prop · G3036 · 1979-12-31 00:00:00 — Vad gäller smittskyddet, som är en del av den allmännahälsovården, kan enligt RRV:s mening ifrågasättas om inte en stor del av länsläkarorganisationensuppgifter successivt bör kunna överföras till sjukvårdshuvudmännen." // Fratntida arbetsuppgifter delar ÖSoS uppfattning all deregionala resurserna inte får splittras pä ett stort antal uppgifter utan börkoncentreras på tillsynsverksamhet, besvärsärenden, kunskapsförmedling ochmedverkan i samhällsplaneringen. RRV har inte heller något principieUt attinvända mot ÖSoS beskrivning av dessa uppgifter. Enligt RRV.s mening finns docketl stort behov att göra ytterligare preciseringar av vad de olikaarbetsuppgifterna bör omfatta inom resp. verksamhetsgren samt alt få till stånden lämplig arbetsfördelning och samverkan mellan det centrala verket och denregionala nivån. i län tillstyrker utredningensförslag till arbets-inriktning. Samma uppfattning framförs av iHallands län. Även försvarets sjukvårdsstyrelse instämmer i utredningensförslag till inriktning av verksamheten. Flera remissinstanser, bl. a. ,, och i ,har pekat på att länsläkarens framtida ställning och arbetsuppgifter bör tasupp till närmare prövning vid behandlingen av hälso- och sjukvårdsutredningenskommande förslag. ser gärna att diskussioner upptasmellan social- 1979/80:6 201 styrelsen och verket rörande samarbetet mellanförsäkringskassornas förtroendeläkare och länsläkarna. Det vore enligt verketolyckligt att fastlägga länsläkarnas arbetsuppgifter innan sådana diskussionerförts. (omsorgsnämnden) samtSödermanlands läns landsting för fram önskemål om attsocialkonsulentorganisationen måste ha tillräcklig förtrogenhet med och kunskapom de utvecklingsstördas förhållanden och problem. påpekar alt den ökade ramlagstiftningen, försvinnandet av specialdestineradebidrag m. m. kan leda lill all svaga gruppers behov eftersatts. "Vi finner det därför angeläget att det inom enhetenfinns någon med särskilda kunskaper i handikappfrågor. Om delta skall ske genomall handikappkonsulenten i länet överförs till enheten - de har f. n. en någotostrukturerad arbetssituation och upplever sig ofta arbeta isolerat från andrayrkesgrupper - eller genom någon annan konstruktion vill vi f. n. inte ta stäUningtill. Vi anser dock att behovel av kunskaper om handikapp måste vara stort inomenheten, bl. a. med tanke på enhetens tillsynsfunktion, medverkan isamhällsplanering och som expertis åt länsstyrelse och länsrätt." anser att körkortsärendena - som i daglar en slor del av länsläkarnas tid i anspråk - inte kräver några fastaresurser inom en länsorganisation. En undersökning bör göras av möjligheternatill förenklingar i handläggningen av körkortsärenden inom länsslyrelsen. i län anser det nödvändigt att kunnautnyttja konsulentgruppens sakkunskap och kontakter med lokala och centralaorgan i krigslänsstyrelsen. En inplacering inom länsslyrelsen av den socialaoch socialmedicinska expertisen skulle redan i fred underlättaplaneringsarbetet inför en krissituation. noterarutredningens konstaterande atl länsläkarens uppgifter inom försvars- ochkatastrofberedskapen får anses ha övertagits av landslingen. Försvaretssjukvårdsstyrelse anser sig inte kunna bedöma bärkraften i påståendet att länsläkarorganisationenär en värdefull resurs för övnings- och utbildningsverksamhetför kommuner och landsling. Styrelsen anför vidare: "För försvarsmakten är det emellertid angelägel att iplaneringssammanhang säväl försvarsområdes- som militärområdesvis vara tillförsäkradbeslulskapabla kontaktpersoner inom sjukvårdsförvaltningen såväl på politisksom administrativ och medicinsk nivå. Försvarsmakten är medveten om landstingskommunernasansvar för planläggning av sjukvårdsverksamheten icke blott i fred utan även ikrig och uttrycker förhoppningen alt man med detta nya engagemang också skallfå förutsättningar från försvarsmakten lill en bättre samverkan när det gäller personalutnytljande,personalplanering, utbildningsplanering och