prop · G303167 · 1979-12-31 00:00:00 — Likaså skall i 3 S lalas om beslulsom skall underställas . Enligt de föreslagna bestämmelserna i 2 S andra stycket I.skall besvär i andra frågor som avses i lagen än de i paragrafens första styckenämnda anföras hos , om beslutet har meddelats av en myndighelsom inte är central förvaltningsmyndighel. I lagen regleras rätten atl ta utavgift för mottagande av avfall. I de fall då en förvaltningexempelvis till följd av att kommunen är hamnägare fattar beslut om uttagandeav avgift för avfallsmottagning skulle enligt den föreslagna ordningen besväröver det kommunala beslutet anföras hos genom förvaliningsbesvär.Denna besvärsordning är emellertid enligt vad som upplysts under föredragningeninte åsyftad. För att kommunalbe-svärsordningen enligt vanliga regler skall blitillämplig måste beslut av kommunala myndigheter undantagas i förevarandeparagrafs andra stycke, förslagsvis genom att villkorssatsen under 1. tillföresorden "och ej heller myndighet". Den nu föreslagna lagen har i betydande omfattningutformats som en ramlag. I åtskilliga avseenden bemyndigas regeringen eller myndighelsom regeringen utser att meddela föreskrifter pä de områden lagsiiftningenavser. Denna metod har valts bl. a. för att underlätta det successiva införandetav bestämmelser i anslutning till inlernationella överenskommelser och enanpassning av svensk lag i fråga om regler av leknisk natur som på detinternationella planet snabbi kan komma atl ändras. De ansvarsbestämmelser som upptagits i förevarande kapitelhänför sig till de skilda bestämmelserna i de lidigare kapitlen i lagen. Medden uppläggning av lagen som tillämpats följer atl det sakliga innehållel i denbestämmelse, som en straffbestämmelse anknyter till, i många fall inte framgårav själva lagen utan avhänger av de föreskrifier som regeringen -ellermyndighet som regeringen ulser - meddelar. Det blir alltså genom 1979/80: 167 273 sådanaföreskrifter som straffsladgandets reella räckvidd bestäms. Något principiellthinder mol en sådan ordning - vilken tillämpats även beträffande de lagar somavses bli ersatta av den nu föreslagna lagen - föreligger inte. Den skärpningav straffskalorna som föreslås måste emellertid uppmärksammas vidövervägande av ulformningen av de bemyndiganden lagen skall ge. Lagrådetfinner, med hänsyn även till vad i remissprotokollet upptages angående ulnyltjandelav bemyndigandena, inle anledning lill erinran mot den melod som använts vid avfattningenav straffsladgandena. 1vissa av de beslämmelser som omfattas av straffsladgandena i förevarandekapitel framgår tydligt om de är tillämpliga på förfaranden säväl inom somutanför gränser eller om de har någon territoriell eller nationellbegränsning. I ätskilliga andra fall ger emellertid bestämmelsernas avfattninginte någon ledning i detta avseende. De flesta av dessa bestämmelser är sådanasom innehåller bemyndigande för regeringen eller myndighet som regeringen utseralt meddela föreskrifter. Med den utformning bestämmelserna fått torde följaall de - i den män hinder inte möter pä grund av överenskommelser som nämns i10 kap. 3 S - kan ges generell tillämplighet med endast sådana begränsningarsom kan följa av folkrätts-liga grundsatser. Vad som är att anse somfolkrättsligt gällande pä detta område kan emellertid erbjuda svårigheter attfastställa, vilket påkallar särskild uppmärksamhet vid utnyttjandet av bemyndigandena. Ifråga om brott som begåtts utom riket gäller för den straffrättsligakompetensen bestämmelserna i 2 kap. . De straffskalor som nuföreslås för brott mot lagen eller föreskrifter som meddelats med stöd av denleder till en vidsträckt kompetens för svenska domstolar. denna paragraf föreslagna straffskalan, innebärande ett maximistraff avfängelse . medför att straffet i något fall kan sättas högre än vad somskulle ske om straff bestämdes för gärningen enligt tillämplig bestämmelse ibrottsbalken. straffbestämmelser synes böra tillämpas endast i defall då de kan leda till strängare straff än det här föreslagna. Lagrådetförordar att paragrafen jämkas med hänsyn härtill. 