prop · G303170 · 1979-12-31 00:00:00 — Detta kommer att ställa stora krav på kärnsäkerhetsarbelet.Målsättningen för säkerhetsarbetet bör vara att så långt det överhuvud tagetär möjligt undanröja riskerna för föriuster av liv eller egendom. Enligt minmening bör såväl kraftföreiagen som tillsynsmyndigheterna sträva efter alt tilldet yttersta uppfylla målsättningen. En eventuell kärnkraflsolycka somleder till utsläpp av radioaktiva ämnen kan beröra slora delar av det svenskasamhället. Detta kräver alt samhället får avgörande inflytande överkärnsäkerhetsarbetet. Allmänhelens insyn i säkerhetsarbetet bör tillgodosesdels genom tillsynsmyndigheterna och dels genom de särskildasäkerhetskommittéer somjag återkommer till i det följande. Allmänhetens insyni säkerhetsarbetet bör enligt mitl förmenande ytterligare ökas. Statenskärnkraftinspektion har redan vidtagit ålgärder i denna riklning genom attföreslå att en särskild organisationsenhet skall handha kontakterna medallmänheten. Åven kraftindustrin har vidtagit åtgärder som aktivt skall ökaallmänhetens insyn i det kärnsäker-helsarbete som kraftföreiagen självabedriver, vilket jag redogjort för. I likhei medreaktorsäkerhetsutredningen anser jag att säkerhetsbegreppet ipraktiken har fåll en alltför snäv innebörd. Säkerheten bestäms inte bara avulformningen av tekniska system ulan också av organisatoriska, administrativaoch personella fakiorer. Utvidgningen av säkerhetsbegreppet kommer att slällaökade krav på anläggningsinnehavarna. När det gäller rollfördelning ochorganisation kan jag för egen del, när det gäller den försiärkning avkärnkraflinspektionen som efterlyses, konstatera att kärnkraflinspektionennyligen har kommit in med ett förslag till ny organisation lill regeringen. Jagskall återkomma lill delta förslag i samband med att jag behandlarinspektionens framlida verksamhet. De förslag somreaktorsäkerhetsutredningen har lagt fram angående kärnkraflinspektionensrelalioner lill kraftförelag, reaktortillverkare m.fl. bör bli föremål förytterligare sludier innan slutlig ställning tas till dem. Jag vill dock redannu beröra vissa frågor som gäller rollfördelningen inom kärnsäkerhelsområdel. Prop.1979/80:170 38 De svenska kärnkraftsreaktorernatillhör i stort sett samma generation tekniskt sett. Detta innebär alt de undersin livslängd kommer att bli föremål för i stort sett samma typ avmodifieringar för all uppfylla de gällande säkerhetskraven. En avhuvuduppgifterna på kärnsäkerhetsområdet kommer därtör att bli - förulom allsäkerställa säkerheten vid normaldrift - att utarbeta åtgärdsprogram för attanpassa kärnkraftsblocken till moderna säkerhetsföreskrifter. Ansvarei fördetta arbete, liksom ansvaret för all säkerheten på det kärntekniska områdethålls på en sä hög nivå som det är praktiskt möjligt, åvilar såvälanläggningsinnehavarna som tillsynsmyndigheterna. Det är angeläget altanläggningsinnehavarna i detta sammanhang tar sitl ansvar och säkerställer altnödvändiga resurser ställs till förfogande för kärnsäkerhetsarbetet. Jag vill understryka beträffandefrågor om rollfördelningen mellan anläggningsinnehavarna ochtillsynsmyndigheterna alt myndigheterna bör vara hell obundna gentemoianläggningsinnehavarna. Detla behöver dock inte innebära att samarbete inte kanske kring l.ex. forskningsprojekt av gemensaml intresse för parterna.Tillsynsmyndigheterna bör dock inte engagera sig i sådana projekt som de senarekan få till uppgift alt granska. Tillsynsmyndigheternas verksamhet samt deålgärder som myndigheterna föreskriver bör i framliden liksom nu finansieras avanläggningsinnehavarna. Dessa skall också svara för att de åtgärder somtillsynsmyndigheterna föreskriver med stöd av gällande lagstiftning blirgenomförda på ett liilfredsslällande sätl. Vad gäller konstruktion ochutförande bör de konsekvenslindrande åtgärderna ges större uirymme. Detta bör,som reaktorsäkerhetsutredningen har föreslagit, gälla redan vid konstruktionenav kärnkraftverk. För egen del vill jag anföraföljande