prop · G303180 · 1979-12-31 00:00:00 — Den föreslagna lydelsen av paragrafen öppnar emellertid möjlighet atl laul avgift för själva rätten alt Jaga, oavsett om den utnyttjas eller ej. LagrådelviU påpeka denna brist i överensstämmelse mellan motiv och lagtext men finnerde vidare finansieringsmöjligheter som lagtexten tillhandahåller stämma bästöverens med lagsiiftningens allmänna syfte. Villvårdsåtgärder av meralångsiktig karaktär kan sannohkt ibland kräva en kombination av investeringaroch avstående från jakt och lagen bör inte hindra en sådan kombination.Beslutar sammanslutningen exempelvis förbud mol Jakt under några säsonger föratt stärka viltstammen skulle med den i motiven antydda ordningenfinansieringen av ytlerligare stödåtgärder såsom vinlemtfodring eller inplanleringvara omöjliggjord, eftersom inga avgifter inflyter till sammanslutningen underJaktförbudstiden. Och sammanslutningens möjligheter att genom lån eller kredi- Prop.1979/80:180 121 terfinansiera några viltvårdsprojekt torde få bedömas som mycket små eftersom imotsats till vad som gäller för fiskevårdsområden - beslul om särskilduttaxering för atl infria sammanslutningens förpliktelser är lagstridigt ochskall upphävas, om det överklagas. Begränsningen i 13 8 avJaktvårdssammanslutningarnas möjligheter alt genom uttaxering skaffa resurserför sin verksamhet synes över huvud laget ägnad all dämpa ambitionerna hossammanslutningarna och kan därmed befaras motverka lagsttftningens syfte. Slutligenvill lagrådet påpeka att begränsningen av utlaxeringsmöjlighe-terna leder komplikation vid upplösningen av en jaktvårdsområdesförening, om dessskulder överstiger dess fillgångar. Enligt 33 8 i det remitterade förslagelskall 62 8 lagen (1973: 1150) om förvaltning av samfälligheter gälla vidupplösning. Av hänvisningen följer att föreningen inte får upplösas förtån alladess skulder betalats eller medel som fordras för betalningen nedsatts hoslänsstyrelsen. Denna ordning i förening med hindret mot särskild uttaxering kanleda till att sammanslutningen blir bestående fast den inte längre tjänar någotJaktligt ändamål eller att den i syfte enbart att få inkomster för att kunnabetala skulderna föranstaltar om en avskjutning i direkt strid mot vUtvårdsintressena. Idenna paragraf regleras frågan om kallelser till förtätiningssammanträ-den. Somhuvudregel skall gälla att kaUelserna skall delges fastighetsägarna, vilketbetyder att delgivningslagens bestämmelser blir tillämpliga. Dessutom fårenligt andra meningen i andra stycket ett enklare kallelseförfarande användasi vissa fall. Där föreskrivs att kallelse lill "fortsatt sammanträde färske genom meddelande vid första sammanträdesfillfäl-let". Som lagtexten ärutformad bhr innebörden av sistnämnda regel oklar. Avsikten måste vara att detenklare kallelseförfarandet skall kunna lillämpas i stället för delgivning -i fråga om andra sammanträden under förrättningen än det första och attkallelse därvid skall ske genom ett meddelande vid närmast föregåendesammanträde. Föratt stadgandets innebörd skall komma till klart uttryck vill lagrådet förordaatt det formuleras med motsvarande bestämmelser i 4 kap. 18 och 19 §8 fastighetsbildningslagensom förebild. Dessa bestämmelser har i stor utsträckning bhvit mönsterbildandeför senare lagstiftning, se 19 8 anläggningslagen, 16 8 ledningsrättslagen och25 8 lagen om enskilda vägar. I enlighet härmed föreslår lagrådet att förstameningen i paragrafens andra stycke flyttas till första stycket som dess tredjemening och att andra stycket ges följande lydelse: "Bestämmelsema i förstastycket gäller i tillämpliga delar även då ett nytt sammanträde utsätts. Om vidett sammanträde har tillkännagetts tid och plats för nästa sammanträde,behöver ej kallelse delges den som kallats i föreskriven ordning tiU detsammanträde då tillkännagivandet skett." 