prop · G30368 · 1979-12-31 00:00:00 — m. föreslagit att behålla pensionsförsäkringsavdraget som ett allmänt avdragmen att låta underlaget för detta bestå av nettointäkten av förvärvskällanföre schablonavdrag för egenavgifter. Enligt denna modell beräknas egenavgifternapå samma underiag som görs medan däremot underiaget för beräkning avavdrag för pensionsförsäkringspremier kommer att bl i slörre. Genom altpensionsförsäkringsavdraget utförs som ell allmänt avdrag uppkommer inle - i likhelmed övriga av RSV redovisade modeller - problem av skatteteknisk natur av detslag ulredningen nu pekat på. Länsstyrelsenansluter sig lill utredningens mening aU frågan om en flyttning av avdraget förpensionsförsäkringspremie från allmänl avdrag lill förvärvskälla inte kan ellerbör bedömas isolerat i della sammanhang. Frågan är delvis av politisk natur ochsom utredningen framhåller måste det göras en noggrann vägning av belydelsen avolika effekter mot varandra. Länsslyrelsen vill dock betona atl varje kompliceringav det nuvarande avdragssystemet för för pensionsförsäkringar-som i endetalj är enkel, nämligen att avdragsrätten för fysisk person sker som allmänlavdrag - skulle göra kontrollarbetet för taxeringsmyndigheterna ännu svårare änvad del nu är och därmed även mer tidsödande. Ilikhet med utredningen anser sig inte böra ta ställning tillfrågan om avdragsrätten för dessa bör flyttas över till förvärvskälla.Länsstyrelsen instämmer i alt en eventuell ändring av konstmktionen av egenföretagaresavdragsrätt medför betydande och delvis svårbedömda effekler på många områden.Länsstyrelsen vill emellertid påpeka alt en ändring avpensionsförsäkringsavdragen frän allmänna avdrag lill förvärvskällan kommerattinnebära ett merarbete för taxeringsmyndigheterna. Som exempel kan nämnas, atlnuvarande regler för egenavgifter med schablonmässiga avdrag i förvärvskällan,jämfört med tidigare regler, har medfört en väsenlligt ökad arbetsbörda, dåvarje juslering av taxeringen medför en ändring av schablonavdragets storlek. Iprincip kan ifrågasältas om inte ursprungligt schablonavdrag borde kunnakvarstå under taxeringen för att korrigeras först när den definitiva avgiften harfastställts. Utredningenbehandlar frågan om avdrag för egenföretagares för pensionsförsäkringbör medgivas i förvärvskällan i stället för som som allmäntavdrag. delar utredningens uppfattning, att en sådan ändring avnuvarande regler skulle öka neutraliteten mellan olika förelagsformer. Utredningenkonstaterar emellertid, atl frågan om en överflyttning av avdraget för egenföretagarespensionsförsäkringspremier till förvärvskällan inte endast är en rättvisefrågaulan att den även kräver ställningstaganden av politisk art, vilka utredningenansett ligga utanför dess uppdrag. Ulredningen lägger därför inte fram någotförslag utan redovisar endasi en del problem av n 1979/80. 1 sami Nr 68 1979/80:68 178 administrativoch teknisk art, som måste lösas, om man vill överflytta avdragsrätten tillförvärvskällan. En del av dessa problem är av komplicerad art, exempelvisfrågan om i vilken förvärvskälla utfallande pension bör beskattas. Beskattningsresullalelblir i flera avseenden helt olika beroende på om beskattning sker iförvärvskällan eller som inkomst av tjänst. Ävenom det finns rättviseskäl som talar för en överflyttning av avdraget tillförvärvskällan så kan ett definitivt ställningstagande i denna fråga inte skeutan ytteriigare överväganden från statsmakternas sida. inslämmersåledes i vad utredningen föreslagit under detta avsnitt. Eftersomdet är möjligt för vissa förelag - t. ex. akiiebolag - att fö göra avdrag irörelsen för anställdas pensionering även i form av individuelltjänstepensionsförsäkring, har frägan om en förändring av gällande avdragsregleraktualiserats. Motivet är att uppnä en bätlre jämställdhet mellan egna företagareoavsett i vilken form rörelsen bedrivs. En strävan i denna riktning är givetvisockså angelägen. Utredningen pekar emellertid på en rad problem som aklualiserasom en ändring av