prop · G303103 · 1979-12-31 00:00:00 — Skatteadministrationen hoslänsstyrelsen delades upp mellan taxeringsavdelningen och kameral- ochuppbördsavdelningen. Taxeringsavdelningen är f.n. uppdelad i en taxeringsenhet,en revisionsenhet, en besvärsenhel och en mervärdeskalteenhet. Enheterna - medundantag av mervärdeskatteenhelen - är indelade i sektioner. Till avdelningenhör också elt kansli. Kameral- och uppbördsavdelningen ombildas den 1 juli 1979till administrativa avdelningen. I denna avdelning ingår bl.a. en uppbördsenhetoch en dataenhet. De sistnämnda enheterna saml enhelerna pä laxeringsavdelningenär på övriga länsstyrelser sammanförda till en enda avdelning,skatteavdelningen. hos i länsysselsätter nära 1,000 anställda - ca 700 på taxeringsavdelningen, ca 100 påuppbördsenheten och ca 150 på dataenheten. De lokala skatlemyndighelerna är inom länet tolv stycken, Anlalelanställda uppgår till ca 1.200. Den största lokala skattemyndigheten har över DelH Kn:5 Skr 1979/80:103 562 650 anslällda och den minsta har ca 20 anställda. I ett medelstort län uppgår anlalel Ijänster inom skatleförvallningentill 250-350 varav drygl hälflen ålerfinns på . är bl,a, beskatiningsmyndighet för den direklaskatten och mervärdeskatten samt svarar för laxerings- ochrevisionsverksamheten, uppbörden av den direkla skallen och mervärdeskallen samlhuvuddelen av ADB-verksamheten för folkbokföring och beskattning. Länsstyrelsenär vidare chefsmyndighel för de lokala skallemyndighelerna. De lokala skallemyndigheternaverkställer mantalsskrivning, upprättar allmän röstlängd, lar befattning med laxeringsarbele,debitering och uppbörd av skall m,m., bestämmer pensionsgrundande inkomst saml ulövarkontroll över atl viss uppgiftsskyldighet inom den allmänna försäkringenfullgörs. Både och de lokala skatlemyndighelernas laxeringsarbeleleds i länet av skattechefen - dvs, chefen för laxeringsavdelningen, Granskningsarbelel- årlig laxering, revision m,m. - ulförs av anslällda hos i frågaom mera komplicerade objekl och av anslällda hos lokal skattemyndighetbeträffande övriga objekt. Beträffande debitering och uppbörd av skatl saml källskattekontrollbeslutar i flerlalel övergripande frågor. Ärenden av della slaghandläggs inom den administrativa avdelningens uppbördsenhet, som ocksä har entillsynsfunktion över indrivningsväsendel, I länel flnns nio kronofogdemyndigheter. De lokala skatlemyndighelernas uppgifter inom den allmännaförsäkringen och folkbokföringen leds av resp, . Utredningen (Kn 1976:03) med uppdrag alt se över organisalionenav länsstyrelsernas planeringsavdelningar och administrativa enheter m,m,föreslog i sitt betänkande (SOU 1978:58) Organisatoriska frågor inomlänsstyrelserna bl,a, all uppbördsenheien borde placeras inom länsstyrelsenstaxeringsavdelning. Utredningen ansåg alt skalleförvaltningen i länborde ses över och att uppbördsenhetens ändrade organisaloriska placering bordeanstå tills dess resultatet av översynen föreligger. Utredningen ansåg vidareatt dalaenhelen borde ligga kvar inom administrativa avdelningen. Motivethärför var enhetens alllmer markerade prägel av serviceenhei för helalänsstyrelsen. (Kn 1975:02) har i sill betänkande (Ds Kn1979:4) Lokal skattemyndighets organisaloriska ställning inom skatleförvallningenföreslagil bl.a. att skatleförvallningen i ses över. Den s.k. - decentralisering av funklionerinom arbelsgivaravgiftssystemet - föreslog i fråga om debitering och uppbörd avarbetsgivaravgifter all fastställande av avgiftsunderlag och debitering skall flyllasöver från till lokal skaltemyndighet, atlavgifts-revisionen skall inlegreras med skatte- och taxeringsrevisionen, altuppbörden skall flyttas över från lill länsstyrelse samlall tillsynen skall flyttas över från verket till riksskaiteverket ochlänsstyrelse. i sysselsätter över2,000 anställda, varav nära 1,000 hos och ca 1,200 vid de lokalaskaltemyndigheterna. Den får f.n. betecknas som svåradministrerad. Flerafaktorer har medverkat till delta. Bl.a. kan nämnas den stora mängdenskattskyldiga och den relativt sett höga andelen svårkontrollerade deklaralioner.Den bör 563 Kommittéer: Kommundepartementet Del II Kn:6 därför ses över. En sådan ulredning aviserades också i prop.1978/79:100 bil. 18 (s. 27). För ändamålel bör en särskild uiredare tillkallas. En huvuduppgiflför uiredaren blir all finna en organisalion för skatleförvallningen som medgeren effekliv granskning och kontroll och som är liitiare atl adminislrera än dennuvarande. Möjligheterna all dela upp skalteförvaltningen i mindre produktionsenheterbör undersökas. 