prop · G30361 · 1979-12-31 00:00:00 — Finnes för undersökningen nödigt alt insjuknat djur nedslaklas, ägerveterinären efter inhämtande av lantbruksstyrelsens medgivande därom förordna.Intill dess resultatet av undersökningen föreligger, må djurägare icke ividare mån än veterinären medgiver förfoga över insjuknat djur eller dessprodukter. Veterinär skall, där Konungen så föreskrivit,förklara ställe, varest sjukdom som avses i denna lag förekommer ellermisstankes förekomma, spärrat, och åligger del för sådanl fall veterinären altenligt av lantbruksstyrelsen utfärdade anvisningar och föreskrifter anbefallaisolering och meddela förbud atl från stället bortföra djur, som kunnaangripas av sjukdomen, och mjölk ävensom i övrigt vidtaga nödiga åtgärder lillförhindrande av smittspridning. Har mellan ställe som i nästföregående stycke sägs ochannat ställe, där djur finnas som kunna angripas av sjukdomen, förekommit sådanberöring att fara för smittas överförande föreligger, skall veterinär tillika,där Konungen så föreskrivit, förklara sistnämnda ställe spärrat samtbeträffande detsamma meddela föreskrifter och vidtaga åtgärder som sagts. Har sjukdom, på grund varav ställe förklarats spärrat,befunnits icke förekomma, skall förklaringen upphävas. I annat fallskall förklaringen gälla, intill dess del spärrade stället jämlikt 4 §förklarats smittat eller misstänkt för smitta. 4 § 1 mom. Länsstyrelse skall, då sjukdom som avses idenna lag inträf far inom länet eller då del är skälig anledning till antagande att dylik sjukdom inom länet förefinnes, där Konungen så föreskrivit, förklara ställe, varest sjukdomen inträffat eller misstankes förefinnas, jämte om- kringliggande område i den utsträckning som prövas erforderlig smittat eller misstänkt för smitta. 1 samband därmed ankommer på att enligt av lanlbruksslyrelsen utfärdade anvisningar och föreskrifter dels anbefalla isolering av det smittade eller för smitta misstänkta stället eller området ävensom meddela förbud atl begagna betesmark och att tiU smit tat eller för smitta misstänkt stäUe eller område införa djur, som kunna angripas av sjukdomen, eller från sådant stäUe eller område utföra djur eller mjölk eller andra produkter eller varor, som kunna bidraga till spri- 1979/80:61 23 dande av smitta, dels ock utfärda de övriga bestämmelser,som finnas påkallade till förekommande och hämmande av sjukdomen. Har ställe eller område förklarats smittal av sjukdom somavses i denna lag, ankommer det på att enligt av lanlbruksslyrelsenutfärdade anvisningar och föreskrifter dels förklara omkringliggande områdeför skyddsområde, dels ock i samband därmed förbjuda att, såviti icke tillståndi den ordning lantbmksstyrelsen bestämmer meddelats, till området införaseller inom området från gård till annan förflyttas djur. som kunna angripas avsjukdomen, eller atl utan dylikt tillstånd därifrån utföras djur eller delar avslaktade djur, som medföra särskild fara för spridande av smitta, eller varor,som kunna medföra dylik fara. 2 mom. Har sjukdom, varav ställe eller område förklaratssmittat, upphört och föreskriven smittrening ägt rum, skall länsslyrelsen ienlighet med bestämmelser, som utfärdats av lanlbruksslyrelsen, förklaraområdet fritt från smitta, och skaU, därest omkringliggande område förklaratsför skyddsområde, sådan förklaring, där den ej tidigare upphävts, samtidigtupphöra atl gälla. Har å ställe eller inom område, som förklarats misstänktför smitta, därvid åsyftad sjukdom befunnits icke förekomma, skall länsslyrelsenomedelbart förklara området ej längre misstänkt för smitta. 