prop · G30310 · 1979-12-31 00:00:00 — Bl a föreslogs lagen 1979/80:10 100 vara tidsbegränsadtill (). 's förslag lanserades som en ersättare (substi-tute) av ' s . Även senator kom nu in i lagstiftningsarbetet genom att inan var ordförande i underkommittén för vetenskap och teknik, inom vilkenvissa övergripande forskningspolitiska frågor ocksä behandlades, till vilka Stevénson tycks ha räknat hybrid-DNA frägan. Tydligen höll kongressen på att hamna i ett besvärligt läge genom alla lagförslag och propåer och Stevénson föreslog att man skulle skjuta pä hela lagstiftningsfrågan till nästa är. därefter återtog senator temporärt sitt lagförslag (det har dock inte formelltavförts frän senatens agenda) eftersom möjligheterna att fä det i-genom i kongressen starktminskat. sägs även ha tagit intryck av de nyariskbedömningarna med hybrid-DNAforskningen vilka visade att riskerna var mindre än vad vissa forskare, Science forthe People och andra intressegrupper hävdat. offentliggjordes EIS (Environmental ImpactStatement) rörande hybrid-DNA forskningen avNIH. Detta tillsammans med det bilagda resultatet av den omfattanderemissbehandlingen utgör enimponerande dokumentation av forsknings- och opinionsläget säsom det framkommit den vägen. Till saken hörde att vissa lättnader aviserats i översynen av NIH:s riktlinjer. Det som hände tycks ha övertygat flera ledande kongressmän att riskerna med hybrid-DNA forskningen inte var så stora som man trott.Detta ledde till att lagstiftningsarbetet på området stannade upp. har flera nya initiativ tagits i kongressenoch sammanlagt finns därformellt 18 lagförslag (bilis) . Ett av dessa innebär att NIH:s riktlinjer upphöjs till lag, dock endast för en . Redan i september 1976hade en federal kommittébildats för att se över möjligheterna att utvidga NIH:sriktlinjer till att gällahela den offentliga sektorn samt den privata (onRecombinant DNA). var chefen för och ledamöterna utgjordes av representanter för departementen och vissa federalamyndigheter. Kommitténsarbete utmynnade i ett förslag till olika element eller beståndsdelar som 1979/80:10 101 borde ingå i enlagstiftning på området. Lagförslaget ger Secretary of HEW(Departsment of Health, Education och Welfare) bemyndigande att besluta omadministrativa regler . Denna kan också besluta om inspektion m m. överträdelser kanresultera i indragna anslag från NIH elleri böter upp till $ 5 000 i de fallvederbörande inte har anslag från NIH. Förslagetbegränsar möjligheterna förlokala organ att stifta strängare lagar än den federala. Secretary o HEW skall i sådana fall avgörasaken efter hearings. Miljögrupper och liknande har krävt striktare lokala regler under det attuniversitetsförvaltningarna vill ha samma reglerför hela landet, eftersora hybrid-DNAforskningen och dess ev risker är ennationell och inte lokal angelägenhet. Ännuhar ingen lag stiftats pä området. Tydligt är emellertid att forskarnas påtryckningar haft framgång genom att lagförslagtillkommit som tillgodoser väsentligadelar av deras önskemål och att det som innebar det kraftigaste ingreppet iforskningen - 's förslag - åtminstone temporärtdragits tillbaka. Av ett meddelande i Nature () framgår att senator avser att föreslå lagstiftning som täcker hybrid-DNA forskningen . Tiden frånforskningsresultat till praktisk tilllämpning- där en sådan är tänkbar - kan skifta högst betydligt. När det gäller hybrid-DNA forskningen verkar den bliutoraordentligt kort, ungefär , låt vara attde första lyckade försöken medhybrid-DNA 1973 inte var möjliga utan en lång och intensiv vetenskaplig utveckling inomgenetik, molekylär biologi och mikrobiologi. I har ett bolag, , i , sökt patent päatt med hybrid-DNA teknik framställasomatostatin. Detta är ett hjärnhormon som kostar ungefär $ 30 000 per gram att göra på konventionellkemisk väg. räknar nu med ättfå ned kostnaderna till $ 300 ellermindre per gram (enl. uppgift i ). Vidare har Genentechgjort framgångsrika försök 1979/80:10 102 medfraraställning av insulin i samarbete