1 huvudsak bör nuvarande ansvarsområden för myndigheiemabehållas. Ett väsentligl krav pä skatteförvaltningen -förulom all den skall ulövaen effekliv gransknings- och revisionsverksamhei - är all den skall kunna lämnaallmänheten en god service i skattefrågor och andra frågor som ankommer påförvaltningen. Uiredaren bör även undersöka hur dalaverksamhelbör vara infogad i organisalionen. Uiredaren bör följa behandlingen avnäraliggande uiredningar bl.a. fögderiuiredningen och . Personalresursfrågor behöver uiredaren beröra endasl i denmån de påverkas av de förslag utredaren lägger fram. Uiredaren bör komma överens med de slatsanslälldashuvudorganisationer om former för personalorganisationernas medverkan ellerkontakter i övrigl under utredningsarbetets gång. Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jagatt regeringen bemyndigar chefen för kommundepariementel all lillkalla en särskild utredare med uppdrag att se överskalleförvaltningen i , all besluta om sakkunniga, experler, sekrelerare och annatbiträde åt uiredaren. Vidare hemställer jag att regeringen föreskriver all kosinadernaför ulredningen skall belasta femtonde huvudlilelns kommilléanslag. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch bifaller hans hemställan. Jämställdhet mellan kvinnor och män som präster isvenska kyrkan, m.m. Departementschefen, statsrådet , anför. har kvinnor lika behörighet sommän atl efter förtjänst och skicklighet befordras till prästerliga Ijänster.Lagen (1958:514) om kvinnas behörighet lill prästerlig tjänst har tillkommit ikyrkolagsordning. Den har alltså beslutals av regeringen och gemensamloch med allmänl kyrkomötes samtycke. Sedan proposition med förslag till lag om kvinnasbehörighet till prästerlig tjänst hade bifallits av (prop. 1958;A 30,ILU ]958:A 11, rskr 1958;A 135, prop, 1958:B 19, ILU 1958:B 5, rskr 1958:B 9),lades förslaget fram kyrkomöte. Förslaget behandlades avkyrkomötets särskilda utskott (SäU 1958:2), Utskottet konstaterade att det fanns DellIKn:6 Skr 1979/80:103 564 skiljaktiga meningar i huvudfrågan beroende på olikheter ibibelsyn och tolkning av kyrkans reformatoriska bekännelseskrifter, Uiskoltet anlogall den kyrkliga gemenskapen skulle komma all utsättas för påfrestningar såvälom lagförslaget bifölls som om det avslogs. Men eftersom det för kyrkansgärning i värt folk var av vital belydelse all undvika en kyrkosplillrandesöndring fann utskottet det nödvändigt all dessa skiljakligheler inle ficköverdrivna eller tillspetsade uttrycksformer och atl ingendera meningsriklningenutsattes för påverkan som kunde uppfattas som åsiktsförföljelse eller intrångpå samvetets frihei. Utskottet fann det därför angelägel all hävda atl eltbifall lill lagförslaget inte fick medföra skyldighet för en biskop att mot sinreligiöst grundade övertygelse viga en kvinna lill präst. Utskottet ville somsin samfällda mening också framhålla all en präst inte borde åläggas atl itjänsten ulföra sädanl som uppenbarligen skulle kränka hans samvete pä grund avden övertygelse som han hyste i denna fråga. Inle heller fick prästlöftenaenligt utskotlel tolkas så, all den som ställde sig avvisande lill kvinnligapräster inle skulle kunna avlägga löftena, Utskotlel konslalerade därefter altdel "enligt den evangelisk-lutherska uppfattningen av bibel och ämbete,från vilken uiskoltet i sina överväganden har ulgåll," inte föreliggerprincipiella hinder