1979/80:180 122 Denav lagrådet förordade avfattningen innebär att, om del hålls flera sammanträdenunder en förtättning, det enklare kaUelseförfarandet kan tillämpas belräffandealla sammanträden som följer efter del första; detta kallelseförfarande innebäratl kallelse skett "i föreskriven ordning". Lagrådetvill också peka på den möjlighet som enligt 4 kap. 20 8 andra stycketfastighetsbildningslagen finns att i förenklande syfte bestämma särskildordning för delgivning, t. ex. genom vanlig postförsändelse. Materialet iremissärendet ger emellertid inte tillräcklig grund för atl bedöma om enmotsvarande regel skulle vara av praktiskt värde i den nu föreslagna lagen.Anses del önskvärt med en sådan bestämmelse kan den lämpligen få sin plats somtredje stycke i förevarande paragraf. Såsomtidigare utvecklats bör enligt lagrådets mening termen Jaktvårdsområde i lagenanvändas uteslutande i sin egentliga, rent territoriella betydelse.Bestämmelserna i 4 8 att meddelar beslut om bildande avJaktvårdsområde och i samband därmed fastställer stadgar för sammanslutningenfår därvid den - i förhållande till det remitterade förslaget - ändradeinnebörden att bestämmandet av områdets gränser blir ett särskilt beslutsämnevid sidan av fastställandet av stadgar. Dessa skall enligt lagrådets förslagutgöra den juridiska personens statuter i överensstämmelse med vad som ivanligt språkbruk förstås med stadgar. Av den sålunda förordade ordningenföljer att i 21 8 bör föreskrivas att förtättningsmannens uflåtande skallinnehålla inte bara som i remissen ett förslag stadgar utan också ettförslag hur områdets gränser skall dras. Då detta förslag - liksom utlåtandetsförslag till stadgar i allmänhet får antas vara ett resultat av förtättningsmannensöverväganden av skilda meningar som framkommit vid sammanträde medintressenterna är det oegentligt att i paragrafen tala om förslagel i bestämdform. Denordning som i paragrafens andra stycke angivits för avslutandet avförrättningen är oklar sålUlvida att någon fixerad tidpunkt inte sätts föravslutandet. I överensstämmelse med den ordning som annars i flera fall kommit fillanvändning i lagstiftning om förtättningar av förtättningsman bör i ställetlämpligen föreskrivas att förtättningen avslutas med att utlåtandet och övrigahandlingar läggs fram och plats för delägarnas granskning. Lagrådetföreslår att 21 8 första och andra styckena får följande lydelse: "Förrättningsmannenskall avge ett utlåtande om jaktvårdsområdet bör komma till stånd. Finner förtättningsmännenatt det bör ske, skall han i utlåtandet ta in förslag i fråga om vilken marksom området skall omfatta och förslag lill sladgar för . Förtättningenavslutas genom att utlåtandet och övriga förrättningshandlingar läggs fram förfasUghetsägarna på tid och plats som bestämts vid sammanträde. Handlingarnahålls härefter tillgängliga för granskning under en månad." Prop.1979/80:180 123 I enlighelmed vad lagrådel anfört till 21 8 bör fastställandet av jaktvårdsområdetsgränser falla utanför stadgarna. Vad i förslaget till 22 8 upplagils underpunkten I skall därför utgå, om den av lagrådet förordade ordningen godtas. Av den under punkten 4 iförevarande paragraf föreslagna beslämmelsen och kravet i 4 § på länsstyrelsensfastställelse av stadgarna följer atl alla föreskrifier som Jaktvårdsområdesföreningenlar in i sina stadgar kommer alt underkastas prövning. Dennakommer alltså att omfatta också bestämmelser som endasl rör interna praktiskaföreningsförhållanden, exempelvis antalet ledamöter i styrelsen, frister förkallelser och motioner lUl stämma, räkenskapsår och bokföring, medelsavsättningtill olika ändamål m. m. Åtskilliga stadgebestämmelser kan antas vara av dennaturen att ändringar aktualiseras tid efler annan. Att den ursprungligabestämmelsen fastställts tvingar då fill fastställelse också av ändringen. Denföreslagna ordningen synes medföra ell omständligt och byråkratiskt förfarandeutan att några väsentliga iniressen, som lagstiftningen avser att fillgodose,blir främjade eller skyddade. En smidigare ordning skulle otvivelaktigt uppnåsom prövning och fastställelse begränsades till sådana delar avstadgarna som är av omedelbar betydelse