prop · G303100 · 1979-12-31 00:00:00 — Byrån delaruppfattningen att de allmänna ^advokatbyråema måste förbli ^myndigheler om desynpunkter som låg bakom ^inrätlandel av dem skall kunna fullföljas. Byrån har drabbats av^slora olägenheter till följd av att ^handläggningsti^derna vid ^tillsäiiandeav ^långlidsvikarie för biträde blivit orimligt långa. Delegation avmöjligheten att ställa ^prersonal i högst ^F^ 5 skulle kunna undanröja sådanaolägenheter. Byrån har haft stor nytta avde olika ^advokatkonsuller som tjänstgjort hos . Byte ^å^tjänsten bör dock ske senast . De ^advokalbyråer somså önskar bör ges möjlighet ^atl själva ansvara för lokalanska^ffning och fårätt teckna hyresavtal. Byrån ser enbart nackdelar med nuvarande förhållande.De tjänstemän på som handlägger byråns lokalfrågor saknarnödvändiga kontakter och lokalkännedom. Följden blir att byråns egen personali praktiken själv måste svara för ^alll arbete med lokalanskaffning, men harsedan ej rätt förhandla om slutliga villkoren. Den främsta anledningen tillall full kostnadstäckning ej kan uppnås vissa år är tveklöst nuvarande sjukersättningsregler.Gällande regler innebär sannolikt ^atl byråns kostnader för sjukledighet^tillhopatagel över en längre följd av år motsvarar de privata byråemas. Detöverskott som kan uppkomma ^etl år med ringa sjukledighet kan emellertid ejfonderas och 1979/80:100 Bilaga5 195 användas för ^resultaluljämning med störresjukledighet. Nuvarande regler är därför helt otillfredsställande. Den lösningkommittén förespråkar förefaller kunna minska problemen, i vart fall i vadavser frånvaro på biträdessidan. När del gäller frånvaro på juristsidanåterstår emellertid problem. Även om vikarie förordnas kan ej mer än en del av^inläkisbortfal-^let elimineras - i vart fall ej om den frånvarande är advokatmed längre lids erfarenhet. Såvitt byrån har bekant kan ^privala företagareförsäkra sig mot intäktsbortfall vid längre lids sjukdom varför lika villkoricke kan sägas föreligga mellan allmänna och privata byråer. Byrån delar ^kommitliisuppfattning all ersättning bör utgå för de personalkostnader som uppkommer^lill följd av ^atl byrån är ^slallig myndighet. Ersättningen förefaller dockej realistisk beräknad eftersom stor del av sådant arbete ankommer på chefenför byrån. I samband med byrånsflyttning till nya lokaler uppkomfråga om inredande av arkiv. Hyresvärden infordrade anbud, vilka visade attkostnaden härför skulle uppgå ^lill 50000:- kronor. Detta skulle innebära enökad ^årshyra om 7 500:- kronor eller 25%högre hyra. ^Mol bakgrund härav ^måsle ^uppenbariigen kravet ställas ^atlbyråerna får ersättning för inredande av föreskrivna arkiv. Samma sak börrimligtvis gälla de byråer som ^måsle ^handikappanpassas, Eftersom den del avbyråns ackumulerade underskoll som utgör egentlig förlust så gott somuteslutande beror på alt verksamheten i initialskedet icke anpassats efter^arendetillströmningen är det rimligt att eftergift sker enligt kommitténsförslag. De allmänna ^byråema harprocentuellt fler ^taxesatta ärenden än de privata. Delta innebär att byråndrabbas i högre utsträckning av felaktigheter i ^taxekonstmktionen. ^Taxoma i skillnadsmålhar genomsnittligt givit byråns jurister rimlig ersättning för ^uförtarbete. Tillämpningen av de nya lagbestämmelserna rörande underhållsbidrag haremellertid visat sig så tidsödande alt taxorna måst ^juseras upp med det beloppmotsvarande ungefär en limmes arbete. Vad avser ^taxoma ibrottmål hävdar byrån ^atl ersättningen för tidsspillan måste omarbetas. Ivissa typer av mål - exempelvis ^hovrällsförhand-^lingar, som för byråns del ärförlagda till - överstigerrestiden alllid . Eftersom taxan ^lorde bygga på en genomsnittligtidspillan på ger dessa mål för liten ersättning. Rimligastvore att ersättning utgick för all tidspillan om den översteg . 