prop · G30385 · 1979-12-31 00:00:00 — Som skäl härför angavs bland annat att pressen självvisal återhållsamhet med all fotografera och publicera bilder av ungabrottslingar, alt syftet med ett folograferingsförbud lätt kan kringgås genomatt man istället fotograferar brottslingen då han förs lill eller frånrällssalen, all ell fotograferingsförbud endast kommer all medföra atltidningarna istället för fotografer skickar tecknare tilldomstolsförhandlingarna och all ett förbud mol teckning under pågåendeförhandling läll skulle kringgås genom alt tecknaren ur minnet i efterhandåterger vad som tilldragit sin inför rälten saml atl elt förbud endasi vore ellutslag av tidens reaktionära anda. Ytterligare ett skäl som anfördes mot ettförbud var atl del föreslagna förbudei tycktes härstamma från en gången tid dåman var ivungen atl bränna av etl formligt fyrverkeri av blixtar för all fåtillräckligt starkt ljus i rättssalen. Propositionens förslag om eltovillkorligi förbud mot fotografering godtogs dock om än med knapp majoritet iförsta kammaren. Genom hänvisning i 16S förvallningsprocesslagen lill RB:sbestämmelser om offentlighet och ordning vid rättens sammankomster följer atlfotograferingsförbudet även gäller vid förhandling i regeringsrätten, kammarrätt,skatterätt, fastighetstaxeringsrätt och länsrätt. 5.2 Aktualiserade frågor om förbudet efter del RB trätt i krafl konstaterade en domare ien insändare till (1949 s. 61) att en del pressfotografersökt kringgå det nyinförda fotograferingsförbudel genom att fotograferatilltalade personer uianför rällssalen eller då de var på väg in i den. Moldella kringgående av förbudet borde domstolarna reagera genom uppmaningar tillvaktkon-staplar eller rättstjänare att söka förhindra denna olovligafoiografering. Vidare hade en ny fara för lugnel i rällssalen uppslån i och medatt vissa tidningar börjal skicka dit tecknare istället för fotografer.Tidningarna borde på frivillighetens väg upphöra med dylika teckningar ansåg insändaren. Efter framställning till JO 1964 aktualiserades frågan omfoiografering av tilltalad eller misstänkt i brottmål utanför rättssalen. 1framslällningen uppgavs atl tilltalade i alla mer uppmärksammade brottmålhandlagda vid Slockholms rådhusrätt när de passerade ul eller in lillräilssalarna utsattes för pressfotografernas mycket påträngande iver attfotografera dem. Denna olustiga företeelse, som närmast borde betecknas sommänniskojakt. Prop.1979/80:87 32 ansågs ovärdig svensk rättegångsordning. Till försvararensmånga uppgifter hade därför tillkommit uppgiften att fungera somfoiografvarnare. Del hemställdes alt JO skulle vidtaga de åtgärder somframställningen ansågs böra föranleda. Framställningen remitterades för yurandetill Föreningen . Samlliga remissinstanseravstyrkte ett allmänl förbud mot fotografering av anhållna, häktade eller påanstalt inlagna som fördes lill eller från domsiol. 1 försia hand borde andravägar sökas för all komma tillrätta med det påtalade missförhållandet. - JOkonslalerade atl den framförda kritiken var berättigad. Det uppträdande sombeskrivits i framslällningen stod inte i överensstämmelse med del humaniiärasynsätt som borde prägla behandlingen av tilltalade eller misstänkta infördomstol. Att hindra eller försvåra sådan fotografering fann JO inle varaoförenligl med offentlighetsprincipen, Någol behov av insyn och kontroll justbeträffande tilltalads förande lill eller från rättssalen ansågs uppenbart inle föreligga. Alt upprätta avspärrningsanordningar eller andra molsvarandearrangemang till förebyggande av för de misstänkta eller tilltalade obehagligfotografering ansågs fullt försvarligt. Vägande skäl för införande av eltfolograferingsförbud i della hänseende kunde sålunda andragas. Innan så närmareövervägdes borde först undersökas om inte en bätlre ordning kunde åsladkommaspå frivillighetens väg. 6 Bandinspelning vid domstolsförhandling 6.1 och frågor om enskilds bandinspelning 1 förarbetena till RB berörs inte frågan huruvida