nuvarande regler ska göras. Omde olägenheter som föreligger rättas till enbart genom överflyttning avpremieavdraget frän allmänt avdrag till rörelseavdrag uppstår enligt vår meningandra belydande nackdelar. En förändring av nuvarande regler motiverar därfören vidare översyn som inte bara berör pensionsförsäkring utan även andraförsäkringsområden. Övervägandeskäl synes därför tala för atl nuvarande regler bibehålles i avvaktan på att enmer övergripande ulredning av för- och nackdelar hinner göras. EnliglTOR:s mening är det viktigt all i största möjliga utsträckning sträva efterneutralitet mellan olika företagsformer. En överflyttning av premieavdraget lillegenföretagares förvärvskälla skulle innebära, atl egenavgifter inle skulleerläggas för det belopp egenföretagaren utger för sin framtida pensionering.Härigenom skulle uppnås neutralitet i förhållande till de i aktiebolagsformbedrivna rörelserna. Ett system med premieavdrag i egenföretagaresförvärvskälla bör emellertid inte fö försvåra taxeringsarbelet. Ulredningen,som inte lägger fram någol förslag i denna fråga säsom närmast varande beroendeav ett politiskt ställningstagande, har pekat på vilka komplikationer ettpremieavdrag i förvärvskälla skulle medföra. delar utredningensbetänkligheter mol att avdraget göres i förvärvskälla. Vill man uppnå avsedd neutralitelseffektbör man enligt TOR:s mening pröva andra möjligheler. kan inte direkt anvisanågon lösning men vill peka på möjligheten att behälla nuvarande ordning med avdragelsom allmänl avdrag, beräknat med ulgångspunkt i inkomst av förvärvskälla, mendärefter minska underiag för egenavgifter m. m. med det såsom allmänt avdragyrkade premieavdraget. TCOmenar alt denna fråga inte kan lösas utan att också andra näriiggande problembeaktas. Dit hör det faktum att samlliga socialförsäkringsavgifter för deanställda utgår på bmtlolönesumman. Egenföretagarna har däremot som basrörelsens nettoresultat, dvs. när från intäkterna avräknats samtligaavdragsgilla koslnader inklusive den schablonberäknade egenavgiften. Egenföretagarnasegenavgifter är dessulom väsenlligt lägre än de avgifter som utgär pålönesumman. De förstnämnda består endast av fyra avgifter 1979/80:68 179 medanelva utgär på löner. Trots detta kan egenföretagarna tillgodogöra sig förmånerfrån fler än de fyra försäkringar som man själv är med och finansierar. Vidareutgår inga som helst socialförsäkringsavgifter för de som har andra inkomsterän arbetsinkomster trots att också denna kategori inkomsttagare omfattas av ettflertal av försäkringarna. Till dessa allmängiltiga förmåner hör folkpensionen,vuxenutbildningen, arbetsmarknadsutbildningen samt barnomsorgen. Till viss delmåste även sjukförsäkringen räknas dit, nämligen till den del som denna avgiftfinansierar kostnaderna för den allmänna sjukvården. Meddetta vill TCO endast visa att likformigheten vad gäller underiaget förberäkningen av egenavgifterna inte bara inskränker sig till om pensionsförsäkringenför egenföretagare skall behandlas som etl allmänt avdrag eller omkostnadsförasi förvärvskällan. Problemen har en betydligt större vidd än så och bör därförbehandlas i sin helhel. 4 Försäkringstagare till pensionsförsäkring (avsnitt 6 ibetänkandet) Utredningensförslag tillstyrks eller lämnas ulan erinran av samtliga remissinstanser.Särskilda synpunkter framförs av följande remissinstanser. Den av utredningen föreslagna laglexlen till punkt 1 andrastycket av anvisningarna till 31 § kommunalskattelagen bör dock ha följandelydelse. Medtjänstepensionsförsäkring försläs ocksä pensionsförsäkring, som - omanställd avlidit - tagits av den anställdes arbetsgivare till förmån för den anställdesefterlevande och för vilken pensionsförsäkring arbetsgivaren åtagitsig atl ansvara för betalning av hela avgiften. Kammarrätleni framhåller atl dödsboet efter en anställd ocksä bör ha rätt att lecknaP-försäkring: Utredningenföreslär alt dödsbo efter en jordbmkare eller rörelseidkare skall fö rätl att ivisst fall teckna en pensionsförsäkring