prop · G303100 · 1979-12-31 00:00:00 — Vaddenna byrå angår bör, därest subvention skall utgå, denna kunna bestämmas ^lillcirka ^ijugofemlusen (25 000) kronor för alt kompensera byrån för denannars nedlagda, obetalda arbetstiden. Byrån är ^inle ensemed kommittén om att av arbetstiden skall bedömas vara ^debiterbartarbete. Procenten är sannolikt lägre såväl inom enskilda som allmännaadvokatbyråer. Med nära nog visshet är ^dessulom procenten ^debilerbar tidlägre hos den allmänna advokatbyrån än hos den enskilde, bland annat som enföljd av den hittillsvarande tidsödande och i ringa utsträckning ersattarådgivningstiden. När det gäller all bedöma timkostnaden bör enligt byrånsuppfattning kunna anses vara en mer realistisk ^debilerbararbetstid. Utan ^atl beröra frågan om rak ^timnorm eller ersättning i form avfast och rörlig del i ärenden om allmän rättshjälp kan med hänsyn till det nusagda konstateras, alt fog finns för en höjning av timersättningen med i vartfall . Under rubrikenorganisatoriska åtgärder har ^kommilén diskuterat under vilka former deallmänna advokatbyråerna bör bedriva sin verksamhet. Byrån delar kommitténsuppfattning all verksamheten inte bör bedrivas i aktiebolagsform eller såsom^etl ^affärsdrivande verk. Med ^lillfredsslällelsekonstaterar byrån ^atl kommittén föreslår möjlighet för byrån all kunna beslutaom anställning av tjänster i ^högsl ^F5, 11 Allmänna advokatbyrån iUppsala Den ^rättshjälpsreform somgenomfördes innebaren efterlängtad förbättring av den^rälissökande allmänhetens möjligheter ^atl få sina juridiska ärendenbehandlade utan några ekonomiska hinder. Inrättandet av de allmännaadvokatbyråerna är väl möjligen den del av reformen vars nytta ^någol kanifrågasättas. Om man i stället vall att slopa de befintliga^rättshjälpsanstaltema och anförtrott utövandet av rättshjälp åt deprivatpraktiserande advokaterna hade man besparat staten åtskilliga bekymmer iform av ^kosinader och organisationsproblem. De privata advokaternakan ge den rättshjälp som ^begäres. Kontroll av ^kostnadema och insyn i dessaborde ha kunnat ordnas på enklare sätt än genom allmänna advokatbyråer ochallmänhetens känsla av trygghet ur såväl kostnads- som ^servicesynpunkl borde hakunnat tillgodoses genom ^elt fritt val bland ^elt ^slort antal ^privalaadvokater. När allmännaadvokatbyråer nu ^inrättals framstår del emellertid som helt naturligt att deframför allt skall ägna sig åt ärenden inom ^rättshjälps^områdel. Om dennaprimära arbetsuppgift ger full kostnadstäckning är det bra. Gör den del ickefår man acceptera ^della. En allmän advokatbyrå kan i varje fall ej konkurreramed en ^prival sådan 1979/80:100 Bilaga5 186 på lika villkor vare sig ur uppdrags- ellerkostnadssynpunkt. En stadig kostnadstäckning hos de allmänna advokatbyråernakommer endast att kunna garanteras genom subventioner av olika slag. Denpågående utvecklingen på familjerättens område med en alltmer tydlig tendenstill överflyttande av vissa uppgifter ^lill administrativa ^myndigheler kommeratt medföra ökade svårigheter för allmänna advokatbyråer ^atl försörja sigsjälva. Åtgärder som pågår för att förbättra verksamheten Del kan ^inle nogframhållas hur viktigt del är att den personal som arbetar tillsammans på enadvokatbyrå fungerar som ^elt vältrimmat lag. betonande häravär värdefullt. För ^atl en allmän advokatbyrå skall fungera på del ^säll som^begäres av arbetsgivaren fordras ej blott skicklighet och ^lidigare