detskulle vara tillåtet eller ej att göra privat bandupptagning av vad somförekommer i rättegångslokalen. Anledningen härtill lorde främst vara atlfinna i förhållandet atl förekomsten av ljudupptagningsapparater vid tidpunklenför balkens tillkomst var slarkl begränsad samt att de då i marknadenförekommande apparaterna till sin konstruktion och utformning gjorde detpraktiskt omöjligt atl använda dem i en rättssal. Alt frän åhörarplats spelain vad som tilldrog sig framme vid domarskranket torde i vart fall varitomöjligt. All ljudupptagning kunde ske var känt redan för processkommissionen,1 sitt belänkande frän 1926 gör kommissionen belräffande uppteckningen avmuntliga utsagor i protokoll följande överväganden: Med stenografiskauppteckningar synas böra likställas sådana uppteckningar, som kunna göras påmekanisk väg, - I del sedermera antagna förslaget om upptagning av parts ellerannans utsago jämställs sienografi med ljudupptagning pä fonetisk väg, RB saknar sålunda bestämmelser som reglerar frågan om detär tillåtet Prop.1979/80:87 33 eller ej för enskild att spela in förhandlingen på bandeller liknande material, 6.2 uttalanden i frågan I doktrinen synes frågan om tillåtligheten av privalbandupptagning inle ha berörts i någon större utsträckning. Då så skett har detgjorts i form av hänvisningar till JO-avgöranden i denna fräga. Frågan om prival bandinspelning vid räliegång har varitföremål för JOs prövning i vart fall vid ivå tillfällen, I det försia ärendetpåtalade klaganden atl sökanden i ell valtenmål tillåtits all underhuvudförhandlingen verkställa bandupptagning i rättssalen utan att dennesmotparter vetat om detta. Klaganden framhöll all risk förelegat för att ävensakägarnas interna överläggningar kunnat spelas in och därigenom kommitsökaden lill del. Vid avgörandel av ärendei konstaterade JO (1968 s, 165), medhänvisning lill förhållandet atl det ankommer på rätlens ordförande attupprätlhålla ordningen vid rätlens sammanträden, att det därför ålegat dennealt ta slällning lill lillållighelen av den begärda bandupptagningen, Iifrågavarande fall hade ordföranden ej funnit skäl atl förbjudabandupptagningen. Ej heller enligt JO förelåg hinder för sådan upptagning dockunder förutsättning alt inspelningen kunnal ske utan risk för all sakägarnasinlerna överläggningar avslöjades genom bandinspelningen. Härom hadeordföranden emellertid ej förvissat sig. Under hänvisning lill principen om atldomstol inte får efter samråd med endast den ena parlen vidtaga eller tilläla ålgärderutan att den andra parten underrättats härom hade ordföranden borl - eflersomrisk för inspelning av interna överläggningar förelegat - atl före sillställningstagande bereda sakägarna lillfälle atl yttra sig över framslällningen,I vart fall hade han bort upplysa sakägarna om sitt beslut atl tillåla sökandenalt spela in förhandlingen, 1 etl senare avgjort ärende hänvisade JO lill deltayttrande med följande kommentar: Med ullalandet torde närmasl ha avselts atlframhålla atl något obehörigt syfle ej kunnat antas ha legat bakom parfensbegäran att fä göra bandinspelningen. Efter klagomål från tilltalad i mål omhaslighetsöverträdelse över alt ha vägrats alt göra en prival bandinspelning avhuvudförhandlingen uttalade JO bland annat följande (1969 s, 39): Huruvidamålet i fråga är vidlyftigt eller mindre omfattande och part med hjälp avbandinspelning kan få bättre grepp om materialel eller icke är en fråga som ioch för sig inte lär vara avgörande för om parts begäran om att få görabandinspelning bör bifallas eller avslås. Om part t, ex, i ett mindreomfattande mål framställer sådan begäran för att senare ej behöva anskaffa enutskrift från domstolen av ett genom dess försorg på band upptaget vittnesmåltorde målels beskaffenhet i och för sig icke utgöra någol godtagbart skäl föratl avslå hans begäran, Självfallel får däremot bandinspelning, som begärs föralt användas för etl obehörigt ändamål, icke tillåtas, 3 1979/80.1 .saml. Prop.1979/80:87 34 6.3 