshemlighel e.d. som finns enligt IKL består avsiraff och skadestånd. Del framslår som tveksamt, om dessa sanktioner är heltändamålsenliga och tillräckligt effektiva. Enligt min mening bör uiredarenöverväga möjligheten all införa regler som går ut på all domstol kan förbjudaelt otillbörligt ulnylljande av annans företagshemlighel e.d. Ett sådanl förbudbör kunna förenas med en kraftigt verkande sanktion för den händelse förbudetöverträds. I anslutning härtill bör också prövas behovel av regler som tarsikle pä atl renl praktiskt förebygga fortsatt missbruk, exempelvis genomföreskrifter om skyldighet att lämna ut eller förstöra ritningar och andrahandlingar, modeller m.m. Otvivelaktigt kan ett system med en förbudsmöjlighet varaförenat med särskilda svårigheler. På grund av den lekniska utvecklingen ellerandra omständigheter kan sålunda vad som lidigare har utgjort en företagshemligheleller en unik leknisk förebild eller föreskrift snabbt förlora denna karakläroch bli allmänl kända fakta. I ett sådanl fall bör givelvis något hinder motatl i fortsättningen utnyttja dessa fakta inle föreligga enligt den nudiskuterade lagstiftningen. Utredningen får visa, om detla problem kanbemästras på ett godtagbart sätl. Del fär ankomma på utredaren alt bedöma hur eventuellaregler om etl förbud av antydd innebörd kan samordnas med andra sanktioner motolillbörligt utnyttjande av annans förelagshemlighet e.d. 85 Kommittéer:Justitiedepartementet Del II Ju: 11 möjligi alt etl förbud bör kunna meddelas endasl ianslulning till handlingar som anses böra beläggas med straff.