för kvinnor all inneha kyrkans ämbete. Utskottet förordadeall kyrkomölet skulle samtycka lill Kungl, Maj;ts förslag, Kyrkomölel biföll ulskotletshemställan. De ullalanden som gjordes av särskilda utskottet harkommit alt betecknas som "samvelsklausulen". Den som vill inträda i prästämbetet skall enligtförordningen (1884:13 s, 1) angående förändrade beslämmelser om prästexamenavlägga prästexamen i teologiska ämnen inför biskop och domkapitel. Enförutsättning för tilllräde till prästerlig tjänsl i är enligt19 kap, 1 S kyrkolagen all är berett all bereda sökanden anslällningsom präst i stiftet och atl sökanden är av biskopen "skicklig befunnen,godkänd och vigd". Enligt 14 S 1 mom, lagen (1936:567) om domkapitel skalldomkapitlet, när biskopen har förfall eller biskopsämbetet är ledigt, anlila enbiskop i etl annal stift för prästvigning, 1 detla sammanhang är också vissa beslämmelser iregeringsformen av inlresse. Enligt det s,k, målsättningssladgandet i 1 kap, 2 Sskall del allmänna bl,a, lillförsäkra män och kvinnor lika rättigheter. Enligt1 kap, 9 S skall domslolar, förvaltningsmyndigheter och andra som fullgöruppgifter inom den offentliga förvallningen iaktta saklighet och opartiskhet isin verksamhet, I 2 kap, finns beslämmelser om grundläggande fri- ochrättigheter. Varje medborgare är enligt 2 kap, 1 S genlemol det allmännatillförsäkrad bl,a, religionsfrihet, dvs, frihet all ensam eller lillsammansmed andra utöva sin religion. Varje medborgare är vidare gentemoi det allmännaskyddad mot tvång alt ge tillkänna sin åskådning i bl,a, religiöst hänseende (2§), Vissa av de grundläggande frioch rättigheterna får enligt 12 § begränsasgenom lag eller annan författning. Några sådana begränsningar får dock inteförekomma beiräffande religionsfriheten, I 16 S föreskrivs slutligen alt lageller annan föreskrift inte får innebära atl någon medborgare missgynnas pågrund av sitt kön. Undanlag görs här för föreskrifter som utgör ett led isträvandena att åstadkomma jämställdhet mellan män och kvinnor eller avservärnplikt eller molsvarande tjänsteplikt. Vid tillsättning av statlig tjänsl skall avseende fästasendast vid sakliga grunder, såsom förtjänst och skicklighet (11 kap. 9 S).Enligt lagen (1957:577) om prästval skall befordringsgrunderna förtjänst ochskicklighet 565 Kommittéer: Kommundepartementet Del IIKn:6 tillämpas också vid lillsältning av ijänsl som domprost,kyrkoherde eller komminister. De regler om Ijänstetillsätlning m,m, som finns ilagen (1976:600) om offentlig anslällning är inle tillämpliga pä prästerligatjänster. Det är omstritt vilken närmare innebörd samvelsklausulenhar och hur långl den sträcker sig. Olika meningar har förls fram i frågan om samvelsklausulenskall kunna åberopas inte bara av dem som var biskopar när 1958 årsbehörighetslag Irädde i krafl ulan även av dem som har utnämnts därefter.Åtskilliga av reformens lillskyndare trodde alt samvelsklausulen skulle behövagälla bara under en kort övergångslid, I församlingarna har slundom konflikteroch oro vållats genom atl skiftande och ofta myckel personliga tolkningar av samvelsklausulengjorls gällande. Dessa tolkningar har ibland sträckt sig så långt atl de inlerimligen kan anses ha slöd i samvetsklausulens ordalydelse. Med anledning av moiioner angående kvinnliga präster m.m. lill1977/har konstitulionsulskottel övervägt om utskotlel bordeföreslå atl la inilialiv till ytterligare lagstiftningsåtgärder för atlmarkera all hinder inte får läggas i vägen för det fulla genomförandel av 1958års reform. Konsfitutionsulskottet anförde i sitt belänkande (KU 1977/78:48)alt de uttalanden som kyrkomöte gjorde i samband med behörighetslagensanlagande har kommit att spela en stor roll i deballen om frågor som rörkvinnliga präster. Uttalandena måste enligt utskottet ses mol bakgrund av deldå akluella lägel i frågan. De syftade fill atl undvika kyrkosplittring ochvärna om den för en evangelisk kyrka betydelsefulla principen att tvång intefår utövas i