Justitiekanslerns ärenden AD 385/73 och AD 89/74 Av särskilt inlresse är JKs beslut från den 27 november1974 med anledning av klagomål från journalister över all de förvägrals göraegna bandinspelningar vid rättegångar, JKs prövning av frågan omfattade endasthuruvida någon befattningshavare vid domslolarna gjorl sig skyldig tilltjänstefel. Vid avgöradet av klagomålen konstaterade JK att rättens ordförande- enär det ankommer på denne att upprätthålla ordningen vid rätlenssammankomster - torde kunna ingripa och förbjuda bandinspelning som genomljud, flyttning av mikrofoner eller på annal sätt slör förhandlingen. Altförbjuda inspelning enbart på den grund all parter eller viiinen känner sigpressade av inspelningen lorde inle finnas uirymme för, 1 förevarande fall vardet oklart om störningar i egentlig mening var att befara. Om så inle varfallel hade rälten ej grund alt förbjuda inspelningarna. Med hänsyn lill allfrägan ej var löst i lagstiftning eller i praxis fann JK emellertid uirymmeföreligga för annan mening än den han gett lill känna, I samband med avgörandet av frågan hemställde JK isärskild skrivelse lill juslitiedepartementet alt frågan om rättslig regleringav privat bandinspelning vid rättegång skulle bli föremål för ulredning, JKsframställning har sedermera lett till denna ulredning. Under JKs handläggning av klagomålen bereddesriksåklagaren, , saml tillfälle att avge yttranden över fråga om rätt för parter ochallmänheten att använda bandspelare för upptagning av förhandlingarna infördomstol. Sammanfattningsvis anförde de olika remissorganen följande. Riksåklagaren: avancerade apparatur gör del möjligtatl göra ljudupptagningar ulan omfattande arrangemang. Del lorde inle kunna hävdasatl användandet av sådana apparater generellt inverkar slörande i egentligmening på förhandling, sårskilt om upptagningen sker ulan atl domstolen,parterna, vittnen eller andra som agerar i rätiegången vet om upptagningen.Vetskapen om att åhörare har möjlighel atl göra ljudupptagning, kanske föråtergivning i radio eller på annat offentligt sätt, kan emellertid innebära enpress på de i rättegången agerande som inte är förenlig med grundtankarna irällegångsförfarandet. Vid bedömningen av i vilken utsträckning det bör varatillåtet att göra bandupptagning bör man göra skillnad mellan part ochallmänhet. För part kan det vara av värde all få dokumenterat vad som yttrasvid rättegången. Goda skäl föreligger för atl låla denne själv, dock under förutsätlningall inspelningen inte inverkar störande i egentlig mening, få göra egen upptagning.Det synes inte finnas skäl att göra denna rätt beroende av medgivande frånövriga parter, vittnen eller andra medverkande i rättegången. Part som avseratt göra upptagning bör emellertid vara skyldig att tillkännage detta införrätten. En helt ovillkorlig rätt för part all göra bandupptagning kan medföravissa problem. Det kan därför övervägas om inle särskilda Prop.1979/80:87 35 reslriklioner eller villkor bör gälla vid spionerimål ochandra mål med förhandling inför stängda dörrar. Vad gäller allmänhetens rätt alt göra ljudupptagningar börpressens representanter inle inta någon särställning. Visserligen kan pressensägas ha ett särskill intresse av att få göra ljudupptagningar för atl på såsätt underlätta nyhetsförmedlingen. Inspelning för återsändning i radio talaremellertid starkt mot att bandupptagningar tillåts. För atl undvika gränsdragningsproblemoch ojämn praxis därför liksom när del gäller fotografering införas ettovillkorligt förbud mot ljudupptagning för allmänheten. Ljudupptagning vid rättegång bör sålunda inte varaförbjuden men begränsad. Då det är iveksaml om en sådan begränsning kanlillämpas med slöd av gällande bestämmelser bör den där regleras i lag.Eflersom rälten för part att göra bandupptagning närmasl är atl anse som enordningsfråga bör erforderliga bestämmelser därom upptas i 5 kap.rättegångsbalken. : All en förhandling är offentligmedför inte självklart all vad som förekommer där fär