1979/80:100 Bilaga5 196 Byrån delar kommitténssynpunkter i vad avser uppdelning av ^timkosi^nadsnormen i en fast och enrörlig del. Den fasta kostnaden ^lorde dock ej överstiga 100;- kronor (1978). De flesta moment som fallerinom ramen för föreslagen fast del av timkostnadsnormen föreligger jämväl irådgivningsärenden. Rådgivningsavgiften borde därför konstrueras med högrebelopp för första perioden och lägre för varje därefter följande. Ersättningenför rådgivning bör ^molsvara en timmes arbete med ^ell ärendedär allmän ^rältshjälp beviljats. Byrån vill avslutningsvispåpeka - även om del i och för sig ligger utanför ^kommilléns ^uiredningsområde- alt hela ^rådgivningsinstiiuiet håller på alt förfuskas genom allkostnaderna för rådgivning blivit så höga all allmänheten drar sig för altanlita ^jurisler för en rådgivning. Eftersom ^kosinaderna för rådgivning ^fr.o.m. 1/11980 kommer att bli högre för flertalet, kommer obenägenheten all sökarådgivning alt öka. Byrån anser alt rådgivning borde lämnas ^mol en avgift avhögst 50:- kronor och alt staten bör ersätta resterande kostnad. Möjligen bordeundantag göras för ^rörelseidkare. Rimligtvis borde ^ell utökat utnyttjande avrådgivningsinstitutet förebygga en del tvister och på så vis leda ^lillminskade kostnader för den allmänna rättshjälpen. 19 Allmänna advokatbyrån i 8.4.2 Driftbidrag till verksamheten vid allmännaadvokatbyråerna Ersättning för ^vikariekoslnader vid onormalt hög frånvaro Byrån hälsar medtillfredsställelse kommitténs förslag all del ställs särskilda medel ^lill^domslolverkels förfogande för alt finansiera ^vikariatser^sältningar under^såd^«n frånvaro som inte är normal. För allmänna ^advo^kalbyråer sombelastats med ^slor frånvaro har del nu gällande systemet inneburi^t^ enavsevärd belastning. Exempelvis kan nämnas ^atl allmänna advokatbyrån i Malmösedan starten hitintillsbelastats med ^kosinader för 16 ^gravidilelsledigheler omfattande såväljurister som kontorspersonal. Det är uppenbart alt ^kostnadema för"dubbellöner" haft en ^siarkt negativ ^effekl på byråns möjligheteratt vara självbärande. Kommitténs förhoppningalt förluster under verksamhetsår med onormala ^ledigheler skall kunnakompenseras med ett bättre resultat följande år föranleder den ^refleklionenall byråerna under normala år ^måsle gå med vinst och icke endast varasjälvbärande. ^Prop.1979/80:100 Bilaga 5 197 8.5.1 Uttalanden i rättshjälpspropositionen och utvecklingen därefter Kommittén har anslutitsig ^lill den kritik som riktats motde i praktiken förekommande renodlade lidstaxorna. Byrån ansluter sig till de^synpunkier som härvid framlagts men vill göra ^ytteriigare följande kommentar. ^Skillnadsmålslaxanutformades som en funktion av tidsåtgång och gällande ^limkostnadsnorm. Den^genomsnitlliga ^tidsålgången i ^direktdömda mål fastställdes ^lill 2,9 limmaroch i mål där domen föregås av betänketid till 4,25 limmar. När del gällerersättning till advokaten utgår man således ifrån alt en del skillnadsärendentar längre lid och en del . Advokaten erhåller ersättning för ^eltstatistiskt ^genomsnitl och gör - om taxan är rikligt beräknad - ingaförluster. Delta resonemang kan godtagas så länge statsverket svarar förkostnaderna eller klientens ^konstnadsbidrag icke överstiger ersättningen fördet arbete som advokaten i del enskilda ^fallel nedlagt. Om klientens^koslnadsbidrag är så högt ^atl klienten får svara för hela kostnaden, blirtaxorna svåra all acceptera. 