erfarenhetav arbete på advokatbyrå hos medarbetarna. Såsom ^framhålles är del vid valmellan flera sökande ^lill en juristtjänst av vikt alt den ^väljes, som bådeär lämplig och förväntas vilja stanna kvar på orten. Vad nu sagts gällergivelvis också biträdespersonalen. Man vill gärna understryka delbetydelsefulla i ^atl personalen inte blott kan förväntas stanna på orten ulanäven all den är från orten. ^Della gäller i varje fall juristerna vars person-och lokalkännedom kan bli av avgörande betydelse både för verksamhetensbedrivande och intäkterna, 7.1 Statens ansvar för att medborgarnahar tillgång ^lill biträde i rättsliga angelägenheter Kommittén anser ^atlinriktningen av verksamheten vid de allmänna byråerna skall ha tyngdpunkteninom rättshjälpsområdet. Man räknar upp ^etl ^anlal^"allemansärenden" på vilka arbetet bör inriktas. Bland dessa ärendennoteras ^konsumenträtl, deklarationsproblem och enklare skatterätts-frågor. Delifrågasattes om dessa ärenden faller inom rättshjälpsområdet, i varje fall näruppdraget avser arbete ^uiöver rådgivning. ^Kommilths påpekande av detangelägna i fortbildning av ^jurislema hälsas med stor ^lillfredsslällelse.Man borde därvid tänka även på biträdespersonalen, vars utbildning och fortbildningär lika angelägen som juristernas om man skall uppnå det önskade vältrimmadesamarbetet på byrån. Kommittén tar i dettaavsnitt upp synpunkter på behandlingen av rättshjälpssökande som ansessärskilt krävande. Därmed torde avses de medborgare som av en eller annananledning är mindre lyckligt lottade ur ekonomisk eller annan synpunkt.Kommittén menar alt dessa som regelmässigt finns i varje samhälle ^inle skullefå belasta de allmänna advokatbyråerna mer än de enskilda. Hur skall dettaåstadkommas? Man saknar här positiva förslag, vilka skulle ha hälsats medstörsta glädje. Slutligen kan man dock ifrågasätta om del icke trots allt^måsle ingå i de allmänna advokatbyråemas uppgifter ^atl söka hjälpa justsådana människor även med risk för att inkomsterna minskar. ^Prop.1979/80:100 Bilaga 5 187 Med den inställning byrånhar ^lill den ^väsenlliga arbetsuppgiften, nämligen rättshjälp, kan kommitténs^synpunkle ^inle godtagas. Om en allmän advokatbyrå har god sysselsättning inom^rättshjälpsområdel men ^arbelel icke ger full kostnadstäckning så kan del ickevara rimligt all byråverksamheten skall bringas all helt upphöra. Så länge enbyrå ger god service och har full sysselsättning bör den i ställetsubventioneras såsom ^lidigare nämnts. Kommitténs förslag i de olika frågorna föreslagitangående marknadsföring, arbetsrutiner och debitering kan byrån helt instämmai. Synpunkterna föranleder icke till några kommentarer. Delsamma gällersynpunkterna på minskade kostnader både på personal- och lokalsidan. Kommitténs påpekandeav otillfredsställande långa väntetider vid personalbyte är ^riktigl. Del voresynnerligen önskvärt om den föreslagna delegationen av ^anslällningsbeslutkunde komma till stånd. Byrån, som bedriversocial mottagning i och , hälsar med ^lillfredsslällelse^förslagel om att juristemas restider skall få räknas som arbete. 