vad gäller de konsekvenslindrande eller ulsläppsbegränsandeåtgärderna. Dessa åtgärder intar en central plats i diskussionen kringkärnkraftens risker. Åtgärder vid kärnkraftverken för att minska konsekvensernaav en slor reaktorolycka bör inledas. Initiativ till detta har redantagits av kärnkraflinspektionen och kraftindustrin. Jag vill understryka vad beträffarpesonalen vid kärnkraftverken och deras rekrylering och utbildning atttillbudet vid mycket illustrativt visade vad driftpersonalenskunnande betyder för säkerheten vid etl kärnkraftverk. Jag finner det viktigt att deförslag rörande utbildning av personalen vid kärnkraftverken som har framförtsav reaktorsäkerhetsutredningen genomförs. De planer för utbildning ochkompetensuppföljning som framförs av kärnkraftinspektionen svarar enligt mittförmenande väl mol vad reaktorsäkerhetsutredningen föreslagit. Kärnkraftinspektionens bedömning avvilka ålgärder som är nödvändiga alt vidta vad beträffar normaldriflenmotiverar ytterligare överväganden innan ställning kan las lill frågan. Deltorde därför f. n. inte vara motiverat 1979/80:170 39 att föreskriva att åtgärder av den typ reaktorsäkerhetsutredningenhar föreslagit för att höja säkerheten vid normaldrift, bl. a. en s. k.generalklausul, skall vidtas. Jag välkomnar detsäkerhetsinitiativ som kraftbolagen har tagit genom att inrätta Rådel förkärnkraftsäkerhet. Det är nödvädigt att vid säkerhetsarbetet i ett så litetland som tillgängliga resurser utnyttjas på bästa sätt. Jag förutsätteratt rådet och kärnkraftinspektionen kommer atl samarbeta på ett konstruktivtsätt när det gäller att ta lillvara de möjligheter som finns att höjasäkerheten vid de kärntekniska anläggningarna i . Som jag tidigareframhållit är del viktigt att upprätthålla en klar rollfördelningmellan anläggningsinnehavare och tillsynsmyndigheter. Jag anser att det ärviktigt att kraftindustrin ger största möjliga insyn i kärnsäkerhetsarbetet.Speciellt viktigt anser jag det vara att kommuner, myndigheter och andrainstitutioner på det lokala planet ges information om det pågående arbetet. Forskningsarbetet har slorbelydelse för kärnkraftens säkerhel och det är därför av största vikt attomfattande resurser avsätts till kärnsäkerhetsforskning. Jag konstaterar medtillfredsställelse att kärnkraflinspektionen nu har startat en omfattandeverksamhet för att studera olika typer av konsekvenslindrande åtgärder. I enskrivelse har kärnkraflinspektionen redovisat detforskningsprogram för säkerhetshöjande åtgärder som inleddes enligt riksdagensbeslut med anledning av prop. 1978/ 79: 115 om riktlinjer för energipolitiken(bil. I s. 72, NU 1978/79:60, rskr 1978/79:429). Programmet innehåller tolvprojekt. Av dessa räknar inspektionen med att sju kommer atl slutföras underinnevarande budgetår. Den inriktning som inspektionens kärnsäkerhetsforskningnu har fått bör enligt min mening bibehållas tills en klar bild av desäkerhetshöjande åtgärdernas betydelse har erhållits. I budgelpropositionen förbudgetårel 1980/81 (prop. 1979/80: 100 bil. 17 s. 179) har regeringen därförföreslagil att medelsramen för kärnsäkerhetsforskningen även fortsättningsvisskall bibehållas på den nivå som fastlades av enligt förslag i prop.1978/ 79:115. Under /81 avser jag att föreslå regeringen atluppdra åt inspektionen att ulvärdera forskningsprogrammets betydelse för säkerhetsarbetetvid kärnkraftverken. Först därefter är det möjligt att ta närmare ställninglill den framlida omfattningen av de forskningsinsatser somkärnkraftinspektionen bör engagera sig i inom kärnsäkerhetsområdet. Därvidmåste också säkerställas alt forskningsarbetet ges nödiga resurser. Som riktlinjer förkärnsäkerhetsarbelet bör gälla att det framgent bör inriklas framför allt påatt förebygga haverier, men att också konsekvenslindrande ålgärderfortsättningsvis skall ägnas väsentligl ökad uppmärksamhet. De avreaktorsäkerhetsutredningen framlagda förslagen bör först genomföras på dereaktoranläggningar som enligt