prop · G3031 · 1979-12-31 00:00:00 — Under remissbehandlingen avutredningens principförslag betonades enligt utredningen att samhället intekan avhända sig möjligheterna att till den enskildes skydd bereda honom vårdäven om samiycke lill vården inle kan erhållas. Ulredningens förslag om eltyllersla ansvar för socialvärden (numera socialljänslen) i vad det innebärskyldighet för socialnämnden all anvisa och förmedla andra samhällsorgansinsalser saml i förekommande fall själv sörja för att den enskilde i frivilligaformer bereds den hjälp han behöver, biträddes därvid av remissinstanserna.Kravel på all ell organ i samhället - socialnämnden - tilläggs etl yllerslaansvar för all den enskilde får den värd han behöver underströks kraftigt. fiamhölls underremissbehandlingen av principbelänkandel i många yttranden atl med växanderesurser för bislånd pä frivillig grund det inle längre finns samma behov avalt inom socialvården inrymma befogenheter all beslula om vård mol denenskildes vilja. Viss del av remissopinionen gav uttryck för den uppfattningenall behovel av sådan vård för nu ifrågavarande grupp - med elt yttersta ansvarför socialvärden - kan tillgodoses med stöd av sjukvårdslagstiftningen. 1.2.2 Utredningens förslag i slutbelänkandel Ulredningen framhåller alt denkommunala socialljänslen bör ha elt yttersta ansvar för atl den enskilde fårerforderlig vård. Detta ansvar innebär bl.a. att har skyldighelatt initiera och i övrigt medverka till alt vid behov vårdinsatser kommer tillslånd från annan huvudmans sida liksom all även under lid dä annan huvudman harall ombesörja värden socialnämndens ansvar för den enskildes silualion kvarstår.Socialnämnden fär således inle avhända sig sin del av vårdansvarei under tid däannan huvudman har behandlingsansvarel. Denna tanke kommer till utlryck iulredningens förslag till socialtjänstlag, där det som en konsekvens avsocialtjänstens yttersta ansvar föreskrivs skyldighet för socialnämnden alt iförekommande fall samverka med andra samhäUsorgan. 1 den mån den enskildebehöver sociala stöd- och hjälpinsalser han undergår vård genomannan huvudmans försorg eller därefter, skall enligt ulredningens förslagsådana insatser ges inom i samverkan med denna huvudman. Utredningen ansluler i sina förslagtill den pågående utvecklingen mot en klarare rollfördelning mellan olikasamhällsorgan, där bestämmelser om samverkan mellan vårdområden verksamt kanbidra till all samhällets resurser till gagn för den enskilde utnyttjas på elländamålsenligt sätt. Prop.1979/80:1 257 Samverkan med s j u k v å r d e n Ulvecklingen inom nykterhelsvårdenpräglas av en strävan lill ökad samordning med sjukvården. Ett ökande ahlalalkoholskadade behandlas inom sjukvårdens ram, Insalserna frännyklerhelsvårdens sida har alltmer kommit atl inriktas på atl utifrån enhelhetssyn söka lösa sociala problem som har samband med alkoholmissbruk samlmolverka atl de olika formerna för behandling av alkoholsjuka leder lill ensplillring av resurserna, I proposition 1975/76: 115 angående avskaffande avfyllerislraffei fiamhålls alt ett av målen är all skapa en värdkedja, där densjuke kan omhändertas på rätt nivå med hänsyn lill behovet oavsett vem som ärhuvudman för de olika vårdinstitutionerna. Del är angelägel atl samordnavårdinsalser i detla syfte. Vad belräffar de vuxna missbrukarnaav narkolika och övriga beroendeframkallande medel (utom alkohol) liggeransvarel för den akuta värden f.n. helt inom sjukvården. Redovisad statistik ger stöd förantagandel atl huvuddelen av de missbrukare som behöver institutionell värdoch behandling erhåller sådan genom sjukvårdens försorg. Mänga av dessa beredsi dag vård med stöd av LSPV. LSPV erbjuder således möjlighet altta omhand och kvarhålla de alkohol- eller narkolikasjuka som det - också frånsocialvårdens synpunkler -framslår som mest angeläget att oberoende av deraseget samtycke snabbt kunna bereda en tids inslilulionell värd och behandling,förutsatt att deras tillstånd är sådanl alt de bedöms