prop · G3032 · 1979-12-31 00:00:00 — Denna avfattning kan ge intrycket alt de fall som räknasupp redan finns angivna i de båda nämnda bestämmelserna i . Så är ju dockinte förhållandet och en annan formulering bör väljas. Vi föreslår att ingressen fär följande lydelse: "1 denna paragraf anges, pä sätt förutsätts i 7 kap.3 § första stycket 3 1979/80:2 Del A Lagrådets yttrande 486 och 5 § 3 tryckfrihetsförordningen, de faU i vilka den i 1kap. 1 § samma förordning föreskrivna friheten all meddela och offentliggörauppgifter ej gäller vid uppsåtligt åsidosättande av tystnadsplikt. begränsad också i andra faU framgår av 7 kap. 3 § förstastyckel 1 och 2 samt 5 § 1och 2 tryckfrihetsförordningen. De faU som avses i första stycket första meningen är de där tystnadsplikten följer av . Såsom övriga ledamöter av lagrådet anfört bör en annanformulering av ingressen tUl paragrafen väljas. Den kan dock förenklasbetydligt. a. synes överflödigt att hänvisa inte bara tdl 7 kap. 3 § förstastycket 3 TF utan också till 7 kap. 5 § 3 samma förordning. Sistnämnda lagrumanknyter nämUgen tUl det förra genom en hänvisning. 1 enlighet härmed tordeingressen till förevarande paragraf kunna ges följande lydelse: "I dennaparagraf anges de fall i vilka uppsåtligt åsidosättande av tystnadsplikt medföransvar enligt 7 kap. 3 § 3 Iryckfrihetsförordningen för den som på sätt därsägs lämnar meddelande eller medverkar tiU framstäUning som är avsedd attinföras i tryckt skrift. Dessa faU är de där tystnadsplikten följer av . Vad angår de särskilda undantagen under punkt 3 upptas bl.a. fall, när tystnadspUkt följer av 2 kap. 2 §, såvitt röjande av uppgiftinnefattar brott som anges i 7 kap. 3 § första stycket 1 TF, eller, i faU somavses i 7 kap. 5 § samma förordning, annal brott mol rikets säkerhet.Hänvisningen till 2 kap. 2 § synes emellertid vara överflödig med hänsyn tUlinnehållet i sistnämnda båda författningsrum och lorde böra utgå. Bland undantagen under punkt 3 anges vidare faU, närtystnadsplikt följer av 7 kap. 21 §, såvitt avser uppgift vars röjande kanantas medföra fara för att någon utsätts för våld eller annal allvarligt men. Enligt 7 kap. 21 § gäller sekretess inom kriminalvårdenför uppgift om den som har dömts att undergå kriminalvård, om det kan antas atthan eller någon honom närstående lider men eller att fara uppkommer för attnågon utsätts för våld eller annat allvarligt men om uppgiften röjs. Uttrycket"någon utsätts för våld eller annal allvarligt men" avser tydligenhär andra än den dömde och hans närstående, eftersom dessa skyddas enligtvUlkorssatsens första led. Med hänsyn tUl att det citerade uttrycket används även iden nu förevarande bestämmelsen, kan möjligen föranledas toUcningen attuttrycket också här syftar på andra än den dömde och hans närstående. Avsiktenär emellertid att även dessa skall inbegripas. För tydlighetens skull börbestämmelsen därför anges omfatta 7 kap. 21 §, "såvitt avser uppgift varsröjande kan antas medföra fara för atl någon, som har dömts att undergåkriminalvård, eller annan utsätts för våld eller annat allvarligt men". 