1enlighel med vad lagrådet anfört vid 5 kap. 2 S bör denna paragraf kompletterasmed en föreskrift om siraff för del fall atl dagböcker och andra handlingar somavses i 5 kap. I S inte lämnas ul när en behörig myndighet begär att få ta delav dem. Föreskriften torde lämpligen kunna utformas som en ny punkt 4 medförslagsvis följande lydelse; "4. den som uppsåtligen bryter mol 5 kap. 2 Sförsta stycket,". Dettaleder till atl punkt 4 i del remitterade förslaget blir punkt 5. Prop.1979/80: 167 274 I anslutning till förslaget om kriminalisering avöverträdelser av förbud att ta ul avgift enligt förslagets 3 kap. 5 S, varvidföredragande statsrådet -enligt vad som framgår av specialmotiveringen - avböjten civilrätlslig reglering i förevarande hänseende, ultalar föredraganden atl"naturligtvis kan den som har tvingats utge avgift i civilrätlslig ordningkräva ersällning härför". Om med detta avses att uttala att den betalandealltid är berättigad lill ersättning torde uttalandet vara alltförkategoriskt. Meddelas inle särskild föreskrift i denna fråga, lorde parternasförhållanden bli att bedöma enligt allmänna avtals rättsliga principer. Ensådan bedömning torde inte leda till alt någon ersättningsskyldighet generelllkan åläggas den som tagil ut avgift. Den i paragrafen föreslagna ordningen syftar enligt vadsom kan utläsas av förarbetena till motsvarande eller närmast motsvarande stadgandeni och lagar (24 S resp. 23 Sloch lag i ämnel (7 S) lill atlskapa ett incitament ocksä för redaren och ägaren av fartyget atl lillse alllagens förbud eller med slöd av lagen meddelade föreskrifier till skydd motvattenförorening blir iakttagna. Straffansvar stadgas för redaren eller ägarenom någon av de i paragrafen angivna händelserna inträffat och han känt tilleller bort känna till gärningen. Effektivitelssyfiel uppnås först om det förstraffansvar inte förutsätts alt den som är närmast ansvarig för det inträffade- i allmänhet befälhavaren - alltid kan straffas. Ansvarei för redaren ellerägaren inträder således också om ansvar för den närmast ansvarige är uteslutetexempelvis på grund av att det brister i subjektivt hänseende. Med denföreslagna paragrafens lydelse krävs för ansvar för redaren eller ägaren endastalt han haft kännedom eller bort ha haft kännedom om gärningen. Har han saknatmöjlighet att förhindra den eller har han gjort allt han förmått för alt hindraden föreligger ändå enligt den föreslagna lydelsen en situation som föranlederansvar. För att redaren eller ägaren verkligen skall kunna lastas för detinträffade måste krävas att han underiåtit att göra vad som skäligen kunnalfordras av honom för att förhindra det inte tillåtna förfarandet. Dettaförutsätter i huvudfallet att redaren eller ägaren känt till de faktiskaförhållandena, exempelvis att fartygets avgång förbjudits men alt befälhavaren,kanske ovetande om förbudet, stod i begrepp att avsegla. lagstadgades i enlighet med denna tankegång ansvar för redaren såsom förgärningsman om det lagstridiga förfarandet skelt med redarens "vetskapoch vilja." Syftet med det föreslagna ansvaret för redaren ellerägaren synes komma till klarare uttryck och det straffbara området fä en meraadekvat avgränsning om i enlighet med det sagda ansvar anges inträda vidunderlåtenhet av redaren eller ägaren att göra vad som skäligen kunnal fordrasav honom för att förhindra del inträffade. Ansvar blir då redan enligt ordaly- 1979/80:167 275 delsenuteslutet om han saknat varje praktisk möjlighet all avvärja överträdelsen avförbudet eller föreskriften. 1 subjektivt hänseende kommer i första hand attfordras vetskap om de faktiska förhållandena när överträdelsen ägde rum. Harredaren eller ägaren försummat all hålla sig underrättad om förhållandenafastän han bort göra detta, exempelvis därför att han hafl anledning räkna medmyndighets ingripande mot fartyget eller därför att det ingår i de normalakontakterna mellan redare och fartyg, kan också denna försummelse hänföras tillunderlåtenhet att göra vad som skäligen kunnat fordras av redaren för att hanskall kunna förhindra det otillåtna förfarandet med fartyget. Ienlighet med det sagda förordar lagrådel att 6 S får en sådan utformning att,om någon av de under I.