lida av psykisk sjukdom.En av de omständigheter som varil ägnade alt inge tvekan vid lagens tillämpningi fråga om missbrukargrupperna har emellertid varit att socialvårdens möjlighelerall under och efler avsluiad sjukhusvärd bereda den enskilde erforderligtbistånd ofla varil alllför begränsade. En bidragande orsak härtill harvaril all bestämmelser om erforderlig samverkan socialvård - sjukvård saknas.Visserligen kan behovel härav för hela sjukvårdsområdet generellt sett inteanses vara sä slort att förfalt-ningsstyrd samverkan bör komma i fråga. Vadbeträffar dem som har ell omfaUande missbruk av beroendeframkallande medelföreligger emellertid erfarenhdsmässigl i regel såväl medicinska som socialavårdbehov sida vid sida. Sålunda föreligger vid långlgående missbruk iallmänhel behov av avgiftning i ell inledningsskede innan en mer långsiktigbearbetning av den enskildes sociala problem kan påbörjas. Sjukvårdens insalseri den inledande fasen utgör därvid en viktig förutsättning för senare led ibehandlingsarbelel. Erfarenheterna vid tillämpningen av LSPV har enligtulredningen visat all behövlig samverkan mellan socialvården och sjukvårdeninte alllid har kommil till stånd när del gäller dessa vårdbehövande. Någonregelmässig 17 1979180. Prop.1979/80:1 258 samverkan mellan sjukhusel och socialnämnden underpågående behandling eller inför vårdens upphörande har inle förekommil, DeUahar kunnal leda till upprepade korta omhändertaganden med slöd av LSPV ulansamtidiga eller mellanliggande sociala slöd- och hjälpinsalser. Med ett yttersta ansvar försocialtjänsten följer att för denna ofla myckel vårdbehövandegrupp i siörsla möjliga utsträckning skall vidmaklhålla kontakten och slällasina resurser lill förfogande även under lid dä den vårdbehövande äromhändertagen med stöd av LSPV. måste under pågående sjukvårdkunna förbereda och vid vårdens avslutande på frivillig grund kunna erbjudaadekvata behandlingsinsatser som avlöser sjukvården. De ökade resurser somvinns genom all socialhjälpen delvis ersätls av socialförsäkringstillägget ochall det sker en ökad samordning mellan socialljänslen och sjukvärden kommer allge bättre förulsällningar för ell förverkligande av della mål. Mot bakgrund av vad nu sagts finnersocialulredningen alt om det uppkommer behov av vård belräffande den sommissbrukar beroendeframkallande medel och om den nödvändiga vården inte kan gesmed dennes samiycke, bör frägan om beredande av vård bedömas enligl LSPV. Förall säkra att den sjuke fär del sociala bistånd som han behöver föreslåssärskilda föreskrifter om samverkan mellan socialljänslen och sjukvården. Socialulredningen avser med sinaförslag inte att tillämpningsområdet för LSPV skall vidgas. förslag iprincipbelänkandel innebar bl.a. att den med stöd av LSPV utövade vården skullekunna avlösas av fortsalt vård utan den enskildes samtycke inom socialtjänsten.När utredningen nu i sina förslag begränsar möjligheterna alt med stöd av ensocial vårdlagstiftning bereda den enskilde vård utan samtycke ansluterulredningen lill de tankar som i övrigt bär upp dess förslag nämligen enfortsalt inriktning mot frivillighet i vård- och behandlingsarbetet och en medhänsyn härtill anpassad socialtjänstlag. Av vad som sagts nu följer all dealkoholmissbrukare som inte omfattas av LSPV och som kan beredas vård medstöd av NvL kommer att hänvisas till den stödjande och hjälpande verksamhet sombedrivs i kraft av den föreslagna socialtjänstlagen. Det är uppenbart att dettakommer att ställa andra och större krav på . Verksamheten måsle iän högre grad än vad är fallet inriktas på att i samverkan med denenskilde hjälpbehövande finna sädana medel och insatser att hans behov kantillgodoses. Utredningen framhåller atl utvecklingen mot frivillighet ibehandlingen av alkohol- och narkotikamissbrukare redan har medverkat tUl en nybehandlingsideologi och en annan resursfördelning, något som har lett till enalltmer begränsad tillämpning av NvL:s bestämmelser om tvångsvis anordnad vård. 1979/80:1 