utbildningsgenomförande." har den uppfattningen attlänsläkarnas arbete med frågor rörande försvars- och katastrofberedskap böröverföras till , anser att chefsskapetför Prop.1979/80:6 202 sektion B i krigsorganisation bör innehasav befattningshavare hos . framhåller att man otillräckligtuppmärksammat den överföring av arbetsuppgifter från länsläkarorganisation tillsjukvårdshuvudmannen som ägl rum . Enligt förbundel pågår f. n.inom området försvars- och katastrofmedicin ett intensivt utredningsarbete somtorde resultera i elt ökat engagemang för sjukvårdshuvudmännen vidberedskapsplanering. svarar landstingen för krigssjukvårdsplaneringinom det egna länel. /// Huvudmannaskap och organisation Samtliga länsstyrelser som yttrat sig är positiva lill ÖSoSförslag alt huvudmannaskapet för socialkonsulent- och länsläkarorganisationernaöverförs till . i anför atlanknytningen lill behöver inte påverka konsulenternas nuvarandefunktion som rådgivare ål olika håll. har goda erfarenheter avsådan verksamhet på andra fackområden, som inordnats i på senareår. konstaterar också alt en organisatorisk anknytning tilllänsstyrelsen bör för länsläkarens del inte hindra att han har en självständigbeslutsfunktion med stöd av bestämmelser i sjukvårdsförfattningar. i anser altöversynsutredningens uppfattning är helt riktig från de utgångspunkter ochmotiveringar som legat bakom beslutet om ett samordningsorgan för den regionalasamhällsplaneringen. i län anför att det otvivelaktigtfinns större möjligheter att påverka arbetets inriktning och genomförande omvederbörande expert organisatoriskt finns inom och kan delta iden fortlöpande samrådsverksamheten. Ett inlemmande av länsläkaren, länshälsovårdskonsulentenoch sovialvårdskonsulenlen i organisation innebär enrationalisering genom att systemet med underremisser försvinner samt genom attdessa experter kan användas som beredande och föredragande i olika ärenden.Länsstyrelsen tillstyrker förslagel men vill understrykanödvändigheten av att nuvarande specialistkunskaper inom organisationen bibehållesoch utvecklas samt alt arbetet utvecklas på sätt som tillfredsställer krav påsjälvständiga ställningstaganden i enskilda frågor från såväl länsläkare och länshälsovårdskonsulentsom övriga befattningshavare i ansvarsposition. i Västerbottenslän anser all övervägande skäl talar för utredningens förslag. kommun tar klart ställning mot utredningens förslagoch förordar ett bevarande av fristående regionala länsläkarorganisationer.Kommunens sjukvårdsstyrelse uttalar atl förslaget för Malmös del skulleinnebära att stadsläkarorganisationen avskaffas vilket enligt styrelsens meningskulle få förödande konsekvenser för del mycket goda samarbete som är etableratmellan stadsläkarorganisationen, sjukvårdsstyrelsen, socialvården samt övrigamyndigheter inom kommunen. Prop.1979/80:6 203 sin uppfattning i denna fråga anför styrelsen allsjukvårdshuvudmännen med all sannolikhet de facto kommer atl få etl ökatengagemang inom verksamhetsområdena omgivningshygien och miljömedicin. Huvudmännensuppbyggnad av enheter för yrkesmedicin och yrkesdermatologi samtsocialmedicinska avdelningar med ökad tonvikt på epidemiologiskt arbete ansersjukvårdsstyrelsen innebära skapandet av så omfattande resurser i förhållandetill de resurser som kan skapas inom länsslyrelsen att huvudmännen med nödvändighetkommer atl inta en dominerande ställning. Göteborgskommun konstaterar atl om man skulle bedöma det önskvärt att behållakonsulentorganisationen innebär förslaget lill regional organisalion enförbättring i förhällande till dagsläget. uttalar alt innaninnehållet och omfattningen av tälsynsupp-giflerna är närmare klarlagda kan delfinnas skäl att dröja med en huvudmannaskapsförändring. finner däremolförslaget alt sammanföra socialkonsulent- och länsläkarorganisationerna till engemensam enhet i väl motiverat. är positivt lill atlkonsulentorganisationen inordnas i , om det bedöms önskvärt attbehålla organisalonen. Även omlandstingen i allmänhet anger