med efterievnads-pension som faller utomedelbart. Pä molsvarande sätt föreslås en arbelsgivare fö möjlighet attteckna en pensionsförsäkring lill förmån för en avliden anställds eflerievande.Kammartätten vill ifrågasätta om inte samma möjlighet bör tillkomma dödsboetefter en anställd. Om arbetsgivaren inte har tecknat något tjänstepensionsforsäkringoch inte heller vill (eller kan) begagna sig av möjlighelen atl efler denanställdes död teckna en pensionsförsäkring i enlighel med förslaget, kan dettänkas att den anställdes dödsbo bör fö möjlighel att leckna en försäkringunder samma förutsäitningar som dödsbo efter en jordbrukare eller rörelseidkare.Detta synes böra övervägas under det fortsatta lagstiftningsarbetet. Enligtden föreslagna lydelsen av 46 §2 mom. ätte stycket kommunalskattelagen skall riksskatteverketunder vissa fömtsättningar kunna ge dödsbo möjlighel atl göra avdrag förpensionsförsäkringspremie lill förmån för dödsbodelägare. Att dödsboet inte förtillerkännas högre avdrag än som skulle 1979/80:68 180 hakommit den avlidne till del om han tecknat försäkringen i sin livstid och självgjort avdraget, torde vara självklart. Detta bör emellertid komma till Tillägget bör därför utformas så: "Om särskilda Dödsboet för dock icke tillerkännas högre avdrag än som skulleha medgivits, om den avlidne hade tecknat försäkringen." Länsstyrelsentillstyrker utredningens förslag under denna punkt och föruisätter då altdödsbos möjlighel att med avdragsrätt teckna pensionsförsäkring klariäggsgenom lydliga förarbeten så att RSV vid sin dispensprövning kan tillämpa enenhetlig linje med hänsyn till omständigheterna i det enskilda fallet. Vid RSV:sdispensprövning bör hänsyn självfallet tas till att en del av pensionspakeletfallit bort i och med dödsfallet, nämligen behovet av ålderspensionsskydd förden avlidne. Erforderiigt belopp i kronor räknat för en engångspremie bördärför bli mindre för dödsboet än det skulle blivil om den avlidne självtecknat en pensionsförsäkring i samband med försäljning eller avveckling avrörelse. Lantbrukarnasskattedelegation anser alt dispens bör kunna medges även i de fall då dödsboetunder en lid fortsätter att driva verksamheten: Enligtdelegationens uppfattning bör dispensregeln främsl omfalla fall dä dödsboetavvecklar den avlidnes verksamhet men dispens bör även kunna medges närdödsboet fortsätter verksamhelen i avvaktan pä att denna skall övertas av någonav dödsbodelägarna. Förslaget till lagtext har i denna del fött en oklarutformning. På s. 16 görs en hänvisning till bestämmelsema i "föregåendemening". Eftersom föregående mening handlar om inskränkningar iavdragsberäkningen vid dispens i avvecklingsfallen måste en omredigering ske avlagtexten. Lämpligast synes vara alt de olika dispensfallen indelas styckevis. Medovanstående reservation tillstyrker delegationen att de konkreta ändringsförslagenläggs lill grund för lagstiftning. Liknandesynpunkter framförs av näringslivets skattedelegatlon: Utredningenhar utgått ifrån att dödsbo skall ha samma dispensmöjligheter som fysisk personatt leckna pensionsförsäkring på den avlidnes makes eller barns liv med rälttill avdrag för premie - eventuellt engångspremie - i de fall då rörelsenavyttras. Denna avdragsrätt bör då kunna överskrida de ramar som eljesl gällerför fysisk person i syfle att försäkringen skall räcka för all tillgodose pensioneringsändamålet.Den omständigheten all vederbörande har egna försäkringar bör inle reduceramöjligheten lill dispens. Detkan emellertid inträffa atl dödsboet driver den avlidnes rörelse eller jordbrukvidare. Då bör dödsboet ha rätt att åriigen göra avdrag för pensionsförsäkringavseende eflerievande personer med de belopp som eljesl gäller för rörelseidkareeller jordbrukare som är fysisk person. Detla bör direkt anges i lagen. Vitillstyrker utredningens förslag atl arbelsgivare skulle kunna tecknapensionsförsäkring till förmån för anställdas eflerievande, om den anställdehar avlidit och erforderlig pension till hans eflerievande