raed läkemedelsfirman . Företagetsmålsättning är att med hjälp av hybrid-DNA-tekniken framställaprodukter för medicinskt, farmaceutiskt och industriellt bruk. (Betr framställningsprinciper se avsnittet om tillämpningar). Genentechärdock (enl samma källa) inte ensamt på detta område. IBerkeley finns ett företag som drivit utvecklingsarbete medhybrid-DNA-tekniken. () har köpt in sigi detta. Huvudintresset syns vara att med hybrid-DNA-teknik försöka får fram näringsproteinur råolja/naturgas, respektive metan/ etan ur råolja.Upjohn Co. kommer också att starta ett hybrid-DNA-laboratorium. Bolagethar redan forskning på gäng beträffande infektionssjukdomar och räknar medatt kunna marknadsföra produkter som tagits fram genomhybrid-DNA-tekniken . Abbot laboratories har just börjatarbeta med hybrid-DNA medan laboratory Inc utvecklar sig till dendominerande producenten av restriktionsenzym. Saiqmanlagtvar det 1977 10-15 privata laboratorier i som arbetade med hybrid-DNA försök i syfteatt använda tekniken i industriella tillämpningar. Prop.1979/80:10 103 ICanada har det medicinska forskningsrådet (medi-cal , MRC) år 1977utfärdat Guidelines for the Handling of Recombinant DNA Molecules andAnimal Viruses and Cells. MRCkonstaterar att hybrid-DNA-molekylerna endast representerar en grupp avpotentiellt riskfyllt biologiskt material. I pågår enintensiv och ökande forskning rörande virus och djurceller is k vävnadsodling. De laboratorier där denna forskning bedrives är avskiftande beskaffenhet och forskarna själva har olika bakgrund och utbildning. Liksomfallet är med hybrid-DNA-forskningen så innebär forskningen med animala virus och celler också potentiellarisker för laboratoriepersonal och kanske för allmänheten.Av detta skäl omfattar de utfärdade riktlinjerna alla treslagen av biologiskt material. Vad gäller hybrid-DNA-forskningen kan de kanadensiskariktlinjerna sägas i väsentliga avseenden överensstämma medde amerikanska. Dekanadensiska riktlinjerna är endast tillämpliga pä den forskning som stöds av MRC. På detlokala planet skall finnas en (en för varjeinstitution eller en gemensam för flera institutioner) med uppgifter som detaljeratangivits i riktlinjerna. I dessa ingår bl a att i anslutning till ansökan omprojektstöd till MRC yttra sig om de säkerhetsåtgärder sombör vidtas. MRC beslutar betr dessa. Till MRC:s uppgift hör också attsamordna kommittéernas verksamhet, ge räd tillkommittéerna och tillse att dessa har en hög standard. föreslås inrättas som fortlöpande ser över riktlinjerna och anpassar dessa till denvetenskapliga utvecklingen. Den har också bl a till uppgift att godkänna de värd-vektor-systemsom får användas. 1979/80:10 104 Detjapanska vetenskapliga rådet har beslutat att forskning medhybrid-DNA i säkerhetshänseende skall grundas på NIH:sriktlinjer. En speciell kommitté skall ha tillsyn över tillämpningenav dem. De som skall utföra hybrid-DNA forskning skall anmäla dettai förväg till kommittén. Pådepartementsnivå finns en samordningskommitté förhybrid-DNA frägor med företrädare för berörda departement. Vetenskapsrådetstuderar frågan hur forskning och utveckling inom det privatanäringslivet skall kontrolleras i förevarande avseende. Påindustrisidan bedriver forsknings- ochutvecklingsarbete, speciellt inom kromosomtekniken. har inrättatInstitute of life Sciences som är inriktat på molekylär biologi. är institutet dock ej inriktat på genteknik. Kemiskaoch farmaceutiska industrier, livsmedelsindustrier och bryggerier väntas iframtiden komma in på det gentekniska området. Prop.1979/80:10 105 På initiativ av de engelskaforskningsråden gjordes en utredning omhybrid-DNA-forskningens möjligheter och risker. Den blev klar1975 och är känd under benämningen efter ordföranden i utredningsgruppen. I rapporten konstaterasatt denna forskning innebär potentiella risker och att skyddsåtgärder måste vidtas. Dessa bör grundas på de erfarenheter som finns frän mångårigt arbete med sjukdomsalstrande mikroorganismer,vid vilket fysiska inneslutningar