för Jaktvården - punkten 2 i denföreslagna paragrafen - och till riktlinjer i övrigt för föreningensverksamhet, såsom regler för vilken kontroll som skall ske avjakträttsupplåtelser m. m. Ofr vad lagrådet anfört vid 10 8) och av de Jagandeskompelens, bestämmelser om och i vilken form sammanslutningen skall sörja föratt medlemmar som inte Jagar får del i utbytet av jakten etc. Redan i självalagen regleras enligt del remitterade förslaget i varierande utsträckning sammanslutningensbeslutande och verkställande organ, medlemmarnas rösträtt, ordningen förbeslutsfattandet och uttaxeringsrätten, varför en prövning av stadgarnasinnehåll i dessa hänseenden måste begränsa sig lill endast en kontroll av attlagreglerna iakttagits. Stadgebestämmelser i övrigt av vanligt föreningsrättsliglinnehåll synes utan olägenhet kunna lämnas utan fastställelse och därmed ocksåkunna ändras vid behov ulan att någon kontroll från det allmännas sidaautomatiskt utlöses. På sätl föreslagits i remissen bör föreningsbeslut kunnaöverprövas i lag-lighetshänseende efter besvär. Härigenom kan ocksåstadgebeslut komma under länsslyrelsens prövning. Rällsskyddsintresset tordedärmed kunna anses i UUräcklig grad tUlgodosett och en ordning med fastställelseprövningav alla stadgebeslut kunna undvaras. Ipunkten 5 i den föreslagna paragrafen föreskrivs att stadgarna skall ange vilkafonder sammanslutningen skall ha, deras ändamål och hur avsättning till demskall ske. Föreskriften kan läsas så att den gör fondbildning obligatorisk,vilket inte lorde vara avsikten. Å andra sidan får bestämmelsen den effektenatt varje beslut om reservation av medel för framlida användning för visständamål (fondbildning) måste ha stöd i de 1979/80:180 124 faststäUdastadgarna för att inte bli ett befogenhelsöverskridande. En sådan begränsningav handlingsfriheten synes knappasl lämplig. då resullatel visaröverskott kan det vara ändamålsenligt för sammanslutningen att reservera medelför något ändamål som inte fömtsetts när stadgarnas fondbildningsbestämmelserutformats. Atl sammanslutningen i ett sådanl läge skulle nödgas göra enstadgeändring som därtill enligt den i remissen föreslagna ordningen måsteprövas och fastställas av kan verka hämmande på benägenheten allgöra reservationer för framtida utgifter. Lagrådet föreslår att föreskriftenunder punklen 5 under alla förhållanden utgår och att det följaktligen skallslå Jaktvårdsområdes-föreningama fritt att göra medelsreservationer för framlidaanvändning utan att stöd därför måste finnas i stadgarna. 1enlighel med det sagda förordar lagrådet all 22 8 får följande lydelse; "Avstadgarna för en skall framgå 1. i vilken utsträckning jaktenskall bedrivas gemensamt inom jaktvårdsområdet och grunderna i övrigt förjakten och viUvården, 2. vilka riktlinjer i övrigt somskall gälla för föreningens verksamhet, 3. gmnderna för bestämmandet avavgifter till föreningen." Iförsta stycket av förevarande paragraf anges att prövar attstadgarna inte kränker enskild rätt eller innehåller något som strider mot lageller författning. Bestämmelsen ger intryck av all prövning avstadgarna är inskränkt till atl gälla endast i de angivna hänseendena. Detta intryckförstärks av vad som anförs i specialmofiveringen. Avvad förslagel i övrigt innehåller angående prövning vid beslutom bildande av jaktvårdsområde framgår emellertid, att stadgarna skallunderkastas en vidare granskning än vad förevarande stadgande anger.Länsstyrelsen har att tiUse att de villkor lagen uppstäUer för bildande äruppfyllda. Häri ingår bl. a. en lämplighetsprövning enligt vad som sägs 18 8.Denna prövning avser inte endast själva bildandet av Jaktvårdsområdet; såsom framhållesi specialmotiveringen fill 8 8 skall prövningen också avse stadgarnas innehåll.Att vid den prövning som skall ske har att beakta att stadgarnainte kränker enskild rätt eUer innehåller något som strider mot lag eller författningär uppenbart. Vad lagrådet här yttrat gäller även för det fall atllänsstyrelsens fastslällelse av stadgarna inskränks på sätt lagrådetföreslagit vid 4 och 22 88. Lagrådetfår med hänsyn till vad nu anförts förorda att - för att tveksamhet om omfattningenav prövning inte skall uppstå -första stycket i paragrafen fårutgå. Utgårförsta stycket, kommer i lagen inte atl upptagas någon bestämmelse om vadlänsstyrelsens prövning skall avse när fråga är om fastställelse av beslut omändring av stadgarna. Prövningen lorde då få ske enligt samma grunder somgäller vid beslut om bildande av Jaklvårdsområde. 