1979/80:2 Del A , _ Lagrådets yurande 487 Punkt 4 Avsikten torde vara att i fråga om förbehåll sommeddelats enhgt äldre bestämmelser skall tiUämpas den nya lagens föreskrifter i16 kap. 1 § 4 , av vilka följer att friheten enligt 1 kap. 1 § TF att meddelaoch offentliggöra uppgifter inte gäller uppsåtligt åsidosättande avtystnadsplikt på grund av förbehåll enligt 14 kap. 9 eller 10 § nya lagen. Enbestämmelse härom bör fogas till punkt 4, Punkt 6 Beslämmelsen torde vinna i tydlighet om denutformas utan hänvisning tUl 7 kap, 4 §, Lämpligen kan i ett första styckestadgas, att sekretess gäUer i ärende enligt äldre bestämmelser angående rättför enskild att inköpa alkoholhaltiga drycker för uppgift om enskUds personligaförhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att denenskilde eller någon honom närstående lider men, I etl andra stycke bör tas införeskrift om tidsgräns för sekretess i fråga om uppgift i allmän handling,motsvarande den som kommer att gälla enligt 7 kap, 4§, Förslaget tUl lag om ändring i Lagrådet: 20 kap, 3§ För att det skall bli helt klart, atl straffbestämmelsenavser inte endast tystnadsplikt som stadgas direkt i lag eller annanförfattning utan även sådan som följer av förordnande eller förbehåll föreslårlagrådet, att försia stycket i paragrafen anges avse, att någon röjer uppgiftsom han är plUctig atl hemlighålla enligt lag eller annan författning ellerenligt förordnande eUer förbehåll, som meddelats med stöd av lag eller annanförfattning, eller att han olovligen utnytOar sådan hemlighet. Enligt lagrådets mening kan ifrågasättas om beteckningenpå brottet, brott mot tystnadsplikt, är lämplig, IremissprotokoUet uttalas att nu gällande bestämmelse om straff för brott motlystnadsplikt för den som yppar vad han är pliktig att hemlighålla är att ansesom tillämplig även på röjande som sker genom att förete en icke aUmän handlingeller genom alt visa upp en hemlig allmän handling. Hänvisning sker tillrättsfallet NJA 1953 s, 654, Det finns enligt remissprolokollet goda skäl atthävda att också utlämnande av hemlig handling i strid mot föreskrift i gällandesekretesslag eller mot förbud som har meddelats enligt den lagen skaU betraktassom brott mot tystnadsplikt. Den i 41 § SekrL intagna bestämmelsen om straffför den som utlämnar handling i strid mot föreskrift i lagen m, m, har därför,enligt vad som uttalas i remissprotokollet, numer inte någon självständigbetydelse. Denna uppfattning om innebörden av gäUande rätl är dockinte oomtvistad. Sålunda synes man i m, fl,. Kommentar tillbrottsbalken II(4 uppl, 1978) s,401 inte anse det säkert, att ett blott Prop.1979/80:2 Del A Lagrådeis yurande 488 utlämnande av hemlig handling faller in under brott mottystnadsplikt och att sålunda 41 § SekrL ej längre skuUe ha någolliUämpningsområde, Förslagettdl sekretesslag bygger tydligen på uppfattningen, att brott mot tystnadspliktskall omfatta inte bara röjande genom muntligt eller skriftligt meddelande utanockså det blotta utlämnandet av sekretessbelagd aUmän handling. Någonmotsvarighet till 41 § SekrL har sålunda ej upptagits. mening medför redan tveksamheten angående gällande rätts innebörd attdet måste anses mindre lämpligt att använda beteckningen brott mottystnadsplikt, om man avser att innesluta även det blotta utlämnandet avhandling. Härtill kommer emellertid atl i remissförslaget uttrycketlystnadsplikt används vid sidan av uttrycket förbud mot att lämna ut allmänhandling (1 kap. 1 §), Här kan även hänvisas till 7 kap, 3 § första stycket TF,där under punkt 2 behandlas utlämnande eller tillhandahållande av allmänhandling, som ej är tillgänglig för envar, och under punkt 3 åsidosättande avtystnadsplikt i de fall som anges i särskild lag, Ibelysning av vad sålunda anförts anser lagrådet att om det brott varom här ärfråga betecknas som brott mot tystnadsplikt viss tvekan möjligen kan uppkomma,huruvida - såsom ju är avsikten - även "röjande" som består iutlämnande av allmän handling skall innefattas. Detta motiverar, att man sökervälja en annan beteckning. Mest närhggande är enligt lagrådets mening att detifrågavarande brottet betecknas "sekretessbrott". Lagrådet lämnar förslagen utan erinran. 