att de inte har något behov av en regionalorganisation uttalar några landsting ett positivil stöd tillorganisationsförslaget, nämligen läns landsting, länslandsting, , och Norrbottensläns landsting. Elt landsling är tveksamt. läns landsting.Kopparbergs läns landsting anser att även i fortsättningenskall vara huvudman för länsläkarväsendei. ,, , statens personalnämnd, försvaretssjukvårdsstyrelse är samtliga positiva till organisalionsförslaget.Livsmedelsverket uttrycker all del är värdefullt med organisatoriska former somunderlättar en slagkraftig regional verksamhet med samplanering på regionalnivå av uppgifter från centrala fackmyndigheter såsom ochlivsmedelsverket. anser att om huvudmannaskapet överförs tilllänsstyrelsens planeringsavdelning torde bl. a. miljömedicinska hänsyn på ettsmidigt sätt kunna tillföras samhällsplaneringen. Vidare anför verket att hälsovårdsnämndernaskontakter med länsnivån underlättas av att de länsorgan som arbetar med miljö-och hälsofrågor samlas på en enhet. har heller inget alt erinra mot att deregionala statliga resurser som krävs inom verksamhetsområdeknyts till länsslyrelsen. Med undantag för sjukvårdsområdet - där behovet av enstatlig regional organisation åtminstone på sUct kan ifrågasättas - är länsstyrelseallernativetenligt RRV:s mening naturligt mot bakgrund av att synes ha delstörsta behovet av resurserna. För talar också enligt RRVs meningönskemålet atl minska antalet fristående länsorgan och inordna dem i länsslyrelsen. är däremot tveksam till om det ärlämpligt att inordna länsläkarorganisationen i länsstyrelserna: Prop.1979/80:6 204 "Länsläkarorganisationerna har enligt instruktion lillsynöver kriminalvårdsanslaller och häkten. Dessa inspektioner har förkriminalvården varit mycket värdefulla. Genom länsläkarorganisationensingripande och hjälp har problem av medicinsk och hygienisk art kunnalavhjälpas vid anstalterna. Del är för kriminalvården angeläget all samarbetemed länsläkarorganisationerna får fortsätta under nuvarande former. Garantiermåste därför ges för att länsläkarorgnisationens medverkan i kriminalvårdsarbetelinte äventyras för det fall alt organisationen enligt förslagel införlivas medlänsstyrelserna." tillstyrker utredningens förslag, menframhåller att en överflyttning av huvudmannaskapet för socialstyrelsenssocialkonsulent- och länsläkarorganislion inte får innebära att man bortserfrån behov av dubbelriktad kunskapsförmedling. Rådet anser delvara viktigt atl elt nära samarbete och goda kontakter bibehålls och utvecklasmellan centrala verket och tjänstemännen vid de sociala och miljömedicinskaenheterna. De regionala tjänstemännen får också större möjligheter än attpå olika sätt hävda de egna facksynpunkterna i internaöverläggningar, där skilda och ofta konkurrerande intressen ska vägas motvarandra. Även de medicinska fakultetsnämnderna vid universiteten iLinköping och tillstyrker utredningens förslag om ändrat huvudmannaskap, LO tillstyrker utredningsförslaget om ändrathuvudmannaskap. TCO anser att ställningstagandet till denna fråga och tillfrågan om den regionala organisationen bör överlämnas till den särskildaberedningen. TCO anför all motiven för ändrat huvudmannaskap inte är särskiltstarka. /SR är inte beredd alt tillstyrka utredningsförslaget.Även /SR hänvisar till beredning. Läkarförbundetförordar atl en ny förutsättningslös utredning genomförs angåendesocialstyrelsens regionala organisation och i synnerhet länsläkarorganisationen.Handikappförbundens centralkommitté är positiv till utredningens förslag. Beträffande förslagel om sammanförande av socialkonsulent-och länsläkarorganisalionerna till en enhet vill i. n. intetillstyrka förslaget atl inrätta en social- och miljömedicinsk enhet. RRV har iyttrande över socialutredningens slutbetänkande anslutit sig till förslaget attsamla regionala resurser vid en särskild socialtjänstenhet inomlänsstyrelsen. En förändring av detla slag bör enligt RRV:s mening under allaförhållanden komma lill stånd. Den