5 § Inträffar sjukdom som avses i denna lag, målantbruksstyrelsen, där Konungen så föreskrivit, för sjukdomens hämmande besluta, att ned- slaktning eller dödande antingen av hel besättning, i vilken smitta inkom mit eller misstankes hava inkommit, eller ock av vissa sjuka eller för sjukdom misstänkta djur skall äga rum. Till förekommande av smittas spridande må lantbruksstyrelsen i den utsträckning som prövas erforderlig Jämväl förordna om dödande av mindre husdjur, såsom fjäderfän, kaniner, hundar och kaltor, oaktat de icke äro angripna av sjukdom eller därför misstänkta. Lantbruksstyrelsen må till förekommande eller bekämpandeav i denna lag avsedd sjukdom besluta om skyddsympning eller behandling av djuroch, i den mån Konungen föreskrivit det, särskild undersökning av djur ikontrollsyfte eller för orientering om sjukdomens utbredning. Lantbmksstyrelsen tillkommer dels atl meddela förbud motinförsel eller utförsel av djur, produkter och varor, som kunna bidraga tillspridande av smitta, att gälla mellan skilda delar av riket, dels ock attutfärda erforderliga föreskrifier angående smiltrening i anledning av sjukdomsom avses i denna lag. Fjäderfä får ej hållas i ladugård på annat ställe än iutrymme som är avskilt från ladugården i övrigi på sätt lantbruksstyrelsen besiämmer. 6 § Det åliggeroffentligt slakthus ävensom annan under offentlig kontroll ställd slakleriinrätlningatl där så påkallas för nedslaktning enligt 5 § ställa lokal och personal tillförfogande ävensom atl vid sin verksamhet iakttaga de föreskrifter, som tillundvikande av smittas spridande meddelas av lanlbruksslyrelsen eller statenslivsmedelsverk. 7 § Djurägare ärskyldig att vid förrättning, som företages på grund av denna lag eller enligtdensamma meddelade bestämmelser, ställa till förfogande för honom tillgängligaarbetskrafter och redskap, som äro nödiga för förrättningen. 1979/80:61 24 Det åligger vidare djurägare att ombesörja, all djur, om vilkelsdödande Jämlikt 3 eller 5 § förordnats, avlivas samt att kropp av sådanl djureller av djur, som dött i någon i denna lag avsedd sjukdom eller efter skyddsympning,varder på sätt lanlbruksslyrelsen föreskriver oskadUgord. Djurägare och envar annan person äro i övrigi skyldiga attställa sig till noggrann efterrättelse vad för bekämpande av sjukdom som avsesi denna lag i vederbörlig ordning föreskrives, samt låla del intrång ochunderkasta sig de åtgärder, som föranledas av denna lag eller enligt densammameddelade bestämmelser. Underlåter någon atl skyndsamt fullgöra föreskrivenåtgärd, skall densamma genom länsslyrelsens försorg verkställas på denförsumliges bekoslnad. 8 § Ersättning av allmänna medel för kostnad eller förlusl,som föran lelts av stadgande i denna lag eller enligt densamma meddelade bestäm melser, utgår jämlikt föreskrifter, som Konungen utfärdar. Anspråk på ersättning som förul nämnts skall vid lalansförlust framställas hos lanlbruksslyrelsen senast från dendag anspråket uppkom. Konungen likväl obelaget all härifrån medgiva undanlag,då så finnes påkallat. Beträffande ersättning lill veterinär gäller vad särskiltär stadgat. 9 § Högsla tillsynen över åtgärder till bekämpande avsjukdom som avses i denna lag tillkommer lantbmksstyrelsen. Då särskilda skäl därtill föranleda, må Konungen förordna att i fråga om bekämpande av viss sjukdom de befogenheter och skyldigheter, som Jämlikt denna lag och enligt densamma meddelade bestämmelser ankomma på lantbmksstyrel sen, skola helt eller delvis tillkomma en av Konungen tillsatt nämnd. Länsstyrelse skall vaka över alt denna lag och enligtdensamma meddelade bestämmelser noggrant tillämpas. Det åligger hälsovårdsnämnd och polismyndighet att biträdavid nämnda lillsyn och övervakning ävensom att, där så påkallas, varabehjälpliga med undersökningar för utrönande av smittkälla och dylikt. 10 § Vad i dennalag eller enligt densamma meddelade bestämmelser stadgas angående djurägaresskyldigheter skall i lillämpliga delar hava avseende Jämväl å ställföreträdareför djurägaren. 