1979/80:2 Del A Lagrådeis yttrande 489 Lagrådets förslag tiU 1 kap. sekretesslagen 1 kap.Inledande bestämmelser Denna lag innehåller bestämmelser om tystnadsplikl i detallmännas verksamhet och om förbud att lämna ut allmänna handlingar, 1sistnämnda hänseende innefattar bestämmelserna begränsning i den itryckfrihetsförordningen stadgade rätten att ta del av allmänna handlingar. Bestämmelserna avser förbud att röja uppgift, vare sig detsker muntligen eller genom att allmän handling lämnas ut eller det sker påannat sätt (sekretess). Lagen innehåller även andra föreskrifter om allmännahandlingar, I denna lag finns också bestämmelser om begränsning av denrätt att lämna meddelande för offentliggörande i tryckt eller därmed jämställdskrift eller i radioprogram varom grundläggande bestämmelser ges itryckfrihetsförordningen och radioansvarighelslagen (1966:756), Uppgift för vilken sekreiess gäller enligt denna lag fårinte röjas för enskild i andra fall än som anges i denna lag eller i lag ellerförordning till vUken denna lag hänvisar, Gäller enligt denna lag sekretess för uppgift somförekommer hos viss myndighei, får uppgiften inte röjas för annan myndighet iandra fall än som anges i denna lag eller i lag eller förordning till vilkendenna lag hänvisar. Vad som sägs om myndighet i denna paragraf, 5 §, 13 och 14kap, samt i särskilda bestämmelser i denna lag om överföring av sekretessmellan myndigheter gäller också i förhållandet mellan olika verksamhetsgrenarinom samma myndighei, Gäller förbud enligt denna lag mot att röja uppgift, fåruppgiften inte heller i övrigt utnyttjas utanför den verksamhet i vilken sekretessgäller för uppgiften. Sekretess utgör inte hinder mot att uppgift lämnas ut, omdet är nödvändigt för alt den utlämnande myndigheten skall kunna fullgöra sinverksamhet. Prop.1979/80:2 Del A Lagrådets yttrande 490 Förbud att röja eller utnytOa sekretessbelagd uppgiftgäller för myndighet där uppgiften är sekretessbelagd samt för person som pågrund av anstäUning eller uppdrag hos myndigheten, på grund av Oänsteplikleller på annan liknande grund för det allmännas räkning deltar eller hardeltagit i myndighetens verksamhet och därvid har fått kännedom om uppgiften. Sådana bestämmelser i 11-13 kap., som avser överföring avsekretess från en myndighet till en annan, tillämpas även när person som avsesi 6 § lämnar uppgift till annan myndighet utan att han därvid företräder denmyndighet till vilken han är knuten. Vid tUlämpningen av denna lag skall med myndighetjämställas , allmänt kyrkomöte och beslutande församling. Vad som föreskrivs i tryckfrihetsförordningen om rätt attta del av handlingar hos myndighet skall i tillämpliga delar gälla ocksåhandlingar hos publicus och, såvitt avser verksamhet för officiellprovning av fordon. angivna organ skall vidtillämpningen av denna lag jämställas med myndighet, I 79 kap, avses med men: sådan olägenhet av personlig art och sådan ekonomiskförlust som föranleds av att uppgift om personligt förhållande röjs, skada: sådan ekonomisk förlust som