prop · G3031 · 1979-12-31 00:00:00 — Somframgår av den allmänna motiveringen har det inle varil meningen att medbestämmelserna i 3 kap. 14 S KL också reglera kompelensfördelningen mellansocial cenlralnämnd och social distriktsnämnd. I SoL ges bestämmelser om dennakompetensfördelning i 44 S. 1979/80:1 Spec.motiv SoL 555 Vad som har sagts gäller ävenpersonalärenden. Även i della hänseende gäller reglerna i 3 kap. 14 S KL. Därsägs atl fullmäktige får. i den mån annal inle är föreskrivel i lag eller annanförfaUning, beslula all slyrelse eller annan nämnd skall handlägga frågor omanslällning, ledighel, vikariat, skiljande från tjänst saml andra frågorbelräffande personal som är underställd annan nämnd. skall hosfullmäktige, kommunslyrelsen och övriga nämnder och hos andra myndigheter görade framställningar som nämnden finner påkallade. får inhämla yllrandenoch upplysningar från kommunslyrelsen och övriga nämnder och från beredningaroch Ijänslemän i den egna kommunen, när del behövs för nämndens verksamhel. Paragrafen molsvarar 6 S tredjeslyckel ShjL och 9S första slyckel BvL. I socialnämndens uppgifl somförvaltningsorgan ingår atl hos bl.a. kommunfullmäktige och kommunstyrelseframställa de förslag som nämnden finner påkallade. Vidare föreskrivs räll förnämnden atl infordra behövliga yttranden och upplysningar från kommunens organoch befattningshavare. Motsvarande bestämmelser för kommunstyrelsens del finnsi 3 kap. I S första och fjärde styckena KL. Om rätt för dislriklsnämnd att göraframslällning lill fullmäktige ges bestämmelser i 44S. 1 övrigl gäller vad somsladgas i 40 S också distriktsnämnder. Lagen innehåller inga bestämmelserom vad som skall gälla i fråga om rätten att avge yttrande. Denna räll börfölja av den kompetens som nämnden i övrigl har. Del ligger i sakens nalur attdislriklsnämnd, om en sådan har inrättats, utan särskill slöd i lag skall kunnaavge yttrande i ärende som rör vård eller annan ålgärd belräffande enskildperson, eller i ärende som socialnämnden, efler medgivande avkommunfullmäktige, har uppdragit ål nämnden att handlägga (jfr 44 S). Kommunfullmäktige får besluta att ikommunen inrätta två eller fiera sociala dislriklsnämnder, var och en för ettgeografiskt distrikl. Paragrafen motsvarar delvis 1 slycket SCL. Enligt SCL får således kommunfullmäktige, som beslutar ominrättande av social centralnämnd, också inrätta två eller flera socialadistriktsnämnder, var och en för ett socialvårdsdistrikt, för att i denomfattning som framgår av 9S SCL ha hand om uppgifter som ankommer påsocialnämnd, och nyklerhetsnämnd. Prop.1979/80:1 Spec.motiv SoL 556 Kommun som vill inrältadistriktsnämnder skall ha minsl två dislriklsnämnder, vilkas dislrikl skallläcka kommunens hela yla. Finns del med hänsyn till kommunens folkmängd ellerytvidd inte behov av minsl tvä distrikl, kan kommunen utnyttja möjlighelen lilldelegalion enligl 38S denna lag. En social distriktsnämnd skallfölja ulvecklingen inom dislriklel och hos socialnämnden anmäla behovel avåtgärder belräffande samhällsmiljön, den sociala planeringen och den allmänlförebyggande verksamhelen. Som framgår av de allmännaövervägandena (avsnitt 2.16.4) skall distriklsnämnden ges en mer aktiv roll änhittills i kommunens socialvårdspolitik och i det uppsökande och förebyggandearbetet. skall ha belydande uppgifter när del gäller medverkani samhällsplaneringen och det övriga förebyggande arbetet inom distriktet.Dislriktsnämnderna får i vård- och behandlingsarbetet ingående kännedom omsådana förhållanden som bör beaklas i den kommunala planeringen, vid resursuppbyggnadenoch vid utnyltjandel av befintliga resurser. I förevarande paragraf anges nuall dislriklsnämnden skall följa ulvecklingen inom distriktet och hossocialnämnden anmäla behovel av ålgärder. Av KL får anses följa attdislriklsnämnden skall kunna vara etl beredningsorgan ål socialnämnden. Dethar därför inle ansetts nödvändigl atl särskill ange i SoL all nämnden kan hasådana uppgifler. De sociala dislriktsnämnderna avgörärenden