11 § Det ankommerpå Konungen alt meddela de närmare föreskrifter, som finnas erforderiiga för lillämpningav denna lag. 12 § Till böler dömesden som uppsåtligen eller av oaktsamhet 1. bryter mot 2 §,3 § 1 mom. sisla punkten, 5 § sista stycket eller 7 §, eller 2. bryter molföreskrift eller förbud som meddelats med stöd av 3 §, 2 mom., 4 § 1 mom. eller5 § Iredje stycket. Finnes någon skyldig till brott som avses i första slyckel,får domstolen förordna att rätt till ersättning enligt 8 § helt eller delvisskall gå föriorad. Innefattar brott som avses i första stycket olovliginförsel, utförsel eller annan förflyttning av djur, produkter eller varor somkunna bidraga till spridande av smitta, skall sådan egendom förklarasförverkad, om det ej är Prop.1979/80:61 25 I stället för egendomen kan dess värde förklaras förverkat. av dom i mål omansvar för brott som avses i första styckel skall sändas till lantbmksstyrelsen. Dennalag träder i kraft Prop.1979/80:61 26 Lantbruksstyrelsens forslag till Epizootilag 1 § Denna lag gäller sådan djursjukdom som kan spridasgenom smitta bland djur eller från djur till människa och som kan få landsdels- eller landsomfattande utbredning (epizootisk sjukdom). Regeringen eller, efler regeringens bemyndigande, lantbmksstyrelsenfår föreskriva vilka djursjukdomar som enligt första styckel skall omfattas avlagen. Sådan föreskrift får innebära atl lagen helt eller delvis skall gällaäven i fråga om djursjukdom som kan anses jämförlig med epizootisk sjukdom. Lagen gäller ej bekämpning av salmonellainfektion hosdjur. 2 § Den som har anledning alt anla att epizootisk sjukdomhar drabbat djur i hans vård skall anmäla delta till distriktsveterinären eller annan veterinär på orten. Djur som har eller misstänks ha angripits av epizootisksjukdom skall hållas avskilt från friska djur. Har djuret dött skall detförvaras på avskild plats. 3 § När värdnadshavaresaknas eller denne inte kan anträffas skall skyldigheten enligt 2 § fullgörasav hälsovårdsnämnden. 4 § Har veterinäranledning atl misslänka alt epizootisk sjukdom har inträffat, skall hanomedelbart göra undersökning för att fastställa sjukdomens art. Om det ärnödvändigt för undersökningen får veterinär efter lantbruksstyrelsensmedgivande besluta atl insjuknat djur skall avlivas. 5 § Har veterinärgrundad anledning alt anta atl epizootisk sjukdom inträffat, skall han utfärdaspärrförklaring för den brukningsenhet där sjukdomen inlräffat och för brukningsenhetertill vilka smitta kan ha överförts. Spärrförklaring innebär atl föreskrifter om förbud motpersontrafik och transporter till eller från brukningsenhelen blir lillämpliga. 6 § När del är klarlagt alt epizootisk sjukdom harinträffat skall länssty relsen utfärda smitlförklaring för brukningsenhet eller område som har drabbats av sjukdomen. För alt förhindra smittspridning får förordna om kontrollområde och stallförbud. Smitlförklaring, förordnande om konlroUområde ochstallförbud innebär att föreskrifter om förbud mot persontrafik ochtransporter, tillträdesför-bud och ålgärder i övrigt för att förhindrasmittspridning blir tillämpliga. 7 § Föreskrifter som avses i 5 § andra stycket och 6 §andra styckel meddelas av regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, lantbmks styrelsen. 1979/80:61 27 8 § För bekämpning av epizootisk sjukdom får regeringeneller, efter regeringens bemyndigande, lantbruksstyrelsen meddela föreskrifter om 1. avlivning avdjur som är eller misstänks vara smittade eller djur som kan antas vara smittspridande, 2. oskadliggörandeav avlivat eller dött djur, 3. nedslaktning avdjur (epizootislakt), 4. åtgärder för smittrening, 5. skyddsympningeller annan behandling av djur i förebyggande syfte, 6. undersökning avdjur i kontrollsyfte, 7. förbud motsådan transport inom landet av djur och varor som kan leda till smittspridning. 9 § Den som innehar slakteriinrättning som är ställd underoffentlig kontroll är skyldig atl ställa lokal och personal till förfogande för avlivning eller nedslaktning av djur enligt 8 §. 10 § Den som innehar grävmaskin eller utrustning för smittreningär skyldig att efter rekvisition av tillhandahålla maskin, utrust ning och personal för bekämpning enligt denna lag. 11 § Den centrala tillsynen över efterlevnaden av dennalag och med stöd av lagen meddelade föreskrifter utövas av lantbmksstyrelsen. Läns styrelsen utövar tillsynen inom länet. skall biträda vid tillsynen och om så krävs även vid bekämpandet. får meddela föreläggande eller förbud somuppenbart behövs för alt denna lag eller föreskrifter som har meddelats medstöd av lagen skall efterlevas. I beslul om föreläggande kan länsslyrelsenutsätta vite. Underlåter någon alt fullgöra vad som åligger honom enligtdenna lag eller föreskrifter som har meddelals med stöd av lagen eller enligtföreläggande, kan förordna om rättelse på hans bekostnad. 