prop · G3039 · 1979-12-31 00:00:00 — Emellertid ärden tid förbi då försäkringstecknande gällde brandförsäkring och man hade enpremiesats som multiplicerades med försäkringsbeloppet, Molsvarande förekommersällan . Premien för t, ex, hemförsäkring läses ofta av direkt i en tabell.Liknande gäller bilförsäkring. Ifråga om försäkring av byggnad ärpremieberäkningen mera komplicerad och kräver en viss tariffkunskap. Del synesföga ändamålsenligt au försäkringstagaren skall sälla sig in i den och ingenhar uttryckt önskan därom. Vadgäller informationens korrekthet har konsumentombudsmannen och ytterstmarknadsdomstolen samma befogenheter gentemot försäkringsbolag som mot andraföretag. Denföreslagna bestämmelsen synes alltså inte tjäna något syfle, vilket kan varaskäl atl avvisa den. I5 § stadgas atl konsument har rält alt leckna sädan försäkring som bolagettillhandahåller allmänheten, såvida inte risken är så stor eller eljestspeciella skäl föreligger, att bolaget inte vill meddela försäkring. Dettorde vara allmänt känt au det inte möter svårighet att få teckna försäkring omrisken betraktas som ordinär. Det är vid väsenllig avvikelse från del ordinärasom det förekommer all försäkring vägras. Enligt förslaget till lagtext skalldel härvidlag inte bli någon ändring. Sjukförsäkring skall kunna vägras omhälsotillståndet är otillfredsställande, brandförsäkring om objektet ligger iett speciellt brandfariigt område osv. Den nyhet, som förslaget innebårar, altden som sålunda för avslag på sin ansökan skall kunna begära domstols prövning. Folksamhar ingen invändning mot förslaget. Önskvärthade varit att kommittén gått närmare in på de problem som kan uppstå när detgäller bl. a. individuella riskbedömningar i sakförsäkring. Man kan la falletöverst på sid. 193, att försäkringsgivaren vägrar meddela försäkring för mer änett begränsat antal konstföremål i samma lokal. Delta måste vara enbedömningsfråga i varje enskilt fall och ingen kan med 1979/80:9 169 säkerhetuttala sig om huruvida kraven är befogade. Den prövning pä objektiv grund sombetänkandet talar om blir här inte möjlig. Detbör observeras atl bedömningsfrägan blir aktuell inte endasl vid nyteckning avförsäkring utan även när ett bolag helt eller delvis vill säga upp ett redanexisterande avtal eller föriänga det endasl på villkor atl t. ex.skyddsanordningar vidtas. Kommittén räknar upp endel omständigheter som kan vara skäl för avslag: sjukdom, belägenhet i konfiagrationsområde,anhopning av stöldbegärliga föremål, belägenhet i distrikt med höginbrottsfrekvens. Däremot vill kommittén inte ta särskild hänsyn till denmoraliska risken. Om den sägs atl FAL i motsats till fiera andra länders räubygger på tanken all den moraliska risken har ringa betydelse. Kommitténsförslag sägs vara ell steg vidare i denna riktning. Eftersom kommittén i mångaandra avseenden underkänner FAL med utgångspunkt från förändringarna isamhället under den lid som gått hade det varit lämpligl med en mera ingåendeanalys av om den moraliska risken fortfarande har ringa betydelse eller ärstörre än dä FAL tillkom. 6 Sinnebär, enkelt uttryckt, förbud mol flerårsavial i sakförsäkring, Folksamavskaffade för sin del flerårsavtalen 1946 i övertygelsen att denadministrativa besparing som varit motiveringen för dem blivit illusorisk och ivart fall inte uppvägde nackdelen av att konsumentens rörelsefrihetinskränktes. har flerårsavtalen i sakförsäkring småningom heltförsvunnit, 1 AB anges också ettårsavial som del normala. Vi tillstyrker 6 S framhålla att något brådskande behov inte föreligger, 1 sammanhanget bör erinrasom motionerna 1:167 och 11:207 vid riksdag i vilka förbud mol flerärsbindningföreslogs och atl detta inte bara skulle gälla försäkringsavtal ulan även "försäkringsliknandeavtal" såsom s, k, garantiavtal mot husbock, saneringsavtal,räddningsavtal, 17 S stadgas att försäkringstiden, om annal ej avlalals, böriar klockan nolldagen efter den dag då försäkringstagaren avgav meddelande att han ville lecknaförsäkringen. 