1 del lägel kan en klient bli klart överdebiteradoch ^allså få betala för arbete som aldrig ulförts. Detta kommer senare enannan klient - som kanske har samma ekonomiska läge - tillgodo. Man kan med fogifrågasätta rimligheten i en sådan ordning. Byrån ansluter sig^lill allmänna ^advokatbyråkommilténs förslag ^lill ändringar. 20 Allmänna advokatbyrån i 8.1^.1 och8.1.2 Marknadsföring och arbetsrutiner Självfallet ^måsle deallmänna ^advokatbyråema aktivt marknadsföra sina tjänster och arbeta medrationella ^mliner. Vissa av de allmänna ^advokat^byråema har någonlimmes öppen mottagning. Detta medför alt den rättssökande allmänheten myckelsnabbt kan komma ^lill och få ^elt samtal med jurist på allmän advokatbyrå,^vilkel är ägnat ^atl skapa ^good ^will hos allmänheten. Byrån vill betona alt hos^jurisler vid allmänna advokatbyråer ^framhålles vikten av^debileringsdisciplin. Del ^lorde ej så sällan hända, att smärre ^ålgärdersåsom kortare telefonsamtal o. ^dyl. Deallmänna advokatbyråerna sysslar huvudsakligen med relativt korta 1979/80:100 Bilaga5 198 Biträdespersonalen är därför i hög gradsysselsatt med mottagning och inskrivning av klienter, uppläggning av akter,utskrivning av kostnads-räkningar och liknande. De allmänna advokatbyråerna ärenligt byråns uppfattning mer beroende av biträdespersonalen än enskildabyråer. En biträdestäthet per jurist på 1,0 anser därför byrån vara lämpligast. Byrån anser icke attkonsultuppdraget hos förvandlas ^lill en fast tjänst. Konsultenär värdefull och nuvarande ordning fungerar utan anmärkning. En konsult måstevara myckel väl förtrogen med arbetet på en allmän advokatbyrå och risken ärenligt byrån icke liten ^atl en innehavare av en fast tjänst kantappa kontakten med verkligheten på en allmän advokatbyrå. ^Lokalansk^cdTning,förhandling om hyra, betalning av ^hyram. kan inte vara ^etl ^slörreproblem för en allmän advokatbyrå än för en enskild byrå. De allmännaadvokatbyråerna har därför i och för sig inte behov av byggnadsstyrelsensmedverkan i hithörande frågor. Kommittén har överhuvudtaget icke ifrågasattbyggnadsstyrelsens medverkan. Enligt byrån bör varje enskild allmän advokatbyråsjälv få träffa avtal med hyresvärd, förhandla med denne om hyresvillkor, självbetala sin hyra ^m.m. utan förmedling av . Härigenom skullevinnas snabbare handläggning och en icke obetydlig kostnadsminskning. 8.4.2 Ersättnin^g^för vikariekostnader vid onormalt hög frånvaro Enligt byrån vore enmodell, där byrån betalar full sjukförsäkringsavgift och ^uppbör den sjukessjukpenning, bäst lämpad med hänsyn ^lill kravet på lika villkor med deenskilda byråerna. Om en ändring av rådande förhållanden härvidlag ej låtersig göra, ^måsle den föreslagna ersättningen till de allmänna advokatbyråernautgå ej blott vid onormal vikariekostnad ulan även som kompensation för byrånsfaktiska förlust vid sjukdom när vikarie ej förordnas. Resultatet av detta bidragssystemskulle alltså bli all byråns kostnad för sjuk personal blir densamma som vid enenskild byrå, Byrån