-5. i paragrafen angivna händelserna inträffat,fartygets redare eller ägare döms som om han själv begått gärningen om hanunderlåtit att göra vad som skäligen kunnat fordras av honom för att förhindradet inträffade. Enligtdetta stadgande skall den som bryter mol ett förbud eller föreläggande enligt7 kap. 4 eller 5 S, som har förenats med vite. inte dömas till ansvar enligt 9kap. 3 S 2 eller 6 S 3. Såvälenligt det remitterade förslaget som enligt lagrådets förslag vid 7 kap. 79 SSkan vitesförelägganden riktas enbart mot befälhavare, redare och ägare. Om ocksästraffansvar skulle komma i fräga i fall dä ett beslut med vitesföreläggandeåsidosätts grundas ansvaret, beträffande alla tre personkategorierna, på 9 kap.3 S 2. Hänvisningen i 7 S till straffbestämmelserna framstår därfär somöverflödig, när det gäller 3 §. och direkt missvisande, när det gäller 6 S.Hänvisningen bör alltså ulgå. Enligtdella stadgande skall mål om ansvar för brott som avses i den föreslagna lageneller om utdömande av vite eller om ersättning enligt lagen handläggas av sådandomslol som anges i 336-338 SS sjölagen. Vad som avses därmed är i första handde tingsrätter som utsetts att vara sjörätlsdomstolar, f.n. , , ,, , och tingsrätter. På grund av 336 S andrastycket sjölagen kommer det föreslagna stadgandet dessutom atl avse vanligatingsrätter när det gäller mäl som uteslutande rör båtar, vilka inte hålls idrift yrkesmässigt eller eljest i förvärvssyfte. Meningenmåste vara alt det föreslagna stadgandet skall innefatta också en forumregel.Som det har avfattats anger det emellertid bara vilka typer av domstolar som ärbehöriga att handlägga mål enligt lagen men säger ingenting om dessa domstolarsinbördes behörighel. Redan detta förhållande motiverar en omredigering avlagtexten. Men dessutom synes vissa erinringar kunna riktas i sak mot den valdalösningen. Prop.1979/80: 167 276 Del föreslagna stadgandet bör jämföras med 25 S i 1972 årslag. Den paragrafen innebär all elt mål kan upptas antingen av tingsrätt som ärbehörig enligt regler eller av sjörällsdomstol som är behörigenligt sjölagens regler. Av förarbetena till lag framgår att man velatha en möjlighel all välja mellan vanlig lingsrätt och sjörällsdomstol medhänsyn lill omständigheterna i målel. De synpunkter som därvid anfördes var attbrottmål enligt ifrågavarande lag kan vara av enkel beskaffenhel men all deockså kan vara sådana all särskild förtrogenhet med förhållandena inom sjöfarlenär önskvärd hos den domarpersonal som skall handlägga målen (se prop. 1972: 38 s.78). Samma synpunkier gör sig gällande ocksä beiräffande den nuföreslagna lagen. Enligt lagrådets mening är del emellertid inle bara denomständigheten att målen kan vara av enkel beskaffenhet som talar för att manbör ha möjlighet att föra talan vid vanlig tingsrätt. Många mål är också tillsin lyp sådana alt de inte kräver någon särskild förtrogenhet medsjöförhållanden hos domarpersonalen. Som exempel kan nämnas mål om ansvar föruttagande av avgift i strid mot 3 kap. 4 eller 5 SS eller om ansvar föråsidosättande av föreskrifter enligt 3 kap. 7 S om utformning och drift avmottagnings- och behandlingsanordningar. Av väsentlig betydelse är vidare att brott mot den nyalagen eller mot föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen dessutom ivissa fall kan innefatta brottsbalksbrott eller brott mot miljöskyddslageneller dumpningslagen. Om åklagaren yrkar ansvar enligt ,miljöskyddslagen eller dumpningslagen skall ell sådant åtal väckas vid vanligtingsrätt och forumreglerna i 19 kap. är lillämpligabeträffande denna talan. Den i remissprotokollet föreslagna ordningen kandärför leda till att en domslol är förhindrad att pröva ett brottmål i heladess vidd, när åtalet grundas alternativt på - eller nägon annantillämplig lag - och den nya lagen. Vidare kan den siluationen uppkomma attåtal som väcks mot samma person för dels brott mot den nya lagen och dels brottmot annan lag inte kan kumuleras, fastän både utredningsskäl ochprocessekonomiska skäl talar härför. 