8S handlar om försäkringsgivarens ansvarighet. Somregel avtalas tidpunkt för försäkringsiidens börian. I vissa undantagssituationerkan oklarhet emellertid råda och då innebär 7 § en lämplig reglering. Ordenom att försäkringstagaren "avger meddelande" aktualiserar ett problemsom egentligen berör 5S och 13 S andra slyckel men ändå må vidröras här. Del ärkreditrisken i sammanhanget, dvs, att försäkringsgivaren får stå risk ulan atlveta om han får premie. Kommittén framhåller (sid, 141) all en avvägningfordras mellan skyddet för de lojala som betalar premien och skyddet för dem omvilka man inte med säkerhet vet om de kommer att betala. Ävenom rätt till försäkring fastslås har därmed inte fastslagits någon rätl alt fåförsäkring på kredit. Allmänt gäller all den som tillhandahåller varor ochtjänster kan begära betalning i samband med prestationen eller i förskott, FALhindrar inte försäkringsgivaren att begära premiebelalning redan vid avtaletsingående. Har han avsiäll frän del fär han inte göra premiebetal- Prop.1979/80:9 170 ningenlill viUkor för ansvarigheten med mindre dröjsmål uppstår. Kreditriskenär ej sällan ett problem vid ny försäkring. Detta gäller inte minst vidbilförsäkring, där förlusterna genom obetalda blir en påtagligbelastning förde lojala. Bolagen försöker begränsa föriusterna genom all i vissutsträckning begära förskott, trots att detta innebär administrativ belastning. Kommitténsförslag innebär en teoretisk minsta kreditperiod (två veckorefter aviseringen och därefter två veckors uppsägningsfrist). I praktiken blirdet ytteriigare eftersom det normalt tar attframställa försäkringsbrev och premieavi och det lar någon vecka alt konstateraatt premie inte betalats samt sända uppsägning. Halvårspremien för 1. ex. enhelförsäkring av en tung motorcykel kan belöpa sig på . Att utanpremie slå risken innebär då en kreditförlust pä bortåt 1 000kr. Idagens läge har man som sagt möjlighel an möta detta med krav på förskott ochtroligt är atl detta skulle behöva utnyttjas i ännu större utsträckning än vadsom sker. Detsynes nu som om sökanden skulle kunna undvika kravel på förskott genom att inteträda i personlig kontakt med bolaget eller dess representant ulan i ställetsända elt meddelande. Om inte något skäl att vägra försäkring föreligger kommeri praktiken etl avtal till stånd och därmed uppstår det nyssnämnda kredittvänget.Situationen är ju ofta au sökanden är okänd för bolaget och det innebär å enasidan atl man inte känner något skäl atl neka honom försäkring, å andra sidanatt man inte känner hans kreditvärdighet. Detborde alltså fömtsättas att den som nylecknar en försäkring skall träda ipersonlig kontakt så att försäkringsgivaren har möjlighel att sättaförskotts-premie som villkor. En alternativ möjlighet vore atl kräva att tillskriftlig begäran om försäkring skulle bifogas förskott i form av check ellerpost växel. 8 Skommenteras i samband med reglerna för premies betalning. 9 Sstadgar i första stycket att försäkringstagaren skall säga upp försäk ringen om han inte vill att den skall förnyas. I andra siycket sägs att försäkringstagaren har rätt att säga upp försäkringen för upphö rande om försäkringsbehovei bortfallit. Försiasiycket kommer att behandlas i samband med premies betalning. Andrastycket överensstämmer med vad som redan tillämpas och tillslyrks. Detolkningsanvisningar som ges i betänkandet synes väl avvägda. I10 och 11 S§ behandlas uppsägning från försäkringsgivarens sida. Under löpandeförsäkringsår kan han säga upp försäkringen atl upphöra om denförsäkrade "grovt åsidosatt förpliktelse eller eljest synnerliga skälföreligger". Vid försäkringstidens slutkan han säga upp försäkringen för att upphöra, om särskilda skäl föreligger,eller för att ändra villkoren. Sådan uppsägning skall ske senasi iförväg. Förnärvarande har försäkringsgivaren rätt atl under löpande är säga upp Prop.1979/80:9 171 försäkringenom det visar sig att försäkringstagaren lämnat felaktiga uppgifter närförsäkringen tecknades eller om de förhållanden