prop · G303100 · 1979-12-31 00:00:00 — Del tillskott i uppbyggnadsskedet som man nualltså vill alt vi skall belastas med ränta för, är enligt min uppfattning istor utsträckning beroende på en bundenhet i den ^slalliga organisationen frånbörjan som icke har motsvarighet på den enskilda sidan. I övrigt föranlederbetänkandet endast den anmärkningen, ^atl den föreslagna regleringen mellankorta och långa ärenden motverkar önskvärdheten av all vi vid allmännaadvokatbyråerna får ungefår samma ärendefördelning som vid de enskildabyråerna. Ju mer vi närmar oss del målet, ^vilkel väl bör vara advokatbyråernas^sirävan, desto sämre blir alltså betalningen i de långa ärenden som vi lyckaserhålla. 27 Allmänna advokatbyrån i Byrån anser allutredningen på ett utmärkt sätt belyser uppbyggnaden av och den hittillsvarandeverksamheten vid de allmänna ^advokatbyråema (i fortsättningen benämnda ^AAB)och den ger en åskådlig analys av de svårigheter och problem som ^AAB brottatsmed under ^uppbyggnadsliden och som - särskilt när del gäller lönsamheten -alltjämt bereder svårigheter. Byrån är som helhet positivtill de av utredningen framförda allmänna övervägandena och till kommitténsförslag i de olika frågorna och vill endast göra följande invändningar ochkommentarer. Som kommitténframhåller, är det angeläget att en friare arvodesprövning användes tillundvikande av de nackdelar för rutinerade och snabbt arbetande jurister, som blirföljden av den ensidiga tidsdebitering, som tillämpas inom hela^rättshjälpsområdel och som ^AAB ansett sig böra tillämpa även vid debiteringi ärenden utanför nämnda område. ^Prop.1979/80:100 Bilaga 5 214 Enligt byrånsuppfattning talar övervägande skäl för bibehållande av myndighetsformen för^AAB. harunder anlitat advokat från ^AAB som konsult och som kontaktman mellan^AAB och domstolsverkels tjänstemän. Detta arrangemang har fungerat väl ochbyrån vill understryka del angelägna i att en tjänst som konsult inrättas idomstolsverket och att tjänsten besattes med advokat, som har erfarenhet från^verksamhel vid ^AAB. Beslutanderätten i ^AAB:slokalfrågor bör av praktiska skäl flyttas från ^lilldomstolsverket som i sin lur bör ha möjlighet att delegera beslut^anderättentill ^AAB. Den statligasjuklönemodellen har för gävlebyrån och för flera andra byråer haft myckelnegativa följder på lönsamheten med ty åtföljande irritation hos personalen. Enligt gävlebyråns uppfattningär ^arbetsgi^varinlräde ytterst olämpligt för små enheter. Del äranmärkningsvärt, att stelbent byråkrati skall behöva omöjliggöra användning av^etl lämpligare system. Del ärtillfredsställande alt kommittén understryker ^behovel av utbildning avpersonal vid ^AAB men förslaget lär knappast göra all A^AB-personal likställdmed övriga statligt anställda. Oavsett principen med lika villkor för de olikaadvokatbyråtyperna, borde personalen ha en självklar rätt ^lill sammautbildningsmöjligheter som övriga statligt anställda. 