anser all i sådana måldär ^brottsmåistaxan inte ^lillämpas (två eller flera ^lilllalade och i övrigafall huvudförhandlingar längre än 3 lim ) bör på samma ^g^mnder som vidallmän ^rättshjäp ^timkosinadsnormen uppdelas i en fast och en rörlig del. I^övrigl biträder allmänna advokatbyrån i kommitténs förslag. ^Prop,1979/80:100 Bilaga 5 199 21 Allmänna advokatbyrån i En av grundpelarna iden rättshjälpsreform som trädde i kraft den var att medborgarnaskulle ha tillgång till kvalificerade biträden i rättsliga angelägenheter.Kommittén anser ^atl arbetet vid de allmänna ^advokatbyråema skall ha sintyngdpunkt på ärenden inom rättshjälpsområdet och finner det angeläget attnågon byråkategori är skyldig att åtaga sig alla slags ärenden inom^rättshjälpsområdel. Man anser att arbetet bör inriktas på ^"allemansärenden",såsom ^f, ^n. brottmål, familjerätt, arbetsrätt, ^deklaralionsproblem, enklare^skalieräll, utlänningsrätt, ärenden om administrativa ^frihetsberövanden ^samlsocialförsäkringsrätt. Detta är i och för sigrikligt. Just inom dessa områden föreligger otvivelaktigt det största^rätlsbjälpsbehovet. Givetvis bör de allmänna ^advokat^byråema i mån avresurser åtaga sig uppdrag jämväl utanför ^rättshjälpsom^rådel. Har den rättssökande godekonomi och är han icke i behov av samhällets ^slöd erhåller han givetvis denhjälp han anser sig behöva. Han får ju själv betala sina ^advokalkostnader.Skulle han ha sämre ekonomi och ha ^etl mindre kostnadsbidrag eller ingetkostnadsbidrag alls, förhåller del sig på ^etl annat sätt, ^Rällshjälpsnämnderna skalldå pröva om vederbörande skall erhålla rättshjälp eller ^inle. Vägledande för^rättshjäipsnämnderna är besvärsnämndens praxis. Man ^måsle ^emellerlid tyvärrkonstalera alt denna praxis blivit utomordentligt restriktiv. All erhålla rättshjälp medbiträde när del gäller ^deklaralionsproblem, enklare skatterätt och^socialförsäkringsräu torde icke vara möjligt. De allmänna advokatbyråernasklientel ^utgöres till största delen av personer med ^litel kostnadsbidrageller inget kostnadsbidrag alls. praxis slår sålunda i högstagrad ^mol byråernas klientel. Den enskilde juristen på denallmänna ^byrän tvingas ofta hjälpa den enskilde medborgaren ^l.ex. i ettkörkortsärende fortsatt allmän ^rältshjälp ej kan erhållas. Klienten kan oftaej betala något arvode. Myndigheten kan icke alllid tillhandahålla den hjälpsom erfordras. ^Klienien anser ofta alt vederbörande myndighet är hans motpartoch påfordrar hjälp. Byrån anser i konsekvens medvad som anförts här ovan ^atl ^besvärsnäm-^dens praxis måste ses över ochriktlinjer ges som medför all envar medborgare erhåller möjlighet till biträdei rättsliga angelägenheter som är av betydelse för den enskilde. Under rubrikendimensionering av ^bilrädespersonalen redogör kommittén för synpå denna fråga. anser ^atl tre jurister skall sysselsätta tvåtill två och ^etl halvt biträde, vilket skulle innebära en biträdestäthet perjurist på 0,67 till 0,83. Kommittén förordar en sådan relation mellan^personalkalegoriema. Man framhåller också all en byrå med tre^heltidsarbetande jurister har tätheten 0,78 och uppvisar bäst ^resullal. ^Prop.1979/80:100 Bilaga 5 200 Till utredningen är fogat^etl stort ^anlal tabeller för alt belysa olika spörsmål. Man finner av ^labell3 all del finns två allmänna byråer med elva jurister. De byråer som åsyftas ärNorra allmänna advokatbyrån i och Allmänna advokatbyrån i Göteborg.Av ^labell 