prop · G3032 · 1979-12-31 00:00:00 — Ersättning till annan än part för tillhandahållande av skriftlig handlingutgår dock alllid av allmänna medel. Den som uppsåtligen bryter mol förbehåll eUerförordnande, som med- 1979/80:2 Del A delatsmed stöd av 19 eller 4 3 §, dömes lill böler eller föngelse i högsl , omej gärningen är belagd med straff i . Densom utan giltigt skäl röjer vad. som enligt rättens förordnande ej fåruppenbaras dömes till böler. Sökande, klagande eller annan part har rätl atl la del av det som tillförts målet med de begränsningar som följer av 14 kap. 5 § sekrelesslagen (1979:000) Sökande,klagande eller annan part har rätt atl la del av del som tillförts målet med debegränsningar som följer av 39 § andra stycket lagen (1937:249) ominskränkningar i rätten aU utbekomma allmänna handUngar eller av denna paragraf Rätten får vägra att lämna ut annal material än aUtnän handUng undersamma förutsättningar som enligt nyssnämnda lagrum gäUer beträffande aUmänhandling. Lämnas sådant material ut, skaU rällen om det behövs göra förbehåU ifråga om hur det får användas. Har rällen vägrat au lämna ul handling eller annat som tillföllsmålet, skall rätten på annal sätt upplysa parten om Innehåltet i materialet, iden mån det behövs för att han skaU kunna ta till vara sin rätt och det kan skeutan allvarlig skada for del intresse som föranlett vägran atl lämna utmaterialet. Rätten skaU vid behov förordna alt den som erhåller sådanupplysning ej får obehörigen yppa vad han fått veta. Dennalag träder i krafl . Prop.1979/80:2 Del A Inledning 46 Närvarande:statsminislem , ordförande, och statsråden , ,, , , , , , , , ,De , , , , med förslag till sekretesslag, m. m. Denenskildes rätt att ta del av myndigheternas handlingar har länge varitgrundlagsfäst i vårt land. De centrala reglerna på områdel finns f n. i 2 kap.i 1949 års tryckfrihetsförordning (TF, omtryckt 1976:955). De begränsningar irällen alt f tillgäng till allmänna handlingar som har befunnits nödvändiga hartagits in i lagen (1937:249, omtryckt 1977:1029, ändrad senast 1978:353) ominskränkningar i rätten all utbekomma allmänna handlingar, den s. k. sekrelesslagen(SekrL), och i vissa därtill anslutande författningar. Riksdagenantog ett nytt 2 kap. i TF (prop. 1975/76:160, KU 1975/ 76:48, rskr1975/76:324, KU 1976/77:1, rskr 1976/77:2, SFS 1976:954) på gmndval av förslagi betänkandet (SOU 1975:22) Lagom allmänna handlingar vilket hade avgivits avden tillkallade offentiighels- och sekre-lesslagstiftningskommitlén()'. De nya reglerna trädde i kraft . Detförutsattes i samband med dessa ändringar i TF atl de skulle kompletteras mednya reglerom handlingssekretess som skulle ersätta SekrL. Huvuddelen av nämnda betänkande avser också etl förslag till en lag med sådanabestämmelser, benämnd lag om allmänna handlingar (LAH). lade också framförslag till vissa följdändringar, bl. a. i rällegångsbalken. 'Ledamöter vid utredningsarbetets avslutande justitiekanslern ,ordförande, riksdagsledamoten , departementssekreteraren , riksdagsledamoten , chefredaktören ,riksdagsledamoten och hemmansägaren . Prop.1979/80:2 Del A Inledning 47 Allmänhetensmöjligheter att få insyn i den offentliga förvaltningen är beroende inte baraav reglerna om allmänna handlingars offentlighet utan också av de bestämmelsersom reglerar de offentliga funktionärernas möjligheter alt lämna uppgifter påannal sätt än genom utlämnande av allmänna handlingar. I 2 kap. 1 § i 1974 årsregeringsform (RF, omtryckt 1976:871) fastslås en principiell yttrandefrihetför varje medborgare. Denna yttrandefrihet innefallar bl. a. frihet all lämnasådana uppgifter och upplysningar som en offentiig funktionär får kännedom omi sin tjänsteutövning. RF medger emellertid all yttrandefriheten begränsas bl.a. genom regler om tystnadsplikt. Sådana regler finns för de offentligafunktionärernas del f n. utspridda i etl stort antal författningar. Frågan omden framtida utformningen av tyslnadspliktsregleringen har utretts av ensärskild