28 Allmänna advokatbyrån i Kommittén har pekat på ^etlflertal kostnadskrävande inslag i advokatbyråernas verksamhet, som beror på^atl advokatbyråerna har en myndighetsfunktion. Exemplifieringen som lämnatsär riklig liksom uppskattningen av de extra kostnaderna. Advokatbyrånifrågasätter emellertid det riktiga i all reglera denna kostnadsökning medanslag i den omfattning som föreslagits. I stället bör dessa kostnaderelimineras genom all advokatbyråernas ställning som myndighet omprövas.Myndighetsformen är också svår att förena med advokatbyråns huvuduppgift - allerbjuda allmänheten, klienterna, tillgång till juridiskt skolade biträden irättsliga angelägenheter, också gentemot ^slalliga ^myndigheler, exempelvisåklagarmyndigheter, kronofogdemyndigheter etc. ^Prop.1979/80:100 Bilaga 5 215 8.3.1Bör de allmänna advokatbyråerna drivas i aktiebolagsform Kommitténs skäl emot alldriva advoka^tbyråerna i aktiebolagsform är ^inle övertygande. Avadvokatbyråerna krävs full kostnadsläckning. Även detta synes innebära ^ell vinstkrav,nämligen en vinst motsvarande ^kostna^dema utöver de rena omkostnaderna, dvs.^jurisllönerna. Att vinstmedel kunde fonderas hos advokatbyrån skulle vara enfördel och en för verksamheten. Kommittén anför (sid. 57) all enadvokatbyrås existens i vissa fall är motiverad av sociala skäl och att därförstatligt bidrag till driften bör utgå om byrån ej når upp till full kostnadsläckning. Det kan då^inle heller anses vara stridande mot ^likavillkorsprincipen om ^advokalbyrå^erav samma skäl erhåller ^elt koncernbidrag. I den mån någon slagsintressekonflikt skulle uppkomma torde ^detla endast få marginell betydelse.Del allmännas insyn i verksamheten borde i tillräcklig grad kunna tillgodosesgenom föreskrifter i bolagsordningen. Advokatbyrån är ^inle övertygad om attden nuvarande anställningsformen innebär någon större anställningstrygghet förden anställde. Vad som ^närmasl åsyftas ^lorde vara ^möjlighelen tillomplacering. Den primära utvägen för såväl den anställde som för advokatbyrånär och måste vara all den del gäller söker en annan anställning. Som redannämnts är advokatbyråerna ^inle heller befriade ifrån ett^lönsamhelstänkande. Kraven på rikstäckning och social ^mot^tagningsverksamhelborde kunna tillgodoses på sätt ovan berörts. Risken för att advokatbyråernaskulle få en annan ärendeinriktning än vad som ^ursp^mngligen var avsett bordekunna hindras med föreskrifter i bolagsordningen. På ^g^mnd av vad ovananförts kan advokatbyrån ^inle inse alt målsättningen för verksamheten vid deallmänna advokatbyråerna på ^någol avgörande sätt skulle hindras av att^advokatbyråema drevs i aktiebolagsform. Bland fördelama med aktiebolagsformenvill advokatbyrån framhålla förenklad och säkert snabbare^ijänstetillsätlning, bättre anpassad ^lönesält^ning och en friare ställning -utåt sett - för advokatbyrån i dess ^verksam^hel som just advokatbyrå, vilketju är den primära verksamheten. Advokatbyrån delar i övrigtkommitténs förslag, baserat på myndighetsfunktionen, om än lösningen medbidrag bör användas i minsta möjliga utsträckning och i huvudsak begränsas tillsådana extra kostnader, som hänför sig till den socialt betingade delen avverksamheten. I andra fall bör kostnadsproblemen lösas på ^annal sätt än medbidrag. ^Ell alltför utvecklat bidragssystem kan inverka menligt påadvokatbyråernas självständighet och oberoende. 