1979/80:180 125 Nuvarandebestämmelser om all Jaklvårdsområde bildas för visst anlal år får inte någonmotsvarighet i den nu föreslagna lagen. Jaktvårdsområden skall enligtförslaget bestå lills vidare. Att uppta en särskild bestämmelse härom vidsidan av de föreslagna reglerna om upplösning kan emellertid inte varaerforderligt. Lagrådel föreslår att stadgandet i förevarande paragraf får utgå. Iförevarande paragraf upptas bestämmelser om upplösning av jaktvårdsområde. Avvad föredragande statsrådet anför framgår, att avsikten är att möjlighet skallfinnas för alt på eget initiativ ta upp frågan om upplösning ivissa undantagsfall. För delta ändamål föreslås alt skall kunnaförordna förrällningsman (32 8). Såsom förslaget utformats torde emellertid del åsyftade resultatet ej uppnås.Enligt andra stycket i förevarande paragraf krävs för beslut om upplösning altfrågan behandlas på Jaktstämma. Det är alltså inte tillfyllest attfastighetsägarna uttalat sig vid ett sådanl sammanträde som anordnats enligt 198 i förslaget. Förslagetssyfte kan tillgodoses antingen genom en bestämmelse om alt upplösning fårbeslutas, utan alt Jaktstämma hållits, om fastighetsägarnas ståndpunkt kommit lUluttryck vid sammanträde inför den av förordnadeförrättningsmannen eller genom en föreskrift om alt i fall då styrelse saknas länsstyrelsenfår föranstalta att Jaktstämma hålles för behandling av frågan om upplösningav . Enligt lagrådets mening är den senare ordningenatt föredraga. En föreskrift om befogenhet kan lämpligen upptassom ell tredje slycke i förevarande paragraf. nu föreslagit föranleder inte att förslagels 32 8 underkastas någonJämkning. Skäl atl förordna förrättningsman kan, såsom anföres ispecialmotiveringen till detla stadgande, föreligga även då frågan om upplösningbehandlats på jaktslämma. Av stadgandet iparagrafens sista stycke framgår ej humvida 1 O-årstiden skall räknas från detbeslutet om områdels bildande meddelades eller från det beslutet vann lagakraft. Enligt lagrådets mening bör utgångspunkten vara beslutets lagakraftvinnande.Förevarande stycke kan förslagsvis ges följande lydelse: "Beslut omupplösning av får inte meddelas innan harförflutit från del beslutet om bildande av jaktvårdsområdet vann lagakraft." blir beslutet om bildande av jaktvårdsområdet ulan verkan. Särskildbestämmelse härom kan inte vara erforderiig. 1979/80:180 126 Dennaparagraf reglerar frågan om uteslutning ur ett Jaklvårdsområde av en faslighetsom saknar belydelse för Jaktvården. För det fall fastighetens ägare ochsammanslutningen är överens om uteslutning skall marken "anses uteslutenur områdel". Annars fordras ett beslut av för attuteslutning skall ske. Mol den regel som föreslagits för det fall atl enighetföreligger kan enligt lagrådets mening riktas den invändningen att den äralltför obestämd til! Regeln kan leda till atl det framstår somoklart humvida en fasUghet uteslutits eller från vilken tidpunkt uteslutningskett. Det skulle vara lättare att förebygga osäkerhet och tvistigheler i dessaavseenden, om regeln får den innebörden att uteslutningen, när enighetföreligger, sker genom ett beslut av föreningen. Då vinner man också attfastighetsägaren får besvärsrätt (jämför vad lagrådel anför vid 35 8), vilketkan tänkas ha betydelse för den händelse föreningen misstagit sig beträffandehans inställning lill uteslutningen. Lagrådetförordar därför att paragrafen får följande innehåll: "Om en fastighet,som ingår i ett jaktvårdsområde, på grund av ändrad användning eller annarsväsentligen