eller barriärer av olika slag används. Dessa är beskrivna i publikationer från . I fanns tt antal förslag om hur hybrid-DNA-forskningens säkerhetsfrågorfortsättningsvis skulle hanteras. Dessaförslag ledde till att en nyutredningsgrupp tillsattes med uppgift att fullfölja arbetet. Ungefär ett är senare () dvs ungefär med att de amerikanska riktlinjernablev klara, förelåg arbetsgruppens rapport. Den benämnsvanligen efter ordförandeni gruppen. Professor , chef för . Utredningsgruppen hade i övrigt beståttav företrädare för ämnesområden och institutioner med anknytningtill hybrid-DNA-forskning. Regeringen antog Williamsrapportens förslag och var de satta i verket. Det innebar att riktlinjer skapats för arbete med hybrid-DNA och att ett centralt organ,(), inrättats föratt ge råd till laboratorier och forskare ifråga om risker och skyddsåtgärder. Frågan huruvida ett särskilt organ (GMAG) skulle inrättas eller om man skulle kunna använda ett redan existerande, nämligen det s k (), togs särskilt upp i Williamsrapporten.DPAG hade tillkommit pä förslag av en utredningsgrupp som sett över användningen av farliga patogener ilaboratoriearbete (The Working Party on the Laboratory Use of DangerousPathogens) . I Williamsrapporten konstateras att det är skillnad påhanteringen av farliga, sjukdomsalstrande organismer och av hybrid-DNA. I detförra fallet rör 1979/80:10 106 det sig om ett litet antal, lätt identifierbara organismer, på vilka välkända säkerhetsåtgärder kantillämpas. I det senare fallet beror desäkerhetsåtgärder som mäste vidtas päolika detaljer i det planerade försöket. GMAG måstedärför granska varje hybrid-DNA projekt och i vissa fall ta uppdiskussioner med forskarna om olika detaljer i deras projekt. Det innebär uppgifter och arbetsmetoder som skiljer sigbetydligt frän DPAG:s. För att säkraeffektiviteten i arbetet krävdes två separata organ. Williamsrapportens syn pä säkerhetsfrågorna äri princip densamma som i de amerikanska riktlinjerna. Försöken graderasefter sina risker och skyddsåtgärderna anpassas efter var på riskskalan försöket befinner sig. Williamsrapporten förbjuder emellertid inga försök. Inteheller har den försökt täcka in alla tänkbara experiment och föreskrifter fördessa. Den ger ett förslag till indelning i riskklasserav ett antal typförsök. Det kan vara av intresse att notera att den ifråga om åtgärder förinneslutning lägger huvudvikten vid de fysiska barriärsystemen. De biologiska anges endast i form av försvagade (disabled) och icke försvagade (not dis-abled) vektor/värd-system. Graderingar av typen EK 1, EK 2 och EK 3som i de amerikanska riktlinjerna saknas. De typförsök Williamsrapporten tar upp är sådana som bedörats komma att utföras (1976-81). De omfattar bl a försök som innebär att hybrid-DNA överförs till försöksdjur och att tekniken kommer till användning inom växtförädlingen.Detta ställer speciella krav ifråga om skyddsåtgärder. Laboratorierna klassas efter stigande inneslutnings-gradeller barriäreffekt i fyra kategorier:C I - C IV. För varje kategori ges riktlinjer förlaboratoriets utrustning och allmännabeskaffenhet men också för arbetsrutinerna. I samtliga kategorier skall finnas en lokal skyddskommitté och ett biologiskt skyddsombud (). Betr kategorierna C II -C IV ges även anvisningar för utbildning av personal, tillsynoch kontroll, skyddskläder, hälsovård,arbetsdiciplin m m. Prop.1979/80:10 107 De riktlinjer som ges i Williamsrapporten är avsedda att kompletteras för varje laboratorium i samråd med GMAG, varvid hänsyn tas till förhållandena pä platsen. I övrigt innebär riktlinjerna bl a följande: Laboratoruim_ay_kategori_I_C_I2 Laboratorium och arbetsrutiner enligt de krav som gäller förmedicinska mikrobiologiska laboratorier vid arbete med vanliga patogener. Riskbox eller dragskäpmed filtrerad fränluft skall finnas, ävensom tvättställ med armbags- eller fot-manövreri ng. Avfall som kan innebärarisker, skall göras riskfritt innan det avges. Hänvisning görstill anvisningarna i boken frän i vilka bl a föreskrivs: att rökning och förtäring av matoch dryck inte fär förekomma inte heller munpipettering. Laboratoriekläder skall bäras.Olycksfall och tillbud skall registreras. Rapporterar till institutionsföreständaren(motsv) och svarar för att riktlinjerna följs. LäQratorjy5_ay_kategori_II_|C_II) Som för C I men dessutom följande: Avskilt laboratorium (ej beläget i anslutning till allmänttillgängliga utrymmen som korridorer odyl). Separat filtrerad fränluft eller filtrerad i s kHEPA-filter () Riskbox Material som skall autoklaveras måste transporteras i slutna behållare. 