ytterligare prövning av länsläkarorganisationensnuvarande verksamhei som RRV föreslår får sedan visa om socialljänstenhelen börutvidgas till en social och miljömedicinsk enhet. anser inte att länsläkarorganisationen ochsocialkonsulenterna bör sammanföras i en enhet. Länsläkarorganisationenshuvudsakliga uppgift är miljövård och den bör därför snarare sammanföras medlänsstyrelsens naturvårdsenhet eller länsveterinären. i anser att rapporten gerbelägg för att behovet av samverkan och samordning mellan de bådaorganisationerna kommer att öka alltmer i framliden, inte minst vad gäller kunskapsför- 1979/80:6 205 medling och medverkan i samhällsplanering. iUppsala län tillstyrker förslaget och ser mot bakgrund av den helhetssyn somnumera tillämpas inom socialvården med tillfredsställelse att en enhetlig social-Ijänstfunklionskapas inom den sociala och miljömedicinska enheten. Övriga remissinstanser som är positiva till utredningensförslag är landstingen ; län. och saml Fakultetsnämndenvid universitets medicinska fakultet. i är negaliv tillutredningens förslag alt alkoholärenden skall föras lill den föreslagna socialaoch miljömedicinska enhelen: "Hell visst saknas del inte kontaktytor mellanalkoholärenden å ena samt miljömedicin och socialtjänst å andra sidan. Inte minslkan det finnas visst behov av informations- och erfarenhetsutbyte mellan verksamhetsområdena.Länsslyrelsen ifrågasätter dock om det verkligen föreligger tillräckliga skälall föra över ärendena från den allmänna enhelen lill den nya enhelen.Verksamheten utgör sådan typisk myndighetsutövning som ärkoncentrerad till allmänna enhelen. Verksamheten, som innefattar många rentadministrativa uppgifter, är väsensskild i förhållande lill konsulenterna ochlänsläkarens arbetsområden. De organisatoriska och funktionella sambandenmellan handläggaren i dryckesärenden och länsläkaren saknas i princip.Övervägande skäl talar därför för atl ärendena blir kvar på den allmännaenheten." i föreslår att frågan utredsytterligare, medan i län är positiv. Föreningen följande synpunkter: "har inte omfattat handläggarnaav alkoholärendena varför flera frågeställningar - t. ex. beslutsfunktionbeträffande alkoholärendena - är hell obesvarade och outredda. Med hänsyn lill denna ofullständighet, går det inte alt taställning i frågan. Föreningen kan emellertid konstalera att några direkta bandsom skulle knyta samman konsulentorganisationen och länsläkarorganisationenmed handläggarorganisationen inte finns." Flera remissinstanser anser att frågan om inplacering avden sociala och miljömedicinska enheten i länsslyrelsens organisation börprövas inom den s. k. . Detta gäller länsstyrelserna i Uppsalalän, , , , ochNorrbottens län. Länsslyrelsen i tillägger att det är väsentligt atlenheterna får en sådan organisatorisk inplacering att de aktivt kommer attdelta i länsstyrelsernas planeringsarbete. Föreningen bestämda uppfattningen atl om en social och miljömedicinsk enhet ska inrällasvid länsslyrelserna, bör en sådan enhet knytas till förvaltningsavdelningen ochinte till planeringsavdelningen. Belräffande dimensioneringen av den framtida regionalaorganisationen uttalar att en överföring av länsläkarorganisationensresurser inte bör ske utan ytterligare prövning. Inte heller de befintliga resurserna inom socialkonsulentorganisationen bör enligt Prop.1979/80:6 206 RRV:s mening automatiskt överföras lill . Ennoggrann prövning av dimensoneringen bör ske med utgängspunkt i de krav som deföreslagna uppgifterna ställer. läns landsling menar att regionala skillnaderkan motivera vissa variationer i bemanningen av de föreslagna nya enheterna vidlänsstyrelserna. Efter ett eventuellt beslut om inrättande av dessa enheter bordet ankomma på varje länsstyrelse att lägga fram förslag om resp. lokal enhetsdimensionering. i uttalar att trots alt den enskildaärendehandläggningen i första hand skall vara en uppgift så är maninte övertygad om atl antalet enskilda ärenden kommer all minska på regionalnivå. konstaterar