saknar betydelse för Jaktvården samt fastighetsägaren och jaktvårdsområdesföreningenär ense om att fastigheten skall uteslutas ur jaktvårdsområdet, får föreningenbesluta delta. Föreligger inte sådan enighet, skall frågan om uteslutningprövas av länsslyrelsen." Ianslutning till 13 8 har lagrådel berört en effekt av den hänvisning som skelli förevarande paragraf Enligtnu gällande ordning stadgas i 29 8 2 mom. andra styckel Jaktlagen straff förden som överträder de inom Jaktvårdsområde gällande reglerna för Jakten,oavsett om reglerna beslutats av jaktstämman eller av Jakl-vårdssammanslutningensslyrelse. Enligt det remitterade förslagel kommer straffsanktionen inte atlgälla om de föreskrifter som meddelats för Jakten utfärdats av styrelsen medstöd av befogenhet som tillagts den i sammanslutningens stadgar. Lagrådel villifrågasätta om inte behov finns av straffsankuon även för sådana jaktregler.Del synes vara inte alldeles opraktiska fall att jaktföreskrifter aktualiserasav ofömlsedda förhållanden och etl jaktstämmobeslut inte hinner avvaktas eller atlsammanslutningen har tillagt styrelsen befogenhet att som ett normalt led i verksamhelenuifärda av mera kortvarig karaktär. Enligtförslaget skall den förevarande straffbestämmelsen vara tillämplig om gärningeninte är straffbelagd i jaktlagen eller jaktstadgan. Lagrådet föreslår attstraffsanktionen görs supplementär i förhållande till varje annanstraffbeläggning i lag eller annan författning. Prop.1979/80:180 127 Målsägandebegreppethar i 34 8 Qärde styckel jaktlagen fått en särskild precisering som berör bl.a. de specifika jaklrätlsförhållandena inom jaktvårdsområdena. I delremitterade förslaget har någon molsvarande preci sering inte tagits in,varför målsägandebegrepp blir det tillämpliga ulan särskildprecisering. All någon motsvarighet lill Jaktlagens målsäganderegler inteåterfinns i det förevarande lagförslaget får emellertid inte berättiga lillden slutsatsen alt en förändring av krelsen av målsägande vid överträdelse avjaktregler för jaktvårdsområde är åsyftad. Då det får anses uppenbart all denföreslagna lagens målsägandebegrepp är detsamma som jaktlagens finner lagrådetdel inte påkallat all i den nya lagen tas in en motsvarighet till 34 8 fjärde slyckeljaktlagen. En utvidgning av kretsen av målsägande sker emellertid genom all jaktvårdsområdesföreningenfår ställning som målsägande. I specialmoliveringen tillförevarande paragraf uttalas i remissprotokollet i anslutning lill skälen för atlslopa nuvarande förverkanderegler atl de jakträttsinnehavare, vilkas intressenblivit åsidosatta genom alt Jakt bedrivits i strid mol reglerna för jaktvårdsområdet,alllid kan bli tillgodosedda genom en skadeståndstalan. Lagrådet vill härtillframhålla all det utan tvivel måsle möta betydande svårigheter för enjakträttsinnehavare inom ett Jaklvårdsområde med gemensam jakl all visa vilkenskada han lidit genom all någon inom området, kanske på annans mark, fälltvillebråd i strid mol gällande Jaktvårdsregler. Skadeståndsmöjlighelen framstårenligt lagrådets mening knappast som något realistiskt alternativ tillförverkande, och lagrådel vill därför ifrågasätta om inte förverkandemöjlighelenbör bibehållas. Lagrådetförordar alt paragrafens försia slycke ges del innehållet att bryter den somhar rätl att Jaga inom ett Jaklvårdsområde mot de regler som enligt stadgarnaeller beslut av Jaktslämman eller gällerför Jakten inom områdel döms böter, om inte gärningen är belagd med straffiannan lag eller författning. Dettastadgande motsvaras nu av 13 8 4 mom. jaktlagen. Den besvärsrätt som gällerenligt den bestämmelsen är begränsad lill beslul angående jaktutövningen ellerupplåtelse av jakträtt inom Jaktvårdsområdet. Den föreslagna regeln gällerdäremot beslut överhuvudtaget som fattats på jaktstämma eller av styrelsen. Enväsentlig skillnad föreligger också däri att besvärstiden nu endast är en veckafrån del klaganden fick del av beslutet, medan besvärstiden enligt förslageluppgår räknat för beslutet eiler, beträffande beslutav styrelsen, från det klaganden fick del av beslutet. Enligt såväl nuvarandebestämmelser som det föreslagna stadgandet tillkommer klagorätt den vars rättberörs av beslutet. 