som uppgifterna avser ändratseller om säkerhetsföreskrift åsidosatts och kan befaras bli åsidosatt även ifortsättningen. Härtill kommerati det är vanligt atl villkoren dessutom stadgaratt båda parter har rätt all efter skada säga upp försäkringen under löpandeförsäkringstid (varvid försäkringstagaren får tillbaka den del av premien sominte förbrukats). Vid försäkringstidens slut har båda parteroinskränkt rätt att säga upp försäkringen; försäkringstagaren behöver vanligeninte ens göra uppsägning utan kan bara sluta betala premie. Till belysande avnuvarande uppsägningsrätt enligt FAL under löpande försäkringslid, kan anlas atldel gäller försäkring av etl värdefullt lösöre och det uppgivits atl godkäntinbrottslarm finns men det uppdagas au larmet inte är av godkänd typ. Om dårisken bedöms så vansklig atl försäkring överhuvudtaget inte skulle habeviljats, kan bolaget utnyttja uppsägnings-rätten till att kräva atl godkäntlarm installeras för atl försäkringen skall kunna fortsätta. Är det däremol såall försäkringen skulle ha godtagits men lill högre premie, säger bolaget uppförsäkringen och erbjuder ny försäkring med rätt premie. - Enligt förslagetskulle det emellertid behöva bli en bedömning av om "synneriiga skälföreligger". Resultatet av den föreslagna bestämmelsen blir att sä snartinte skälen anses synneriiga får den vårdslöse en fördel framför den korrekte.Enligt kommitténs förslag i 19 S skall nämligen i många fall full ersällningkunna utgå trots att oriktig uppgifl lämnais. All dessutom justering av premienskall behöva uppskjutas till näsla försäkringsperiod innebär en klar orättvisamot den som varit korrekt. Det finns förhållanden sominte påverkar frågan om försäkring eller inte utan endast premiens höjd, t. ex.de uppgifter som vid försäkring av villabyggnad lämnas om villans storiek ochstandard. Man kan tänka sig elt nybyggt område med likadana villor. Tvåvillaägare har försäkrat sina hus i samma bolag men upptäcker att den ene fåttbetala och den andra bara . En undersökning görs och del visar sigatt den som betalat den lägre premien av slarv uppgivii för liten grundyta. Detter sig då självklart att bolaget skall ha rätl all antingen la ul korrekt premieför återstående del av försäkringsåret eller annullera försäkringen ochåterbetala oförbrukad premie. Även den som sälunda nödgas lill utgiften mästefinna detla rättvist och rimligl. Enligt kommitléns förslag skall det i ställetprövas huruvida synnerliga skäl föreligger och är svaret nej skall bolaget varaförhindrat alt justera förhållandet innan försäkringsåret löpt ul. Vilketkonsumentintresse som tillgodoses med denna inskränkning i bolagets rätt, ärsvårt att se. Den andre villaägaren som betalt högre premie måste uppfattadetta som en slags bestraffning av korrektheten. Uppsägningsrätten vidskada har diskuterats inom . Ungefär samma uppfattning som kommitlénshar framförts, nämligen atl man kan stå ut med eu olämpligt avtal lill nästaförfallodag när försäkringsliden bara är etl år. avstod vi ocksäfrän att ha förbehåll om uppsägningsrätt vid skada. Emellertidmedför detta praktiska ölägenheter. För del försia blir fördelen förförsäkringstagaren slumpmässig, I det ena fallet kan skada inträffa när elva mänaderåterstår av försäkringstiden, i andra fallet när en månad återstår. Vidare blirdet nödvändigl för försäkringsgivaren all vid graverande skada ständigt varauppmärksam på om förfallodagen är nära så atl uppsägningsrätien måsle bevakas.