1979/80:10 108 § i ° 12 9 i I !s _ 5 !.i 191! Vissakrav ställs pä vederbörande bl a att ha lämpligutbildning och erfarenhet från laboratorium med liknande skyddstekni k . Institutionsföreständarenskall se till att den personal som anlitas eller anställsför arbete i laboratoriet informeras om risker ochskyddsåtgärder. Hälsodeklaration ev i kombination med läkarundersökningskall avges sä att sådan personal (infektionskänslig)som ej bör arbeta i C Il-laboratorium kan identi fieras. Vidareges anvisningar betr". :iyQ!_ay_kategori_IIl_£C_IIl) t?9C5t9!riy!D Somför C II mendessutom bl a: Personsluss,undertryck i förhällande till omgivningen med all fränluftHEPA-fi 1 trerad. Genomgängsautoklav eller dekontamineringstank, djur ochinsektssäkert, allt avfall steriliserat, 24 m luftvolymeller mera per person. 5i9l99i§!s5_5bd59!Dyd Somför C II menfungerar även som rådgivare till Persona]_uryal Somför C II mendet tillägget görs att det är o-lämpligtmed ofta förekommande personalbyten. Anvisningarnautökas i vissa fall betr: Prop.1979/80:10 109 Som nya moment tillkommer regler för !SGiG9-9ch_transgort_ay_material :t}?5rcå99C (inbrott, brand)L|bor|tQclum_ay_k|5|gQriiy[) Som för C III men med vissa tillägg (svarar mot Category A Toxic Laboratory referred to in Appendix IIIto the Report of the Working Party on the Laboratory Use of DangerousPathogens) bl a följande: Dusch i personalsluss. Genomgängsautok 1 av ochdekontamineringstank, tätriskbox (handskbox) med HEPA-fiIter. §i9l99i5!st_skddsombud Som för C III Personalurya] Som för C III Anvisningarna utökas i vissa fall betr: Packning och transport av material 1979/80:10 110 Williamsrapportens riktlinjer förutser försök med överföring av genetiskt material via bakterier, fagereller andra virus till försöksdjur i syfte att studera om sädanöverföring är möjlig och i sä fall hur vektorn sprids, överlever och förökas i värddjuret.Försöksdjuren måste på lämpligt sätt hållasisolerade. Samma gäller försök med att överföra främmande DNA till växter.Detaljerade bestämmelser fär utfärdas senareför dessa typer av försök. För djurförsök anges iWilliamsrapporten som lägsta skyddsnivå.Vissa kompletterande föreskrifter ges emellertid för djurförsök på denna nivå liksom päC III och C IV-nivå. När det gälle* försök med växterställs speciella krav pä bl a belysning, fuktighet och temperatur.Laboratorier av typen C I - C IV är inte lämpade fördylika försök. I stället behövs speciella växthusdär olika faktorer kan hållas under kontroll. Karantänprocedurer som gällerför växtpatogener torde bli tillämpligavid dyliga försök. I Williamsrapporten listas olika riskfaktorer som bör beaktas vid bedömningenav de risker som är eller kan vara förknippade med försöket ifråga.Varifrån kommer det DNA som skall överföras, hurrent är det, vilket värd/vektorsystem skall användas och vilken kemisk och annan teknik ingår, är väsentliga frågori detta saimnanhang. Svaren på dessa avgör nämligenriskklassificeringen av försöket (C I - C IV) ochdärmed vilka skyddsåtgärder somskall vidtas. En grundregel är att inga försök medhybrid-DNA får utföras utan att de skyddsåtgärder ärvidtagna som gäller för arbete med vanliga patogener, ex visstreptokocker, stafylokocker och salmonella. Det innebär att skydd enligt lägsta nivå (C I) alltid skall finnas. Williamsrapporten ger ett antal exempel på principerna förriskklassificering. Dessa visar bl a att försök som innebäröverföring