6 framgår ^l.ex. genomsnittligt ekonomiskt resultat per jurist sedanalla ^kosinader dragils från ^arvodesinläkierna. Av denna ^labell framgår allen byrå med elva ^jurisler visar ett underskott med 31 554 etc, etc. Som framgår av sid. ^beslulat om delning av Norra allmänna advokatbyrån. Deltaför att om möjligt komma ^lill rätta med denna byrås olönsamhetsproblem. Allmänna advokatbyrån iGöteborg förmenar alt del icke kan vara rättvisande all sammanföra Norraallmänna advokatbyrån med göteborgsbyrån och härav dra vittgående slutsatser. Som framgår av tabell 2tillhör ^göleborgsbyrån ^f. en av de lönsammaste i ^landel. Totalt undersex ^budgelår uppvisar byrån en kostnadstäckning med i genomsnitt 99,67%.Härtill kommer alt byrån under ^budgeiårei 1975-1976 utökades med två jurister.Del balanserade resultatet per var -1-45 843 medan Norraallmänna advokatbyrån visade ^ell balanserat ^resullal om -3948776. 1976 gjorde^göleborgsbyrån framställning om ^atl erhålla ersättning för vissa^ulomprocessuella ärenden, ^ersäll-^ning för vissa lönekostnader i samband med^atl ^rättshjälpsanstalien förstatligades samt slutligen vissa andra utgifter.Totalt rörde del sig om ca . Framställningen avslogs avdomstolsverket under motivering ^atl ^kostna^dema kunde anses ingå i detansvar för avveckling av del ^lidigare ^rätts^hjälpssyslemet, för vilkakostnader staten och därmed allmänna advokatbyrån i ^enlighel med förarbetenahade att ta på sig ansvaret. I den mån dessa kostnader bidragit ^lill byrånsunderskott hade staten ersatt byrån genom all ^I973/I974 års förlust hade^avskrivits. I realiteten borde detbalanserade resultatet per vara minst 120843. Hur ^slor byrån skallvara och hur stor personal som skall finnas ^måsle helt vara beroende på arbetsbelastningen.Byråns uppgifter är givetvis all ge ^klienlema så god service som möjligt tillså låg kostnad som möjligt för statsverket. Del är då i och för sig ointressanthur många jurister som finns och hur stor kontorspersonalen i ^övrigl är. Det är anmärkningsvärtatt anser alt en byrå med tre jurister skulle vara den bästalösningen. I anslagsframställning ^I980/I981 sid. 277 och 278uppehåller sig vid dimensioneringen av ^rällshjälpsnämnderna.Man uttalar där: "Utökningen avantalet nämnder i förhållande till propositionen innebär tillskapandet avrelativt små ^myndigheler. Detta medför alt ^vaije sådan myndighet blir merkänslig för frånvaro och ojämnheter i arbetsbelastning. 1979/80:100 Bilaga5 201 anser därför att den beslutadedimensioneringen är för liten. gör den bedömningen ^atl antalethandläggare behöver ökas med tre och övrig personal med fem i förhållande till^lidigare beslut." Otvivelaktigt förhåller detsig på det viset att en mindre advokatbyrå har exakt samma problem ochojämnheter i arbetsbelastningen som anges av beträffanderättshjälpsnämnderna. Fungerar en större allmän advoka^tbyrå^lillfredsställande bör man givelvis icke gå in och förändra denna. Man har talat om alt bildamindre produktionsenheter på de större byråerna. Om ^della är möjligt eller^inle är beroende på en mängd ^fakiorer, såsom samarbetsförmåga, ledarskap,trivsel och lokalfrågor etc. ^Atl föreskriva generella metoder för ^samiligabyråer kan icke vara ^riktigl. Som den ^slalligaförvaltningen är utformad är den väsentligt mer tidskrävande än t. ex. denkommunala förvaltningen. Byrån, som bygger påGöteborgs stads ^rätishjälpsanslall där kommunen var huvudman, har långerfarenhet av . 