259 1.2.3 Närmare om sumurbeisformernu Enligl socialulredningens förslagbör i överensslämmelse med vad som har anförts tidigare i fall där nödvändigvård med stöd av socialljänsllagen inle kan beredas den som missbmkarberoendeframkallande medel förulsältningarna för värd prövas ulifrän beslämmelsernai LSPV. Såsom ulredningen framhållil bör detta inle leda lill etl ulvidgattillämpningsområde för denna lag. Samarbetet mellan sjukvården ochsocialtjänsten kräver därvid en närmare reglering i fråga om missbrukare sombereds vård med stöd av LSPV. Som regel mäsle en mer långsiktig bearbelning ochbehandling av de bakom alkohol- och narkotikaberoendel liggande problemen skepå socialljänstens ansvar. Det är vikligl all kontinuiteten i vårdensäkerställs genom ell samrådsförfarande vid in- och utskrivning. De allra flesta av dem som härkommer i fråga har redan lidigare beretts hjälp inom socialvården. Det ärdärför nalurligl all sjukhusel så snarl intagning skelt med slöd av LSPV genastunderrättar hemkommunens socialförvallning om inlagningsbeslulel. Ofla lordeför övrigl - såsom fallet är - ansökning om inlagning ha gjorts avnämndordförande eller socialchef (4 S LSPV). Samräd bör därefter komma tillslånd om de ålgärder som kan erfordras från socialljänslens sida. Del synesvara nalurligt all socialnämnden lägger samrädsuppglften på handläggandeijänslemän. Härigenom vinner man ocksä all krelsen av de personer som direktsysslar med den enskildes problem begränsas. Genom atl en planering aveftervård pä detla sätt påbörjas är det antagligt att liden fordenslulna sjukhusvärden i mänga fall kan begränsas. Del bör således vara en uppgifl förläkare, psykolog eller kuralor att vid samtal med den vårdbehövande medverkalill en belysning av behovet av sociala slöd- och hjälpinsalser inomsocialtjänsten saml all med den vårdbehövandes medgivande och i samräd medhonom tillsammans med socialassistenten planera för fortsalla insalser inomsocialljänslen. Framkommer vid sådanl samrådsförfarande behov av fortsaltinstitutionell eller annan vård efter uiskrivning från sjukhuset och bör dennavård inle lämpligen beredas inom sjukvården, bör insatserna med denvårdbehövandes medgivande lämnas inom . Det föreslagna samrädsförfarandetkräver hög handlingsberedskap hos socialljänslen. släller krav på ökaderesurser. Vad gäller sjukhusvården bör samrådsuppgiften i huvudsak kunnaläggas på psykologer eller kuratorer. Organisalionen av läkare, psykologer ochkuratorer vid de psykiatriska sjukhusen lorde behöva byggas ut. I fråga om förutsättningarna atl nåkontinuitet mellan den med stöd av LSPV bedrivna vården och de insatser som kanges inom bör också möjlighelerna att tillämpa försöksulskrivningenligl 19 S LSPV uppmärksammas. Prop.1979/80:1 260 Som framgått av vad som sagtslidigare har socialutredningens majoritet funnil all vårdinsalser för dem sommissbrukar beroendeframkallande medel bör ges med stöd avsjukvårdslagstiftningen i situationer då samtycke till behövlig vård inleföreligger. har som ettallernaliv lagl fram elt förslag som ansluler till övervägandena iutredningens principbetänkande. Alternalivförslaget omfattas av en minoritet iutredningen. 1.3.1 En sainniuiihållen lug Socialutredningensallernalivförslag - lag med särskilda bestämmelser om värd inom socialtjänsten- reglerar såväl frågor om vård i vissa fall av de underåriga som av sådanavuxna, vilkas värdbehov har sin grund i missbruk av beroendeframkallande medel.I fråga om de unga hänvisas till tidigare avsnitt. 