trosfrågor, framhöll utskottet. De önskemål som uppbar uttalandenakvarstår i princip fortfarande. Del är emellerlid uppenbart, anförde utskottet,atl uttalandenas tolkning och räckvidd inle kan förbli opåverkade av denallmänna ulvecklingen i kyrkans liv. Lägel är nu helt annoriunda än ,betonade utskottet. Enligt utskottet har den ändrade siluationen redan påverkatden praktiska tillämpningen av behörighetslagen och måste uppenbarligen göradetta än mer i fortsättningen. Del kan sålunda enligt utskottets mening intekomma i fråga all en nyfillträdande biskop utnyttjar sina befogenheter medavseende pä prästvigning på ell säll som innebär atl en prästkandidatdiskrimineras på grund av sill kön. Den som skall prästvigas måste vidare vara medvelenom atl prästerlig ijänsl i står öppen för både män och kvinnoroch alt han eller hon i sin tjänsteutövning måsle kunna samarbeta med enkollega utan hänsyn lill kön. Det är en viklig uppgift för den svenska kyrkanatt målmedvetet arbela på aU snabbt flnna former som fullt ut lillgodoser dekrav som reform släller pä lika behandling av man och kvinna i kyrkansIjänst, forisaUe utskottet. Arbetet borde enligt ulskollels mening fullföljasgenom beslut av nästa kyrkomöte. För alt säkerslälla att frågan kom under kyrkomötelsprövning borde regeringen för mötet lägga fram förslag som klargörkonsekvenserna av reform för ijänsl inom i framliden ienlighet med vad utskottet hade anfört. Utskottet förutsatte att förslagetutformades på elt sådant sätt alt de som har en avvikande mening i ämbetsfråganskulle kunna bevara hemortsrätt i . Utskottet hemställde att som sin mening skullege regeringen lill känna vad utskottet hade anförl. biföll ulskotletshemställan (rskr 1977/78:339). På initiativ av Biskopsmötet tillsattes ensamrådskommitté i Del II Kn:6 Skr 1979/80:103 566 Kommiitén lade islutet av året fram ell förslag till "Regler för samarbetet inom mellan förelrädare för olika uppfattningar i fråga om kvinnas behörighetlill prästämbetet". Som principiell huvudlinje anges i dessa regler all,där olika samvetsbeslämda uppfattningar slöler mot varandra, kyrkans officiellauppfattning måste vara huvudregel och ha företräde men atl den som har en annanuppfattning har räll all träda åt sidan. Denna s.k. väjningsrätl kommer lillullryck främsl på Ivå sätt. Del slås fast alt den som accepterar all bli biskopmåste vara villig alt vara biskop för både manliga och kvinnliga präster istiftet. Om emellertid en biskop pä grund av sin samvelsöverlygelse inle ansersig kunna viga en kvinnlig prästkandidat, skall denna - sedan hon avdomkapitlet antagils för ijänsl i stiftet - beredas tillfälle lill vigning i ellannat stift för tjänstgöring i det stift för vilkel hon blivil anlagen. Ireglerna anges vidare att den som inle kan göra liturgisk tjänsl lillsammansmed en kvinnlig präst inle får hindra hennes tjänsteutövning men har räll allsjälv avstå från alt ijänslgöra. Regelsystemet avsågs gälla både för dem som nuär präster och för dem som inlräder i präslämbetel i . I en skrivelse till allmänna kyrkomöte (skr1979:2) begärde regeringen kyrkomötets yttrande över elt förslag till lag omjämställdhet mellan kvinnor och män som präster i . Förslagetinnebar all behörighelslag skulle upphöra att gälla vid den föreslagnalagens ikraftträdande. I del lagförslag som lades fram i regeringens skrivelseföreskrevs att kvinnor och män har lika rätt all vigas lill präster i och att tjänstgöra som präster inom kyrkan. I moiiven uttalades atl en väjningsrätlav den innebörd som Biskopsmötets samrådskommillé hade förordal borde kunna godlasför all tillgodose önskan om bevarad hemortsrätt inom svenska kyrkanför den som inte acceplerar den officiella ståndpunkten i fråga om kvinnligapräster. Beträffande biskopar uttalades dock all den särskilda regeln förbiskop, som av samvetsskäl inle anser sig kunna prästviga en kvinnlig kandidat,kan gälla endasl för nuvarande biskopar. Kyrkomötet antog för sin del elt lagförslag enligt vilketkvinnor