Ännu mera väsentligt är au det hela kan Prop.1979/80:9 172 förryckasvid sen skadeanmälan. Om en skada avslöjar så allvarliga brister, t. ex. ilåsanordningar, att det är nödvändigt att framtvinga förbättring, och kort lidåterstår av försäkringsåret, vore det orimligt om försäkringstagaren skullekunna förlänga försäkringen oförändrad på bara genom att fördröjaskadeanmälan tills förnyelseprémien aviserats. Av flera skäl är det angeläget atlskada anmäls . Då är det fel att någon skall komma i enbättre situation genom atl vänta. eller någon annan har kunnat påvisa att bolagen missbrukat uppsägningsrätien.Det kan därför inte finnas anledning all minska de nuvarande möjligheterna lillkorrigering av felaktigheter. I den mån det gäller krav på säkerhetsanordningartalar också allmänprevenliva skäl för atl kraven uppfylls . Vadgäller uppsägning vid försäkringstidens slul kan man ocksä skilja på denuppsägning som avser upphörande och den som bara avser justering av villkoren.Beträffande totalt upphörande må hänvisas lill vad som ovan sagls om 5 S. Belräffandevillkorsjusiering synes förslagel inte avse annat än vad som i praktiken redantillämpas. Tidsfristen 14 dagarförefaller lämplig. Emellertid skulle del vara praktiskt om den inte vorefixerad i förhällande lill försäkringsiidens slul ulan flytande liksom aviseringsfristenför premien. En uppsägning för ändring borde alltså kunna vara gällande även omden sker kortare lid före förfallodagen bara frislen är . Vid en dylikförskjutning hålls försäkringen naturligtvis i kraft de överskjutande dagarnaoch i så fall kan det inte vara någon nackdel förden enskilde försäkringstagaren.Situationen med lidsnöd kan uppkomma så enkelt som au en bilförsäkring ändraskort tid före förfallodagen och betalning av tilläggspremien sker sä sent att förnyelseaviseringenförsenas. 12 Shandlar om på vilka villkor och för vilken tid försäkring förnyas. I stort sett är paragrafeninvändningsfri. Dock talas om att förnyelse sker "för tid molsvarande den senasigällande försäkringstiden". Första perioden äremellertid inte alltid elt år(halvärosv. )utan kan t. ex. vara anpassad till all försäkringstagaren önskat en vissförfallodag. Texten skulle alllsä behöva justeras. Vidare talas om de fall dåförsäkringstagaren "tecknar molsvarande försäkring hos annanförsäkringsgivare". Här skulle i motiven behöva påpekas att"motsvarande" inte betyder identiskt samma. Den nya försäkringen iannat bolag kan t, ex, ha högre självrisk eller sakna vissa moment. X 13-16 SS stadgas all denordinära gången vid förnyelse i stora drag skall vara följande: Försäkringen förnyas om den inte av någonderaparten blivit uppsagd. Förnyelsepremie skall aviseras en månad i förväg. Är premie ej betald pä förfallodagen fortsätterförsäkringen atl gälla tills bolageisagi upp den. Uppsägningen färkraft 14dagarefterdetatt bolaget sänt den. För tid som bolaget sålunda stått ansvar efterförfallodagen föreligger rätl till premie. Betalas premie sedan uppsägningen fått verkan skalldet anses som begäran om ny försäkring. Prop.1979/80:9 173 Vidnytecknad försäkring gäller i tillämpliga delar samma utom att betalningsfristenär . Sker inte betalning inom den liden fortsäller bolagets ansvartills det genom uppsägning upphör efter det uppsägningen avsändes. Ifrågaom premiebetalningen är del två intressen som i görligaste mån skalltillgodoses. Å ena sidan är del viktigt atl försäkringstagaren inte genomförbiseende går miste om sitl skydd. Å andra sidan är del angeläget att delojala försäkringslagarna inte belastas med siörre kostnad än nödvändigl genomatt andra har försäkringsskydd ulan alt betala. Poängeni kommitténs förslag kan anses vara att skyddet inte skall upphöra förränförsäkringstagaren fåll rvå meddelanden. Denna skyddsnivå kan nog sägas redanexistera i praktiken, men bör fastställas, Iår har en översyn av AB påböriats. Därvid torde principen om tvä meddelandenkomma att införas. Det förslag till premiebelalningsregler som diskuterasinnebär ungefär samma skyddsnivå som KFL men minimerar kollektivets kreditföriuster, Molkommittéförslaget kan riktas en del invändningar. Fördet första blir försäkringstagaren skyldig att säga upp avtalel om han önskar atldet skall upphöra. behöver han som regel bara underlåta alt belalapremie. Kommittén är medveten om alt uppsägningsskyldigheten blir illusorisk.Rent allmänt måste del vara olämpligt att införa en lagbestämmelse som man vetkommer atl bli nonchalerad. Vidarekommer även den som inte haft för avsikt att betala förnyelsepremie alt få ettskydd mot "dolda skador". Härmed