1.3.2 Förut sätl iiingurnu för vård De erfarenheler som har vunnits vidtillämpningen av NvL liksom all annan erfarenhel visar atl missbruk av alkohol oftaleder till situationer där insalser frän samhällels sida blir nödvändiga föralt förhindra uppkomsten av skador hos missbrukaren. [)e socialaskadeverkningarna vid olika typer av missbruk skiljer sig därvid i slorl inlefrån varandra. Några bärande skäl atl vid bedömningen göra ålskillnad mellanolika missbruksmedel föreligger därför enligl ulredningen inte. När den enskilde behöver slöd ochhjälp från samhällets sida bör socialnämnden i första hand söka lillgodosebehovet i samverkan med den enskilde och med hans samtycke. Det är först närbehövlig värd inte kan ges i frivilliga former med stöd av den föreslagnasociaUjänsllagen som frägan om behovel av särskilda besiämmelser aktualiserats.Enligt del alternativa förslaget bör värd med stöd av lagen kunna beredas ävenannan än underårig - om han genommissbruk av beroendeframkallande medel är i trängande behov av värd och - ulebliven värdinnebär allvarlig fara för hans hälsa eller annars måste antas medföraallvarliga sociala skadeverkningar för honom. Del är den enskilde missbrukarensbehov av värd och inle - som delvis är fallet - samhällsskyddet som skallutgöra grund för vårdålgärder. Det ligger emellertid i sakens natur all manmåste beakla bl. a. del förhållandel alt missbrukaren utsäller nära anhörigför allvarlig fara när man bedömer vårdbehovel. Samhällsskyddd får emellertidinte primärl ulgöra grund för ålgärder från samhällets sida. 1979/80:1 261 Övervägande skäl talar enligtutredningens mening mot alt anordna en fortlöpande övervakning mot denenskildes vilja. Utredningen har därför i det alternativa förslaget inte tagitupp någon motsvarighet till den övervakning som kan anordnas med slöd avBvL och NvL. 1 slällel har ulredningen som en viklig behandlingsresurs angellfrivilliga kontaktmän. Del alternativa lagförslagelanvisar säledes endasi möjlighelen all i de silualioner som angivils ovanbeslula om vård. 1.3.4 Ulredning och unsökun Med det för socialnämnden angivnayttersta ansvaret följer en skyldighel för nämnden atl inleda utredning närålgärder från nämndens sida kan vara påkallade. Bestämmelser om när ulredningskall inledas ges i förslaget till socialnämndslag. Nämnden får underutredningen höra den saken rör eller annan som kan lämna upplysningar iärendei. Nämnden bör också kunna förordna om läkarundersökning. Bestämmelser omdella har tagits upp i den särskilda vårdlagen. Även i en verksamhet som i huvudsakskall vila på frivillig grund kan det finnas behov av alt polisen till nämndenanmäler när någon har omhändertagits enligt LTO eller annars pålräffasberusad. Därigenom ges nämnden möjlighel alt tillsammans med den enskilde la uppfrågan om behovel av slöd- och hjälpåtgärder. Nägon molsvarighel till dengenerella underrättelseplikt som enligt 10 § NvL åvilar polismyndighet böremellertid inte skrivas in i den kommande sociallagstiftningen. Inte heller bör någon motsvarighellill den underrättelseplikt som enligt 10 S andra slyckel NvL åvilar läkare lasupp i lagstiftningen. skall göra ansökantill länsrätten, som beslular i fråga om vården. Förslaget svarar mol vad somnu gäller enligt NvL i fråga om beslutande organ. Det upptar emellertid ingenmotsvarighet till den befogenhet alt göra framslällning till länsrällen som nutillkommer polismyndigheten. Nämnden skall vid ansökan ge enplan över den föreslagna behandlingen. Den skall innehålla en redogörelse förden vårdbehövandes silualion, tidigare vidtagna åtgärder och den vård somsocialnämnden avser att anordna. Del ankommer således påsocialnämnden all pröva förulsäliningarna för ansökan till länsrälten.Förändras förhållandena sedan nämnden ingell sädan ansökan, t.ex. pä grund avalt samiycke lill vården kan ges, bör nämnden kunna återkalla sin ansökan.Någon motsvarighet til) bestämmelserna i 20 S NvL om hinder mot ålerkallelsebör således inte tas upp i den särskilda lagen. Den vårdbehövande kan behöva tas omhand för alt hindra atl han åsamkar sig skada. Prop.1979/80:1 262 Del åligger polisen all i enlighelmed 3 S LTO, polisinstruktionen (Pl) och LOB vidla efler förhållandenaavpassade åtgärder i dessa fall. Sådant ingripande kan göras såväl på allmänplats som - i vissa fall i den enskildes egel hem. Genom underrättelse frånpolisen kommer sädant omhändertagande till socialnämndens kännedom. angivna insalser är snävitidsbegränsade. Förhållandena kan