12 Allmänna advokatbyrån i De allmänna advokatbyråernaskall konkurrera med de privata advokatbyråerna på lika villkor. De skalluppnå full kostnadstäckning. Men de allmänna ^advokatbyråema är ^slalliga^myndigheler och deras utgifter styrs av faktorer och förhållanden, som deknappast kan påverka själva. Är därför de två förstnämnda ^kraven/påståeendenamöjliga att över huvud tagel uppfylla? Kommittén har ^föreslagil en rad^ålgärder, som i sina stycken kan medverka ^lill all nackdelarna med ^slallig^verksamhel kan elimineras. ^Jurisler vid de allmänna ^advokatbyråema skallinte belastas med byråkratiskt krångel utan kunna arbeta ostört med dejuridiska uppdragen. Delegera om möjligt alla de beslut som gälleradvokatbyråemas ^verksamhel ^lill advokatbyråerna själva. Domstolsverkelsinflytande bör vara så litet som möjligt. Man ^måsle också hålla iminnet, såsom kommittén påpekar, all vi är skyldiga att åtaga oss uppdrag inom^rättshjälpsområdel. Delta innebär all områdena för uppdrag i viss ^omfallningbegränsas även om det givetvis inte hindrar oss från ^atl åtaga oss andrauppdrag. Det är ^vikligl att ^presum- 1979/80:100 Bilaga5 188 liva klienter, myndigheter, domstolar ochkolleger verkligen får klart för sig, all vi sysslar med allmän juridik och^inle ^enbari familjerätt. Alt åtaga sig uppdrag utanför ^rättshjälpsområdel^måsle bedömas som viktigt och inte minst stimulerande för juristerna påbyråerna. Det finns dock anledning all ^iro att inriktningen på verksamheten iallra ^slörsia utsträckning blir på ^rättshjälpsområdel. Synpunkter på några av kommitténs förslagOrganisatoriska åtgärder verkardel lämpligast all advokatbyråerna driver sin verksamhet som statligamyndigheter. Jag instämmer i kommitténs slutsatser i denna fråga. Beslutanderätten bör delegeras till advokatbyråerna i största ^omfallning. Del är ^vikligl allkontakterna med sker så smidigt som möjligt. Så är ^inle falleti dag. Även om en konsult finns, tvingas vi vända oss ^lill olikabefattningshavare vid . Del måste dock vara betydelsefullt om enperson med erfarenhet från arbetet på en advokatbyrå är knuten tilldomstolsverket. Det kan öka förståelsen hos för det arbete somdrivs vid advokatbyråerna. Helst bör deras tjänster inte alls tagas i anspråk under nuvarandeorganisatoriska former. Kommitténs förslag allgenom särskilda ^driflbidrag kompensera de allmänna ^byråema för ^atl de iolika sammanhang inte kan göra samma fria val som de ^privala byråerna ärpositivt, och jag instämmer i kommitténs olika konkreta förslag. Ersättningarnavid sjukfrånvaro har flitigt diskuterats. Del är ^naturiiglvis orimligt ^atlbyråerna ^inle skall kompenseras på ^någol sätt vid onormal frånvaro. Systemetmed särskilda medel för att finansiera ^vikariatsersältningar under onormalfrånvaro syns i brist på bättre lösningar (enskilda byråerna vara försäkradeför sjukpenningersättning) vara bra. Det är ^vikligl ^atl påpeka ^atl byrånsresultat i sig kan påverkas av sjukdom på ^advokalsidan då orutinerade vikarierförordnas. Vid analys av byråns resultat ^ell år där onormal sjukfrånvaroförekommit måste, som kommittén påpekar, detta förhållande beaktas, och kravetpå full kostnadstäckning ge vika det ^årel. ^Atl rutinerna vid^slalliga ^myndigheler fordrar en viss personalstyrka som inte är nödvändig vidprivat verksamhet har naturligtvis alla byråer uppmärksammat. Jag instämmer ikommitténs förslag om bidrag för lön och ^lönekosinadspålägg för ^elt biträdeunder vissa angivna lider. Förslaget om särskiltanslag för specialutrustade lokaler är ^ytteriigare ^ell bra led i alleliminera nackdelarna ^atl de allmänna ^advokatbyråema är statliga myndigheter. Det är viktigt att utbildningsbehovet tillgodoses.Kravet på kvalificerad ^Prop.1979/80:100 Bilaga 5 189 juridisk hjälp ^måsle