12 § skall lämna det biträde som behövsför tillsynen. 13 § Kommun svararvid behov för mat och lillfällig inkvartering för personal som är beordrad tillsmittförklarad brukningsenhet för omhändertagande av djur eller för smiltrening. 14 § För kostnadeller föriust som föranletts av beslut enligt denna lag eller med stöd av lagenmeddelade bestämmelser kan utgå ersättning av statsmedel. Fråga om ersättningprövas av regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer. 15 § Till böter dömesden som uppsåtligen eUer av oaktsamhet 1. underlåter att göra anmälan enligt 2 §, 2. bryter mot föreskrift som meddelals med stöd av 7eller 8 §. Innefattar brott som avses i första stycket olovlig transport eller förflytt ning av djur eller vara, skaU sådan egendom förklaras förverkad, om det ej Prop.1979/80:61 28 I stället för egendomen kan dess värde förklaras förverkat. 16 §Talan mot veterinärs beslut enligt 5 § föres hos genom besvär. Talanmot lantbmksslyrelsens och länsslyrelsens beslut i andra frågor än ersällningenligt 14 § föres hos kammartätten genom besvär. Molbeslut i fråga om ersättning enligt 14 § föres lalan hos regeringen genombesvär. Beslulsom avses i första och andra styckena länder till efterrättelse, omej annat förordnas. 17 §Regeringen bemyndigas att meddela ytterligare föreskrifter i de hänseenden som avses i denna lag. Regeringen får överiåla ål myndighei alt meddela sådana föreskrifter. Dennalag träder i krafl den Genomlagen upphävs epizoolilagen (1935: 105). Prop.1979/80:61 29 Styrelsen för : Styrelsentillstyrker atl de framlagda förslagen läggs till grund för en ny epizootilag resp. en ny epizooliförordning.---- : Förslaget till ny epizoolilagsliftningtillstyrkes. i : Det föreligger behov av enförenkling av den nuvarande delvis föråldrade och relativt svåröverskådligalagtexten. Förslaget innebär bl. a. mer generellt givna bestämmelser vilketmedför atl förändringar av t. ex. bekämpningsmetodema i större utsträckning äntidigare kan lillämpas utan omfattande ändringar av lagtexten. Länsslyrelsentillstyrker i princip förslaget till ny epizootilag och ny epizooliförordning. i : har inga väsentligaerinringar mot de lämnade förslagen, vilka innebär en förenkling ochmodernisering av nu gällande bestämmelser. i : Lantbmksstyrelsen har lagtner elt mycket omfattande arbete på att modernisera epizootilagen och epizooliförordningenoch verkar atl ha lyckats utomordentligt bra. i : Förslaget innebär ihuvudsak en över arbetning och modernisering av gällande förfaltningar. Målsättningen har framför allt varit att göra texten mer lättillgänglig. Enligt bedömning har målsättningen i stort uppnåtts och förslaget tillstyrkes därför i sina huvuddrag.-- i : För egen del anserlänsstyrelsen atl en modernisering av här aktuella lagar länge varit önskvärd och alt de nu framlagda förslagen i stort sett synes täcka del krav på ramförfattning som finns i epizootisammanhang.- : Inledningsvis vill LRF anföraatt förslaget till ny epizoolilagsliftning synes väl genomarbetat. Vid ell epizooliutbrottbör del vara väsentligt lättare för berörda myndigheter m. fl. att tillägna sigoch tillämpa det presenterade förslagel. : X en särskild PM kommenterar lantbruksstyrelsenförslagen. Där framhålls bl.a. att författningarna skall vara så utformade attde lätt kan läsas av veterinärer och andra målgrupper som i sitt dagliga arbeteinte sysslar med smittskyddsfrågor. I slort sett har denna målsättning uppnåttsmed de utarbetade förslagen. Likväl kan författningarna vad gäller någrapunkter göras mer systematiska och tydliga. i : 1 särskild PM kommenterar lantbmksstyrelsenförslagen