som enligl denna lag eller annan förfaUning ankommer pä socialnämndenoch som avser vård eller någon annan ålgärd belräffande en enskild person, ominle kommunfullmäktige har beslutat annorlunda beträffande en viss grupp avärenden. Har social dislriklsnämndinrältals, är del dislriktsnämnden som skall avgöra sådana ärenden som enligtSoL eller annan författning ankommer på nämnden och som rör vård och behandlingeller annan ålgärd belräffande enskild person. Det finns emellertid frågor somgäller åtgärder belräffande enskilda, som inte på så säll är knutna lilldistriktet alt det bör ankomma på distriklsnämnden all avgöra dem. Det kan t.ex. gälla ärenden om inlagning i förskola eller i kommunen. Det kanvara lämpligl all sådana frågor, som gäller hur kommunens gemensamma resurserskall ulnylljas, handläggs cenlrall. Kommunfullmäktige har därför fåU möjlighetatl från distriklsnämndens kompelensområde undanta viss grupp av ärenden förhandläggning av socialnämnden. kan sedan, efter beslul avfullmäktige, delegera dessa ärendegrupper. Det bör uppmärksammas all den härvalda konslruklionen skiljer sig från vad som gäller . Sålunda finns i 9SSCL en beslämmelse om all 1979/80:1 Spec.motiv SoL 557 det ankommer på dislriklsnämnden atl avgöra ärenden somavser vård eller behandling eller annan ålgärd belräffande enskild personenligl ShjL, BvL och NvL. är således ensam behörig all avgöraärenden rörande enskild person, men endast när del gäller ärenden enliglvårdlagarna. Belräffande andra ålgärder som avser enskild person kan kommunennu välja om den vill lägga dessa funktioner på cenlralnämnden eller pådistriklsnämnderna. Anledningen lill den konslruklionen som har valls nu är alldel inte har gåll all dra någon gräns mellan de ärenden där distriklsnämndenskompelens bör vara beroende av fullmäktiges beslul och andra ärenden belräffandeenskild. har därtör gells behörighel i fråga om alla enskildavårdärenden med möjlighel för fullmäktige atl föreskriva begränsningar i dennabehörighel. beslular del.får socialnämnden uppdra ål di-slriklsnämnderna all 1. göraframställningar lill fullmäktige, 2. beslula ifrågor som gäller den allmänl förebyggande verksamhelen i dislriklel. 3. handhaförvaltning och verksiällighei i fråga om egendom som annars förvaltas avsocialnämnden, 4. handläggafrågor om anställning, ledighel, vikarial eller skiljande från Ijänsl samlandra frågor belräffande personal inom dislriktsnämndens verksamhelsområde. I förarbelena till SCL (prop. 1970:121) diskuterades de samordningsproblem som kunde uppkomma omdistriklsnämnderna fick en självständig beslutanderätt i vissa ärenden. Detframhölls atl man inte hell kunde bortse från risken för all skilda normer ochprinciper i fortsättningen kunde komma all gälla inom olika delar av kommunen.En garanfi för atl del ulvecklades en enhetlig praxis inom kommunen bordeenligl propositionen vara atl cenlralnämnden hade möjlighel atl utfärdaallmänna råd och anvisningar för distriktsnämndernas verksamhet. Den viktigastegarantin för enhetlighet inom låg emellertid i atl distriktsnämndernaskompelens var begränsad till vissa enskilda vårdärenden, medan cenlralnämndenhade del övergripande ansvarel för verksamheten i övrigl. 1 denna paragraf vidgasdislriklsnämndernas kompelens till all avse rälien atl göra framslällning tillfullmäktige och lill att avse beslulanderäll även i andra ärenden än enskildavårdärenden. Frågan om centralnämndens övergripande ansvar får i och med delen förnyad aktualilet. En väsentlig utgångspunkt för denföreslagna har varil att ett organ i kommunen skall ha delpolitiska och juridiska ansvarel för all verksamhelen får en ulformning somsvarar mol de övergripande målen. ansvar bör innefalta en skyldighel atlfastställa riktlinjer och ge anvisningar för socialljänslen i kommunen såväl iförhållande till distriklsnämnderna som till förvaltningsorganisationen.Samtidigt är det viktigt atl Prop.1979/80:1 Spec.motiv SoL 558 della ansvar inle lägger hinder i vägen för enändamålsenlig fördelning av