upprätthållas. Altframhålla i sammanhanget är, att de allmänna advokatbyråerna inte får bli någon^upplärningsplals för biträdande ^jurisler, som sedan försvinner ^lill den ^privala marknaden. Det är naturligtvis^riktigl ^atl den för ^rällshjälpsärenden gällande timkostnadsnormen kommeratt läggas på "rätt nivå". Om full kostnadsläckning skall uppnås kandock inte staten använda ^timkosinadsnormen som ett sätt alt hålla kostnadernaför rättshjälpen nere. Kommitténs instämmande allfog för kritiken mot metoden för ersättningens bestämmande inom^rätishjälpsområdet noteras med tillfredsställelse. Eftersom de allmännaadvokatbyråerna tydligen har huvudsakligen korta ärenden och dessa gynnas genomen fast och ^röriig del, framstår kommitténs förslag i den delen väl motiverad. De allmänna advokatbyråernahar dragits med problemet att de har en stor andel rådgivningsärenden. Genomändringarna i ^rättshjälpslagen från 800101 ^lorde rådgivningarna ge bättreintäkter. Om kommitténs förslag ^lilllösningar på de speciella problem som är förknippade med all byråerna är^slalliga ^myndigheler vinner gehör, sammantaget med förbättringar pårättshjälpsområdet, kan goda förutsättningar finnas att samtliga allmänna^advokalbyråer kan bli effektiva och lönsamma byråer. 13 Allmänna advokatbyrån i Byrån instämmer ikommitténs uppfattning om orsakerna till all de allmänna advokatbyråerna haftlönsamhetsproblem . Vad som dock enligt byrån än mer börbetonas är svårigheten all som statlig myndighet på lika villkor kunnakonkurrera med privata advokatbyråer. Anledningen till all ^della itillräcklig omfattning ej framkommit i utredningen kan vara ^atl kommitténmåhända mer stått i kontakt med och fått information från änfrån byråerna. Kommitténs förslag till ökadeklientintäkter genom marknadsföring, arbetsrutiner och debitering innehållermestadels självklarheter och är inga nyheter för byrån eller för verksammaadvokater i ^allmänhel. Beträffandeorganisationsformen instämmer byrån med kommittén i att de allmänna byråernabör fortsätta att vara myndigheter. 1 frågan omkompetensfördelning mellan riksdag, regering och domstolsverk delar byrån ickekommitténs uppfattning att regeringen skall kunna besluta om nedläggning avenstaka byråer. En sådan åtgärd ^måsle anses som en genomgripande förändring,där godkännande bör inhämtas. 1979/80:100 Bilaga5 190 Det är som kommitténframhållit av stor vikt, ^atl frågor om ^personalbyle handläggs med ^slörsia^skyndsamhel. Byrån har erfarenhet av nackdelarna med lång handläggningslid vid^ijänstetillsällning. När ^elt tillsättningsärende rörande en vikarie tar hos oss mot kanske någon vecka hos en ^prival advokat är det - lika litet som ^beiräffande en mängd andra^slalliga rutiner som måste följas - orimligt alt tala om konkurrens på likavillkor. I fråga om förslaget omkontaktperson mellan och de allmänna advokatbyråerna vill byrånframhålla följande. Det hittillsvarande systemet med täta byten på tjänstensom konsult har icke varit tillfredsställande. 