inte har tryggalsgenom försäkring. Äveni andra situationer än de utredningen tänkt på hindrar gällande skattelagstiftningett tryggande genom försäkring i enlighet med tryggan- 1979/80:68 181 Som exempel kan nämnas det fall alt ett företag, som utlovatpension intill viss ålder till anställd, lägger ner sin verksamhet vid entidpunkt då mindre än kvarstår av den redan påbörjade utbetalningstiden.I dylika fall bör möjligheter finnas för arbetsgivaren att använda sig avpensionsförsäkring mol engångspremie. Ianslulning till lagtextförslagen vill vi göra några påpekanden. Sålunda bör i46 § 2 mom. KL sjätte stycket ordet "även" strykas. Vidare bör isamma stycke orden "göra avdrag" utbytas mot "åtnjutaavdrag". Samma ändring bör göras i tredje stycket av anvisningarna lill 31§ KL och vid p. 3 i nionde stycket. ÄvenSvenska försäkringsbolags riksförbund anser atl dispens bör kunna medges närdödsboet fortsätter verksamheten. Även när del gäller förslaget om tjänslepensionsförsäkringtill förmån för anställds efterlevande önskar förbundet vissa kompletleringaroch ändringar. Riksförbundetinstämmer i utredningens uppfattning att det finns ett legitimt behov av altdödsbo skall kunna leckna pensionsförsäkringar på den avlidnes makes ellermakas och barns liv. Utredningen framhåller atl denna möjlighel bör föreliggaom en företagare inle har ordnat nägot pensionsskydd för sina efterlevande mendödsboet efter en avveckling av företaget har ekonomiska resurser alt göradetta. Enligt riksförbundels mening bör dispensmöjligheten gälla även för detfall att företagel består. Det kan nämligen föreligga sådana förhållanden atlde efterlevande under en övergångstid tvingas driva ett företag vidare underett anlal år, t. ex. för att minska eventuell föriust vid en för tidigförsäljning. ulgår även ifrån att -säsom f n. är fallet vidupphörande av rörelse - dispensmöjligheten skall gälla även fördel fall att verksamheten drivits i aktiebolagsform. Riksförbundetkonstaterar med tillfredsställelse att den föreslagna lagstiftningen kommer atlmedge att tjänstepensionsförsäkring kan tecknas för att trygga efterlevandespensionering även efler den anställdes frånfälle. Av betänkandets text (s. 3)kan man dock fö intrycket atl ulredningen endast har tänkt pä sådana fall då eltpensionslöfte givits före den anställdes död. En sådan begränsning vore enliglriksförbundels mening mindre lämplig. Den avgörande omständigheten bör vara attförsäkringen behövs för att tillgodose ett rimligt pensioneringsbehov. Eltklarläggande på denna punkl vore önskvärt. Detlorde för denna lyp av tjänstepensionsförsäkring vara mest ändamålsenligt attlåta den efterlevande vara ägare och företaget premiebetalare. Med hänsynhärtill föreslår riksförbundet att i den av utredningen föreslagna lydelsen avpunkt 1, andra slycket (sist) och nionde stycket (4.) av anvisningarna till 31§ kommunalskallelagen (KL) orden "tages" resp. "tagits"utbytes mot "bekostas" resp. "bekostats". 5 Den skattemässiga behandlingen av s. k.försörjningsränta (avsnitt 7 i lietänkandet) Utredningensförslag i detta avsnitt tillstyrks eller lämnas utan erinran av flertalel remissinsianser.1 några yttranden riktas dock kritik mot förslaget att 1979/80:68 182 utvidgakretsen av medförsäkrade och förmånstagare till försörjningsränta samt motförslaget att åldersgränsen för efterievandepension inte skall gälla i de falldå sådan pension kan övergå i försörjningsränla. 