uppgifterna mellan socialnämnden ochdisiriklsnämnderna. Enligl den beslutade lagen(1979:408) om vissa lokala organ i kommunerna får kommunfullmäktige tillsättalokala organ i kommunerna. Fullmäktige bestämmer de lokala organens uppgifteroch verksamhetsområden. Del innebär atl om en cenlral nämnd ochdislriklsnämnder har inrätlals, så ankommer det på fullmäktige all beslämmakompelensfördelningen mellan dem. Om fullmäktige på molsvarande säll för denspecialreglerade förvallning som socialljänslen utgör skulle ges ensambehörighet alt fastställa kompelensfördelningen mellan socialnämnden ochdistriklsnämnderna, skulle del självständiga ansvar som bör tillkomma socialnämndenkunna tunnas ul. Fullmäktige skulle med en sådan ordning formellt kunnaöverföra sådana uppgifter till distriktsnämnderna atl socialnämnden inte kundeulöva ett övergripande ansvar. Det har inle ansetts atl denspecialreglerade förvaltning som socialljänslen ulgör bör jämställas med denkommunallagsreglerade förvaltningen. Inom denna förvaltning råder del fullfrihel för kommunen all tillsälla de nämnder som behövs och med de uppgiflersom fullmäkfige faslsläller. För denna oreglerade förvallning kan det därförsägas vara principielll rikligl att fullmäkfige också skall ensam reglerauppgiftsfördelningen mellan en centralnämnd och distriktsnämnder. För denspecialreglerade förvaltningen gäller däremol som regel en skyldighel förkommunen all lillsätta nämnder för atl fullgöra uppgifler som anges i särskildlagstiftning. Med en lagstiftning, som förutsätter all det inom kommunen skallfinnas en nämnd som har det övergripande ansvaret för verksamheten, har delinle ansetts kunna förenas en rätl för fullmäktige all självsländigl besluta ifråga om kompelensfördelningen mellan en sådan cenlral nämnd och distriktsnämnder. 1 paragrafen anges atldistriklsnämnden skall kunna ges uppgifter ulöver dem som följer av all nämndenskall ha hand om enskilda vårdärenden. Om kommunfuUmäktige beslutar det skallsocialnämnden således kunna vidga distriktsnämndens kompetens genom atl uppdraåt dislriktsnämnden att göra framställning till fullmäktige, fatta beslut inomden allmänt förebyggande verksamheten, ha ansvarel för vården och skötseln avsådan egendom som är direkt knulen lill nämndens verksamhet samt handläggafrågor som rör personalen inom distriktsnämndens verksamhetsområde. Punkl I avser således rälien allgöra framslällning lill fullmäktige. Sådan rätl bör kunna tilläggasdistriktsnämnden inom ramen för de uppgifter som i övrigl har böratillkomma nämnden. Punkl 2 gäller rälien all beslula ifrågor som rör den allmänl förebyggande verksamhelen inom kommunen. Här avsesfrågor om planeringen av den förebyggande verksamhelen. som ärenden om allinrälla särskilda anordningar för barn och ungdom, frågor om planeringen avbosladsområden inom distriktet saml ålgärder för all tillgodose olika gruppersbehov av särskilt stöd. Prop.1979/80:1 Spec.motiv SoL 5. Punkterna 3 och 4 avser egendomsförvaltning ochpersonaladminislra-lion. Som framgår av de allmänna övervägandena gällerbeslämmelserna i 3 kap. 14 S KL inle frågan om kompetensfördelningen mellansocialnämnd och distriktsnämnd. En särskild bestämmelse i denna del har därföransetts behövlig. Det är dock att märka att fullmäktige kan beslula all lägga uppgiflersom här avses på en enda kommunen. De nu föreslagnabeslämmelserna hindrar inle detta utan avser endasi all klarlägga allsocialnämnden kan lägga den beslulanderäll som annars skulle ha tillkommitsocialnämnden på distriklsnämnderna. Med slöd av förevarande paragraf kansåledes socialnämnden, efter medgivande av fullmäktige, ge distriktsnämndenansvaret för driften av institutioner eller andra inrättningar inom distriktet.På molsvarande säll kan nämnden uppdra ål dislriklsnämnden all handlägga frågorsom gäller personalen inom distriklsnämndens verksamhetsområde. Om distriktsnämnder har inrätlals. fårkommunfullmäktige föreskriva au dislriktsnämnderna skall lämna sinabudgelförslag lill socialnämnden inom den tid