1 och för sig vore del måhändalämpligare med en fast tjänst. Del förtjänar då framhållas all innehavaren börha en gentemot självständig ställning. En sådan bör varaplacerad på en särskild avdelning, som handhar samtliga frågor som angår deallmänna ^advokatbyråema, i likhet med ^vi^id som fanns hos . Den kritik som från olikahåll riktas mot roll vid anskaffandet av lokaler ^m^ ^m^anser byrån vara berättigad. Byrån har åsamkats ^föriusl genom del^omsländliga förfarandet som råder vid bl. a. uppsägning av hyreskontrakt förhyreshöjning. Del kan ifrågasättas om kommitténs förslag på denna punkt ärtillfyllest. Byrån instämmer i kommitténsförslag all genom särskilda ^driflsbidrag kompensera de allmänna advokatbyråernasverksamhet. Vad gäller ^försla^gel om ersättning för vikariekostnader framgårej klart i vilken omfattning sådan frånvaro skall kompenseras. Risk kanföreligga för ^restriktivitet och administrativt krångel i sådan ^omfallning^atl byråerna i mycken ^liien omfattning kommer i ^ålnjulande av några medel. I fråga om ersättning förpersonalkostnader föranledda av myndighetsformen anser byrån att sådanersättning även bör utgå för juristfunktion. Mycken tid åtgår för juristernavid kontakter med domstolsverk, byggnadsstyrelse och andra ^myndigheler. Olikastatistiska och andra uppgifter skall lämnas, skrivelser och remisser ^m. Byrån belastas själv medkostnader för specialutrustade lokaler (handikapputrymmen och arkiv) och har ingetall erinra ^mol kommitténs förslag i denna del. Ersättning i form av en fastoch en rörlig del i ärenden om allmän rättshjälp anser byrån vara riklig och geett rättvisare utfall än tillämpad^timkoslnadsnorm. Slutligen börframhållas att om statens syfte med insyn i ^advokaiverk^samhet i^kostnadskontrollerande syfte - eftersom staten påtagit sig stort ekonomisktansvar för rättshjälpen - skall kunna uppnås, måste de allmännaadvokatbyråerna kompenseras i större utsträckning än som kommittén^föreslagil. 1 ^annal fall kommer ^timkoslnadsnorm och taxor, som beräknas medutgångspunkt från de allmänna byråernas ^kosinader, all överkompenserajuristtjänster som ^lillhandahålles utanför de allmänna byråerna. ^Prop.1979/^80:100 Bilaga 5 191 Ett ^vikligl inslag iutredningen har ^varil all analysera de uppkomna förlusterna eller ^m.a. o.varför byråerna icke i den ^lakl som beräknats uppnått full kostnadstäckning. Allmänna advokatbyrån i varföre en väl inarbetad institution med ^etl förindustristaden typiskt ^fatligklienlel. Besöksfrekvensen var högt uppdriven,men ärendenas beskaffenhet var merendels "korta ärenden" med icke sålitet ^kurativa inslag. I och med rättshjälpsreformen gällde det, all medhänsyn till det uppställda ^lönsam-^helskravel, ge byrån en helt annaninriktning. Så har i ^slor utsträckning även skett och lönsamheten har även^succesivt förbättrats. bör ^della ge bättre och bättre resultat. Full^koslnadssläckning har dock ännu ej kunnat uppnås. En anledning är, somkommittén anmärker, kostnadsläget. En annan anledning är att byrån under degångna åren haft icke mindre än fyra byten på den fjärde juristtjänsten, entjänst som är nödvändig om man skall klara de för byrån höga lokal- och^bilrädeskostnadema. Bytena har medfört alt ^ell ^slort ^anlal klienter varjegång fallit bort. Gällande beslutsordningen har även medfört alt byrånonormalt länge vid varje ^jurislbyte ^varil ulan erforderlig personal.Domstolsverkets generaldirektör bör erhålla vidgad befogenhet vid ^tillsäiiandeav juristtjänst. För ^atl ökalönsamheten eftersträvar byrån nu inbrytning på nya områden. Får byrånmöjlighet att arbeta under normala förhållanden och med deförbättringar kommittén föreslår, bör full kostnadstäckning trots del högakostnadsläget kunna uppnås. Då ^rättshjälpssyslemetger ersättning ^efler samma principer antingen biträdena är ^prival ellerstatligt verksamma, bör enligt kommitténs uppfattning ^rätlshjälpssökande, somanses särskilt krävande ^inle få belasta de allmänna ^advokatbyråema mer än deenskilda. Hur skall detta kunna undvikas? De privata byråerna kan ulan vidareavvisa dylika klienter. Möjlighet ^lill ersättning från särskilt anslag börövervägas. Kommittén föreslår, alt 11.4 milj.kronor av den ackumulerade förlusten (21 milj. kr) skall efterges och ^atlresten av tillskjutna medel ^molsvarande upparbetat värde i pågående uppdrag,9.6 milj. kr., skall anses som rörelsekapital och förräntas efter sammaräntefot som ^utrustningskapitalei (sid. 64). Därmed skulle ^ell bättrejämviktsläge uppslå mellan statlig och ^prival ^advokaiverksamhet i fråga omkapitalkostnaderna i rörelsen. Upparbetade värdetredovisas icke i ^prival ^advokaiverksamhet som tillgång i rörelsen. Dettavärde motsvaras icke heller av ^kapilallillskolt eller skuld i rörelsen utan aven arbetsinsats, som ^varil ^erforderiig för 1979/80:100 Bilaga5 192 uppbyggnaden av verksamheten och som därför icke^framtagits ^lill beskattning. Effekten av skatte- och avgiftssystemet för deenskilda advokatbyråerna medför, att upparbetade värdet i privat verksamhethar ett obetydligt nettovärde.Påföres de statliga advokatbyråerna ränteutgifter för kapitaltillskott, ^hänförligttill upparbetade värdet, resulterar^detla i en räntebelastning, som i realiteten icke existerar inom den^privala advokatverksamheten. Hela ^tillskottet ^å^ 21 milj. kr. bör därförbetraktas som en initialkostnad för uppbyggnaden av den ^slatliga^advokalverksamheten och efterges i dess helhet. De allmänna advokatbyråerna arbetar i ett oförmånligtkostnadsläge i förhållande till de privata advokatbyråerna. ^Bilrädeskosinaderna är högre än i ^prival verksamhet. Lokalkostnaderna är ^näslan dubbelt så höga. Kapitalkostnaderna är också högre och sjuklönebestämmelserna medför stark ekonomisk belastning på de allmänna byråerna. ^Överkoslnadema i den ^slalliga verksamheten är därför ^belydande. ^Timkosinadsnormens höjd bestäms i princip av kostnaderna för verksamheten vid de allmänna byrå erna. Överkostnaderna medför en gynnsam ekonomisk situation för de privata byråerna och ger dem möjlighet all snabbi expandera inom ^rätts ^hjälpsområdel. ^Överkoslnadema försvårar en motsvarande ex pansion hos de ^slalliga byråerna. De allmänna byråerna bör därför tillåtas utvidga sin ^verksamhel även i lägen, där byrån icke uppnått full täckning också för ^överkoslnadema i verksamheten (sid. 52). Det är angelägel, alt de allmänna advokatbyråernahåller samma bredd i sin ^verksamhel som de ^privala byråerna och att de allmänna byråerna också har kapacitet för uppdrag av betydande ^storieksordning såväl inom som utom ^rättshjälpsområdel. Den hittillsvarande verksamhe ten utvisar, att uppdragen hos de allmänna byråerna under hand får allt större ^bärkr^t^ifl ur arvodessynpunkt. Skillnaderna mellan statlig och ^prival advokatverksamhet i fråga om uppdragens ^omfallning torde därför kunna utjämnas. Härtill kommer, att den biträdestid, som nedlägges på fasta arbetsmoment i kortvariga ärenden, bör kunna avsevärt begränsas genom rationaliseringar i verksamheten. Advokatbyrån finner därför icke skäl föreligga för en särskild ersättningsform för ärenden av kortare varak tighet (sid. 72). 