1 och för sig kan man delvis komma tillrätta med problem av detla slag genom att i de nya forumreglerna la in en beslämmelsemotsvarande den som finns i 336 S första stycket andra meningen sjölagen.Innebörden av denna bestämmelse är att sjörättsdomstol är ensam behörig atthandlägga brottmål som avses i sjölagen, även om gärningen är belagd medsträngare straff i . Enligt lagrådets mening är emellertid denordning som gäller enligt lag och som innebär en valmöjlighetmellan vanlig tingsrätt och sjörällsdomstol ell smidigare och lämpligare system. Lagrådet får alltså förorda att stadgandet ulformas eftermönster av 25 S lag. Därvid bör dock ett förtydligande göras när detgäller mål om ersättning. Vad som avses därmed är sådana tvister som kanuppkomma när en redare eller ägare krävs på ersättning för åtgärder som enligt7 kap. 9 S har verkställts på hans bekostnad. Detta bör framgå av lagtexten. 1979/80:167 277 Ienlighet med det anförda bör paragrafen kunna utformas på följande sätt;"Mål om ansvar för brott som avses i denna lag eller om utdömande av viteeller om ersättning för åtgärder som verkslällls enligt 7 kap, 9 S handläggs avtingsrätt som är behörig domslol enligt rällegångsbalken eller enligt 336-338 SSsjölagen (1891; 35 s. Den maleriellareglering i skilda hänseenden som är avsedd att åvägabringas på områden somlagen rör skall - med den uppläggning det remitterade förslaget har - ipåfallande stor utsträckning komma till stånd med stöd av bemyndiganden i lagenför regeringen eller myndighel som regeringen utser. I några hänseenden läggerlagen fast de materiella reglerna. Emellertid öppnar 10 kap. 2 S för dessafall möjlighet till dispens. Dispensparagrafen begränsar sig inte lill deparagrafer som lägger fast en viss materiell ordning på sakområdet utan harfått en så generell avfattning att den möjliggör frångående av de olika bemyndigandenasramar, liksom den också medger avvikelser från besvärsreglerna och straffsladgandena.Det är tydligt att dispensparagrafen fått en avfattning som skulle öppnamöjligheter till undantag längt utöver vad som åsyftats. Under föredragningenhar upplysts att behov av avvikelse från den i lagen fastlagda ordningen kanförutses i de hänseenden som regleras i 2 kap. 2 S försia stycket samt 3 kap. IS första slycket, 4 S första slycket och 5 S men att dispenser i övrigt inlekan antas bli aktuella. Lagrådet hemställer alt dispensparagrafens räckviddbegränsas till vad som befinnes nödvändigt och atl i vart fall ramarna för de ilagen intagna bemyndigandena samt bestämmelserna i 8 och 9 kap. undantas fråndispensmöjlighet. Begränsningen kan lämpligen ske genom att i första meningenav 2 S anges de särskilda lagrum från vilka regeringen eller den myndighelregeringen utser fär föreskriva eller i enskilda fall medge undantag. Idenna paragraf föreslås sladgande - förulom om att föreskrifter som meddelasmed stöd av lagen inte fär strida mot bestämmelser i internationellaöverenskommelser som är bindande för - om att regeringen kan bestämmaatt föreskrifter inte heller fär strida mol bestämmelser i andrainternationella överenskommelser. I denna del har stadgandet avseende endastpå föreskrifter som meddelas av myndighet efter delegation av regeringen. Attregeringen, när den utnyttjar sin delegationsmöjlighet enligt lagen, i den månså finnes påkallat kan föreskriva begränsningar i olika avseenden är självklarloch behöver inte utsägas i lagen. Då vad som föreslås inte innebär någonbegränsning av regeringens handlingsfrihet inom ramen för givna bemyndiganden,torde förevarande del av sladgan-18 1979180. 