1979/80:100 Bilaga5 216 29 Allmänna advokatbyrån i Byrånär i huvudsak positiv till ^ulredningens överväganden och förslag. Enligt departementschefensuttalande vid tillkomsten av de allmänna advokatbyråerna (i fortsättningenbenämnda ^AAB) skulle ^vaije byrå för sig vara ^koslnadsbärande ochkoncernbildning undvikas. ^Samiidigi uttalades att ersättningsnivån för^advokatarbelel i landet skulle fastställas utifrån ^AAB:s debitering.Ersättningen för ^advokatarbele fastställs till utifrån den avdomstolsverket fastställda timkostnadsnormen i befintliga taxor och pågrundval nästan enbart av uppgiven tidsåtgång. Timkostnadsnormen utgör i stort^selt genomsnittskostnaden för ^debilerbar ^juristlimma vid ^AAB. Systemetmedför med absolut och osviklig säkerhet att de ^AAB, vilkas kostnadslägeligger märkbart över medeltalet, kommer ^atl utvisa förlust. Endast tvåmöjligheter står ^lill buds för att undvika förlusten - om man undantar denhelt orimliga att lägga i höjd med den dyraste ^AAB - nämligen antingenöverdebitering eller icke honorerat övertidsarbete för särskiltjuristpersonalen. Ingendera möjligheten är acceptabel, varken förstaten-arbetsgivaren, den anställde eller betalande klienter. Som exempel kannämnas ^atl timkostnadsnormen var lägre än kostnaden vid 12byråer eller filialer. Sex av dessa gav kostnadstäckning. Räkenskapsåret1978/79 var genomsnittskostnaden för ^juristår , vilkenöverskreds av 16 byråer eller filialer. Av dessa uppnådde 8 kostnadstäckning.Om ^timkosinadsnormen även ges samma genomslagskraft och om normenäven fortsatt ^fastslälles enligt oförändrade principer, har ^koncernlänkandelredan slagit igenom och ^måsle accepteras. ^Elt litet ^anlal ^förluslbyråer medinte alltför ^slora förluster ^måsle sålunda få godtagas. ^Beslämmelsema alt nedlagdlid skall noteras på kostnadsräkning har medfört att fastställande av arvodeutanför ^taxeområdel numera nästan ulan undantag sker ^efler tidsdebiteringinom hela ^rätishjälpsområdet och för ^AAB:s del över hela arbetsfältet. ^Nackdelamahärav ^ä^r^ dels all ^medel-^mållighel och ^långsamhel premieras på bekostnadav kunnighet och ^snabb-^tänkthet, dels att ^advokatarbelel blivit del nästanenda område där ^mtin och yrkesvana inte premieras, dels och kanske framförallt^atl ^jurislema frestas ^atl lämna oriktiga uppgifter om använd tid för atterhålla skälig ersättning för ulfört arbete. ^Rältshjälpsnämnderna ochdomstolsverkets besvärsnämnd synes ha spelat en viktig roll härvidlag. Del är -som kommittén funnit - ytterst angeläget all den friare arvodesprövningen^ålerinföres. ^Prop.1979/80:100 Bilaga 5 217 Organisationen vid välfungerande byråer med gott ulfall bör inte onödigtvis ändras. Inarbetade^mliner hos ^bilrädespersonalen kan vara en ^siarkt bidragande orsak tillbärigheten och bör ej ändras ^annal än om uppenbara vinster kan uppnås. Byrån invänder ^mol kommitténs uttalande på sid. 47sista stycket. Sättet att starta nya,^slatliga byråer avvek i de flesta, tänkbara avseenden från sättet all startany, ^prival byrå i fråga om ^kosinader för lokaler, ^inveniarier och personal.Juristlönerna ^l.ex. översteg vida, vad en nystartad ^prival byrås innehavarekunnat förvänta som vinst. Denna byrå ^l.ex, belastades med hyra under ca fyramånaders ombyggnadstid innan byrån startat (plus ombyggnadskostnad om ca 85 000kronor). Lokalerna omfattade åtta rum och ^fullrusiat kök, två toaletter -varav en ^handikappanpas-^sad ^-^ ^alll delta ^besail med två ^jurisler och tvåbiträden. Alt byråer under sådana eller likartade förhållanden gått med storaförluster under ^inarbel-^ningsiid är ej förvånande; ej heller kan det ansesstridande mot principen om lika villkor alt på sådant eller annat, jämförbart sättuppkomna ^förius^ter täckas anslagsvägen genom avskrivning. Så länge likartadeförhållanden skapar eller ökar förluster, bör dessa - som kommittén^föreslagil -liksom