föranleds av attuppgift om ekonomiskt förhållande röjs. Har i denna lag föreskrivits att sekretessen i fråga omuppgift i allmän handling är begränsad till , räknas tiden frånhandlingens tillkomst, om inte annat anges, 1 fråga om diarium, journal samtsådant register eUer annan förteckning som förs fortlöpande räknas tiden fråndet uppgiften fördes in i handlingen. I fråga om tystnadsplikt angående uppgift som haranförtrotts präst under bikt eller själavårdande samtal i övrigt gäller istället för bestämmelserna i denna lag vad som är särskUt föreskrivet. Prop.1979/80:2 Del A Lagrådets yttrande 491 Ibrottsbalken finns bestämmelser om ansvar för den som bryter mol förbud enhgtdenna lag att röja eller utnytOa uppgift och för den som bryter mot förbehåUsom har uppställts med stöd av lagen vid utlämnande av uppgift. 1979/80:2 Del A SluiproiokoU 492 Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , ,, , , , , , De , ,Föredragande: statsrådet Propositionmed förslag till sekretesslag m. m. Föredragandenanmäler lagrådets yttrande' över förslag till 1, sekretesslag, 2, lag om ändring i , 3, lag om ändring i , 4, lag om ändring i förvahningslagen (1971:290), 5, lag om ändring i förvaltningsprocesslagen(1971:291), Föredragandenredogör för lagrådels yttrande och anför. Lagrådethar i huvudsak lämnat det remitterade förslaget utan erinran. Sålundatillstyrker lagrådet den tagtekniska lösningen med samordnad reglering avhandlingssekreless och tystnadsplikt i en gemensam lag. Vidare godtar lagrådeti stort setlförstageissystemauk. Den föreslagna regleringen av sekretessenmellan myndigheter och undantagen från meddetaifritieten har inte föranlettnågon erinran från lagrådeis sida. I avsnitt 3 i sillyttrande tar lagrådet upp vissa formeUa frågor med anknytning till 1 kap. iförslaget och förordar en viss omarbetning av detta. Jag ämnar ta upp dessafrågor i anslutning lill de särskilda paragraferna i 1 kap. och nöjer mig härmed att konstatera att frågorna i allt väsentligt gäller hur lagens inledandebestämmelser bör utformas redaktionellt. 1avsnitt 4 diskuterar lagrådet några huvudpunkter i förstaget. 1 samband härmedgodtar lagrådet förslaget såvitt gäller användningen av skaderekvisit utom påen mindre punki; lagrådet förordar att ordel "ömtåligt" i skaderekvisiteni två paragrafer utgår. Jag kommer att gå in på denna fråga när jag 'Beslut om lagrådsremiss fallat vid regeringssammaniräde . Prop.1979/80:2 Del A SluiproiokoU 493 behandlar7 kap. 22 och 23 §§ i förslagel. Lagrådel diskuterarulföriigt innebörden av begreppen "skada" och "men" samt"personliga" och "ekonomiska" förhållanden i 7-9 kap.Lagrådel ifrågasätter därvid om del inte borde införas en definition av"skada" och "men" i lagen, lämpligen i 1 kap. För egen delkanjagialli väsentligt ansluta mig lill lagrådels tolkning att det i de nämndabegreppen skall inläggas inte bara viss effekt av alt en uppgift röjs utanockså att denna effekt uppkommer genom röjandet av en viss typ av uppgift. Jagär dock inte övertygad om alt någol väsentligt Slår att vinna om man i självalagtexten för in en definition av uttrycken "skada" och"men". Som lagrådel anmärker används dessa uttryck inte bara isamband med röjande av personliga och ekonomiska förhållanden utan också i enmera vidsträckt betydelse när det gäller skyddet för andra iniressen. Att ilagen ta in en definition av "skada" och "men" som baragäller den innebörd dessa begrepp har i vissa av lagens kapilel kan leda lillmissförstånd. Jag är därför inte beredd atl förorda alt lagtexten skallkompletteras med en definition av orden "skada" och "men".Med de uttalanden som lagrådet har gjort bör det f ö. inte råda någon tvekan ominnebörden i dessa begrepp. 