5.2Remissinstanser som tillstyrker förslagen i deras helhet Deav ulredningen föreslagna ändringarna synes delvis vara av rent teknisk naturoch i övrigt avse förtydliganden och tillrättalägganden av tidigare oklarheter.Någon egentlig utvidgning av avdragsrällen i sak är del inte fråga om. Även ombehovet av institutet försörjningsränta - som medtogs 1975 först på skalteulskotletsinitiativ - möjligen kan diskuleras, tillstyrker förslaget, eflersomförsörjningsräntan har lagfästs och godtagits i skattelagstiftningen ompensionsförsäkring. Inteheller 1 vill motsätta sig förslagen: Principielltanser länsslyrelsen att försörjningsränla inte bör utgöra nägon alternativpensioneringsform, då den huvudsakligen för sägas tillgodose andra syften än pensionering.Länsstyrelsen vill dock f n. inte motsätta sig utredningens förslag tilltekniska justeringar. Dennuvarande lagstiftningen har gett upphov till en del oklarheter ochmissförstånd när det gäller reglerna för s. k. försörjningsränla. De förslagsom utredningen för fram är avsedda atl undanröja de oklarheter som funniis. Medliknande motivering tillstyrks förslagen av näringslivets skattedelegation. Förslagen tillstyrksvidare utan närmare kommentarer av i , lantbrukarnasskattedelegation. 5.3Remissinstanser som helt eller delvis avstyrker forslagen Inledningsviskonstaterar inspektionen alt man med utredningens förslag avseendeförsörjningsräntor avlägsnar sig från det grundläggande kravet atlpensionsförsäkring skall tillgodose ett pensioneringssyfte. Vadbeträffar detaljförslagen vill inspektionen anföra följande. Utredningensförslag innebär i detta avseende ingen materiell ändring utan endast en omformulering.Inspektionen anser det emellertid onödigt och missvisande att bibehållauttrycket "oberoende av viss pensionstagares liv". Inspektionen villdärför föreslå en annan formulering, som inte avser någon materiell ändring mensom klarare preciserar försäkringens omfattning (1 l:le styckel av anvisning 1 lill31 § KL): "Ärfråga om pension, som efler den försäkrades död skall kunna ulgå endast lillperson som avses i nioende stycket, villkoret i tionde stycket - att efterievandepensiontill bam, som avses i nionde stycket 2, skall upphöra 1979/80:68 183 senastnär barnet fyller -ej uppfyllt, skall sådan pension likväl anses som efterievandepensionunder förutsättning a) alt pensionen är förenad med livsvarigålderspension eller med sådan livsvarig efterievnadepension till make, somskall börja utgå efter den försäkrades död, samt atl pensionens årsbeloppicke överstiger den livsvariga pensionens årsbelopp, b) att pensionen skall utgå under högst , dock med den inskränkningenatl, då pensionen är förenad med livsvarig ålderspension, pensionen dockej för ulgålängre än lill den tidpunkt, då den försäkrade skulle ha fyllt , och ejheller, vid pensionsålder , än som motsvararskillnaden mellan och pensionsåldern, c) alt för pensionen och den med dennaförenade livsvariga pensionen skall erläggas under tid, som icke understiger den tid under vilken pensionen enligt avtalet längsl skallutgå, samt att icke vid utgången av något kalenderår under förstnämnda lid detsammanlagda beloppet av erlagda överstiger det belopp, som vid sammatidpunkt skulle ha erlagts, om premiebetalningen jämnt fördelats på tid, sommed fem är understiger den tid under vilken pensionen längst skall utgå. Pension,som uppfyller förutsällningarna i föregående stycke, benämnes"försörjningsränta". Kretsenav medförsäkrade och förmånstagare vid försörjningsränta Utredningenhar konstaterat, alt det uppkommer vissa problem vid fördelning av arvet efteren avliden försäkringstagare, särskilt om den avlidne endasi efterlämnar enpensionsförsäkring. Försäkringsförmåner, som skall utgå helt eller delvis tillbarn, kommer om något barn är avlidet att fördelas på de kvarlevande förmånstagarna.Del avlidna barnets avkomlingar för däremot ingenting ur försäkringen. (Laglottsanspråkkan dock medföra all utbetalning sker till det avlidna barnels avkomlingar. Denna konsekvens har ifrägasatts mot bakgrund av arvsrättsligaprinciper, dvs. lika arvsrätt för barnen. Ulredningenslösning pä det ifrågavarande problemel är atl föreslå att avkomling tillavlidet barn till den försäkrade skall kunna medförsäkras och även sällas insom förmånslagare till försörjningsränta. Såvitt inspektionen kunnal finna, harulredningen icke presenterat någon på pensioneringssyfte stödd motivering försitt förslag. 