1979/80:167 278 detböra utgå och innehållet i paragrafen inskränkas till att avse vad som skalliakttagas beiräffande för bindande överenskommelser. Förslagenlämnas utan erinran. Prop.1979/80:167 279 Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden . , , , . Äsling,Söder. Krönmark, Burenslam , , , . , ,, . Proposition om åtgärder mot vattenförorening från fariyg Föredraganden anmäler lagrådets yttrande' över förslagtill 1. lag om åtgärdermot vattenförorening från fartyg. 2. lag om ändringi lagen (1971; 1154) om förbud mot dumpning av avfall i vatten, 3. lag om ändringi renhållningslagen (1979; 596). 4. lag om ändring i brandlagen (1974; 80). Föredraganden redogör för lagrådets yttrande och anför. Förslaget till lag om åtgärder mol vallenföi-orcnlng frånfartyg Jag tillstyrker att 4 kap. 2 S. 5 kap. 2 S. 6 kap. 8 S. 6 och 8 SS saml 10 kap. 3 S ändras i enlighet med vad lagrådet harföreslagit. Såsom lagrådet har föreslagit bör också hänvisningen i 9 kap. 7 Still 3 S punkt 2 och 6 S punkt 3 samma kapilel utgå. Hänvisningen behövs inteenligt min mening. Lagrådet har framfört vissa erinringar mot den i 7 kap.7-9 SS föreslagna ordningen. Jag godlar lagrådels uppfattning atl bestämmelseni 7 S bör avse endasl de fall dä vite sätts ut i beslut enligt 4 eller 5 S och atlden sålunda ändrade bestämmelsen bör placeras efter de bestämmelser som finns i8 S. Lagrådet har föreslagit att den ändrade bestämmelsen tas upp i elt lilläggtill andra stycket i 8 S. Till denna fråga ålerkommer jag i del följande. Lagrådet har vidare föreslagil alt del i förevarandeparagrafer föreskrivs att beslul enligt 7 kap. 4, 5 eller 6 S alllid skalldelges enligt delgivningslagens regler. Den ordning som gäller nu i fråga om beslulenligt 11 eller 12 a S lag - och som har bibehållits i del remitteradeförslagel - ' Beslut om lagrådsremiss fattat vid regeringssammanträdeden . Prop.1979/80: 167 280 innebär i enlighet med förvaltningslagens regler atl partskall underrättas om innehållel i beslul. varigenom ärendet avgörs, om del inleär uppenbart obehövligt, och atl underrättelsen ,/r5c ske genom delgivning. De beslämmelsersom gäller f.n. har, enligt vad jag har inhämlal, inle vållat några olägenheteri prakliken. Tvärtom anses del alt de - genom all erbjuda fiera möjligheier lillunderrättelse i lägen som ofta kräver slor snabbhei -ger den lämpligaslelösningen. Med hänsyn lill vad jag nu har anförl förordar jag för egen del attden i del remitterade förslaget inskrivna - och f. n. gällande - ordningenbibehålls. Vad jag nu har sagt innebär att jag inte anser atl 7 kap.7 S bör få den av lagrådet föreslagna lydelsen. I stället förordar jag all i 7 Slas upp de beslämmelser som finns i 8 S första slyckel i det remitterade förslagel.Till 8 S bör då föras dels den bestämmelse som finns i 8 S andra stycket i detremitterade förslagel. dels den beslämmelse som enligt lagrådets förslag börlas upp i ett nylt andra siycke i paragrafen, vilkel förslag jag, som framgårav del föregående, har godtagit i sak. I 9 S bör en jämkning göras för alluppnå en bättre överensslämmelse med terminologien i förvaltningslagen. Vidare tillstyrker jag atl 8 kap. I S första meningen samt2 och 3 §S ändras på del sätt lagrådet har föreslagit. Bestämmelser motsvarandedem som utgår ur lagen bör i stället tas in i förordning i anslulning tilllagen. Däremoi ärjag inle beredd atl förorda all beslut, som skall underställassjöfartsverket, skall kunna överklagas innan beslulel har underställts verkel.Delsamma gäller beslut som har fatlals av någon annan inom änsjösäkerhetsdirektören och som skall underställas denne. Den ordning som gällersedan länge på della område och som - enligt vad som framkommil - har fungeratpå ett liilfredsslällande sätt bör bibehållas. Andra meningen i 1 S bör sålundakvarstå i lagen. När del gäller beslut som har fattals inom avnågon annan än sjösäkerhelsdirektören och som skall underslällas denne bör enmotsvarande bestämmelse tas in i förordning i anslutning lill lagen. Med anledning av vad lagrådet har anförl i fråga om 9 kap.I S har i paragrafen ordet "strängare" förls in i texten före ordel"straff". Vad lagrådel