1 och med all många beslutsfunktioner ärförlagda till iJönköping försvåras och förlängs beslutsfattandet i hög grad. a.framhållit all man i tillsättningsärenden har betonat skicklighet för att kunnautse den ur byråns synpunkt mest lämpade sökanden. Del har enligtdomstolsverket i bland inneburit alt man bortsett från andra sökandes längrestatliga anställningslid och i ^slället utsett personer med erfarenhet frånarbete på advokatkontor. Delta gäller tyvärringalunda generellt. I ^etl ^lillsältningsärende vid ^göle^borgsbyrån av enjuristtjänst där ansökningstiden utgick förordnadedomstolsverket ^mol byråns enhälliga förord efter ^MBL-^förhandlingar ensökande utan advokatpraktik. Byrån hade förordat en jurist som hade ca ett årspraktik från advokatbyrå. Ärendet blev föremål för centrala förhandlingar.Först sedan den av utsedde återtagit sin ansökan ^förodnades denav byrån förordade. Han påbörjade sin anställning , I detta sammanhang villbyrån framhålla viklen av alt man rekryterar rätt personal och all de allmännaadvokatbyråerna ges samma möjlighet härtill som de privatpraktiserande^advokalema. Även härvidlag bör fri konkurrens råda mellan de allmänna ochprivata advokatbyråerna. Utan tvekan bör byråerna liksom tingsrätterna ochhyresnämnderna ha befogenhet ^atl anställa personal i högst ^F^ 5. Byrån vill framhållaatt de ^slalliga myndighetsfunktionerna, som åvilar de allmännaadvokatbyråerna, är så många och så tidsödande att den ^kompensalion somkommittén föreslår är helt otillräcklig och endast innebär en marginell^kompensalion. Byggnadsstyrelsensförhyr de lokaler som ^upplåles till de allmänna ^advo^katbyråema. ^Uiöver denhyra som vederbörande byrå betalar för ^loka- 1979/80:100 Bilaga5 202 ^lerna betalas provision ^lill . Juhögre hyran är för lokalerna, ju större provision uppbär ^slyrelsen.Provisionen är dock maximerad till /år. Allmänna advokatbyrån iGöteborg övertog den de lokaler som stadsrättshjälpsanstalt disponerade på . ^Rättshjälpsanstalien hadesjälv betalat hyran till värden. När staten blev huvudman ökades hyran medprovisionen ^lill utan all lokale^r^na genomgick någonförändring. flyttade Allmänna advokatbyrån till nuvarandelokaler Postgatan 28^-^ 30. Innan ^detla skedde hade göteborgsbyrån själv låtitrita lokalerna utan kostnad för staten ^saml tagit upp förhandlingar medhyresvärden. Hyresvärden var beredd att betala flyttning till de nya ^lokalema ^saml alt utankostnad installera snabbtelefoner och personsökare. Förslaget förkastadesemellertid av domstolsväsendets organisationsnämnd. Några månader häreftergodkände emellertid de av byrån ritade lokalerna. Fastighetsägaren var dåej längre beredd alt betala tidigare angivna kostnader. Fastighetsägaren har sittkontor vägg i vägg med advokatbyrån. Hyra betalas via , somerhåller provision på hyresbeloppet. Del hör till saken atti samma fastighet som allmänna advokatbyrån förhyr en större privat advokatbyrålokaler. Denna betalar givetvis sin hyra direkt till hyresvärden. För alt upprätthålla frikonkurrens måste de allmänna ^advokatbyråema ges friare händer i lokalfrågoroch befrias från skyldighet att lyda under . ^Förslagel att inrätta ensärskild tjänst för de allmänna ^advokatbyråema i avvisasbestämt. Delta förslag löser inga problem. ^Kostnadema kommer troligen istället att öka. När det gäller lokalerför de allmänna ^advokatbyråema bör beaktas ^atl allmänheten ställer helt andrakrav