prop · G3031 · 1979-12-31 00:00:00 — Isin informationsverksamhet har med eftertryck hävdat betydelsen av ordet"endast" vid tolkningen av 47 5 2 st BvL; "tillstånd må lämnasendast om nämnden finner att barnet kommer att erhålla god vård och fostransamt i övrigt gynnsamma levnadsförhållanden". Formuleringen borde intelämna utrymme för bifall i ärenden där tvekan om ett hems lämplighet kommertill uttryck vid den lokala nämndens prövning. har ständigt understmkit attdet är det blivande adoptivbarnets bästa som måste vara det avgörande. villdärför med hänsyn till den osäkerhet som faktiskt råder i detta avseenderekommendera en mer utförlig och preciserad lagtext än SU föreslagit. De lagbestämmelser som reglerar det slutligagenomförandet av en adoption är samlade i 4 kap. FB och i lagen ominternationella rättsförhållanden rörande adoption. Den procedur som föregårdet rättsliga avgörandet är inte i sig reglerad i lag eller författning. Handläggningeni denna del sker av hävd i enlighet med BvL:s föreskrifter om godkännande avfosterhem och tillsyn av fosterbarn. Bam som tas emot i enskilt hem föradoption är tekniskt selt fosterbarn i BvL:s mening, trots att placeringen tillsin innebörd är något helt annat än en placering i fosterhem. Den som tar emotett barn för adoption avser ju att införliva barnet medsin familj och släkt genom att upptaga det såsom eget barn, medan den som tar23 1979180. 1979/80:1 354 emot ett fosierbarn ålar sig den mer begränsade uppgiftenatt för längre eller kortare lid vara ställförelrädande förälder.Foslerföräldrars ålaganden avslulas i princip när de själva, vårdnadshavareneller den sociala barna-vårdsmyndighden så beslämmer. Blivande adoplivföräldrarålar sig i sak samma förplikielser genlemol ell barn som biologiska föräldrar ienlighel med FB hargenlemol ell gemensaml barn. Vad den lokalabarnavårdsmyn-dighelen egenlligen har all la slällning lill vid den prövningsom föregår det s.k. förhandsbeskedd jämlikl 47 8 3 si BvL är i adopiionsfallenpresumliva adoplivföräldrars lämplighel inle som foslerföräldrar ulan somblivande föräldrar, med vad del innebär av livsvarig föräldrar-barn-relation medkonsekvenser för alla berörda inte endasi i utan för generationer framåt.Brislen på uttryck härför i själva lagtexten är enligl NlA:s erfarenhel orsaktill myckel av den oklarhel och osäkerhei som präglat barnavårdsmyndigheternasinställning till och handläggning av inlernalioneHa adoplionsärenden. SU;s förslag att skjuta in denviktiga prövningsregeln om socialnämndens förhandsgodkännande som slutmening iförsta stycket av 10 § i FB:s adoptionskapilel framslår som olyckligl, eftersomstyckel i övrigt i likhel med andra slycket av samma paragraf, och hela detnuvarande kapillel, uteslutande handlar om grunderna för domstolens bedömningav den ansökan om tillstånd att adoptera vilken utgör slutfasen i helaadoplionsproces-sen, som i praktiken inleds jusl med nämndens förhandsprövning.NIA ser del som angelägel att beslämmelsen om förhandsgodkännandet ges i ensärskild paragraf i slutet av 4 kap., lämpligen efter 10 8. Med hänsyn till desvårigheter som uppslår i fall där avslag bör övervägas synes del nödvändiglatt BvL:s villkor för bifall till en ansökan om förhandsgodkännande i lämpligform överförs till den föreslagna paragrafen med bibehållande av denavgränsning som ligger i ordel "endast" samt precisering av uttrycket"adoptivhem" lill "blivande adoplivhem". En sådanutformning av paragrafen skulle ge ledning även för bedömningen i högreinstans vid överklaganden av avslagsbeslul. Utöver en sådan generell paragrafdär socialnämnden ges befogenhet att meddela förhandsbesked om ell enskilt hemslämplighel som blivande adoptivhem vill rekommendera en särskild paragrafsom gör detta förhandsgodkännande obligatoriskt i varje fall då ansökan gällerett blivande adoptivhem för barn föll i utlandel. Då del gäller att bedöma en familjslämplighet som blivande adoptivföräldrar till ett utländskt barn måste manenligl N1A:s mening ta ställning inte enbarl till makarnas lämplighel somföräldrar utan även till deras förutsättningar att på ett ur alla synpunkterlämpligl sätt genomföra adoptionen. avser här särskill kontakter medmyndigheter och enskilda utomlands, vilket fordrar god kännedom omförhållandena i det land man vänder sig till saml stor omdömesförmåga ochlaktfullhet. Enskilda sökande har t.ex. ejalltid möjlighet att själva kontrollera och avgöra en kontaktstillförlitlighet. Då det gäller adoptionskonlakter utanför och AC