strålskyddsinstitutets rapport kan ge upphov till de största skadorna på 1979/80:170 40 människoroch materiel vid en större reaktorolycka, dvs. kärnkraftsreaktorerna iBarsebäck och . De studier av en modifierad reaklorinneslulning medfilterkammare som har inletts av i samarbete med kraflindustrinbör fullföljas. Dessutom bör förslag till hur nu befintliga inneslutningarskall modifieras tas fram . Kärnkraftinspektionen bör inrikta sitt arbete medalt ta fram föreskrifier så att de administrativa förslag som har lagls fram avreaktorsäkerhetsutredningen, och som av kärnkraftinspeklionen bedöms somangelägna att genomföra, skall vara genomförda senast vid utgången av år 1982.Åtgärder av mer omfattande natur bör vara genomförda eller under genomförandesenasl vid utgången av . Detta gäller särskilt förbättring avreaktorinneslutningarna i . Jag vill i detta sammanhang också i korthet beröraberedskapsplaneringen mot kärnkraftsolyckor. Även om våra insalser i förstahand nalurliglvis måste inriklas på att förhindra att olyckor inträffar vidkärnkraftverken måste självfallel ändock en effekliv beredskap mol sådanaolyckor upprätthållas. Statens strålskyddsinslilul har päregeringens uppdrag sett över beredskapsplaneringen mot kärnkraftsolyckor.Institutet har i sin rapport beredskap som överlämnades i december1979 redovisat en rad förslag lill förbättringar av den nuvarande beredskapenmot kärnkraftsolyckor. Institutet har framhållit att den nuvarandeplaneringen inte syftar till all uppräithålla en beredskap mot mycket sloraolyckor. Institutet har emellertid också utrett vilka åtgärder som skulle varaerforderliga om man vill ha en handlingsberedskap för evakuering och andraskyddsåtgärder vid sådana olyckor. Enligt institutet måste ett beslut om envidgning av beredskapsorganisationens syfte fattas mot bakgrund av enhelhetssyn på risk- och beredskapsproblematiken i samhället. Ett slutligtställningstagande till frågan om en sådan vidgning av beredskapsplaneringenbör därför enligt institutet ske först efler remissbehandling. Slrålskyddsinslilutet har viktiga uppgifter när detgäller såväl arbetarskyddet som skyddet av den yttre miljön mot strålning samlberedskapsplanering. Institutet har också atl bevaka strålskyddet i sambandmed hanteringen av radioaktivt avfall. I särskild skrivelse tilljordbruksdepartementet har strålskyddsinstitutet redovisat sin bedömning avbehovet av resurser för att kunna upprätthålla en effektiv kontroll av såväl dekärnkraftverk som är i drift som de anläggningar som kommer att tas i driftsom ett resultat av folkomröstningen. Framställningen bereds f n. inomjordbruksdepartementet. har varit föremål för en omfattande remissbehandling. Chefen förjordbruksdepartementet avser att ta upp de frågor som behandlas i rapporten ianslutning till kommande energipoliliska förslag vid /81.Rapporten pekar 1979/80: 170 41 emellertid bl.a. på vissa brister i den nuvarandeberedskapsplaneringen som det är angeläget att så snarl som möjligt komma tillrätla med. Chefen för avser därför också alt snaraslpröva vissa frågor som enligt rapporten kräver skyndsamma åtgärder. a. frågor rörande personalberedskapen hos berörda myndigheter och telekommunikationerna. 3.4 Säkerhetskommittéer, m. m. I samband med folkomröstningen ikärnkraftsfrågan har föreslagits att speciella säkerhetskommittéer med lokalförankring skulle inrättas vid varje kärnkraftverk, detla för alt ökamedborgarnas insyn i kärnsäkerhets-arbetet. Säkerhetsarbetet vidkärnkraftverken bedrivs av anläggningsinnehavarna under tillsyn avkärnkraflinspektionen som även utfärdar föreskrifter rörande säkerheten vidkraftverken. Frånsett vattenfallsverket är kärnkraflförelagen aktiebolag. Närdet gäller kärnkraftinspektionen och vattenfallsverket finns en offentlig insynvia bl. a. styrelsen som är tillsatt av regeringen. Detla är inle fallet med dekärnkraftföretag som är aktiebolag. Insynen i verksamheten vid kärnkraftverkenbegränsas även med hänsyn till anläggningarnas fysiska skydd. Denna