att socialkonsulentverksamhelentycks ha reducerats vad beträffar kontrollfunktionen och rådgivningen tillkommunerna. Detta bör enligt kommunen leda lill en reducering av organisalonenoch en anpassning lill behoven inom de olika distrikten. IV Relationerna - denregionala enheten tillstyrker ÖSoS förslag, eftersomdetta utgår från principen att relationerna mellan ochlänsstyrelsernas enheter bör utformas på samma sätt som gäller för andramyndigheter inom vilkas område del finns regionala enheter inom länsstyrelsen.Verket anser dock inte att styrelsen bör inrätta någon särskild kanslifunktionför de regionala frågorna. Styrelsens uppgifter bör enligt RRV:s mening härliksom i övrigt i första hand fullgöras av resp. avdelning eller byrå inom sitlområde. i uttalar att etl gottsamarbete mellan och givelvis är en förutsättningför att avsikten med omorganisationen skall kunna förverkligas. Länsstyrelsenunderstryker emellertid att i egenskap av regional huvudman förverksamheten måste ha det avgörande ansvarel för den regionala verksamheten.Framtagande av planeringsunderlag och utförande av verksamhetsplanering kaninte vara en fråga mellan den sociala och miljömedicinska enheten och socialstyrelsen.Anvisningar rörande verksamheten skall riktas till länsslyrelsen och inte enskild enhet inom länsslyrelsen, V Kompetens, utbildning och rekrytering (sektorn för utbildning förvårdyrken, läkarlinjen) framhåller att då den fortlöpande vidareutbildningenav länsläkarna oavsett huvudmannaskap kommer att ges av bör ensamordning av den omgivningshygieniska avdelningen vid medlaboratoriet för klinisk stressforskning vid undersocialstyrelsen ge länsläkarna ökade möjligheter alt la del av forskningsrön påtidigt stadium. 1979/80:6 207 Den medicinska fakultetsnämnden vid universitetframhåller att med hänsyn till atl en nära samverkan förbereds på central nivåmellan och universitetsenheter för forskning och utvecklingsarbetei och med införlivandet av den omgivningshygieniska avdelningen avnaturvårdsverket och stressforskningslaboratoriet vid sjukhuset,synes det naturligt att föreslå atl på regional nivå - på universitetsorterna -en samverkan stimuleras mellan länsstyrelsernas miljömedicinska enhet ochinstitutioner med miljö- och socialvårdsin-riklad verksamhei, såsom arbeismedicinska,socialmedicinska och hygieniska institutioner. För att ett sådant samarbeteskall komma till stånd bör specieUa kompetenskrav ställas på organisation ochbefattningshavare vid länsstyrelsernas miljömedicinska enheter påuniversitetsorterna. /SR anser det viktigt att vidareutbildningen förblivande länsläkare inordnas i det system som gäller för kliniskt verksammaläkare. Denna fråga bör lämpligen aktualiseras inom NLV:s utredning för översynav specialistutbildningen. framhåller att socialstyrelsenspersonal- och utbildningsplanering även bör innefatta personal inom den socialaoch miljömedicinska enheten. En prövning förutsätts då ske av om en breddning iutbildnings- och erfarenhelsbakgrund bör eftersträvas. Personalen inom densociala och miljömedicinska enheten bör också få del av länsstyrelsensutbildnings- och informationsverksamhet. (medicinska fakultetsnämnden) yttrarall den miljömedicinska undervisningen i den nuvarande läkarutbildningen förekommerinom flera ämnen på såväl grundutbildningsnivå som i vidareutbildningen. Manborde överväga alt utnyttja social och miljömedicinska enheten förvidareutbildningen. Denna enhet skulle kunna vara användbar och värdefull förvidareutbildningen av allmänläkare, socialmedicinare och möjligen geriatrlker. LO anser alt den nya regionala organisationen börgenomföras snabbt så att den nya organisationen är i stånd att ta sin del igenomförandet av de nya lagstiftningarna för socialvården och för hälso- ochsjukvården som förbereds. i framhåller att tidpunkten föromorganisationen bör fastställas till den i likhet med vad somavses skola gälla för genomförandel av förslag. genomförande vill förorda att en särskildarbetsgrupp, bestående