fåavskrivas. Härigenom elimineras den olikhet i villkoren mellan enskild ochallmän byrå, som ligger i alt den allmänna byrån har ^elt eget ansvar förbyråns intäkter men icke motsvarande ansvar för eller möjlighet ^atl påverkabyråns viktigaste ^kosinader. De vinstgivande byråerna börkompenseras för inlevererade vinster, t. ex. genom ^atl behövligtrörelsekapital ställs till förfogande ^räntefritl intill summan av inlevereradebelopp. Praktiskt bör detta kunna lösas genom alt ^saldoförinlevererade respektive till förfogande ställda belopp . På detta ^sälluppnås villkor, som något så när överensstämmer resultatmässigt med privatverksamhet. Även om ^koncernlänkandel iviss mån redan slagit igenom talar dock ^slarka skäl emot bildandel av enformlig koncern. Så skulle del bli omöjligt för byråerna att biträda varandrasmotparter, vilket på många platser skulle kunna vara till märkbar nackdel.Byrån förordar myndighetsformen. Nackdelarna med denna bör i viss mån kunnaelimineras genom den i avsnittet 8.3.2. föreslagna kontaktpersonen. Del är ytterligt viktigt att^kommilléns förslag om fast ^konlaktperson inom vinner gehör.Tjänsten bör besättas med en advokat från fältet. För alt möta risken altkontaktpersonen ^byråkraliseras bör 1979/80:100 Bilaga5 218 noga övervägas för hur långa periodertjänsten skall besättas eller om den kan förenas med villkor ^atl innehavaren med vissa intervall skall tjänstgöra ipraktiskt ^advokatarbele. Beslutanderätten ilokalfrågor bör med omedelbar verkan delegeras till ^atl därhandläggas i samråd eller- arbete med . börges möjlighet ^atl delegera rätlen till de byråer, som så önskar. Kommitténsförslag i olika frågor kan ^näslan helt tillstyrkas. 8.4.2.Driftsbidrag, social mottagning Bidragen ärnödvändiga för all uppnå de uppsatta målen, särskilt i glesbygd. Förslaget altersätta restid och annan tidsspillan som ^arbetsiid är logiskt även på grund avall ^alll icke ^debiterbart arbete återstår ^atl utföra ^efler slutförd resaoch då ^sekreterarresursema måste vara oförändrade och icke påverkas av^reseverksamhelen. På grund av samma skäl är del aldrig logiskt all honoreratidsspillan ^annorledes än arbetad tid. Denna byrå har storerfarenhet av det ökande behovet av dess tjänster i glesbygden i Västerbottenssödra . Verksamheten där kan aldrig bli bärkraftig. Den föreslagnabidragsformen skulle fylla ^etl stort, socialt behov i alla typiskaglesbygdsområden. Den statligasjuklönemodellen har visat sig slå mycket illa ut för de byråer, som drabbatsav sjukdom. Sålunda har denna byrå genom juristernas ^efler varandrainträffade sjukdomsfall om för vardera under de två senastförflutna budgetåren lidit en nettoförlust i jämförelse med den ^privalamodellen om ca 2-3^%. av byråns hela årskostnad. Det borde rimligtvis varamöjligt all finna ett enkelt sätt för byråerna alt själva göra^arbetsgivareinlrädel ^mol den extra kostnad detta skulle medföra utan alldärför den statliga byråkratin rubbades i sina grundvalar. Ersättning ^lillvikarier kan kompensera bortfallet av arbets^tid men ej ^inkomslborlfallel.Härtill kommer all ^jurislvikarier kan vara svårfunna utom möjligen istorstadsregionerna ^saml all visserligen barnledighet men knappastsjukledighet kan i förväg ^tidsberäknas så ^atl lid för vikaria^t^ kanförutbestämmas. I stället borde byråerna anslags vägen ges samma möjlighet^lill täckning av fasta kostnader under sjukdomslid, som