som kommunstyrelsen har bestäml.Socialnämnden skall i sådanl fall med egel yttrande överlämnadislriklsnämndernas budgelförslag till kommunslyrelsen. KL: s regler om nämnder gäller också fördistriklsnämnden. innebär all om inget annal har föreskrivils, så fårdistriktsnämnden enligl 4 kap. 4S KL lämna sill budgelförslag direkt lillkommunstyrelsen. I lagen (1979:408) om vissa lokala organ i kommunerna har del,för att främja samordningen mellan en central nämnd och lokala organ, angettsall fullmäktige får föreskriva atl ell lokall organs budgelförslag skalllämnas lill centralnämnden. En molsvarande bestämmelse har ansetts böra införasi socialtjänstlagen. Som framgår av de allmänna övervägandena börrambudgetar kunna upprällas för dislriktsnämndernas verksamhet. Något hindermot atl distriklsnämnden vidtar omfördelningar inom anvisad budgetram finnsinle, om fullmäktige använder sig av etl sådanl syslem. Det ankommer påfullmäktige atl beslämma om i vilken utsträckning dislriktsnämndernasverksamhel skall bindas genom en mera detaljerad budget. Vad som sägs i denna lag eller annan författning ömsocialnämnd tillämpas också på sociala distriktsnämnder. I frågor som avses i39 S andra slyckel och 40 S första slyckel gäller dock bestämmelserna i 44 S. Om del i lag eller annan författning har meddelatsnågon beslämmelse som avviker från vad som har sagis , gäller denbeslämmelsen. Paragrafen erinrar om alt de bestämmelser somgäller för socialnämnd i denna lag eller annan förfaUning skall lillämpas ocksåpå social dislrikls- 1979/80:1 Spec.motiv SoL 560 Från delta gäller två undanlag. För alldistriklsnämnden skall få besluta i frågor som avses i 39 S andra slyckel krävsdel all del gäller ärende enligl 43 S eller alt socialnämnden har uppdragitbeslutanderätten till distriklsnämnden med slöd av 44 S. Även rätten fördistrikisnämnd all göra framslällning till ftiUmäklige blir beroende av sådanluppdrag som avses i denna paragraf. Andra slyckel innehåller emellertidden reservationen all om del i lag eller annan författning har föreskrivilsannorlunda, så skall den beslämmelsen gälla framför socialljänsllagensmolsvarande regel. Uppdrag all beslula påsocialnämndens vägnar får inte avse vad som ankommer på nämnden enligt 2. 5 och6 SS, US första och andra slyckena, 17 S Iredje slyckel saml 18 S lagen(1979:000) med särskilda besiämmelser om vård av unga. I de kommuner där socialadislriklsnämnder inle har inrättats får dock beslulanderällen i frågor somavses i första slyckel uppdras ål en särskild avdelning som beslår av ledamölereller suppleanler i nämnden. Ulöver KL: s allmänna undanlag frånrätten atl delegera ärenden har i 47 och 48 SS efler förebild i 7 S andraslyckel BvL och 5 S tredje slycket NvL införts bestämmelser som innebär allsocialnämnden inte får delegera vissa uppgifter på särskild avdelning, ledamot,suppleant eller tjänsteman. Av den hänvisning som har gjorts i38 S till 3 kap. 12 S KL följer aU från delegation har undanlagils befogenhetenall göra framställning eller avge yUrande till fullmäktige eller yUrande medanledning av överklagande av nämndens beslul. Denna beslämmelse innebär ingenändring i förhållande lill vad som gäller . I 47 S har från delegationundanlagits de besiämmelser i LVU som gäller ansökan till länsrätl (2S), besluti frågor om vårdens upphörande (5S), beslut om omhändertagande (6S),beslut i fråga om vårdens anordnande (IIS första och andra slyckena), samlbegäran om biträde av polisen enligt 17 S tredje styckel och 18 §. Enligt USLVU ankommer det på nämnden att bestämma hur vården skall ordnas och var denunge skall vistas . Enligt tredje slyckel i detla lagrum fårnämnden bestämma om den unges personliga förhållanden, när del behövs för atlgenomföra vården. Beslul i sådana frågor är ofta av den beskaffenhelen alt debör kunna fallas av den tjänsteman som har del direkta ansvarel för vården. Delhar därför inle anseUs vara något hinder mot att delegera beslutanderätten isådana frägor. Enligt 17 S första stycket LVU kan socialnämnden