på service på de allmänna ^byråema än på de ^privala. I många fall har deallmänna ^byråema öppna mottagningar för ^atl leva upp till ^dellaservicebehov. Från och med den 1 juli1973 ^lill och med ^oklober registrerades på Allmänna advokatbyrån iGöteborg 38968 nya ärenden. I många av dessa ärenden har återbesök ägt rum.Klienten kommer ofta inte ensam utan i sällskap med anhörig eller bekant. Mångaklienter är utlänningar och i behov av tolk. Del är därför inte orealistiskt^atl räkna med ^atl minst 100000 personer besökt Allmänna advokatbyrån iGöteborg . ^Mol bakgrund härav är detnaturligt att exempelvis ^göleborgsbyrån måste ha ^slora lokalytor för^vänlmm, reception, toaletter etc. ^Göleborgsbyrån harunder ^slarki framhållit vikten av all såväl ^jurisler somkontorspersonal ^beredes möjligheter all dellaga i ^ulbildnings-^och^fortsältningskurser som kan ha betydelse för verksamheten. Det förordade^ulbildningsanslagel ^tillstyrkes. 1979/80:100 Bilaga5 203 Två frågor som har denstörsta betydelse för de allmänna advokatbyråerna är: Fråga om de allmännaadvokatbyråerna skall ^goltskrivas sjukpenning eller ej Hur eventuellt överskott skalldisponeras och hur eventuellt underskott skall läckas Kommittén anser alt deallmänna advokatbyråernas förutsättningar all bedriva advokatverksamhet undersamma villkor som de ^privala förrycks av vissa faktorer i detsjukförsäkringssystem som gäller för ^slalliga myndigheter. Byrån delarkommitténs uppfattning ^härulinnan och vill framhålla att byrån redan i januari1974 fäste domstolsväsendets organisations-nämnds ^uppmärksamhel på problemet. Problemet ^måsle lösasomgående. De regler som ^lillämpas alltsedan den 1 juli 1973 innebär attbyråerna vid längre lids bortovaro, där vederbörande åtnjuter ersättning frånförsäkringskassan, kan tvingas betala dubbla löner. ^Della medverkar i hög grad^lill att byråerna icke kan uppnå full kostnadstäckning. Den lösning somkommittén förordar kan emellertid icke accepteras. Systemet är tillkrånglat ochkommer med all sannolikhet inte att fungera. Det mest radikala och effektiva^lorde vara alt låta de allmänna ^advokatby^råema ha samma skyldigheter ochsamma förmåner som de privata advokaterna. härmed bortfaller kravetpå kompensation för vikarier. har ej tagit ställningtill frågan hur förlust skall läckas respektive hur vinst skall disponeras förde enskilda allmänna ^advokatby^råema. har i sin anslagsframställningför ^budgetårel 1980/ 81 något berört spörsmålet. utgick ifrånatt advokatbyrå-utredningen skulle lämna ett förslag ^lill lösning av frågan. Något förslag ^hämtinnan har kommitténemellertid inte lagt fram. Man konstaterar endast att de allmännaadvokatbyråerna såsom statliga ^myndigheler ej får ^kvarhålla medel i rörelsen. Som departementschefenframhåller i sina direktiv bör över- eller underskott i verksamheten vid deolika byråerna balanseras från ett budgetår ^lill ^ell annat. Någon annan lösning av frågan kan icke få^ifrågakomma. Del ^lorde vara uppenbart ^atl en advokatrörelse spänner över enlängre tidsrymd än den som ett statligt budgetår utgör. Ur personalpolitisksynpunkt kan ej heller någon annan lösning vara rimlig eller acceptabel. Skullemyndighetsbegreppet icke kunna tillämpas på de allmänna ^advo^katbyråema börman ompröva huruvida de allmänna ^byråema skall vara myndigheter eller icke. Idetta sammanhang vill byrån påpeka att personal-tryggheten givetvis måste bibehållasoförändrad.