1 klarhetens intresse vill jag endast tillfoga atljuridiska personer - såsom jag har framhållit i remissprolokollet - inte kansägas ha några "personliga förhållanden". Till skydd för en juridiskperson kan sålunda endast rent ekonomisk skada åberopas som stöd för sekretess. anför om innebörden av uttrycket "närstående" föranlederingen erinran från min sida. Lagrådelgodtar förslagel atl den nya sekrelesslagen skall innehålla regler omlidsbegränsning av handlingssekrelessen. 1 ett häriseende förordar lagrådetdock en ändring. Sålunda bör enligt lagrådeis uppfattning sekretess-tiden för uppgifterom enskilds personliga förhållanden, vilken i det remitterade förslagel är50år, höjas till . 1 alla händelser bör detta ske i de viktigaste av desekretessbestämmelser till skydd för enskilds personliga förhållanden, därlidsbegränsning av sekreiessen föreslås. Föregen del vill jag anföra följande. anmärker är läget ofta del all skaderekvisilet inte är uppfyllt sedanen längre tidrymd har förflutit efter den tidpunkt från vilken sekreiessenräknas. Sekretessliden får sålunda sitt särskilda intresse endast i sådana falldär skaderekvisilet alUjämt är uppfyllt vid sekretesslidens utgång. bör det inte vara särskilt vanligt att så är fallel. Mankan emellertid inte bortse från att riskerna för alt enskilda skall lida men ärstörre med en sekretesstid än om gränsen sätts vid . Som framgårav remissprotokoUet riktades också kritik mot den i promemorian föreslagna50-årsgränsen. Jag har därför vid förnyat övervägande i frågan kommit fram tillatt sekretesstiden bör vara i de viktigaste bestämmelserna om sekreiesstill skydd för enskilds personliga förhållanden. Prop.1979/80:2 Del A StutprotokoU 494 bedömningenav vilka bestämmelser i det remitterade förslaget som bör ändras bör emellertidhänsyn också las till all den enskilde i många av de där beskrivnasituationerna har uppnått vuxen ålder då sekretesstiden börjarlöpa. I de fall sekretesstiden blir kommer tiden att i principöverensstämma med vad som gäller f n. I huvudsaklig överensslämmelse med vadlagrådel har föreslagit förordar jag alltså atl sekretessliden förlängs från 50år till i följande bestämmelser, nämligen 7 kap. 1,4,7,9, 13, 15 och 19§§ samt i 9 kap. 4, 6, 15, 16 och 17 §§. Somjag har nämnt förordar lagrådet all I kap. arbetas om. Lagrådel föreslårvidare alt två nya bestämmelser (betecknade 7 § resp. 9 §) las upp i kapitlet.Slutligen anser lagrådel atl bestämmelsen i 7 kap. 25 § bör flyttas till 1 kap.Lagrådel har sammanfattat sill förslag i en lill protokollet fogad bilaga. Jagdelar lagrådets uppfattning all försia stycket i / kap. I § kan förenklas säatt regleringen anges avse tystnadsplikt och förbud mol alt lämna ul allmännahandlingar. All sekrelesslagen innebär begränsningar i enskildas rättatt la del av allmänna handlingar klargörs genom den av lagrådel föreslagnaandra meningen i styckel. Lagrådet har enligt min mening anfört goda skäl förall i lagens försia paragraf ta in en definition av begreppet sekretess. Jagansluler mig till vad lagrådet anför om innebörden i detla begrepp och godtaräven i övrigi förslagel rörande paragrafens utformning. Lagrådethar, bl, a, som