har anförl i anslulning lill 9 kap. 5 Sföranleder ingen erinran. Med anledning av vad lagrådet har uttalat i anslutning lill10 kap. 2 S har i paragrafen preciserats från vilka beslämmelser i lagenundantag kan föreskrivas eller medges. Uiöver vad lagrådel har föreslagil har vissa ändringar av huvudsakligenredaklionell karaktär gjorts i förhållande till del remitterade förslaget. Bl.a.har 7 kap. 2 S andra meningen ändrats. Det är dock inle avsett atl bestämmelsenskall fä en vidare lillämpning än som anges i specialmotiveringen lill paragrafen.Vidare har bestämmelserna i 7 kap. 5 S förenklats genom atl innehållel i punkt8 har arbetats in i punkt 1 i samma paragraf Prop.1979/80: 167 281 och genom alt punkt 9 har uteslutits, samiidigi somförteckningen på tänkbara åtgärder i paragrafen har knutits samman med sistameningen i del inledande slyckel genom ordel "såsom", varigenommarkeras all del är fråga om exempel på åtgärder som kan vidlas. Det börvidare framhållas atl del i 6 kap. kommer alt behövas en sekretessbestämmelse,som anger att den som har lagil befattning med tillsyn enligt lagen inte obehörigenfår röja eller utnyttja vad han under uppdraget eller i tjänsten har erfarit omyrkeshemlighel m.m. En bestämmelse av denna innebörd finns i I kap. 9 S sjösäkerhetslagen.Riksdagen har beslutat en ny sekretesslag. Med anledning häravblir del nödvändigl all göra följdändringar i etl storl antal förfallningar.bl. a. i sjösäkerhetslagen. Det är för tidigt att nu la ställning till hursekretessbestämmelsen i lagen om åtgärder mot vattenförorening från fartygskall ulformas. Jag avser alt senare återkomma till denna fråga. Förslagen har lämnals ulan erinran av lagrådel. Jag hemställer alt regeringen föreslär all ddsgodkänna prolokoll lill inlernalionella konvenlion lillförhindrande av förorening från fariyg. dds anlaga förslagen lill 1. lag om ålgärder mol vallenförorening från fariyg, 2. lagom ändring i lagen (1971: 1154)om förbud mol dumpning av avfall i , 3. lag om ändringi renhållningslagen (1979; 596). 4. lag om ändringi brandlagen (1974; 80). dds uiövervad som föreslås i prop. 1979/80:100. bil. 9 s. 141. lill anslaget FariYgsverksamhetför /81 under själle huvudliteln anvisa . Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch beslular atl genom proposiiion föreslå atl anlaga de förslag somföredraganden har lagt fram. Prop.1979/80: 167 282 Propositionens huvudsakliga innehåll ............................. ...... I Förslag tilllag om åtgärder mol vattenförorening från fariyg .... 2 Förslag tilllag om ändring i lagen (1971; 1154) om förbud mot dumpning av avfall i vatten 9 Förslag till lagom ändring i renhållningslagen (1979; 596) 10 Förslagtill lagom ändring i brandlagen (1974:80) ..... 10 Uidrag av protokoll vid regeringssammanlräde II 1 Inledning ................................................................... ..... II 1.2........................................................................... Internationelltsamarbele för atl förebygga vattenföroreningar från fartyg ............................................................. ... 12 1.2.1 Oljeskyddskonventionen .............................. ... 12 1.2.2 .................................. ... 12 1.2.3 Helsingforskonventionen ............................. ... 15 1.2.4 Ingreppskonventionenoch ingreppsprotokollet 16 1.2.5 MARPOL-protokollet......................................... ... 16 1.3 Svensk lagsliftningi anslutning till konventionerna.. ... 18 1.4 Utredningsförslag..................................................... ... 19 2 Internationellaöverenskommelser ............................ ... 20 3 Gällande rält ................................................................. ... 20 3.1 Renhållningslagen m.m........................................... 20 4 Förslagen i departemenispromemorian(Ds K 1979:8) . 5 Remissyttrandena ....................................................... ... 21 6 Allmänmotivering.......................................................... ... 22