av DNA mellan icke patogena bakterier, endast kräver skydd på CI-nivå. Beroende pä den biologiska inneslutningen och på varifrånden överförda nukleinsyran kommer (DNA fränhögre organismer som däggdjuren anses innebära större risker än DNA frånlägre organismer, likaså är det förenat med speciella 1979/80:10 111 risker att överföra DNA frånsjukdomsframkallande organismer) kan ävenvissa andra försök utföras under C I betingelser. Exempelpå sädana och på C II - C IV-försök ges i rapporten. Det ankommer pä GMAG att i den enskilda fallen göra erforderliga rekommertdationer och anvisningar. GMAG:s huvudsakliga uppgift är att ge råd om vilken säkerhetsnivå(C I - C IV)som skall tillämpas i varje försök med hybrid-DNA samt ange de övriga riktlinjer som betingas av omständigheterna i det enskilda fallet. GMAG granskar nyametoder som utvecklas för fysisk och biologisk inneslutningoch bestämmer om de skall medföra ändringar ibefintliga riktlinjer. Tanken är att GMAGskall vara ett flexibelt och effektivt organ som följer den snabba utvecklingen på orarådet ochanpassar sina bedömningar och åtgärder tilldenna. För att GMAG skall åtnjuta förtroendehos såväl allmänheten som forskare (inklindustrins) är det enl Williamsrapporten nödvändigt attGMAG innehåller företrädare för forskare, anställdaoch allmänhet. De förstnämnda skallha kunskap om både hybrid-DNA-tekniken som sådan och dess säkerhetsfrågor . GMAG tillsätts avSecretary of State. Vid tillsättningen1976 inhämtades råd från (TUC) The Confederation ofBritish Industry (CBI) (). består GMAG (enl dess första årsrapport)av 19 ledamöter, nämligen 8 ledamöter utseddasom vetenskapliga och medicinska experter 5 ledamöter (inklordföranden) utsedda som företrädare för allmännaintressen, 4 ledamöter utseddapå förslag av TUC som företrädare förde anställda och 2 ledamöter (1 på förslag av CBIoch en på förslag av CVCP) utsedda att företräda arbetsgivarintres-sen ("the interests ofmanagement"). 1979/80:10 112 Redan i Williamsrapporten påpekades det att en komplettering av lagstiftningen på arbetarskyddets område (Health and Safety at Work Act, HSW-Act) skulle komma att krävas för att göra riktlinjerna heltäckande och stärka GMAG:s ställning. Inom in Science hade ocksåuppfattningen framförts att hybrid-DNA forskningen bordeinordnas i en skyddslagstiftning. En komplettering av HSW-Act utarbetades ochträdde i kraft . Den nya lagen innebäratt ingen verksamhet med användning avhybrid-DNA-teknik får bedrivas såvida inte Health and Safety Executive (HSE) och GMAGi förväg underrättats. Vidare utvidgas tillämpningsområdetför HSW-Act till att gälla varje verksamhet som inkluderarhybrid-DNA-teknik och alla personer som sysselsätts i denna, oavsett anställningensart. Det innebär att även s k non-employed, till vilka studenter räknas, omfattas av lagen. De nya lagbestämmelsernautgår från att GMAG:s sammansättning och rådgivande uppgifter kvarstår och att Williamsrapportens riktlinjer och säkerhetssystem i övrigtbibehålls. förHSW-Act är HSE. Dess inspektörer kontrollerar, där så är nödvändigt, att de rekommendationer som GMAG utfärdar, följs.Dessa är bindande och överträdelser kanlagforas. För skyddskommittéer och skyddsombud har utfärdats särskildabestämmelser av Health and Safety Commission.Riktlinjer (code of practice) och anvisningar har utfärdats föratt underlätta lagens tillämpning. Samtliga dessa dokument har samlats i häftet Safety Representatives and Safety Committees. GMAG:s förstaverksamhetsår omfattade granskning av ett100-tal projekt frän 27 olika institutioner. De som gällde C4-nivå fickdock vänta med genomförandet tills C4-labora-toriet vid Microbiologicalresearch i färdigställts. Prop.1979/80:10 113 Ett problem som blivit aktuellt är hur mycket information om hybrid-DNA projektensom GMAG egentligen behöver för att bedöma säkerhetsfrågorna. Forskarna är oroade av att deras detaljerade projektbeskrivningarsorn ju berör ett område under snabb utveckling lätt kommer i händernapå personer som kan vara