den privata 1979/80:100 Bilaga5 219 företagaren kan försäkra sig om genomavbrottsförsäkring: för att inte strida mot principen om lika villkor bör denna förmån motsvaras av enefter ^försäkringsmässiga principer beräknad, årlig avgift. Om en sådan, fiklivavgiftsberäkning icke går all förena med principerna för statlig verksamhet, bör i stället deprivata advokaternas premiekostnad få påverka ^timkosinadsnormen på ^sällkommittén föreslagit på sid, 70, Del föreslagna^ulbildningsanslagel har endast den svagheten all det fortfarande ^inle gör all^AAB:s personal likställd med övriga statsanställda i fråga om rätt ^lill utbildning,vilket personalen har rätt ^atl kräva av sin arbetsgivare alldeles oavsettprincipen om lika villkor för enskild och statlig^advokaiverksamhet. ^Kommilléns^lankegångar kring biträdesinsatsen i brottmål kan möjligen påverka^biirädeskostnaden vid byråer, som specialiserat sig i högre grad på brottmål.För andra byråer blir biträdeskostnaden oförändrad om andelen brottmål stigereller sjunker. På grund härav finner byrån att differentiering av^timkosinadsnormen ej bör ske. De allmänna advokatbyråernahar under sin tillvaro utsatts förmycken kritik och åtskilligt på grund av detekonomiska utfallet. Som utredningens innehåll och i vissa delar ^detlayttrande visar, har kritiken i många stycken varit oberättigad. Byråerna harför ^sistförflutna ^budgeiårei sammantagna uppnått full kostnadstäckning.Problembyråer finns, vilka är ^ulsatla för ständig uppmärksamhet fråndomstolsverkets sida. Intet har veterligen riklats ^mol byråerna eller derasbefattningshavare i fråga om del viktigaste, nämligen deras vilja och förmågaatt lämna fullgott juridiskt biträde åt de ^rälissökande. Samhället har ^rält ^atl avbyråerna kräva först och främst ^etl yrkesmässigt otadligt arbete, ^dämäsläven ^atl verksamheten skall drivas ulan förlust. Sistnämnda krav geremellertid byråerna och deras befattningshavare ^rält att av samhället kräva^atl de ges möjlighet alt under de givna ^föruisäli-^ningarna nå delfastställda målet, full kostnadstäckning. ^Della kan ej ske annat än genom allsådana ^ålgärder, som föreslås, blir genomförda. 30 Allmänna advokatbyrån i Kommittén anser ^atlen av de allmänna advokatbyråernas huvuduppgifter är all runt om i landettillhandahålla juridiskt skolade biträden. Inom byråns verksamhetsområde -huvudsakligen och ^Torneå älvdalar 1979/80:100 Bilaga5 220 () - finns endast ^ivå byråer. Inom deltvåspråkiga ^Torne-^dalsområdel är allmänna advokatbyrån ensam. Jag delarkommitténs uppfattning ^atl samhället har ^ell stort ansvar all^lillhandahålla juridiskt skolad personal även inom områden där^marknadsmässiga förutsättningar för verksamheten kan saknas. På grund av degeografiska förhållandena åtgår en ^slor del av juristernas tid ^lill resor.Kommitténs förslag all restid skall ersättas som arbete och ej som tidsspillan^tillstyrkes. Även förslaget om särskild ersättning på grund av byråns statussom myndighet ^lorde kunna realiseras ulan ^atl principen om konkurrens medenskilda advokatbyråerna på lika villkor skulle rubbas. Kommitténs förslag altuppdela ersättning i fast och rörlig del kan i princip tillstyrkas. ^Förslagelmåste dock utformas så all de negativa effekterna i längre ärenden heltelimineras. 