16 Allmänna advokatbyrån i Kommittén borde ha närmare utrett ochredovisat åtgöranden och ^underlåtenheler alltsedanbyråernas start, vilket kunde ha utmynnat i förslag ^atl helt befria byråernafrån . Vad en allmänadvokatbyrå bör syssla med slår så ^klarl för all dess personal, attden icke förvirras av kommitténs säregna exemplifiering av ^allemansärenden(sid. 35). Också den följande meningen - ^Prop.1979/80:100 Bilaga 5 193 "man bör ^inle eftersträva alltför hårdspecialisering på familjerätt" - är misslyckad, icke blott språkligt. Jag finner icke skäl ange ytterligare synpunkter påutredningen, vilken den faktiska utvecklingen snabbi rider förbi. 17 Allmänna advokatbyrån i Byrån ser med tillfredsställelse all kommittén betonatde allmänna advokatbyråernas sociala roll. De skall i första hand ^atl se^lill allmänheten får juridisk hjälp inom ^rättshjälpsområdel. Den socialaaspekten får inte komma i skymundan för ^koslnadsläckningssträvandena. Dessahar i viss utsträckning hindrat de allmänna ^advokatbyråema ^atl spela sammasociala roll som de gamla ^räiishjälpsanstallerna. De allmänna advokatbyråernabör likställas med affärsdrivande verk åtminstone så all byråerna fårersättning från försäkringskassa, då anställd är sjuk eller ledig förhavandeskap och barnsbörd. En byrå, som drabbats av sjuklig personal eller barnledigsådan, kan knappast med nuvarande bestämmelser gå ihop sig ^lill 100%.^Sysiemel med alt byråerna får uppbära försäkringskassemedlen borde vara bättreän förslaget om särskild ersättning till vikarier. Kostnadsläget bör kunna bliförmånligare för byråerna, om kopplas bort som mellanhandmellan hyresvärd och hyresgäst, ^Hyresbetalningen är ju ^inle någon förbyråerna betungande åtgärd och kan göras ulan någon kostnadsökning avrespektive byrås kassörska. Förslaget om delegation avanställningsbeslut rörande tjänsten i ^högsl ^F^ 5 är förmånligt för byråerna.Som det nu är drar det ^onödigl långt ut med tillsättningen, vilketkan medföra nedgång i byråns produktion och inte minst medföra ^olrivsel förden personal, som tjänstgör på en byrå, som lever i väntan på all en överordnadmyndighet skall fatta anställnings-beslutet. Eftersom allmännaadvokatbyråer ofta har korta ärenden är förslaget om differentierad^timkoslnadsnorm till fördel för dem. 18 Allmänna advokatbyrån i När de allmänna^advokatbyråema inrättades förutsattes alt de efter ett ^inarbelningsskedeskulle uppnå full kostnadstäckning. ^Della mål har emellertid visat sig svårtuppnå. Anledningen härtill är enligt advokatbyråns mening så gott som uteslutandeall de allmänna byråerna drabbas av ^kosinader som ej drabbar de ^privala. (Härvid bortses då från att personalstyrkan ^å^ ^byråema i inledningsskedetuppenbarligen var överdimensionerad, eftersom en anpassning tillärendetillströmningen skett ^efler hand), 13 1979180. ^Prop.1979/80:100 Bilaga 5 194 Härefter ^beröres^kommilléns förslag i vissa avseenden. Eftersom de 30 allmänna advokatbyråernaicke arbetar under identiska förhållanden kan tänkas att en del av denna byråssynpunkter icke har allmängiltighet. I de väsentligaste frågorna är dockproblemen lika för alla allmänna byråer. Del mesta som kommitténanfört härunder är ^sådanl som självklart ^lillämpas. Byrån anser dock att egenannonsering i lokalpress är meningslös eftersom den i förhållanden till^konstnaderna härför ger alltför dåligt utbyte. En advokatbyrå med tre^heltidsarbetande ^jurisler ^måsle för alt kunna möta semester- ochsjukfrånvaro samt tillfällig ledighet för värd av småbarn ha minst treanställda. Den sammanlagda årsarbetstiden behöver dock icke överstiga 2 1/2årsarbetskraft.