kommitté, tyslnadspliklskommillén (TK)', som tillkallades i maj år1975. I sitt betänkande (SOU 1975:102) Tystnadsplikt och yttrandefrihet ladekommittén fram ell förslag till lag om offentliga funktionärers tystnadsplikt(LOFT), som i princip skulle ersätta alla de tystnadspliktsregler på områdetsom återfinns i olika specialförfattningar. Etlviktigt inslag i den reglering som värnar om offentiighetsprincipen är debestämmelser som privilegierar meddelande av uppgifter för publicering imassmedierna. Dessa bestämmelser innebär bl. a. all ett uppgiftslämnande somnormalt är all betrakta som brott mol lystnadsplikt i vissa fall blirslraffrilt om uppgiften lämnas for publicering. De gmndläggande bestämmelsernaom denna s. k. meddelarfrihet finns i 7 kap. 3 § TF. På förslag av den år 1970tillkallade massmedieutredningen (MMU, SOU 1975:49) och av TK beslutaderiksdagen bl. a. om ny lydelse av denna paragraf (prop. 1975/76:204, KU1975/76:54, rskr 1975/76:394, KU 1976/77:1 rskr 1976/ 77:2, SFS 1976:955).Också denna gmndlagsändring trädde i kraft . Reglerna iparagrafen innebär, såvitt här är av intresse, atl den, som i slrid med enbeslämmelse om tystnadsplikt lämnar ell meddelande för publicering i tryckteller därmed jämställd skrift eller, ulan alt vara publiceringsansvarig, t. ex.i egenskap av författare medverkar lill framställning, som är avsedd allinföras i sådan skrift, får fällas till ansvar för detla bara om gärningen varuppsåtlig och den åsidosatta tystnadsplikten finns angiven i en särskild lag. Ilagen (1977:1035) om ansvar på tryckfrihetsförordningens område för brott mottystnadsplikt (ändrad 1978:481), som trädde i krafl , anges ivilka fall en föreskrift om tystnadsplikt skall bryta igenom meddelarfriheten. Dethar under departementsberedningen av OSK:s och TK.s förslag visat sig all detknappasl går all få lill stånd en tillfredsslällande sekrelessreglering om manbibehåller den nuvarande åtskillnaden mellan regler om handlings- I Ledamöter hovrättslagmannenErik , ordförande, riksdagsledamoten ochriksdagsledamoten . 1979/80:2 Del A Gällande räu m. m. sekretessoch bestämmelser om tystnadsplikt. På grund härav har en promemoria upprättatsinom , promemorian (Ds Ju 1977:1 och 11)Handlingssekreless och tystnadsplikt. Denna innehåller förslag till en nysekretesslag som reglerar såväl handlingssekretess som tystnadsplikt och somdessutom anger i vilka fall meddelarfrihet inte skall föreligga. Promemorianinnehåller också förslag till vissa följdändringar i (RB) ochbrottsbalken (BrB). De vid promemorian fogade lagförslagen bör fogas lillprotokollet som bilaga 1. En sammanställning av remissyttrandena bör fogas tillprotokollet som bilaga 2. betänkande (SOU 1977:40) Socialtjänst ochsocialför-säkringslillägg behandlas vissa frågor om handlingssekretess,tystnadsplikt och socialregister. Betänkandet har remissbehandlats. En inomsocialdepartementet upprättad sammanställning av remissyttrandena i dessadelar bör fogas lill protokollet som bilaga 3. Fråganom lagstiftning på grundval av departementspromemorian bör nu tas upp lillbehandling. Den nu aktuella lagstiftningen kräver följdändringar i ett stortantal lagar som innehåller bestämmelser om tystnadsplikt. Jag avser atlåterkomma lill denna fråga vid etl senare lillfälle. 2Gällande rätt m. m. Svenskrättskipning och förvaltning präglas av ålder av offentlighetsprincipen.Allmänheten och massmedierna har en vidsträckt insyn i de offentliga organensverksamhet. Denna ordning får sill rättsliga innehåll genom tre komplex avregler. Avstörst betydelse är den i 2 kap, TF fastlagda principen om allmänna handlingarsoffentlighet. Principens närmare räckvidd bestäms genom den undantagsregleringsom med stöd av TF är upptagen i SekrL och i därlill anslutande författningar, Slor roll för möjlighetemalill insyn i den offentliga verksamhelen spelar också den information somtjänstemän och andra offentliga funktionärer kan lämna på annal sätt än genomalt förete allmänna handlingar, t, ex, muntligen. Gränserna