derasvetenskapliga konkurrenter. När det gäller hybrid-DNA projekten inom industrin kommertillverkningshemligheter, patenthinder o dyl in i bilden. Arbete pågår att söka avvägainformationsbehovet så att riskbedömningen om möjligtfrikopplas från sädan information som skulle kunna medföra vetenskapliga eller kommersiella fördelar för konkurrenter. De nya kunskaper som vunnits om hybrid-DNA forskningenpekar på att riskerna överskattats. En arbetsgrupp under GMAG har sett över Williamsrapportens riktlinjer och utarbetat ettförslag till nägra sådana,vilka i princip antogs av GMAG vid dess sammanträde . En hybrid-DNA kommitté under ledning av professor har utarbetat förslag till riktlinjer. Detta byggerpå de engelska och amerikanskariktlinjerna, Något ytterligare är inte känt. 8 1979/80. 1979/80:10 114 Efter inrättade det tyska forskningsrådet (Deutsche , DFG) enkommission för säkerhetsfrågor rörande hybrid-DNA. Dess uppgift var att utfärda riktlinjer och ge räd ifråga omlaboratoriebyggen och internationellt samarbete. Den bestod av biologer och företrädare för olika statsdepartement och arbetade i nära samarbete med regeringen och med den tyskaindustrin. Departementet förforskning och teknik utgav hösten 1977ett utkast till riktlinjer för hybrid-DNAforskningen. I detta hade beaktats de amerikanska och brittiska riktlinjerna.Detta utkast tjänade som ett diskussionsunderlag för mera definitiva riktlinjer. skulle deöunerikanska riktlinjerna tillämpas. Förbundsministern för forskning och teknik utfärdade de riktlinjer som tillsvidareskulle gälla. Avsikten är att de med jämnamellanrum skall ses över och anpassas till denvetenskapliga utvecklingen . 2_Yä5ttYska_riktlinjerna(Richtlinien)Syftet med riktlinjerna är att skydda människor,djur och växter frän de faror som kan vara förknippademed hybrid-DNA, att gagna det forsknings- och utvecklingsarbete och detillämpningar som möjliggöres genomhybrid-DNA-tekniken, att skapa garantier föratt uppfyller förekommande internationella förpliktelser inom hybrid-DNA området. Riktlinjerna gällerför den forskning som stöds centralt av västtyskaregeringen (vom Bund). Deras tilllämpningär en förutsättning för att anslag skall beviljas till institutioner ochprojekt. 1979/80:10 115 Anslutningen till riktlinjerna betr sädan forskning som finansieras av delstaterna (die Länder), av industrin eller av andra är frivillig. Man utgår emellertid från att en allmän anslutning skall komma till stånd och att man sålundafår ett täckande säkerhetssystem. De västtyska riktlinjerna bygger på den säkerhetsfilosofisom utvecklades vid . Man använder sig av fysisk och biologisk inneslutning . Den fysiska inneslutning (Laborsicherheitsmassnahmen) består av viss experimentell teknik och en fastställd utrustning av laboratorielokalerna. Den ökande inne-slutningsgraden betecknas L 1 - L 4. Den biologiska inneslutningen (BiologischeSicher-heitsmassnahmen) består i användning av mottagaror-ganismer, som är försvagade pä ett avgörandesätt sä att de inte kan föröka sig utanförlaboratoriet eller överhuvudtaget inte kan päträffas inaturen. De biologiska barriärernabetecknas B 1 och B 2 och siffrorna anger den ökande försvagningen hos mottagarorganismen. Säkerhetsgraden (Sicherheitsstufe)bestäms av kombinationen av fysisk ochbiologisk inneslutning för resp försök. Den skalaman fär sträcker sig sålunda från L 1 B 1 till L 4 B 2. Fysisk inneslutning kanunder vissa betingelser ersättas avbiologisk och vice versa. L§Qr|jQciym_enl_kategoci_L_l Betr laboratoriets beskaffenhet görs hänvisningtill Föreskrifter till skydd motolycksfall i medicinskt laboratoriearbete (VBG 114 av , §§ 6 - 27, 37). Avfall som innehåller mikroorganismer och nukleinsyror skalldesinficeras eller steriliseras. LabocatQrium_eol_kategoriL_| Samma regler som förL 1 och dessutom §§ 28 - 36 och § 38 (VBG 114). Vidare skall det finnas riskbox ellerdragskäp med HEPA-fi 1 trerad frånluft och till- Prop.1979/80:10 116 gäng till autoklav i huset. Labonatonium_enl_k5tegQti_k-i