en konsekvens av sill ställningstagande rörande 1 §, föreslagitvissa redaktionella justeringar i I kap. 2-5 §§. Paragraferna bör ändras ienlighel med lagrådets förslag. Jag ansluter mig också till de uttalanden somlagrådel har gjort vid behandlingen av 1 kap, 3 och 5 §§ liksom till vad två avlagrådets ledamöter har anfört om sekretesslagstiftningens tillämpning iförhållande lill utländska myndigheter, Beslämmelseni / kap. 6 § bör betecknas 1 kap, 9 §, Jaggodtar lagrådels förslag beträft"ande / kap. 7§och ansluter mig till vadlagrådet har anfört om sekreiess i ärende, Beslämmelsen bör betecknas 1 kap,6§. Lagrådethar vidare föreslagit att i kapitlet tas upp en ny bestämmelse för all klargöraatt sekreiess kan överföras från en myndighei till en annan också då uppgiftlämnas från någon i den personkrets som anges i den behandlade paragrafen.Jag förordar att bestämmelsen las upp i lagen och betecknas 1 kap, 7 §, Den av lagrådel föreslagnahänvisningen lill 11-13 kap, kan emellertid föranleda den orikliga slutsatsenatl överföring av sekreiess inte sker, om uppgift lämnas enligt annanbestämmelse i lagen Ofr 1 kap, 3 § andra slyckel). Sådana bestämmelser finns t,ex, i 3 kap, 1 5,6 kap, 1 § andra stycket, 8 kap, 8 § tredje styckel. Hänvisningen bör därför utgå. Somjag har anfört anserjag inte att sekrelesslagen bör innehålla Prop.1979/80:2 Del A SluiproiokoU 495 någondefinition av begreppen "skada" och "men". Den av lagrådetföreslagna definitionen (9 § i bilagan) bör därför inte tas upp i lagen. Somlagrådel föreslår bör hänvisningen i 7 kap, 25 § med en viss redaktionelländring flyttas lill 1 kap. Den bör betecknas 10 §, Beslämmelseni I kap. 9 § bör justeras i enlighel med lagrådels förslag. Den bör betecknas 1kap, 11 §, 12 kap. 2 § första slyckel andra meningen finns en hänvisning till de särskildasekretessregler för försvarsuppfinningar som bör las in i lagen (1971:1078) omförsvarsuppfinningar. Som jag har framhållit i remissprolokollet börbeslämmelserna om sekretess för försvarsuppfinningar samordnas i den lagen. och andra myndigheter som larbefallning med ärenden enligt lagen om försvarsuppfinningar skall alltså gällasekretess för sådana uppfinningar molsvarande den tystnadsplikt somuppfinnaren själv har enligt den lagen. För uppgifter om uppfinningar avseendekrigsmateriel som i andra sammanhang finns hos myndigheterna, t, ex, vidförband inom försvarsmakten, skall däremol gälla den grundläggande beslämmelsenom försvarssekreiess som finns i paragrafens försia stycke första meningen. Föratt denna skillnad skall framgå tydligare har föreskriften rörandeförsvarsuppfinningar jämkats redaktionellt, Ifråga om 5 kap. 1 § förordar lagrådet dels att paragrafen skall upptabeslämmelse om sekreiess hos särskild som regeringenhar tillsatt, dels atl vissa redakiionalla ändringar skall göras i paragrafen.Som framgår av del följande föreslårjag all som en ny 5 §i 11 kap, skallinföras särskilda bestämmelser om sekretess hos . Jagåterkommer därför till den frågan. De redaktionella ändringar som lagrådetförordar bör göras. Ifråga om punkt 4 i 7 kap. 2 § har lagrådet förordat atl undantag frånsekreiessen skall gälla för uppgift om att anmälan har gjorts i ärende omansvar eller behörighet för personal inom hälso- och sjukvården. Föregen del ärjag inte beredd all frångå den ståndpunkt som jag har intagit,nämligen all anmälan som sådan bör vara undantagen från sekretess. Enligt minmening