emellertid vara sådana atl längre tidsomhändertagande än vad nyssnämnda bestämmelser medger erfordras. I dessasilualioner uppkommer frågan om beslut i sådana fall bör fallas avsocialnämnden eller - såsom är fallel - av polismyndigheten.Socialutredningen finner på närmare angivna skäl att polismyndighet inle bör hasådan beslutanderätt. Del bör ankomma på socialnämnden ensam att såväl göraansökan till länsrälten som pröva behovet av omhändertagande i avvaktan pälänsrättens beslut. Föreligger sannolika skäl för attden enskilde behöver värd i enlighet med vad som har sagts förut och kanlänsrättens beslul inle avvaklas på gmnd av överhängande och allvarlig fara förden vårdbehövandes liv eller hälsa, bör socialnämnden kunna beslula omomedelbarl omhändertagande. Nämnden kommer i dessa situationer atl föregripalänsrättens beslut. Åtgärden vidtas i syfte alt innan utredning i ärendet harslutförts tillgodose omedelbarl föreliggande behov. Det kan emellertid även isituationer då ulredningen redan är slutförd vara nödvändigl att faltaomedelbart beslut om omhändertagande. Nämnden bör således intill dess fräganprövats av länsrätten kunna falla beslul i frågan. Behov av värd som sagtsuppkommer ofla med korl varsel. Polisens räu all i sädana silualioner fattaomedelbara beslut bör uttömmande regleras i beslämmelserna i 2 S PI, 3 S LTOoch LOB. Snabba beslut måste emellertid även socialnämnden kunna falla. Dettorde dock som regel inle vara möjligi all tillräckligt snabbi få lill slåndell sammanlräde med nämnden, varför ordföranden bör kunna svara för uppgiftenall besluta. För all nä en ändamålsenlig arbetsfördelning bör emellertidnämnden kunna utse annan ledamot alt falta sådanl beslul. Vidare bör länsrätten pröva fräganom beslut om omedelbarl omhändertagande skall bestä. Sädant beslul bör därförutan dröjsmål och senast underslällas länsrällens prövning. Utredningen framhåller atlomhändertagandet bör bli så kort som möjligt. Det bör därför åligga nämndenatt kontinuerligt pröva behovet av omhändertagande och så snart det finnsanledning upphäva beslutet. Om nämnden har fattat beslut omomedelbart omhändertagande, bör den senasl komma in med ansökantill länsrätten om vård enligt lagen. Tvåveckorsfristen innebär en väsentligutsträckning av tiden i förhållande till vad som gäller . förslag skall emellertid beslut om omhändertagandeunderställas länsrätten . Beslutet blir alltså inom kort tidrällsligl prövat. 1979/80:1 263 Utredningen föreslår regler ävenför prövningen i länsrälten av mål där beslut om omhänderlagande fallas. Någramotsvarande fiister finns inle i nu gällande rält. Är del av utrednings- eller andraskäl omöjligi att slutföra utredningen inom den angivna tiden bör länsrättenkunna utslräcka liden för alt ge in ansökan , 1.3.6 Handläggning i länsrätl Utredningen föreslår atthandläggningen i länsrätl skall vara muntlig. Länsrätten skali se lill altmålet blir tillföriilligl utrett. Däiför ankommer det på rätlen atl lillförhandlingen kalla företrädare för nämnden eller annan som genom sinsakkunskap kan bidra till upplysningar i målel. Det är ocksä en viktig uppgiftför det offentliga biträdet att medverka till alt målel blir tillföriilliglutrett. Enligl fårrätten vid vite kalla part. vittne och sakkunnig all insiålla sig tillförhandling inför rätlen. Emellertid saknar FPL besiämmelser om hämtning avpart. Det är en viklig förutsältning för att målel skall bli lillförlilliglulreit atl parten är närvarande vid förhandlingen. Länsrällen bör därför kunnaförordna om hämlning av tredskande part till förhandlingen. Mål där den enskilde äromhändertagen bör som regel komma under länsrättens bedömande inom en veckafrån del ansökan inkom från nämnden. Ulredningsskäl kan emellertid göra detnödvändigt att förlänga denna lid med ytterligare högst . 