registreras - bild- ellerIjudmäs-sigl - med anlitande av teknisk apparatur. Snarare måste det för varjeslag av offentlig förhandling vara en lämplighetsfråga huruvida regislreringskall tillåtas. När det gäller förhandling inför domstol är en viklig utgångspunklförhållandet alt förhandlingen primärl och ofta i utomordentligt väsenlligaavseenden berör de inblandade parlerna och endasi sekundärt allmänheten. Fråganom tillåtande av bandupptagning vid domstolsförhandling bör i försia handbedömas med utgångspunkt från hur upptagningen kommer atl påverka rättegångenoch de däri engagerade personerna. En bandupptagning är - då den görs avenskilda åhörare eller av företrädare för massmedia - ägnad atl slöra endomstolsförhandling på sådanl sått att endast synnerligen slarka skäl kanmotivera att sädan likväl tillåts. Del slörande momentet är endasi lill mindredel påtagligt i form av buller, rörelser i rättssalen etc. Det vikligastestörande momentet är emellertid den ytterligare psykiska belastning för parteroch vittnen som en sådan inspelning kan innebära. det en unikhändelse att behöva uppträda vid en domstolsförhandling och ofta upplevs densom pressande. Människor är på grund av rädsla ofta ovilliga altvittna inför domstol. Denna rädsla lorde än mer framträda om deras utsagorspelas in på band av representanter för pressen eiler av andra åhörare. Ominspelning kommer till stånd skulle det säkerligen i etl stort antal fall varasvårt all få berörda personer att på ell balanserat och fullständigt sätt lämnade uppgifler deras hörande syflar till. Faran för att bandupptagningarutnyttjas i trakasseringssyfte föreligger ävenledes. Såväl i personligthänseende som ur räitssäkerhetsaspekt vore det sålunda olyckligt om allmänhelenskulle få göra egna bandupptagningar av domstolsförhandlingar. De skäl somtalar för att tillåla bandupptagning har inle den tyngden atl de uppväger deangivna nackdelarna. Belräffande part finns det i och för sig slarkare skäl atttillåta denne atl Prop.1979/80: 87 36 göra egen bandupptagning. Den k-an vara värdefull att hat.ex. vid avfallandet av fullföljdsinlagan. Medvetandet om allbandupptagningen kan användas härtill kan emellertid lägga hämsko på parternasoch rätlens agerande vilkel skulle molverka muntligheten och omedelbarheten iprocessen. Nackdelarna med atl låla part göra inspelning övervägerklart de fördelar som står att vinna. Detla ställningstagande stöds avförhållandet all del numera är möjligt att på visst avstånd uppfånga åven eltviskande samtal mellan t.ex. parten och dennes ombud eller mellandomslolsleda-möterna. Samfundet är sålunda av den uppfattningen atl del ärmoliverat atl överväga en lagändring innebärande ett allmänt förbud mot bandupptagningmolsvarande fotograferingsförbudel i 5 kap. 9§ . Om ett sådantförbud göres dispensibelt bör del markeras att undantag bör medges restriktivtoch endast i fall då såväl parterna som de personer som kommer att uttala sigunder inspelningen medger delta. Samfundets yttrande avgavs av dess styrelse. En minoritetav slyrelsen var skiljaktig och anförde bland annat: Det är viktigt attallmänhetens möjlighel atl erhålla insyn i domstolsarbetel inte försvåraseflersom sådan insyn är nödvändig för förtroendet för domstolarna. Möjlighelför enskilda att göra bandupptagning underlättar otvivelaktigt denna insyn.Principen om offentlighet vid domstolsförhandling är så viktig atlinskränkningar i denna princip inte bör göras annat än om påtaglig risk finnsför att en domstolsförhandling i det enskilda fallet störs. Styrelsensmajoritet har överdrivit riskerna för att en förhandling störs och för attparternas och vittnenas uppgifter påverkas genom enskilds bandupptagning. Faranför eventuellt missbruk av bandupptagning i enstaka fall bör inte vara avgörandeför frågan om dess tillåtlighet. Därför bör enskilds bandupptagning irättssalen i princip vara tillåten. Domstolen måste emellertid ge tillstånd ivarje särskill fall och därvid beakla alt de yltre formerna under