föreligger del ett belydande insynsiniresse i fråga om innehållet i sådanaanmälningar. Någon avsevärd försvagning av sekretesskyddet anser jag inte bliföljden härav. Jagansluler mig lill vad lagrådet har anfört i fråga om 7 kap. 2 § 5. Densistnämnda punkten bör därför ulgå. I7 kap. 3 § bör göras en ändring av huvudsakligen redaktionell natur. Genomändringen understryks att det måste föreligga tungt vägande skäl för att enpatient skall kunna undanhållas uppgifter om sitt eget hälsotillstånd. Beslämmelseni 7 kap. 4 . om sekreiess inom sociahjänsten avser enligt sin ordalydelse ocksåverksamhet som bedrivs vid s. k. invandrarbyrå som organisatoriskt är althänföra lill sociahjänsten inom kommun. Prop.1979/80:2 Del A SluiproiokoU 496 delför personal vid invandrarbyråer har emellertid i skrivelse till justitiedeparlemenlelden påpekat alt invandrarbyråerna i många kommuner ärfristående i förhållande lill sociahjänsten och atl verksamhelen vid sådanabyråer därför inte faller under beslämmelsen i 7 kap. 4 § i det remitteradeförslaget. Förbundet har hemställt att behovel av sekreiess vidinvandrarbyråerna beaktas i del fortsatta arbetet med sekretesslagstiftningen. För egen del anser jag attdet föreligger behov av sekreiess inom den verksamhet som bedrivs avinvandrarbyråerna. Det är självfallel otillfredsställande all frågan huruvidauppgifter hos sådana byråer är sekretesskyddade är beroende av hur byråerna idel enskilda fallel är inordnade i den kommunala organisationen. 1 paragrafenhar därför gjorts ett tillägg som innebär atl verksamheten vid kommunalinvandrarbyrå skall räknas till sociahjänsten i förevarande sammanhang. Lagrådel har påpekat attsekretessen enligt 7 kap. 9 § i fråga om elevvården enligt uttalande iremissprolokollet endasl skall gälla elevvården i en mera begränsad omfattning.Enligt lagrådels mening är det önskvärt att den begränsning som sålunda äravsedd kommer till uttryck i lagtexten. Det förslag lill uiformning avbeslämmelsen som lagrådel har lämnat innebär visserligen en precisering avvilka slags uppgifter som skall sekrelesskyddas. Förslagel ger emellertid inteuttryck för den åsyftade begränsningen av begreppet elevvården. En sådanbegränsning låter sig också svåriigen göras i lagtexten. Eftersom det inte börråda någon ivekan om begreppets innebörd efler de uttalanden som har gjorts,anserjag del inte heller nödvändigl att föreslå någon ändring. En vissredaktionell jämkning av beslämmelsen bör dock ske. a. bör första stycketdelas upp på två stycken, Lagrådelhar föreslagit atl ordel "ömtåligt" i 7 kap. 22 och 23 §§ får utgå.Enligt lagrådets mening kan det ifrågasättas om det är lämpligl atl på dessatvå ställen i sekrelesslagen införa en särskild kvalifikation för attåstadkomma en ytterligare avgränsning inom områdel för personliga förhållanden,Lagrådel anser att ofrentligheisintresset skulle bli tillräckligt tillgodosettgenom ett vanligt skaderekvisii. Föregen del vill jag förstframhålla att det i de nämnda paragraferna behövs en annan begränsning avsekretessen än den som ligger i ett rakt skaderekvisii av den vanliga typen.Skulle man följa lagrådets förslag, finns det risk för att redan en uppgift omatt en person förekommer i etl brottmål anses tillräckligt känslig för all ettsådant skaderekvisii skall vara uppfyllt, Sekreiessen skulle härigenom blialltför vidsträckt. Ordet "ömtåligt" har till syfle att motverka enså långtgående sekrelessbeläggning.