beslula omläkarundersökning och att utse läkare för undersökning. Även beslul i sådanfråga bör kunna fattas av den tjänsteman som har det omedelbara ansvarel förulredningen. Att beslut i fråga om biträde av polisen enligl 17 och 18 SS LVUhar undantagits från delegation beror på 1979/80:1 Spec.motiv SoL 561 alt det i dessa lagrum har öppnats möjlighet för ledamolav nämnden och, i fall som avses i 18 S, tjänsteman hos nämnden atl fattasådana beslut. Som har framgått av de allmännaövervägandena bör del emellertid i kommuner där social distrikisnämnd inle harinrättats finnas möjlighel atl delegera beslutanderätten i frågor enligt LVUtill en särskild avdelning som består av ledamöter eller suppleanter i nämnden. Uppdrag alt besluta påsocialnämndens vägnar får när det gäller avse endast uppgiftersom anges i följande lagrum 1 kap. 4S , 2 kap. , dock inteuppgifter enligt 7§ eller beslut aU inte påbörja utredning eller atl lägga neden påbörjad utredning enligl 9S, 7 kap. 2S och 7S ,dock inle om avtalet innefattar åtagande att utge engångsbelopp, samt 11 Sföräldrabalken. Uppdrag att besluta påsocialnämndens vägnar får inte heller omfatta befogenhet att meddela beslul ifrågor som avses i 25, 27 eller 28 S denna lag eller alt fullgöra vad somankommer på nämnden enligl 5S lagen (1947:529) om aUmänna barnbidrag ellerenligt 9S lagen (1964: 143) om bidragsförskott. Lagrummet svarar mot bestämmelserna om delegation i 7SBvL. Om rätl att i vissa fall fattabeslut i socialnämndens ställe finns bestämmelser i 29 S första stycket och ilagen (1979:000) med särskilda bestämmelser om vård av unga. Någon allmän bestämmelse om s. k.ordförandebeslul, motsvarande 11 S BvL och 8S första och tredje styckena ShjL,har inte ansetts behövlig. Rätten för ordförande eller ledamot i nämnden ellerbefattningshavare hos kommunen att fatta beslut har skrivits in i de särskildalagrum som reglerar nämndens uppgifter. Sålunda har i anslutning lillbeslämmelserna i 28 S om förbud alt flytta barn som stadigvarande vårdas ochfoslras i annal enskill hem än förälders eller annan vårdnadshavares,ordföranden i 29 S första styckel getts befogenhet atl beslula i sådan fråga.Paragrafen hänvisar till denna bestämmelse. I situationer som kan föranledaomedelbart omhändertagande enligt 6 § LVU kan på motsvarande sättomständigheterna vara sådana atl beslut måste fattas med sädan skyndsamhet atlnämnden inte hinner sammankallas. Nämndens ordförande eller särskilt förordnadledamot har ansetts böra få befogenhet att besluta ensam i sådana fall. Ävennär det gäller fråga om biträde av polisen enligt 17 och 18 SS LVU har delansetts att ordföranden bör ha beslulanderäll, och när del gäller biträdeenligt 18 § ledamot eller tjänsteman som nämnden har förordnat. Genom bestämmelserna i dennaparagraf görs ingen inskränkning i den behörighet som enligt annan författningkan tillkomma ordföranden eller 36 1979180. 1979/80:1 Spec.motiv SoL 562 ledamoli nämnden eller befallningshavare hos kommunen all göra framställning omålgärd eller avge yllrande. Handläggningav ärenden m. m. skall utan dröjsmål inleda ulredningav vad som genom ansökan eller på annal säll har kommil lill nämndens kännedomoch som kan föranleda någon ålgärd av nämnden. Beslämmelsen erinrar om nämndens skyldighel allgöra utredning. Med ulredning avses all den verksamhel som syflar till alt göradel möjligt för nämnden att falla beslul i ell ärende hos denna. Vilka ålgärder nämnden är skyldig att vidla följerav SoL:s bestämmelser men också av föreskrifter i vissa andra lagar. skyldig atl vidta åtgärd, är den också skyldig att genomföra utredning.Det bör särskilt erinras om kommunens yttersta ansvar för alt de som vistas ikommunen får del slöd och den hjälp som de behöver (3 S). gälleroberoende av från vem initiativet kommer. Blir del känl alt någon kan vara ibehov av stöd eller hjälp, är alltså socialnämnden skyldig att också utreda hurbehovet skall kunna avhjälpas. Om den enskilde avvisar den erbjudna hjälpen, såkan nämnden oftast inle