vilkabandupptagningen sker inle är störande saml beakta parters och vittnensinställning till bandupptagningen. Om viitne eller part uppger att han kännersig besvärad av bandupptagningen bör denna uppgift - om den inte bedöms varaogrundad - godlas och medföra att bandinspelning såvill gäller jusl dennautsaga inte tilläts. I andra fall bör bandupptagning inle kunna förbjudas avdomslolen. : Ofta är det förenat med obehag atlagera inför domstol som part, målsägande eller vitlne. Många hyser säkerligenönskan om att bli skyddad mot uppmärksamhel, inte minst att skyddas från att fåsina åtgärder eller yttranden refererade och kommenterade i massmedia, Trolsdetla saknas varje anledning att överväga någon ändring i offentlighetsgrundsatsen. Vad gäller bandupptagning vid domstolsförhandling finnsmot bakgrund av offentlighetsprincipen inte utrymme för annan mening än attbandupptagning är tillåten så länge den inte slör förhandlingen eller eljeslinnebär Prop.1979/80:87 37 ett otillböriigt intrång i den, Domslolen avgör om sådanupptagning skall förbjudas. Inskränkningar i offentlighelsgrundsatsen skallemellertid tillämpas restriktivt. Del torde vara befogat atl förbjudabandupptagning när den ger upphov till ljud som gör det svårt för rätlensledamöter, för parlerna eller för andra närvarande all uppfatta vad somförekommer. Vidare måste del vara befogal att förbjuda någon alt placera utmikrofoner på andra ställen i rättssalen än i omedelbar anslutning till dennesegen plats, Atl förbjuda upplagning som gör all rättens eller parternas inlernaöverläggningar röjs är nalurligl. Avgörandet atl förbjuda bandinspelning fåranses falla inom ordförandens behörighet atl ge föreskrifter för ordningen vidsammanträdet. Möjlighet all förbjuda upptagning endast på den grund atl någonnärvarande anser sig lill följd av upptagningen bli utsatt för plågsamuppmärksamhel bör inle finnas. Var och en som äger närvara vid förhandlingenmåsle också ha rält all göra bandupptagning, Inga andra förbehåll fåruppställas än att inspelningen inle får inverka slörande eller eljest varaotillbörlig. Parts eller annan vid rättegången medverkandes önskemål om förbudmol enskilds banduppiagning får inte tillmätas betydelse vid frågansavgörande. Faran för atl t. ex. ett vittne kan päverkas i sinauttalanden är visserligen en ogynnsam effekt av gällande ordning men bör ändåinle föranleda en lagändring som ger domstolarna möjlighet atl efler prövningförbjuda banduppiagning. En begränsning i rätten atl göra bandupptagningstrider mol offentlighetsprincipen och kan medföra en risk för minskad tilltroför domstolarnas strävan efler saklighet och opartiskhet. Därtill kommer svårigheterall kontrollera all etl förbud efterlevs. Skäl all överväga någon ändring i de gällande reglernafinns sålunda inte. Ej heller finns anledning all genom bestämmelser ellersärskild utrustning underlätta för pressen eller andra alt anordnabandupptagningar. : Det är av vital betydelse förtilltron lill del svenska rättsväsendet all offentlighetsprincipen kantillämpas vid domstolarnas förhandlingar så långl som möjligt och ulan hinderav formell eller prakiisk art. Alla de tekniska faciliteter som kan underiällaför domslolen, parterna och allmänheten inklusive massmedia att följa ochregistrera vad som händer bör ulnylljas. Eflersom tekniken för upplagning av ljud på band alltmerförfinals har riskerna för att sådan upptagning skall inverka störande påordningen vid domstolsförhandlingen slarkl begränsats. Ljudupptagning bördärför hädanefter betraktas som etl normalt inslag vid varjedomstolsförhandling. Även om tekniken för ljudupptagning nått elt mycketavancerat stadium bör del övervägas om inle domstolslokalerna bör förses medvissa tekniska anordningar som ytterligare underlällar ljudupptagningen.Lämpligt vore all låla installera urtag för bandspelare i rättssalarna. Urtagenskulle kunna standardiseras sä alt journalister och allmänhelen lätt kan kopplain sina bandspelare till domstolens