för denna deoffentliga funktionärernas yttrandefrihet dras genom den rättsliga regleringen avderas tystnadsplikl, IRF är fastslaget atl regler om tystnadsplikt innebär en begränsning i denmedborgerliga yttrandefriheten. Deoffentliga funktionärernas lystnadsplikt är snävare än annars när fråga är ommeddelande för offentliggörande i pressen eller i övrigt i tryckt skrift elleri radio eller TV, Denna särbehandling, som kommer till uttryck i TF och iradioansvarighelslagen (1966:756, ändrad senast 1978:477), fär sin förklaring Prop.1979/80:2 Del A . -..Gällande räu m. m. avden vikt som tillmäts meddelanden för offentlig debatt och allmän upplysning isamhälleliga angelägenheter. Deäldsta anorna har den form av offentlighet som förekommer vid de beslutandeförsamlingarna och vid domstolama, förhandlingsoffenllighelen. Offentlighetenvid kammarsammanlräden regleras i riksdagsordningen. Molsvarandebestämmelser finns i kommunallagama för de beslutande kommunalaförsamlingarnas del. Av RB framgår atl de allmänna domstolarna som regelhandlägger sina mål vid förhandlingar. Dessa är med snävt begränsade undanlagoftentliga. Principen om domstolsförhandlings offentlighet anges numera också iRF. Somframgår av det sagda ulgör handlingssekreless och tystnadsplikt olika former avbegränsning i offentlighetsprincipen. Dessa två slag av inskränkningar skyddarsamma iniressen och har även i övrigi nära samband med varandra. I denkonstitutionella lagstiftningen behandlas emellertid, som framgått,handlingssekretessen som en del av regleringen av tryckfriheten, medantystnadsplikten ses som en begränsning av den allmänna medborgerligayttrandefrihet som slås fast i RF. I fräga om uppbyggnad och utformning skiljersig f n. de två regel komplexen radikalt från varandra. Somhar nämnts i inledningsavsnitlet har beslutat nya regler i TFom allmänna handlingars offentlighet. Ändringarna baserar sig på förslag somhar lagts fram av i betänkandet Lag om allmänna handlingar. Den nyagrundlagsregleringen stämmer i sina huvuddrag överens med den föregående, som isin tur uppvisar kontinuitet med vad som ursprungligen föreskrevs i vår äldstatryckfrihetsförordning, TF. I2 kap. 1 § TF anges nu all varie svensk medborgare lill främjande av ett frittmeningsutbyte och en allsidig upjilysning skall ha rätt all la del av allmännahandlingar. Enligt 2 § får denna rätt emellertid begränsas, men endasl medhänsyn till vissa uppräknade skyddsinlressen. Dessa är 1, rikels säkerhel ellerdess förhållande lill annan stat eller mellanfolklig organisalion, 2, rikelscentrala finanspolitik, penningpolitik eller valutapolitik, 3. myndighelsverksamhet för inspektion, kontroll eller annan lillsyn, 4. intresset attförebygga eller beivra brott, 5. del allmännas ekonomiska intresse, 6. skyddet för enskilds personliga eller ekonomiskaförhållanden och 7. intresset all bevara djur- eller växtart. I2 § andra och tredje styckena anges i vilka former begränsningar ihandlingsoffentligheten får ske. Begränsning skall sålunda anges noga ibeslämmelse i en särskild lag eller, om så i visst fall är lämpligare, i annanlag vartill den särskilda lagen hänvisar. Efter bemyndigande i sådanbestämmelse får dock regeringen genom förordning meddela närmare föreskrifterom bestämmelsens tillämplighet. Kravet på noggrant angivande hindrar inte allriksdagen eller regeringen i sekretessbestämmelse tilläggs befogenhet atl efter 4 1979/80. Prop.1979/80:2 Del A Gällande rän m. m. omsiändigheternamedge all viss handling lämnas ul. Handlingsoffentlighetenbegränsas alltså genom den lagstiftning som åsyflas i 2 §. En annaninskränkning i principen ligger i begreppet allmän handling. För all enhandling skall vara allmän krävs atl den förvaras hos myndighei. Men dessutomfordras atl den är alt anse som inkommen lill eller upprättad hos myndighei (3§). En handling anses som regel upprättad först när den har expedierats, närdel ärende lill vilket den hör har slutbehandlats eller när den annars harfärdigställts (7 §). Vissa särskilda regler i 2 kap. TF begränsar ytteriigarekretsen av handlingar som skall anses som allmänna. TF finns vidare bestämmelser bl. a. om sättet för utlämnande av allmänhandling, om prövning av framställning om att få ut sådan handling och om rättatt överklaga avslagsbeslul. Begränsningarnai handlingsoffentligheten anges som nämnts i SekrL med anslutandeförfattningar. Lagen bör fogas till protokollet som bilaga 4. SekrL innehålleri ett femtiotal paragrafer en ingående uppräkning av fall då allmännahandlingar får hållas hemliga. I allmänhet har bestämmelserna också deninnebörden alt handlingarna skall hållas hemliga. Sekretessen är i regel knutentill viss myndighei, lill viss typ av ärenden eller till visstverksamhetsområde. En och samma paragraf tillgodoser i en del fall flera olikasekrelessändamål. - Efter sin tillkomst har lagen blivit föremål för enbelydande påbyggnad. Genom ändringar som trädde i krafl harSekrL anpassats till det nya 2 kap. TF (prop. 1977/78:38, KU 1977/78:19, rskr 1977/78:77). Ifråga om flera viktiga grupper av handlingar ger SekrL regeringen möjlighel attupprätthålla sekretess inom vissa allmänt angivna gränser. I dessa fall finnsden närmare regleringen i s, k, sekretesskungörelser, F, n, finns sjusekretesskungörelser på försvarets område och en, den s, k, civilförvaltningenssekreiesskungörelse (1939:7, omtryckt 1977:1141, ändrad senast 1978:503, CSK),på det civila områdel, ISekrL finns en paragraf som anger domstols möjlighet att från annan myndigheiinfordra hemlig handling som kan antas vara av betydelse som bevis, I övrigtsaknas emellertid i SekrL föreskrifter som i sekreiesshänseende reglerarförhållandel mellan myndigheter inbördes. Underförarbetena lill den nu gällande TF uttalades att spörsmålet om en revision avsekretesslagstiftningen på grundval av de erfarenheter som hade vunnits efteranlagande av lagstiftning borde tas upp särskilt. För detta ändamåltillkallades offentlighetskommittén (OK), Kommittén utarbetade endiskussionspromemoria med utkast lill författningsbesläm-melser(se SOU1966:61), Sitt egentliga förslag presenterade OK i betänkandet (SOU 1966:60)Offentlighet och sekretess. Mot bakgrund av den kritik som kommitténs förslagutsattes för beslöts all ytteriigare utredning skulle äga rum innan nylagstiftning om handlingsoffentlighet och handlingssekretess kunde föreläggasriksdagen. Den nya utredningen uppdrogs åt , om allmänna handlingar innehöll, förutom förslag Prop.1979/80:2 Del A ,,..,Gällonde räu m. m. lillnya grundlagsbestämmelser om allmänna handlingar, främst förslag lill en ny lagom allmänna handlingar, LAH, avsedd alt träda i stället för SekrL, Regleringen i denföreslagna lagen innebär i vissa hänseenden en förstärkning av sekretesskyddet,i andra upphävande av nu gällande sekretess, Förslagel har disponerats på ettannal sätt än gällande sekretesslag. Sålunda har bestämmelserna i forsla handgrupperats i avsnitt i anslutning till de sekrelessändamål som anges i gmndlagen.Inom varje sådanl avsnitt är bestämmelserna uppdelade med hänsyn till berördamyndigheter och ärendetyper, LAH upptar enligtförslagel också vissa andra föreskrifter än materiella sekretessregler. Sålundaföreslås bestämmelser om registrering av allmänna handlingar, om tystnadspliklom innehållet i hemlig handling, om besvär över beslul alt vägra utlämnandesamt om sekretessen mellan myndigheter. Remissinstanserna har ifråga om del sakliga innehållet i sekretessbestämmelserna fört fram kritik imånga enskildheter. Enighet har dock rått om att förslagel i denna del är ägnatall läggas lill grund för lagstiftning, I fråga om lagens disposition harmottagandet under remissbehandlingen vant genomgående positivt, 1 prop, 1975/76:160 (s,81) förklarade dåvarande justitieministern all han ansåg att OSK:s förslag tilllag om allmänna handlingar i både formellt och sakligt hänseende kunde i detväsentliga läggas till grund för lagstiftning, Medanhandlingssekretessen är inordnad i ett genomtänkt