begränsninggäller dock i mycket ringa utsträckning drifttekniska säkerhetsproblem. Kärnkraftföretagen har, somjagtidigare har nämnt, inrättat elt råd för kärnkraftsäkerhet. Detta rådhar tillkommit för alt bl. a. möjliggöra en större insyn från allmänhetens sidai kraflförelagens kärnsäkerhetsarbete. Kraftföretagen har därutöver internagrupper eller kommittéer som har till uppgift att bevaka kärnsäkerhetsfrågor. För egen del vill jag anföraföljande. Det är angeläget all den insyn i kärnenergiverksamheten som redanfinns kompletteras med atl förelrädare för lokala intressen ges en garanteradmöjlighet till insyn i kärnsäkerhetsarbetet vid varje kärnkraftverk. Det ärockså angeläget med elt informationsutbyte om säkerhetsfrågor på det lokalaplanet. Mot denna bakgrund bör lokala säkerhelskommiltéer tillsältas för desvenska kärnkraftverken. Kommittéerna bör ha en nära anknytning lill berördakommuner. Jag vill ange följande angående dessa kommittéers verksamhet.Kommittéerna bör i försia hand följa säkerhetsarbetet vid resp. kärnkraftverk.Kommittéerna bör, med hänsyn till ansvarsförhållandena mellananläggningsinnehavarna och tillsynsmyndigheterna, inle ges mandat altföreskriva vilka ålgärder av säkerhetshöjande eller annan natur som skallvidtas i kärnkraftverken. De bör dock ha möjlighet att låta utförakompletlerande säkerhetsstudier. Kommittéernas verksamhel börfinansieras via avgifter som tas ut från anläggningsinnehavarna. Ramarna förverksamheten bör fastläggas av regering och riksdag i samband med denordinarie budgelbehandlingen. Prop.1979/80:170 42 finner det därför lämpligl att säkerheiskommiltéernasverksamhet finansieras över fjortonde huvudtitelns reservationsanslag Statenskärnkraftinspektion: Kärnsäkerhetsforskning. Jag avser alt återkomma till fråganom lokala säkerhelskommiltéer i samband med anmälan till tilläggsbudget I /81. I samband med folkomröslningen haräven förslag framförls om att en särskild säkerhetsstudie skall genomföras förvarje reaktor. I sitt yttrande över reaktorsäkerhetsutredningens betänkande harkärnkraftinspeklionen beröri bl. a. frågan om säkerhetsstudier. a. atl säkerhetsanalyser har påbörjats för och OskarshamnI. De beräknas vara avslutade förRinghals I och för 1 . Med de resurser som finnstillgängliga inom är det inte troligt atl fler analyser kan görassamlidigt, utan övriga reaktorer får behandlas allt eflersom personella resurserblir tillgängliga. Inspektionen har lidigare låtit genomföra en säkerhetsanalysav . Vidare lät expertgrupp för säkerhet ochmiljö genomföra en säkerhetsanalys av samt en sludie av . För egen del villjag anföraföljande. Det är angeläget att säkerhetsanalyser genomförs för alla reakloreri landet. Jag avser ta initiativ till atl kärnkraflinspektionen får i uppdragatt utarbeta en arbetsplan för genomförande av sådana studier. Inspektionenbör därvid samråda med de nämnda säkerhetskommiitéerna. 1 avvaktan på atl de nämndasäkerhetsanalyserna genomförs bör de redan nu gjorda utredningarna noggrantutvärderas och de brister i säkerheten som har påvisats ålgärdas. Det åliggerkärnkraftinspektionen att vidta åtgärder i detta syfte. 3.5 Kärnkraftinspektionens framtida verksamhet ochorganisation 3.5.1 Inriktning av kärnkraftinspektionens framtidaverksamhet Enligt instruktionen (1974:427) förstatens kärnkraftinspektion (ändrad 1977:231) åligger det inspektionen somcentral förvaltningsmyndighet bl.a. att - följautvecklingen på kärnenergiområdel, särskilt beträffande säkerhetsfrågor, - pröva frågor omtillstånd enligt atomenergilagen, - ulöva tillsynenligt atomenergilagen, - handha sådana uppgifter medavseende på kontroll av atområbränsle och särskilt klyvbart maierial som följer av internationella ålaganden och - pröva behovel av forskning ochutveckling rörande säkerheten hos nukleära anläggningar och säkerheten vid transport av klyvbart material Prop.1979/80: 170 43 samt la initiativ till sådan forskning och utveckling somrör säkerheten hos kärnkraftverk och annan