åsyftas skador som inte upptäcksförrän . Det kan t. ex. vara atl grund uppstår för etl framtidarättsskyddsfall eller all den försäkrade drabbas av en sjukdom som yppar sigförst sedan uppsägningen vunnit kraft. Medhänsyn till dessa dolda skador och fördröjda skadeanmälningar i övrigt skulleförsäkringsgivaren i fortsättningen behöva föra noteringar om vid vilkentidpunkt ansvaret upphörde. behövs inga sådana noteringar; om försäkringeninte förnyades upphörde ansvaret vid förfallodagen. Det förslag till ändringav AB som diskuteras innebär atl man frigör sig från begreppei försäkringstidoch automatisk föriängning av den. I avtalet skall flnnas en bestämmelse attbolaget förbinder sig att genom tvä meddelanden ge försäkringstagaren tillfälleatl genom premiebelalning bibehålla ell obrutet skydd. På premieavin sägs attförsäkringstagaren genom betalning förlänger försäkringen lill förfallodagenpåföljande är. När förfallodagen överskridits sänds ett erbjudande tillförsäkringstagaren atl - om han behöver skyddet - betala premieninom (alternativt ) och därmed få ett obrutet skydd tillförfallodagen påföljande år. Betalas premien sedan fristen gått ut men inomnärmaste tiden därefter, gäller försäkringen frän betalningstidpunkten tillförfallodagen nästa är. Kommerpremien fortfarande inte sänds en ny premieavi som säger atl skyddet harupphört men att det kan träda i kraft att gälla från betalningstidpunkten tillnästa års förfallodag om betalning sker . Om vi till en börjanbortser från om fristen skall vara eller kan sägas, atteffekten är samma som i KFL för den som betalar inom tidsfristen. För den sominte betalar alls blir däremot skillnaden att hans skydd är avklippt fränförfallodagen. Skulle han ha drabbats av en skada kan han inte efteråt kommamed krav och bolaget behöver heller inte ha någon särskild registrering. Attskyddet i denna situation blir avklippt måste vara 1979/80:9 174 är försäkringstagaren skuldfri gentemot bolaget. Han harheller inte haft någon skyldighel all säga upp försäkringen. Genom orden"om han behöver skyddet" görs den reservation somkommittén föreslagit för det fall atl försäkring tecknas i annal bolag. 1frågan om fristen skall vara eller kan följande sägas. Kredilföriusternaär inte obetydliga. Det är slötande atl en person som inte betalat alls skallkunna nyteckna en försäkring och i praktiken ha skydd . Detkan vara rimligt all ge 14 dagars frist vid ny försäkring - AB stadgar ju det -eftersom tid också bör beredas för granskning av försäkringsbrevet. Men ompåminnelse behövs bör det räcka om den ger en veckas frist. Är del baraförbiseende skall man ju inte behöva . Samma resonemang kan föras vidförnyelse. Har första meddelandet kommil ät sidan och man fär påminnelse bör enveckas frist vara tillräcklig. Naturiigtvis kan den situationen inträffa atl avinhell kommil bort och alt första påminnelsen anländer när försäkringstagaren ärborta från sitt hem. Förden eventualiteten är dock även otillräckligt,bl, a. med hänsyn lill vanliga semesterperioder, 1 sådana fall måsle man ändålita till bolagens förståelse. Det lorde under senare årtionden inte ha kunnatpåvisats någol fall där bolaget underlåtit atl ta rimliga hänsyn tillomständigheterna. Närdet gäller som kommer efter fristens slut, behandlas dei nuvarande rutiner som försenade betalningar. Vanligen tar bolagen ocksåansvar för skador närmaste liden efter förfallodagen. Men i någon utsträckninginnebär mottagandet av de försenade betalningarna att försäkringstagarenbetalat för litet än han haft skydd, Ellförverkligande av kommitténs förslag skulle innebära avsevärda kostnadsökningarpä grund av alla de nya försäkringsavtal som skulle behöva utfärdas. Härvid äratt märka all bolaget måsle ha rätt att av de belopp som inflyter i första handta ut premie för den tid försäkringen gällde över förfallodagen. Om man antarall förfallodagen var , uppsägningen sändes och alltså fickkraft och premien sedan betalas , skulle bolaget av beloppetkunna dra av premie och sedan utfärda