vidta nägon åtgärd. Utredningen måste då också varaavslutad. Undanlag ulgörs av de fall då nämnden oberoende av den enskildesvilja är skyldig atl handla. Elt sådant fall regleras genom beslämmelserna iLVU. Ett annal fall ges i 53 S lagen (1967: 940) angående omsorger om vissapsykiskt utvecklingsstörda. Ett iredje fall utgörs av det då den enskildesannolikl kan bli föremål för vård enligl LPV. Utredning skall inledas skyndsaml. En viktigbedömning, som dock alltid bör göras innan utredningen sätts igång, är huruvidade sakförhållanden som har påkallat utredningen kan leda till någon ålgärd avnämnden. Ulredning bör alltså inle vidlas om del redan från början slår klarlatt nämnden inle kan eller inte bör vidta några åtgärder. En redan inleddulredning bör avslulas när och om det blir klarlagt alt någon åtgärd inte ärpåkallad i det enskilda fallel. En ulredning får alltså inte bedrivas för dessegen skull. Utredningen skall ges den omfattningen att den kanleda till ell sakligt korrekt beslul. Någon särskild beslämmelse i lagen somuttrycker denna princip har inle ansetts behövlig. Inte heller har del ansettsbehövligt atl, som socialulredningen föreslog, i lagtexten ange att nämndenunder utredningen får höra den saken rör och annan som kan lämna upplysning iärendet. Vilka avvägningar som bör göras innan nämnden kontaktar en utomståendeuppgiftslämnare och vilkel handlingssätt som bör prägla inhämtandet avuppgifter har behandlats utföriigt i de allmänna övervägandena (avsnitt2.17.1). Av 57 S framgår all nämnden alltid har räll alt av allmänförsäkringskassa eller erkänd arbelslöshelskassa få uppgifler om ekonomiskhjälp som har lämnats lill en person. 1979/80:1 Spec.motiv SoL .563 Vad som har kommil fram vidulredning och som har belydelse för ell ärendes avgörande skall lillvaralas påell belryggande sätt. Handlingar som rör enskildaspersonliga förhållanden skall förvaras så aU den som är obehörig inle fårtillgång lill dem. Bestämmelsens/ör,?/a styckeuttrycker kravet på all del sker en ordentlig dokumentation av vad som harkommit fram under en utredning. Frågan har behandlats i de allmännaövervägandena (avsnill 2.17.2). Regeln avser atl uttrycka altdokumenlationen, för alt vara godlagbar, måsle omfalta alla uppgifler som ärnödvändiga för en rättvisande bedömning såväl av det enskilda ärendet som avärendets handläggning. Kravet på atl uppgifterna skall vara av belydelse förärendets avgörande innebär att t.ex. personliga värdeomdömen omenskilda personer bör återges endast med största varsamhet. All uppgifternaskall tillvaratas på ett belryggande sätl innebär alt muntliga uppgifter somregel måsle antecknas skriftligen och handlingar av belydelse fogas lill akleni ärendet. Regeln i andra stycket är avväsentlig betydelse som ett komplemenl lill reglerna om sekreless. På sammasätl som sekretessreglerna syftar den här regeln till att skydda den som vändersig till från obehörig insyn i hans privatliv. Den tar alltsånärmasl sikte på sådana handlingar för vilka det gäller sekretess. Obehörig fåranses vara envar som inle har legitim anledning att ta del av handlingen i sintjänsteutövning. Den enskilde bör hållas underrättadom de journalanleckningar och andra anteckningar som förs om honom. Bestämmelsen har behandlats i deallmänna övervägandena (avsnitt 2.17.2). Regeln syflar till att understrykaden öppenhet som måste råda mellan den sociala myndighelens företrädare och demsom söker dess tjänster eller på annal säll kommer i konlakl med den. Denriktar sig främst till de tjänstemän hos nämnden som har att verkställautredningar och atl dokumentera sina utredningsåtgärder. Regeln uttrycker enlängre gående skyldighet för tjänstemannen än vad som följer av 14 och 15 SSFL. Del bör alltså vara tjänstemannens sak atl själv informera den enskilde ornsin skyldighet att föra anteckningar och ungefärligen om vilka uppgifter somhan dokumenterar. Däremot bör bestämmelsen inte ges den innebörden all denenskilde har rätt alt kräva en viss utformning av anteckningarna.