mikrofonanlåggning. Denna borde vara på- prop.1979/80: 87 38 kopplad under hela förhandlingen. Mot avgift skulle sådanbanduppiagning göras tillgänglig för allmänheten. För att lösa de tekniskafrågorna borde elt ad-hoc-organ tillsältas inom domstolsväsendet, I framställningen till konslaleradeJK alt den vidsträckta rätten till inspelning inte är helt oproblematisk.Inspelningar kan medföra atl parter eller vittnen blir obenägna alt uttala sigi målet, Särskill gäller detta om det finns risk att ulsagan kan återsändas iradio eller TV eventuellt i sådant skick att dess rätta innebörd inte framgårför lyssnaren. Det kan göras gällande att offenllighelsprincipen inle bör -eller behöver - drivas så långt och alt tillräcklig insyn i domstolarnasverksamhet uppnås genom att allmänheten har tillgång lill rättssalen. Att öppnamöjlighet lill ökad offenllighet, t, ex, genom återulsändning i radio avbandinspe-lat malerial är inte nödvändigt, Åven med denna uppfattning kanrätlen givelvis tillåta inspelning. Om parter eller vittnen kan befaras kännasig pressade skulle emellertid rälten då alltid kunna förbjuda inspelningen.Vid en utredning av saken bör därför övervägas all tillägga rälten möjlighetatl förbjuda inspelning med hänsyn till parternas eller vittnens inställning,psykiska stalus o,d, I samband härmed bör även övervägas om det är nödvändiglatt behålla fotograferingsförbudet. Med hänsyn till lillgänglig tekniskulruslning kan evenluella förbud läll göras illusoriska. Detta förhållandetorde mana till en viss försikighet vid införande av förbud, JKs framställning till föranleddedepartementet att begära yttranden över framställningen frånIntegritelsskyddskommittén, saml Allmänhetens pressombudsman.De tre remissorganen anförde sammanfattningsvis, : Enligt gällande rätl torde vemsom helst fä spela in vad som avhandlas vid räliegång som ej hälls inom stängdadörrar såframt inspelningen i leknisk mening ej är störande, 1 sill betänkandeSkydd mot avlyssning (SOU 1970:47) har kommittén berört frågan om privalbanduppiagning vid offenllig sammankomst, (En redogörelse för kommitténsöverväganden därom ålerfinns under avsnittet 3,2), Åven om det inle särskilt nämns i förarbelena lilllagsliftningen så kan man förmoda att det knappast har varit avsett eller ensuppmärksammal att den stora allmänhelen direkt genom exempelvis radioutsändningskulle kunna la del av den omedelbara muntligheten vid en rättegångsförhandling,Kravel på insyn och kontroll av domstolarnas verksamhel lorde kunna tillgodosesäven utan sådan form av offentlighet. Det finns därior skäl att överväga vissändring av de gällande reglerna. Vad gäller fotograferingsförbudel bör förhållandel allfoiografering numera inle behöver inverka störande pä ordningen i rättssaleninte tillmätas avgörande betydelse i diskussionen om förbudets bibehållande,Kravel på inlegritetsskydd har sådan tyngd att förbudet bör bestå. För attundvika ojämnheter i tillämpningen bör förbudet inte göras dispensibelt, : En av grundförutsättningarna för tilltrontill den vid- Prop.1979/80:87 39 sträckta informations- och yttrandefriheten i del svenskasamhället och för en fri och öppen debatt och åsiktsbildning i olika frågor ärbland annat sladgande om all förhandling vid domstol skallvara offentlig. Regeln har säkeriigen bidragit lill all upprälthålla tilltrooch aklning för domstolen och dess befattningshavare. Huvudregeln att det slårallmänhelen och massmedias representanter frill atl avlyssna registrera ochvidarebefordra vad som sägs vid förhandlingen bör så långt som möjligtvidmakthållas och förbällras. Den leknik som slår allmänheten och massmedia till buds årav sådan kvalitet alt dess användande inte kan anses störande på förhandlingareller föranleda alt den som hanterar inspelningsapparaten kan anklagas för attuppträda otillbörligt. Bandinspelning vid rättegång kan därför inle förbjudas.Risk för atl parter och vittnen skall påverkas i en för målets ulredningnegaliv riklning förefaller förhållandevis ringa.