försäkring från10 maj så långt återstoden av beloppet räcker, alltså lill året därpå.Försäkringstagaren har alltså föll skydd jämfört med omförsäkringen bara noterats förnyad till . Det är svårt att se att nägonväsentlig orätt skulle skell i det senare fallet. De försenade betalningarnainnebär ju exlra kostnader och vilka ligger närmast till att stå för dessa koslnaderom inte de som genom försummelser orsakar dem? Beträffandeförslaget till ändring av AB bör beaktas att i del nyssnämnda exemplet ärförsäkringstagarens skydd visserligen suspenderat bakåt till , men hanhar haft ell villkoriigt skydd fram till . Skulle en synlig skada ha inlräffathade han naturiigtvis skyndat sig att betala. Följaktligen har han väsentligenfått valuta för sin premie. Teoretisktskulle kunna hävdas att de förluster, som kommitténs förslag leder lill genomalt bolaget står ansvar trots att försäkringstagaren inte sagt upp avtalet,kunde elimineras genom all bolaget drev in alla de premiefordringar somsålunda uppstår. I praktiken torde emellertid omkostnaderna för detta överstigavad man får in. När försäkring tecknats i annat bolag uppstår förövrigt inte nägonfordran men detta uppenbaras inte förrän man redan haft omkostnaderna förkravet. (1redogörelsen för den diskuterade ändringen av AB har vi inte vidrört despeciella förhållanden som gäller för trafikförsäkringen.) Prop.1979/80:9 175 17S stadgar att försäkringen fortsätter alt gälla i upp lill tre mänader omförsäkringstagaren hindras atl betala premien pä grund av alt han drabbats avallvarlig sjukdom, berövats friheten eller ej erhällil pension eller intjänadlön från huvudanslällning eller pä grund av att annan liknande oväntad händelseinlräffat. införde 1969 envillkorsbestämmelse att dröjsmål med premiebetalningen inte inverkade påförsäkringens giltighet om det berodde på "tillfällig bortovaro ellerliknande omständighet". Härigenom markerades i villkoren den tolerans somtillämpades i skaderegleringen. En bestämmelse av samma innebörd finns numera iAB. har alltså den försäkringstagare som fått skada avböjd pågrund av obetald premie haft möjlighel lill domstolsprövning av huruvidadröjsmålet varit ursäktligt. Veteriigen har sådan prövning ännu inteförekommit. ABåsyftar rent fysiskt hinder att betala, t. ex. att försäkringstagaren drabbatsav olycksfall eller alt hans hemresa efter semestern blir hindrad så som skeddevid oroligheterna pä 1974. Behovetav en sådan beslämmelse blir litet såväl med ett sådant premiebetalningssystemsom ovan diskuterats som med det som kommittén föreslagit. Skulle något händasenast på förfallodagen (hinder därefter skall ju inte ha någon inverkan) finnsju ändå en respit under uppsägningsfrislens tvä veckor plus den tid -åtminstone - del i praktiken tar innan bolaget sänder uppsägningen. Vitillstyrker emellertid en regel som avser fysiskt hinder. Däremot ifrågasätter vikommitténs förslag i den mån del gäller ekonomiskt hinder. Tanken att lön fränhuvudsaklig anställning uteblir synes orealistisk med hänsyn till den statligagarantin för lönefordringar i konkurs. Skulle det ändå inträffa, finns etlsocialt skydd som möjliggör bestridande av ordinära utgifter. Det är ju intebara försäkringspremier som skall betalas utan myckel annal. Kommittén har interedovisat några skäl varför just försäkringsprestationen skall ges på kredit. Idén atl pension skullekunna utebli verkar förbryllande. I motiveringen sägs att det är osäkrade "trotjänarpensioner"som avses. Det måsle bli fråga om ytterst udda fall när den situationenföreligger och vederbörande inte har någon annan resurs att anlita. Kommitténberör inte inkomstbortfall som kan inträffa för olika företagare. Dessa är jusamtidigt också konsumenter. Hindretskall inte behöva anmälas. Följden skulle bli atl bolaget aldrig vet säkertvilka obetalda försäkringar man står ansvar för. Kommittén säger attförsäkringsgivaren är berättigad till premie för den lid hindret varar, menomtalar inte hur han skall fä likvid för denna ofta okända fordran.