nukleär anläggning, för vilkenkoncession beviljats eller koncessionsansökan ingivits, i den månsådana uppgifter ej ankommer på annan myndighet. Kärnkraftinspektionen framhålleratl ett antal fakiorer påverkar inspeklionens arbete. Sålundahar byggandet av kärnkraftverk passerat sin mest intensiva period ochverksamheten har riktals mer mot idrifttagna kärnkraftverk. Ålgärder för att tahand om det radioaktiva avfallet har sålunda alltmer aktualiserats och ökadekrav har framförls på säkerhetshöjande åtgärder och återkommande säkerhetsgranskningför de i drift varande kärnkraftverken. Reaktorsäkerhetsutredningenföreslår kompetensförändringar och resursförslärkningar för inspeklionens del. Kärnkraftinspektionen har i sittyttrande över reaktorsäkerhetsutredningen lagt fram vissa principiellasynpunkier på kärnsäkerhetsarbelet. Inspektionen framhåller härvid följande. Säkerhetsarbetet inomkärnkraftsområdel försvåras enligt inspeklionen av att det inle finns någraabsoluta mått och inte heller någon absolut värdeskala för säkerhet. Det harinle heller varit möjligt att nå enighel om någon jämförelsegrund mellankärnkraftsäkerhet och annan säkerhet i samhället. Det ställs ändå krav påsäkerhelen som kommer till uttryck genom politiska partier, folkrörelser ellerpå annat sätt. Sådana krav blir som regel allmänt hållna och sällanpreciserade. Inspektionen måste tolka sådana beslut och omsätta dem i operativatermer, vilket inspektionen anser vara en svår uppgift. Inspektionen arbetar på flera olikasätt. Ett är att tillskapa regler, bestämmelser och föreskrifter som i stortsetl läcker den verksamhet som skall tillses. Erfarenheterna har enligtinspektionen visat att ett uppfyllande av uppställda regler inte är nog föratt tillräckligt god säkerhet skall uppnås. Allmänt sett måste man söka finnaut vad som är "sund" teknik och lägga detta till grund försäkerhetsarbetet. Regler är dock fortfarande viktiga för alt ge stadga åt ochöverblick över säkerhetsarbetet. Målel för säkerhetsarbetet kanuttryckas i regler men uppfyllandet av dessa blir aldrig en garanti förtillräcklig säkerhel vid driften. En godtagbar säkerhetsnivå kan uppnås endaslgenom att man ständigt följer den tekniska utvecklingen, såväl nationellt sominternationellt, inom området och applicerar det man gemensaml har funnil varagott nog. Detla innebär att stora krav måste ställas på teknisk kompetens hosmyndigheten och kraft-företagen. Tillsynsmyndigheternas uppgifter,när det gäller kontroll av klyvbart material, styrs till övervägande del avinternationella avtal. Syftet är att garantera att materialet inte används förframställning av kärnladdningar eller på andra sätt som slår i slrid medSveriges internationella åtaganden. arbele innebär att materialinnehavarna i Sverigefortlöpande re- Prop.1979/80: 170 44 dovisar förändringar i sitt innehav tillkärnkraftinspektionen enligt regler som har föreskrivits av inspektionen.Sådana nationella regler har funnils . har dessutomgenom anslulning till ickesprid-ningsfördraget (NPT) ställt hela sittkärnenergiprogram under internalionell kontroll. Kontrollen utförs av detinternationella atomenergiorganet, (lAEA).Genom anslutning till fördraget har vidare förbundit sig att ha ettnationellt system för malerialkontroll. Målsättningen för inspeklionensarbete bör därför vara högsta möjliga säkerhel vid de kärntekniskaanläggningarna. För att möjliggöra detta bör kärnkraftinspektionen givetvis hade materiella resurser och befogenheter som erfordras. Som en följd av detta finner jagatl inriktningen av inspektionens arbete delvis måsle förändras för att möta deökade krav som ställs på kärnsäkerhetsarbetet. Som ett led i detta ingår attändra inspektionens organisation. Förslag till ny organisation har avinspektionen ingetts till regeringen. Det framtida säkerhetsarbetet inomkärnkraftsområdet bör enligt min mening bedrivas med beaktande av den utvidgadetolkning av säkerhetsbegreppet som har framförts av bl.a.reaktorsäkerhetsutredningen. De