31 Allmänna advokatbyrån i Som är väl bekant fördomstolsverket har byrån inte tillräcklig personalstyrka påjuristsidan. En advokat är barnledig och en jurist har slutat sinanställning. Vid huvudkontoret finns endast en advokat (chefen) och två extrajurister. Den lid som avsattes för alt utarbeta remissvaret måste lagas ianspråk för de mål och ärenden, som trots allt ^måsle ha företräde. Del sagda leder dockosökt till ett yttrande på en punkt, nämligen över vad som anförs på sid. 51 ibetänkandet angående ^handläggningsliden vid personalbyte. Del är av ^slörsiabetydelse ^atl man kan finna former för en snabb handläggning av^tjänslelillsättningar. Advokatens arbetsuppgifter är sådana ^atl varje vakansskapar en ^ryckighel, som ^näslan ger effekt på lönsamheten, 1 ^della sammanhangvill advokatbyrån även beröra meritvärderingen vid ^tjänsietillsällningar. Förjuristtjänsterna bör även en kort men väl vitsordad tjänstgöring påadvokatkontor ges försteg framför en längre tjänstgöring på ^annalstatligt område såsom ^l.ex. hos länsstyrelse, kronofogdemyndighet etc. ^Dellakan motiveras med att den ^slalliga ^advo^kalverksamheten verkligen är enalldeles speciell verksamhet, med egna arbetsformer och egna ekonomiskavillkor. Det synes välbetänktall del inrättas en tjänst för kontaktpersonen i ^domsiolsverkei. Det redaninledda försöket med sådan kontaktperson är bra och det är fördelaktigt omkontaktpersonens ställning definieras och ^försiärkes. Huvudintrycket avbetänkandet är, alt del präglas av realism och förståelse föradvokatverksamheten i allmänhet och den ^slatliga i synnerhet. 1979/80:100 Bilaga5 221 32 Centralorganisationen /SR /SR vill inledningsvispeka på ^etl förhållande som ^inle berörts av kommittén och som har storbetydelse för lönsamheten på de allmänna advokatbyråerna och för frågan omkonkurrens med de ^privala byråerna på lika villkor,nämligen lönesystemet och lönenivån på de allmänna advokatbyråerna, /SR menar att deekonomiska förutsättningarna för de jurister som arbetar inom ramen förrättshjälpen bör vara likartade, oavsett arbetet sker på allmänna eller privataadvokatbyråer. Det innebär att lönesystemet på de allmänna advokatbyråerna merabör anpassas ^lill vad som råder på huvuddelen av advokatbyråerna. Dessa frågorfår behandlas i kommande avtalsrörelser. När det gäller de förslag somkommittén framlägger i belänkandet kan /SR i allt väsentligt lämna dem utanerinran. vill ^emellerlid göra följande markeringar ochpåpekanden. Kommitténs förslag alt ^ell särskiltanslag ställs ^lill förfogande för utbildning avadvokatbyråpersonal hälsar /SR med tillfredsställelse. Del är enligtcentralorganisationens mening viktigt ^atl ^detla anslag ^inle bara används förav verket anordnad utbildning utan även för annan fortbildning av betydelse förde allmänna advokatbyråernas personal. De allmänna byråerna bör själva fåbedöma vilken utbildning deras personal är mest betjänt av och få ettväsentligt inflytande över ^disposilionen av anslaget. /SR vill också understryka all det ärviktigt ^atl de allmänna advokatbyråerna har funktionella lokaler och praktiskatekniska hjälpmedel. Samhällets möjligheter ^atl genom deallmänna advokatbyråerna få insyn i kostnader och kostnadsutveckling pårättshjälpsområdet anser /SR vara betydelsefullt eftersom det ur skilda^synpunkier inte kan komma i fråga alt de ^privala byråerna skulle bli föremålför ^slallig insyn och reglering. /SR vill understryka den gällande viktiga principen omneutralitet i fråga om ^kosinader mellan allmänna