och framhåller bl. a. att författningarna skall vara så utfor- 1979/80:61 30 made atl de lätt kan läsas av veterinärer och nyamålgrupper som i sill dagliga arbete inte sysslar med smiltskyddsfrågor. Medhänsyn härtill och även renl principieUt anser länsslyrelsen atl författningamabör vara mera systematiska och tydliga. : Förslagen till ny epizootilag och epizooliförordningförefaller bl.a. innebära en modernisering av gällande bestämmelser.Socialstyrelsen anser emellertid inte de nya editionerna tillräckligt anpassadetill tidens krav på samordning meUan veterinär- och humanmedicin. Då en deldjursjukdomar även angriper människa, de s. k. zoonoserna, och vissa sjukdomarhos människa kan överföras till djur bör så långt möjligt en samordning avbestämmelserna i å ena sidan epizootilag (och -förordning) och å andra sidan smiltskyddslag(och -kungörelse) komma till stånd. En dylik samordning kan möjligenaktualisera ändringar även i smitt-skyddsbeslämmelserna. Enligt smitlskyddslagensbestämmelser har landels hälsovårdsnämnder odelat ansvar för bekämpningen avsmittsamma sjukdomar inom kommunen. ansvar måsle då gälla även zoonoser.Med hänsyn härtill är anmälningsförfarandel i 2§ epizootilagen ofullständigt.En sådan komplettering bör göras att överensstämmelse medanmälningsförfarandet enligt smitlskyddslagens och -kungörelsens bestämmelseruppnås. Vidare synes föreliggande förslag vara onödigt cenlralstyrt jämfört medmotsvarande bestämmelser i smiltskyddslag och -kungörelse varför vissförenkling bör ske. Sammanfattningsvis vill framhålla viktenav att i förslagen till ny epizootilag och -förordning söka formalisera ochstärka den koordination mellan veterinär- och humanmedicin, som redan finns ochsom genom aktuell zoonosforskning visat sig alltmer väsentlig. Härvidlag bordepå lokal nivå hälsovårdsnämndens ställning stärkas, inte blott somtillsynsmyndighet, utan som aktiv och koordinerande part i bekämpandet avsmittsamma sjukdomar såväl till skydd för människor som djur. Statsepizootologenbör tilldelas motsvarande funktion som slatsepidemiologen, innebärande ocksåökade resurser i såväl det aktiva epizootibekämpandet som för utveckling ochforskning. Under hänvisning lill det ovanstående vill förorda en överarbetning av föreliggande förslag och medhänvisning till vikten av samordning mellan å ena sidan epizootilag och-förordning och å andra sidan smittskyddslag och -kungörelse föreslå att humanmedicinskexpertis deltar i denna. Kammarrätten i : När en lagstiftning moderniserasbör hänsyn tas till annan lagstiftning som ägt rum . Före enrevision bör också åtminstone kortfattat redovisas vilka erfarenheter somföreligger från den nuvarande lagsiiftningens tillämpning. Lantbmksstyrelsenhar i sin framställning knappasl berört dessa förhållanden. Väsentliga delar avförfaltningsförslagen innebär nyheter som inte ens kommenterats av styrelsen.Kammarrätten finner del olillfredsställande alt en viktig lagstiftning med storbetydelse för den enskildes rättssäkerhet skall gmndas på ett så bräckligtunderlag som det föreliggande. Remissinstanserna har icke fått entillfredsställande grund för sitt ställningstagande. F.n. finns dels epizoolilagsliftning, dels särskild lagsliftningrörande bekämpande av salmonella hos djur. Del finns enligt kammarrättens me- 1979/80:61 31 ning ett sådanl samband mellan dessa förfallningskomplexall de vid en reformering bör behandlas . Det leder till missförståndoch byråkrati om man har olika regler i så näraliggande ämnen. Det kanmöjligen också finnas skäl all inarbeta bisjukdomslagen (1974: 211) i engemensam lagstiftning. Kammarrättenvill också rikta uppmärksamheten på smitlskyddslagen (1968: 231) och lagen(1956: 293) om ersättning åt smittbärare. Del finns all anledning att samordnaen ny epizoolilagsliftning med reglerna i dessa lagar. a. lorde det varafullt tänkbart atl ersättningssystemet för smittbärare också kan användas förden som inte kan beredas arbete på gmnd av förbud enligt epizoolilagstiftningen. I enframtida