1.3.7 Länsrällens beslut om vårdliden Socialulredningen har i fråga ombarn och ungdom som huvudregel föreslagit att vård utan den enskildes samiyckeinle bör få pågå än . Samma begränsning av vårdtidenslängd skall enligt förslaget gälla för dem som bereds värd på grund avmissbruk av beroendeframkallande medel. Den tvångsvis anordnade vårdenskall syfta lill all skapa förulsällningar för fortsatta insatser i frivilligaformer. Den bör vara ell led i en behandling. Med inriktningen på frivilligheii behandlingsarbetet är del viktigt med korta omhändertagandelider. Dentvångsvis anordnade vården bör övergå i behandling underfrivilliga former och i den enskildes egen miljö. Länsrälten bör i sitl beslul angeen längsla lid för vården. Sådan lid får som nämnts inte överstiga tre månader.Kan vårdbehovet inte tillgodoses under den tiden och inte heller forlsall vårdi frivilliga former anordnas, ankommer del på socialnämnden all på nytt ansökalill länsrällen om fortsaU vård. Ansökan skall kunna göras under pågående vård. Prop.1979/80:1 264 1.3.8 Verksiällighei av beslul Man kan räkna med slarkameningsmolsällningar mellan den enskilde och nämnden om lämplighelen avivångsälgärder. Genom besvär torde frågan ofta komma under högre instansprövning, Lagen bör därför inte anvisa omedelbar verkställighet. I slällel börlänsrälten i varje särskilt fall pröva om beslutet bör verkställas . bör svara förverkställigheten av länsrättens beslul. Del åligger enligt förslagel nämndenatt såväl före som efter rättens beslul sörja för all den enskilde får behövligvärd. Länsrällens beslul innebär altnämnden bemyndigas atl anordna vård även samiycke av den som berörs avdella. Del ligger i sakens nalur all nämnden ensam skall få avgöra om den villulnyllja det givna bemyndigandet eller inte. Uppkommer efler länsrättensbeslut förulsällningar för frivilliga insatser, behöver del givna bemyndigandetinle ulnyUjas. Med länsrättens beslut följer enrätt för socialnämnden all beslämma hur vården skall anordnas och var denvårdbehövande skall vistas . Nämnden får bl.a. besluta om deninstitutionella vård som den finner nödvändig. atl fortsattainsatser efler institutionsvistelse kan göras för den enskilde i hans egethem, får nämnden beslula därom. Nämnden är emellertid oförhindrad att under deni länsrällens beslut angivna tiden på nytt förordna om vård vid institution. Eftersom socialnämnds beslul omomedelbart omhändertagande skall underställas länsrälten behövs ingenbesvärsräll över nämndens beslul. All lalan får föras mol länsrättens beslutframgår av 34 § första stycket 3 FPL. Beslutanderätten i fråga omanordnande av vård ulan den enskildes samiycke skall tillkomma länsrätten. Mollänsrättens beslut får talan föras genom besvär i enlighet med 33 § FPL. Sedan länsrätten fatlal beslul omvård åvilar ansvaret för vården nämnden. När ändamålet med vården haruppnåtts, skall vården förklaras avslutad. Nämnden bör också vara skyldig attpå begäran av part pröva om vården skall fortgå eller inte. Mot nämndens besluti sådan fråga bör talan kunna föras genom besvär. Utredningen har med beaktande av dekorta vårdtider som det här är fråga om ansett att besvärsrätt inte börföreligga när det gäller beslut om vårdens utformning. Prop.1979/80:1 265 2.1 Grunder för intagning Översynen av LSPV har främst gälltmöjlighelerna att öka rällssäkerhelen för palienlerna. Gmppen har redovisaisina överväganden i ell förslag till en ny lag om viss psykialrisk vård. Gruppen konslalerar all deadminislraliva frågor som regleras i 1 S hänger nära samman medbeslämmelserna om uiskrivningsnämnderna i 2 S. Gruppen föreslår därför atldessa bestämmelser skall sammanföras till en paragraf. Enligl förslagel skalldärför bestämmelser om de lillständ som kan motivera värd enligt lagen las in i1 S, medan i 2 S las in bestämmelser om var värden får beredas. LSPV-gruppen föreslår all psykisksjukdom skall behållas som grund för lagens tillämpning. Med psykisk sjukdomavses därvid, liksom i nuvarande lag, även sådan psykisk abnormitet som-intc ärpsykisk sjukdom och som inle ulgörs av hämning i förståndsutvecklingen. Vård enligt lagen bör inledas medinlagning på institution som meddelar sluten vård, dvs.