och ^privala byråer. Endasti den mån som de allmänna advokatbyråerna fyller ^etl socialt behov som annars^inle skulle bli tillgodosett eller del föreligger speciella ^kosina^der påallmänna byråer som inte balanseras av speciella kostnader på de ^privalabyråerna, skall de allmänna byråerna kompenseras härför genom ^slatliga bidrag. Där ^särkostnader balanserar varandra ochförekommer på båda kategorierna byråer skall dessa kostnader självfallet ligga^lill grund för beräkning av taxor, 1 anledning avkommitténs förslag på sid, 37 i betänkandet att huvudbyrå skall kunnaförvandlas till filialkontor vill /SR peka på risken för ^Prop.1979/80:100 Bilaga 5 222 En viktig regel i advokatverksamhet är att tvåjurister på en och samma byrå inklusive filialer inte får företräda var sin motpart i en rättstvist. borde vidredovisningen av resultatet byrå för byrå redovisa kostnaderna försjukfrånvaron som om varje byrå vore en privat advokatbyrå. Bokföringen somsådan behöver inte påverkas. /SR tillstyrker kommitténs förslag attersättningen i ärenden om allmän rättshjälp skall uppdelas i en fast och enrörlig del. har därmed ^inle bundit sig för debeloppsexempel som redovisas i betänkandet. Det belänkande somallmänna ^advokatbyråkommiltén efter lång lids arbete framlagt är av storbetydelse för de allmänna advokatbyråerna och för verksamheten inom^rätishjälpsområdet samt kan få återverkningar för advokatkåren i dess helhet.Det är med hänsyn därtill beklagligt alt ^bereits så kort tidför alt avge yttrande över betänkandet. Samfundet kan därför endast beröra endel av de frågor som aktualiserats genom kommitténs förslag. Betänkandetgenomgås här nedan i samma ordning och med samma rubriker som begagnats ibetänkandet. Kommittén konstateraralt regler om god advokatsed anger gränsen för vad som är tillåtet i fråga om marknadsföring.Åtskilliga av de ^åt^gäider som förordas av kommittén är naturligt nogöverensstämmande med god ^advokaised. Innan de allmänna advokatbyråerna meraallmänt följer kommitténs förslag om olika åtgärder i marknadsfrämjande syftesynes det emellertid tillrådligt noggrannare än vad kommittén gjort kontrollerar om åtgärderna är förenligamed den praxis som utvecklats av advokatsamfundels disciplinära organ i frågaom reklam för ^advokaiverksamhet. Enligtadvokatsamfundels vägledande regler om god ^advokaised är del exempelvis inte tillåtet att till allmänheten utsändareklambroschyrer. Även om annonsering i lokalpressen numera allmänt ^setlräknas som ^lillålen form av reklam, är del ^inle ^givel alt regelbundetupprepad annonsering, som rekommenderas av kommittén, är förenlig med god advokatsed. Även påmarknadsföringens område bör principen om lika villkor för allmänna och^privala advokatbyråer gälla. Skulle de allmänna advokatbyråerna tillgripa ^ackvisitionsverksamhet i nyaformer, ^måsle dessa stå öppna även för de privata byråerna eller också helt förbjudas. Reklamåtgärder,som tillämpade i enstaka fall kan te sig godtagbara, kan om del 1979/80:100 Bilaga 5 223 praktiseras i ^slörre ^ulslräckning framstå somolämpliga i beaktande av advokatyrkels speciella karaktär och möjligen även medhänsyn till konsumenternas intressen. Kommitténrekommenderar de allmänna advokatbyråerna ^atl undersöka möjligheterna altutveckla samarbete med familjerådgivningsbyråer, sjukhuskuratorer, konsumentvägledare, invandrarbyråer, socialbyråer och liknande organ.