epizoolilagsliftning bör i enlighel med vad som föreskrives i 8 kap. 3§ regeringsformen klart anges vilka möjligheter till ingrepp mot enskilda somföreligger vid epizooti samt de skyldigheter som åligger den enskilde ochkommunerna. Vidare bör framgå vilken rätl till ersättning enskilda och kommunerbör ha vid ingrepp på grund av lagen. Det framlagda förslagel fyller endast iviss utsträckning de nämnda kraven. Den enskilda djurägarens skyldigheter ärsålunda - lill skillnad från vad som gäller enligt nuvarande lagstiftning -icke angivna i lagen om man bortser från vårdnadshavares skyldighel atl anmälasjukdomsutbrott. Kammarrätten anser det remitterade förslaget inte så välunderbyggt alt del kan ligga lill gmnd för lagstiftning. : Vid en inträffad epizooti ställs slorakrav på samhällets resurser. Delta är orsaken till all förslaget inrymmerväsentliga uppgifter för kommunerna. Några av dea uppgifter är nya.Omfattningen och svårighetsgraden framgår dock ej. Eftersom förslagelinrymmer flera oklarheter kan styrelsen ej tillstyrka alt del i befintligtskick läggs till grund för nya förfaltningar. En överarbetning bör ske. Härvidbör ske samråd med några kommuner (kommunkansli, hälsovårdsnämnd, socialnämnd,m.fl.). Vid en sådan överarbetning bör bl. a. detaljstuderas hur demindre kommuner, som inrymmer många och slora djurbesättningar, skall kunnafullgöra uppgifterna alt ordna med mat och logi för personal som är beordradtill smittade djurbesättningar eller brukningsenheter. Vidare bör belysas despeciella problem som uppkommer när myndighetsbeslut måste fallas i akuta lägenoch därav begränsade möjligheter att beakta de rättssäkerhelsregler som ärförvaltningslagens huvudinnehåll. En särskild uppmärksamhet bör ägnas frågan ompersonalresurser och utbildningsbehov. Epizootisk sjukdom är knappast ettklart avgränsat begrepp. Vad som enligt andra stycket är att betrakta som "Jämföriigmed epizootisk sjukdom" skulle då lika gäma kunna klassas som en sådansjukdom. Andra meningen i andra slyckel synes därför kunna ulgå. I tredje stycket sägs att lagen ej gäller bekämpning av salmonellainfektionhos djur. Denna mening borde förtydligas med en uppgift om all förifrågavarande sjukdom finns föreskrifter i särskild förordning och kungörelse.Styrelsen vill också fästa uppmärksamheten på alt sagda författningar börkompletteras med föreskrifier om ell anmälningsförfarande i likhet med vad somgäller enligt smittskyddslagen och -kungörelsen. 1979/80:61 32 i : X epizootilagen § 1 anges grundkriterierna för vilkasjukdomar som skall omfattas av lagen. I sista meningen anges att lagen dockinte gäller bekämpning av salmonellainfektion hos djur. Meningen börförslagsvis ändras till "Vid salmonellainfektion hos djur gäller särskildlagstiftning". : 1 §. Begreppet "landsdelsomfallandesjukdom" är svårtolkat, varför det bör preciseras. 3 Åtgärder mot smittspridning Styrelsen för : I § 2föreslås atl den som har anledning atl anta atl epizootisk sjukdom har drabbatdjur i hans vård skall anmäla delta till distriktsveterinären ellerannan veterinär på orten. Styrelsen förordar atl det efter ordet"" införs - i likhet med den lidigare ordalydelsen i lagen- "eller senast ". Likaså förordar styrelsen att det i§4 före ordet "anledning" införs ordet "grundad", så attordalydelsen blir "Har veterinär grundad anledning etc." De härangivna tilläggen befrämjar tillkomsten av mera avvägda åtgärder i situationer,som av naturliga skäl läll inbjuder till förhastade sådana. I § 2, stycke 2, vill man ha lagfäst atl djur som hareller misstänks ha angripits av epizootisk sjukdom skall hållas avskilt frånfriska djur. Del är önskvärt att här göra tillägget "där så befinnes lämpligl".Delta tillägg bör sedan närmare preciseras i förordningen och kungörelsen.Tillägget är nödvändigt med hänsyn till att sådana smittsamma sjukdomar kanuppträda där onödig borttransport av insjuknat djur får anses befrämja en ickeönskvärd smittspridning. Begreppet "värdnadshavare"används bl.a. i i betydelsen föräldraansvarig.