regelsystemuppvisar regleringen av tystnadsplikter i offentlig verksamhet ell högstsplittrat mönster, Detla sammanhänger med den konstitutionella ordning somgällde , Enligt RF kunde sålunda tystnadsplikt föreskrivasgenom författning på vilken konstitutionell nivå som helst.Tysinadsplikisföreskrifter finns därför - fömlom i lag - i kungörelser ochinstruktioner, i kommunala reglementen och i myndigheters arbetsordningar. Entystnadsplikl kunde också uppkomma utan uttrycklig föreskrift i författning. Ensådan tystnadsplikt betecknas vanligen som oreglerad. Särskilt stor praktiskbetydelse hade det alt uppgifter i en allmän handling, som föranledde atlhandlingen enligt SekrL skulle hållas hemlig, ansågs vara omfattade avtystnadsplikt, även om del inte fanns någon särskild föreskrift omtystnadsplikt. Tystnadsplikl ansågs vidare kunna uppkomma genom ellmyndighetens eget beslut för särskilt ärende eller särskild grupp av ärendeneller genom en tillsägelse av överordnad. Det har också hävdats atttystnadsplikt i vissa fall följde av tjänstens beskaffenhet eller "sakensnatur". F.n. finns tystnadspliklsföreskrifler som gäller offentliga funktionärer i etl 1979/80:2 Del A Gällande rätt m. m. hundratallagar och i ungefär lika många av regeringen beslutade författningar. Enförteckning över föreskrifterna bör fogas lill protokollet som bilaga 5.1flertalet av dessa föreskrifter används ullryck såsom "obehörigen"eller "i olrängl mål" för all beskriva tystnadspliktens räckvidd. Införandelav den nya RF medförde vikliga förändringar i rättsläget såvitt gällerregleringen av tystnadsplikt. Sålundaär med den innebörd som RF ger åt begreppet yttrandefrihet tystnadsplikt föroffentliga funktionärer alt se som en begränsning i denna frihet. Härav följeri sin tur att tystnadsplikt, liksom andra inskränkningar i de medborgerligafri- och rättigheterna, kan göras gällande av det allmänna endasl medförfallningsstöd. I avsaknad av särskild övergångsbestämmelse i RF kan därförinte de fömt nämnda, s. k. oreglerade tystnadsplikterna, inräknat den som avserinnehållet i hemlig handling, upprätthållas efter ingången av . RF:sregler på områdel bör, som också TK har framhållit, vidare ges den tolkningenatl tystnadsplikl i offentliga anställningar inte kan åläggas genom avtal. RFinnebär vidare atl den tidigare friheten alt i författning på vilkenkonstitutionell nivå som helst föreskriva tystnadsplikl har upphört. Primärtligger kompetensen hos . För atl regeringen i stort skulle behållasvid tidigare möjligheter alt förordna om tystnadsplikt för offentliga funktionärerinfördes emellertid i 8 kap. 7 § RF en särskild delegationsregel enligt vilkenregeringen efter bemyndigande i lag genom förordning kan meddela föreskrifterom förbud alt röja sådant som någon har erfarit i allmän ijänsi eller underutövande av tjänsteplikt. Möjlighel öppnades också för vidare-delegation tillförvaltningsmyndighet eller kommun. Enligt punkt 6 i övergångsbestämmelsernalill RF behåller äldre lyslnadspliklsföreskrifter i författning sin giltighettills vidare, oberoende av vilket organ som har beslutat dem. 1975:8 om följdlagstiftning med anledning av den nya regeringsformensbestämmelser om normgivning förelade den dåvarande regeringen ellförslag lill lag om offentliga funktionärers tystnadsplikl. Syftet medförslaget var att göra del möjligt att i del väsentliga behålla tidigarerättsläge på lyslnadspliktsområdet. Förslaget innehöll i huvudsak delegalionsbeslämmelser.En av dessa avsåg all ge regeringen möjlighet all generellt förbindahandlingssekretess med tystnadsplikt. I betänkande med anledning avpropositionen (KU 1975:10) förordade konstilutionsulskoltel en utredningrörande lystnadsplikter. Enligt ulskotlel borde i utredningsarbetet ingå altinventera, klassificera och rättsligt systematisera tystnadsplikterna samt attmot denna bakgmnd göra principiella överväganden med sikte på en framtidareglering. Ulskotlel förordade vidare alt lagstiftningen om de offentligafunktionärernas tystnadsplikl borde uppskjutas i avvaktan på kartläggningen avtystnadsplikterna och resultatet av det utredningsarbete Prop.1979/80:2 Del A .