svenska kärnkraflsreaktorerna som tillhör sammageneration tekniskl sett kommer under sin drifttid att behöva bli föremål företl stort antal modifieringar för att uppfylla de säkerhetskrav som iframtiden kommer atl slällas på dem. Det är därför angeläget att arbetet medatt höja säkerheten vid de svenska kärnkraftverken intensifieras,liksom alt reaktorsäkerhetsutredningens förslag genomförs. Arbetet med att undersöka vilkamöjligheter det finns att vidta säkerhetshöjande ålgärder vid de i driftvarande reaktorerna kommer att bli en allt viktigare del ikärnkraftinspektionens arbete. Det ökade kravet på insyn frånallmänheten i kärnsäkerhetsarbetet kommer enligt mitt förmenande att ställastora krav på inspeklionen i dess arbete. Kärnkraftinspeklionen bör inte barafölja utvecklingen på kärnenergiområdet när det gäller säkerhetsfrågor, utansjälv utreda och ta initiativ till åtgärder som syftar lill att höjasäkerheten. Inspektionen bör vidare i silt arbete aktivt bidra till att geallmänheten insyn i och information om del arbele på kärnsäkerhetsområdet somförekommer i . Detla gäller inle bara del arbele som utförs avinspektionen själv utan även kraftföretagens kärnsäkerhetsarbete. Vad jag nu har anfört ominspeklionens uppgifter bör komma till uttryck i instruktionen förinspektionen. Det ankommer på regeringen att besluta i denna fråga. Prop.1979/80:170 45 3.5.2 Ny organisation för kårnkraftinspektionen Mot bakgrund av de ändradeförutsättningar för kärnkraftinspektionens arbete somjag har redogjort föroch för att på etl effektivt sätt kunna möta de ökade krav som ställs påinspektionen och som senare har kommii till ultryck i bl.a.reaktorsäkerhetsutredningens betänkande inledde inspektionen enöversyn av sin organisation. Organisationsöversynen, som görs av statskontoreti samarbete med inspektionen, är uppdelad i två etapper. Den första, sominnebär ett förslag till organisationsram, har redovisats till regeringen den Iapril 1980. Den andra etappen, vilken innefattar utformningen avdelaljorganisalionen, skall vara genomförd . I den nuvarande organisalionen ledsinspeklionen av en styrelse. Chef för inspektionen är en generaldirektör.Inspektionen är organiserad i enheler nämligen en inspektionsenhet, en tekniskenhet, en materialkontrollenhet, en avfallsenhet, en forskningsenhet och enadministrativ enhet. Till inspeklionen är som rådgivandeorgan knutna en rörande säkerhetsnormer och reaklorfrågor, om kontroll av klyvbart material samt en forskning och utveckling på kärnsäkerhetsområdet. I kärnkraftinspektionens verksamhetingår som har nämnls att dels faslställa och meddela de villkor ochföreskrifter som skall gälla för tillstånd som har givits enligtalomenergilagen, dels tillse att de meddelade villkoren och förskrifternaiakttas. Inspektionens verksamhet kan därför indelas i två huvudområden, delsen utredande och normerande verksamhet, dels en uppföljandeinspektionsinriklad kontroll av kärnenergianläggningarna. Översynen har visatatt denna principiella indelning av verksamheten bör återspeglasorganisatoriskt i två sakinriklade enheter. Inspeklionen konstaierar iförslaget till ny organisation att uppdelningen i tillämpande och utredandeverksamhet så långl som möjligt skall tillämpas för hela organisationensverksamhetsområde. Inspektionen konstaterar också att kravet på flexibilitetinnebär alt anlalet enheter bör begränsas samt att arbetet bör bedrivasprojektinriklat. Denna lyp av organisatorisk lösning ger ökade möjligheter tillavvägning av insatser mellan de olika områdena, liksom den ger ökademöjligheter till erfarenhelsåierföring inom verksamhetsområdet. Mol denna bakgrund samt medhänsynstagande till karaktären hos de nuvarande enheternas arbelsuppgifter harinspektionen föreslagit en ny enhetsindelning. Denna innebär altkärnkraftinspeklionen fortsättningsvis skall vara organiserad på fyra enheler,nämligen en för inspektion, en för utredning och utveckling, en föradministration och en för information och utbildning.