av representanter för planeringsavdelningen,vederbörande fackorganisationer och de befattningshavare som tjänstgör inomde organ som avses skola ingå i den sociala och miljömedicinska enheten,tillsättes regionalt. En partsammansatt ledningsgrupp på riksplanet föromställningsarbetet torde, såsom utredningen förordat, därutöver erfordras. Prop.1979/80:6 208 Sammanställning av remissyttranden över läkemedelskontrollulred-ningensförslag om inrättande av ett läkemedelsverk (Ds S 1978:12) Utredningens förslag all läkemedelsavdelningen bör skiljasfrån och uigöra en självständig myndighet, statensläkemedelsverk, kommenteras av ett slort antal remissinstanser. Flertalet avdessa är positiva lill förslaget. Andra remissinstanser är negativa lill förslagel,medan åter andra förklarar atl man inte vill ta ställning lill förslagel elleravger yttranden av vilka det inte framgår om de tillstyrker ellr avslyrkerförslaget. Följande remissinstanser är positiva till att etl friståendeläkemedelsverk inrättas. , riksförsäkringsverkel, riksrevisionsverkel.UHÄ, lantbruksstyrelsen, kommerskoUegium konsumenlverket/KO, statensprovningsanstalt, direktionen för akademiska sjukhuset, Sverigeslantbruksuniversitet, statens veterinärmedicinska anstalt, , Värmlandsoch , /SR, ,, , ,LIF och RUFl. Avdelningschefen förklarar i en skrivelse, sombifogas yttrande, att läkemedelsavdelningen vid socialstyrelsentillstyrker utredningens förslag atl inrätta ett fristående läkemedelsverk. Följande remissinstanser tar inte ställning till förslageteller redovisar inte sin uppfattning. , statensnaturvårdsverk, produktkontrollnämnden, direktionen för sjukhuset,. , , , hälso- ochsjukvårdsutredningen. Negativa lill förslaget är , statensbakteriologiska laboratorium, statskontoret, Slockholms läns landsting.Göteborgs kommun och LO. De remissinstanser som är positiva lill atl etlsjälvständigt läkemedelsverk inrättas tillstyrker genomgående utredningensförslag utan att närmare redovisa skälen för sina ställningstaganden. I någrafall hänvisar man till de grunder som utredningen anför i betänkandet.Riksrevisionsverket och statens veterinärmedicinska anstalt, som i princip ärför ett självständigt läkemedelsverk, redovisar båda någorlunda utförligtskälen till sina ställningstaganden men anser alt ytterligareutredning är nödvändig innan man kan besluta om atl skiljaläkemedelsavdelningen från . anser atttyngdpunkten i framtida arbete bör ligga på samordnings-,planerings-, utvecklings- och tillsynsuppgifter medan i så slorutsträckning som möjligt bör avlastas löpande och rutinbetonade drifts- ochförvaltningsuppgifter. LäkemedelskontroUen är till stor del löpandelaboratorieverksamhet med ringa behov av kontakter med iövrigt. Mot bakgrund härav kan det finnas skäl at skilja verksamheten från Prop.1979/80:6 209 .socialstyrelsen och inrätta elt särskilt läkemedelsverk.Samtidigt finns risk för atl inrättandet av elt särskilt läkemedelsverk fårtill följd alt läkemedelsfrågorna inte sätts in i ett sjukvårdspolitiskthelhetsperspektiv. Den av utredningen föreslagna förskjutningen avläkemedelskontrollen från rena kontrollåtgärder till ett arbete för attytterligare främja en god läkemedelsanvändning i sjukvården talar vidare för enfortsatt anknytning till . Sambandet mellan läkemedelsfrågornaoch övriga uppgifter är emellertid inte enligt verkels meningså starkt att det hindrar att man inrättar en specialistmyndighel för dehuvudsakligen konkreta och fackbetonade frågor som läkemedelskonlrol-leninnebär. Det kan också erbjuda renl praktiska fördelar att avlasta socialstyrelsen.Sammantaget finner verket atl del i flera hänseenden kan vara ändamålsenligtall ett särskilt läkemedelsverk inrättas. Frågan bör dock slutligt prövas isamband med den samlade bedömning av framlida roll ochorganisation som f. n. pågår inom . Innan beslut fattas ärdet enligt verket väsentligt att närmare klargöra vad ansvarsom central myndighet för hälso- och sjukvården skall omfatta vad gällerläkemedelsförsörjningen.