- Gällande räu m. m. sombedrevs av MMU, och fri- och rättighelsulredning. Del framlagdalagförslaget avstyrktes därför. loljde utskottet (rskr 1975:62). Medanledning av beslut tillkallades TK. 1 sitt fömt nämnda belänkandehar kommittén lagt fram förslag till en lag om offentliga funktionärerstystnadsplikt, LOFT. I denna lag har TK fört samman föreskrifterna omtystnadsplikt i offentlig verksamhet. Regleringen i lagen är nära anknuten lillbestämmelserna om allmänna handlingars offentlighet och inskränkningar däri.Kommittén har byggt på OSK:s förslag lill LAH. Föreskrifterna omhandlingssekreless får enligt betydelse bl. a. därigenom alt deuppgifter i hemlig handling som utgör gmnd för hemlighållandet skall omfattasav tystnadsplikt. Beslämmelserna i förslaget är uppbyggda efterskyddsintressen. I begränsad omfattning medges all regeringen genom förordninganger tillämpningsområdet för en tystnadsplikts-bestämmelse. Någol utrymme försubdelegering till förvaltningsmyndighet eller kommun öppnas inte. TKföreslog ändringar av tystnadspliklsbestämmelser i etl stort anlal lagar.Ändringarna är i huvudsak av leknisk natur och innebär att hänvisningar görstill föreskrifter i LOFT. LOFT innehåller ett antal inledande bestämmelser somanger lagens tillämpningsområde, tystnadspliktens principiella innebörd, dessräckvidd i förhållande lill annan myndighei, tystnadspliktens fortspridning medöveriämnad uppgift, m. m. Flertaletremissinstanser ansåg atl LOFT kunde läggas lill grund för lagstiftning. Avannan åsikt var emellertid bl. a. JK och JO, som båda fann alt nya övervägandenvar påkallade. Åtskilliga instanser efteriyste en närmare samordning avregleringen av handlingssekreless och tystnadsplikt i allmän verksamhet, ochell anlal av dem förordade gemensam reglering i en enda lag. SedanTK:s förslag lades fram har på grundval av betänkandet (SOU 1975:75)Medborgeriiga fri- och rättigheter av fri- och rättighelsulredningbeslutat ändringar i RF:s rälligheisreglering(prop. 1975/ 76:209, KU1975/76:56, rskr 1975/76:414, KU 1976/77:1, rskr 1976/77:2). Ändringarna harträtt i kraft . De rubbar inte den dittills gällandeordningen i fråga om kompetensen att besluta föreskrifter om tystnadsplikt föroffentliga funktionärer. Däremot har i 2 kap. RF införts nya bestämmelser som isak anger ramar för möjligheterna atl begränsa olika fri-och rättigheter, blanddem yttrandefriheten. Sålunda föreskrivs i 12 § andra slyckel bl. a. attbegränsning får göras endast för atl tillgodose ändamål som är godtagbart i elldemokratiskt samhälle. Begränsning får vidare aldrig gå utöver vad som ärnödvändigt med hänsyn till det ändamål som har föranlett den och ej hellersträcka sig så långt att den ulgör ett hot mot den fria åsiktsbildningen såsomen av folkstyrelsens grundvalar. För yttrandefrihetens ochinformationsfrihetens del anges i 13 § att begränsning får beslutas 1979/80:2 Del A Promemorieförslaget 54 medhänsyn till rikels säkerhet, folkförsörjningen, allmän ordning och säkerhel,enskilds anseende, privatlivets helgd eller förebyggandel och beivrandet avbrott. Vidare får friheten all yttra sig i näringsverksamhet begränsas. 1övrigi får begränsningar i de nämnda friheterna ske endast om "särskillviktiga skäl" föranleder det. Vid bedömande av vilka begränsningar somsålunda får ske skall särskill beaktas viklen av vidaste möjliga yttrandefrihetoch informationsfrihet i politiska, religiösa, fackliga, vetenskapliga ochkulturella angelägenheter. Deår 1976 slutligt antagna ändringar i TF, som gjordes på grundval av förslag avMMU, innebär alt en ny teknik införts för all reglera förhållandet mellan å enasidan friheten att lämna meddelanden för offentliggörande i tryckt skrift och åandra sidan tystnadsplikt. Enligt 7 kap. 3 § TF gäller att endast tystnadspliktsom är angiven i en särskild lag har försteg framför meddelarfriheten.