och män har lika behörighet alt antas lill präster i ochlika rätt att tjänstgöra som präster inom kyrkan (KLU 1979:8, kskr 1979:9).Kyrkomötet uttalade vidare atl del förslag till regler för samarbetet inomsvenska kyrkan som Biskopsmötets samrådskommillé hade lagt fram (bilaga 2 tillregeringens skrivelse) l.v. bör vara vägledande för behandlingen av uppkommandeproblem på området. Kyrkomölet var inle enigt ulan en belydande minoritetstödde etl annal alternativ av innebörd all samrådskommitténs regler skullegälla endast för dem som prästvigts före . Vid poliliska överläggningar efler kyrkomötets slut erforregeringen atl en majoritet i kunde antas ha samma inställning till samrådskommil-lénsregler som minoriteten i kyrkomötet och att därför kunde väntasavvisa det lagförslag som kyrkomölet hade anlagit. Eftersom del är fråga omkyrkolag, vilket innebär att ett posilivi beslul förutsätier enighel mellanriksdagen och kyrkomölel, mäste regeringen i della läge konstatera allförutsättningar f.n. saknas för atl lösa frågan. Jag vill nu la upp frågan om vilka åtgärder som bör vidtasför atl tillgodose önskan om en omprövning av den s.k. samvelsklausulen.För atl lösa denna fråga krävs aU eU nytt kyrkomöte inkallas. 567 Kommittéer: Kommundepåi-tementet Del IIKn:6 till vad som har framkommit vid frågans hillillsvarandebehandling är del enligt min mening inle realistiskt alt inrikla sig på enförnyad kyrkomötes-behandling före höslen 1981. Jag är emellertid angelägen om all framhålla all ulvecklingenhar flera posiliva inslag trots de meningsmotsättningar som föreligger.Kyrkomötet och Biskopsmölels samrådskommillé är sålunda eniga om alt samvelsklausulenkan ersättas med nya regler, som innebär väsenlliga steg framål mol ell sådantfullföljande av reform som har ullalat sig för. Enighet råderom bl.a. den vikliga principen all den som acceplerar all bli biskop måste varavillig att vara biskop för både manliga och kvinnliga präster i stiftet.Enighet råder vidare om att det regelsystem som samrådskommiltén har utformatbör gälla för alla som är eller senasl vigs lill prästeri . Meningsskiljakligheterna gäller dels biskops skyldighel altprästviga kvinnliga kandidater, dels om samrådskommilléns regler bör avse ävendem som prästvigs efler nämnda dag. Den försia av dessa tvistepunkter har i praklikenen myckel begränsad räckvidd. Den andra inrymmer del väsenlliga problemet. Utan all vilja förringa betydelsen av de motsättningar somföreligger vill jag uttala som min uppfattning all motsättningarna dock inte ärså slora att del framslår som utsiktslöst all söka undvika en öppen konfliktinom eller mellan och kyrkomölet. Del är minförhoppning alt de framsteg som jag har noterat här utgör tecken pä en positivutveckling inom som kommer alt fortsätta. Det är uppenbart alt den fortsatla ulvecklingen inomsvenska kyrkan måste följas noga. När frågan läggs fram för , bör detfinnas ett ordentligt faktamaterial som grund för ställningstagandet. Uppgiftenatl la fram della material och att utarbeta förslag till en lagleknisk lösningbör enligt min mening uppdras ät en särskild uiredare. Det bör ankomma pä utredaren att fortlöpande följautvecklingen inom . Förhållandena inom de olika stiften börstuderas. Kontinuerlig kontakt bör vidare hållas med kyrkliga organ ochsammanslutningar av rikskarakiär samt med personalorganisationerna. De närmareformerna för della arbete bör enligt min mening lämnas öppna. Det bör slå uiredarenfritt atl själv välja de kontaktvägar som framstår som lämpligast. Arbetet bör inriklaspå att en lägesbeskrivning skall kunna redovisas före utgången av . Delär önskvärt all frågan kan läggas fram för oeh för allmänlkyrkomöte höslen . Den lagtekniska lösningen måsle naturligtvis sökas med beaklandeav vad jag har anförl om meningarna inom och kyrkomötet. Handlingsalternativenframstår som starki begränsade. Antingen kan man ersätta behörighelslagmed en ny lag av liknande karaklär eller också kan man upphäva lagutan atl