1979/80:180 128 Motden föreslagna utvidgningen beträffande överklagbara beslul synes intet varaall erinra. Däremol vill lagrådet, bl. a. mol bakgrund av denna utvidgning,ifrågasätta om inte krelsen av klagoberättigade bör begränsas. Del är svårt allse alt det finns något verkligt behov av en så vidsträckt klagorätt somföreslagits. Hell kan man inte heller bortse från en viss risk för okynnesbesväroch överklaganden från utomstående som inte har någon närmare anknytning tillverksamheten inom jaktvårdsområdet. Enligt lagrådets mening bör det varatillräckligt atl tillerkänna medlemmarna i föreningen besvärsrätt. Som medlemfår därvid också anses ägaren av en fastighet som - på sätt lagrådet föreslagitvid 31 8 - utesluts genom beslul av föreningen. Ulöver medlemskretsen böremellertid klagorätt lUlkomma också den som begär atl bli medlem enligt 3 8andra slyckel; om han vägras medlemskap med stöd av undantagsregeln i detta slyckehar han ell berättigat intresse av att få frågan överprövad. Beträffandeden föreslagna besvärstiden, som markanl avviker från den nu gällande, har inteanförts annan motivering än alt den överensstämmer med annan, molsvarandelagstiftning. Härmed torde i första hand åsyflas 30 8 lagen omfiskevårdsområden. Det finns emellertid exempel på betydligt kortare tider förmolsvarande fall i senare lagstiftning. Elt exempel är den klanderfrist av fyraveckor som gäller enligt 53 8 lagen om förvaltning av samfäUigheter Oämför 33 8lagen om vattenförbund samt 88 och 89 88 lagen om enskilda vägar). Enligtlagrådels mening är del knappasl motiverat att ha en längre klagotid iförevarande fall. Eftersom andra medlemmar än klaganden kan ha etl berättigatintresse av atl en fråga, t. ex. om jaktutövningen under en nära föreståendeperiod, blir reglerad ulan störte dröjsmål, kan en lång besvärstid vara tilldirekt olägenhel för verksamheten inom jaktvårdsområdet. Ienlighet med det anförda vill lagrådet föreslå alt paragrafens två förstastycken ges följande lydelse: "Anser en medlem vars rätt berörs av beslutpå Jaktstämma eller beslut av jaktvårdsområdesföreningens slyrelse atl beslutet--- genombesvär. Den som fått avslag på en begäran enligt 3 8 andrastyckel om medlemskap får anföra besvär mol avslagsbeslutet. Besvärshandlingenskall- -- av beslutet." Godlagesvad lagrådet föreslagit beträffande 11 och 27 88 i del remitterade förslaget,skall 12 - 26 88 erhålla beteckningen II - 25 88 och 28 -36 88betecknas 26 - 34 88. Motsvarande Jämkning av hänvisningar fill stadganden ilagen får göras i förslagets 32 8. Utöverde ändringar som föreslagits i det föregående föreslår lagrådet, underhänvisning till vad som anförts under rubriken till lagförslagel, alt deändringar vidtages som framgår av följande uppställning (det remitterade förslagetsparagrafnumrering): 1979/80:180 129 38 Den som-- medlem i jaktvårdsområdesföreningen. Densom---- medlem i jaktvårdsområdesföreningen under 138 En jaktvårdsområdesförening inom Jaktvårdsområdet och 168 Ansökningshandlingarna skall innehålla 1. uppgift om--- ijaktvårdsområdet,--- överJaktvårdsområdet, 2. förslag tili--- för jaktvårdsområdesföreningen, 3. utredning om-- Jaktvårdsområdelsbildande. 188 Förrättningsmannen skall----------------------- ingå ijaktvårdsområdet för Förslagetskall-- inför förrättningsmannen. 24 § --------------- kanföreningen företräder föreningen mot tredje man. 25 8 Medlemmarnas rätt av jaktvärdsområdesföreningens 26 8 I fråga om- ingår ijaktvårdsområdet. 28 8 första och andra styckena. kan en jaktvårds områdesförening skall upplösas. Förbeslut-- ingår ijaktvårdsområdet. 29 8 På ansökan-- de Jaktvårdsområdesföreningar avjaktvårdsområde. 30 8 På ansökan av Jaktvårdsområdesföreningensstyrelse av jaktvårdsområdesföreningen för del områdel. 338 Vid upplösning av en jaktvårdsområdesförening av samfäl ligheter.