1sitt remissyttrande över betänkande"Pensionsförsäkring" (SOU 1975:21) stödde inspektionen kommitténsförslag att slopa den s. k. garanlin inom P-försäkringen. Attinföra barnbarn som medföTsäkrade och förmånstagare innebär att fdrsörjningsräntebegreppetnärmar sig den äldre garantikonstmktionen. Vid riksdagsbehandlingen av P-försäkringsskattefråganavvisades förslagel att låta barnbarn bli förmånslagare till försörjningsränla. Molbakgrund av del ovan anförda anser inspektionen att utredningens förslag ickebör genomföras. Inspektionenhar härvid även beaktat, att laglottsanspråk jämlikl 104 § andra slycketförsäkringsavtalslagen kan medföra att barn och/eller barnbarn som icke är förmånstagareerhåller utbetalning pä grund av pensionsförsäkring. Inspektionenifrågasätter, om del för att erhålla de för förmånslagare avsedda arvsskatteförmånemaäven i detta fall räcker med den lydelse som anvisning 1 till 31 § KL nu har. Iannat fall bör anvisningen förtydligas på sådanl säll all della framgår elleralternativt en motsvarande bestämmelse införas i arvsskattelagstiftningen. Ianslutning härtill mä erinras om att 1979/80:68 184 inspektioneni remissyttrande över betänkande "Kapitalförsäkringm. (Ds B 1977:4) tillslyrkl förslaget om arvsskattefrihet förpensionsförsäkring. Kortasteutbetalningstid för försörjningsränta Inspektionen lillslyrker den föreslagnaförfattningsändringen. Åldersgränsenför barn som förmånstagare tiUförsörjningsränta Utredningenhar belyst hur tillämpningen av gällande lagstiftning beträffandeförmånstagarnas pensionsandelar kan bli i ett visst exempel. Antalet fall,därav ulredningen i exemplet behandlade olägenheter uppkommer torde dock vara förhållandevisringa. Inspektionen vill även påpeka att det av utredningen exemplifierade förmånstagarförordnandetendast är ett av flera möjliga alternativ. Elt annat förordnande skulle kunnatge barnen en jämnare inkomslutveckling. Inspektionen har ej kunnal finna deföreslagna författningsändringarna angelägna. Att vidga möjlighelerna alt konstmerapensionsförsäkring lill fall, då pensionen kommer atl lyftas av vuxna barn,kan inte karakteriseras som angelägel om pensioneringssyftet skall vara gmndläggande.Inspektionen avstyrker de föreslagna ändringama. Att laglottsanspråk jämliktförsäkringsavtalslagen kan medföra jämkning till förmän för annan än förmånstagareoch atl inspektionen anser att detta bör kunna ske på samma villkor som om den laglottsberälligadeäven vore förmånslagare, har berörts ovan RSVtillstyrker utredningens förslag att förtydliga begreppet försörjningsräntaoch slopa kravel på viss utbetalningstid för denna försäkringsform. RSVifrågasätter om krelsen av medförsäkrade och förmånstagare bör utökas tillbarnbarn. De skäl som ulredningen åberopat lill slöd för en lagändring -nämligen att nuvarande bestämmelser inte tillåter en likformig fördelning avförsörjningsräntan mellan släktgrenarna - väger enligt RSV:s mening inte tillräckligltungt när fråga är om en försäkringsform som i beskattningshänseende godtagitssom pensionsförsäkring. Vid genomförandet av lagstiftning sökle manutforma bestämmelser som i möjligaste mån överensstämde med vad som gällde för ITPoch liknande pensionssystem på det privala tjänslepensionsområdet. Reglema förITP är fortfarande normgivande på detla område. Kretsen av medförsäkrade och förmånstagarebör därför enligt RSV:s mening - i likhet med vad som gäller beträffande andrapensionsförsäkringar - i princip avse försäkringstagarens familj i egentligbemärkelse, dvs. make och barn. Med hänsyn lill det anförda avstyrker förslag. Efterievandepensionkan utgå till make (och likställd person) saml till den försäkrades eller makes(och likställd persons) barn. Sädan pension till barn som nämnts skallupphöra senast när barnet fyller 20 arom inte barnet är varaktigt oförmöget lillarbete. Vid försörjningsränta däremot gäller inte åldersgränsen för bam.Utredningen har föreslagil att åldersgränsen för barn slopas också vadgäller efterievandepension om denna enligl samma försäkringsavtal senare kankomma att övergå i försörjningsränta. RSV delar ulredningens uppfattning atlförslaget i arvshänseende är tilltalande.