stifta någon ny lag och i stället falla lillbaka på de beslämmelser iregeringsformen som jag har redovisat och på andra allmänna principerom jämställdhet mellan kvinnor och män. I båda fallen torde vissaövergångsanordningar bli nödvändiga. Del senare alternativet är enligt minmening del mest tilltalande, men det slulliga valet av lösning måsle bliberoende av bl.a. utvecklingen inom kyrkan. Uiöver den lagstiftningsfråga som jag nu har nämnt bör uiredarenöverväga andra åtgärder som är ägnade att föra utvecklingen framåt. Somsärskilt angelägna vill jag peka på ålgärder som kan stimulera och underlättarekryteringen av kvinnliga präster, framför allt i de stift där antaletkvinnliga präster är ringa. DelH Kn:7 Skr 1979/80:103 568 Utredarens arbele måsle bedrivas i nära kontakt med de poliliskapartierna. Med hänsyn lill uppgiflernas arl, närmast insamlingen av fakta omutvecklingen inom , har jag inle velat förorda en parlamentariskkommitté. Jag vill i stället föreslå alt lill utredaren knyts en referensgruppmed företrädare för de poliliska partierna. Genom denna uppläggning möjli, s.322 f). Ifråga om lälbebyggelse sker lämplighetsprövningen, såsom framgår avdel föregående, vid planläggningen eller vid eventuellt förekommande prövningav om undantag (dispens) kan ges frän förbudet i 56 S byggnadsstadgan mol lälbebyggelseulanför detaljplan. Annan bebyggelse än lätbebyggelse prövas i samband medprövning av ansökan om byggnadslov. Staten eller kommunen har däremoi inte något forllöpandeansvar enligt byggnadslagstiftningen för all grundförhållandena under befinllmetsupplåtande lill gudstjänst och därmed jämförlig förrättning fortfarande bordetillkomma pastor. Med anledning av en motion till 1979 ärs kyrkomöte anförde kyrkolagsulskoUel(KLU 1979:18) aU starka skäl lalar för all ansvarei för kyrkorummets användningi sin helhel bör tillkomma kyrkorådet, i vilkel kyrkoherden ingår. Utskottetframhöll all en ändring av nuvarande ordning kräver lagsliftning i kyrkolagsform och hemställde all kyrkomölet målle hos regeringen anhålla om ulredningoch förslag lill lagsliftning som innebär alt beslutanderätten i frågor omupplåtande av kyrkorum i princip skall tillkomma kyrkorådet. Kyrkomötet biföll ulskotletshemställan (kskr 1979:17), Enligt min mening är det angeläget atl den utredning somkyrkomötet har begäri kommer till stånd. Med hänsyn lill det samband som finnsmellan denna fråga och den fråga som jag har behandlat i del föregående bör uiredarenöverväga ocksä frågan om upplåtande av kyrkorum. Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jagatt regeringen bemyndigar chefen för kommundepariementel all tillkalla en särskild utredare med uppdrag att se överfrågan om jämställdhet mellan kvinnor och män som präster i samlfrågan om upplåtande av kyrkorum, atl besluta om sakkunniga, experter, sekrelerare och annatbiträde åt utredaren. Vidare hemställer jag atl regeringen föreskriver allkostnaderna skall belasla femtonde huvudtitelns kommilléanslag. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch bifaller hans hemställan. 7.Tilläggsdirektiv till länsdemokratikommittén (Kn 1976:04) Departementschefen, statsrådet , anför, (Kn 1976:04) har tillsalls med stödav regeringens bemyndigande den 2 december 1976,1 direktiven lill kommillénerinrade 569 Kommittéer: Kommundepartementet Del II Kn:7 min företrädare om alt den regionala samhällsförvaltningenlänge har slåll under deball och om all flera utredningar under 1960- och 1970-lalenhar behandlai länsstyrelsernas resp, landstingskommunernas ansvar för deregionala samhällsuppgifterna. Som en följd härav har också flera partiellareformer genomförls. Enligt direkliven är det av grundläggande betydelse alt beslulsom rör de enskilda människorna fallas så nära dessa som möjligt och i störstamöjliga utsträckning av folkvalda organ. Kommillén skall huvudsakligen övervägasådana förändringar som på del regionala planel förlägger den poliliskatyngdpunkten till landsiingskommunerna.