fårenskilda sökande oftast kännedom om sådan kontakt genom någon annan familj somantingen själv fått eller känner till någon annan familj som fått elladoptivbarn genom den kontakten. Även om den svenska familjen har de bästaavsikter och är i god tro kan den råka ut för att dess adoptionsärendehandläggs på etl säll som inle överensstämmer vare sig med barnets hemlandseller svensk lagstiftning. Som exempel kan nämnas varifrån det kommånga adoptivbarn på prival väg då thailändska myndighelerstoppade verksamheten. Prop.1979/80:1 355 gadessedan all det förekommit såväl förfalskade adoptionsdokument som atl barnantingen kidnappats eller köpts för atl lämnas vidare för adoption i andraländer. Även sedan thailändska myndigheler stoppaladoptioner till utlandel har det kommit barn därifrån till . harfått kännedom om tvä olika förfaringssält som används för att kringgå denthailändska lagen. Det ena är att de biologiska föräldrarna söker pass förbarnel och tillsammans med barnet reser ut ur landet t.ex. till därbamet överiämnas till adoptivföräldrarna. Del andra tillvägagångssättet är att denblivande adop-livfadern uppges vara biologisk far till barnet och han kan dåsöka pass för barnet. Dessa adoptioner förmedlas av thailändsk advokat ochkostnaderna för bl. a. de biologiska föräldrarnas resa till debilerasde blivande adoptivföräldrarna. Sådana adoptioner som beskrivs ovan skulleomöjliggöras om de sökande ålades att uppge den kontakt de tänkte använda föratl genomföra adoptionen och att detla skrevs in som elt förbehåll iförhandsgodkännandet. Hell nalurligt kan inte samlliga socialnämnderhålla sig underrättade om lämpliga och olämpliga utlandskontakter men här finnsdä möjligheten att få råd och information från . I nuvarande foslerbarnskungörelsen 5 8 sägs altsökande av tillstånd alt ta emot fosierbarn skall till den lokala nämnden lämnauppgift om "eller annan, som må ha förmedlatöverenskommelse om barnets mottagande". Dessulom "åligger delsökande att på nämndens begäran lämna uppgift om villkoren för mottagandet avbamet även som redogörelse för de förhållanden i övrigt som nämnden finner habetydelse för avgörande av tillståndsfrågan". Vidare sägs att"sökande är skyldig att, där barnavårdsnämnden så begär, styrkariktigheten av lämnade uppgifter". har erfarenhet av att dessabestämmelser ofta förbises, ibland rentav förefaller okända, och att månganämnder underlåter att inhämta dessa uppgifter. Enligt NIA:s mening är det av mycket stor betydelseatl man vid bedömningen av ett hems allmänna lämplighet som blivandeadoptivhem för utländskt barn även tar hänsyn till lämpligheten av dettillvägagångssätt och de kanaler de sökande har för avsikt att utnyttja för atlkomma i kontakt med etl barn och genomföra adoptionen såväl i utlandel som inomSverige. anser därför atl en beslämmelse motsvarande de här citeradedelarna ur fosterbarnskungörelsen 5 S borde införas i den av föreslagna specialparagrafeni 4 kap. FB om obligatoriskt förhandsbesked rörande ett hems allmännalämplighet som adoptivhem för utländskt barn. Ett skäl härför är dessutomsamhällets uppenbara behov att få kännedom om på vilka vägar och på vilket sättenskilda hem i får kontakt med blivande adoptivbarn ulomlands. Det är NIA:s bestämda uppfattning att depreciserade villkoren för förhandsgodkännandet fyller sin uppgift på ettbältre sätt i lagtexten än i en förordning om dennas tillämpning, eftersomlagtexten är direkt bindande. tillstyrker SU:s förslag om lagfästtidsbegränsning av förhandsgodkännanden. Enligt SU;s förslag skall socialnämnden i den kommundär vårdnadshavaren är bosatt och som givit medgivande till placering avfosterbarn "följa vården av barnet till dess barnet fyllt ". Dådet gäller utländska blivande adoptivbarn finns ej utom i rena undantagsfallnågon vårdnadshava- Prop.1979/80:1 356 fömlsäller all del är socialnämnden i den kommun där de blivandeadoptivföräldrarna är bosatta som skall ulöva lillsynen över vården. Detta ärdock inte klart utsagt i förfaltningsförslagel. Enligl NIA:s mening borde det klartframgå av laglexlen vilken socialnämnd som har all utöva tillsynen över delblivande adoptivhemmet. Eftersom dessa barn ej har någon släktanknytning inågon annan kommun är det naturligt all kommunen där barnet vislas även hartillsynen över hemmet. SU föreslår att socialnämnden skall följa vården avbamel lill dess barnet fylll . Enligl beslämmelserna i 6 kap. I -3 88 FBskall föräldrarna sörja för barnels person och ge det sorgfällig uppfostran,tillse atl del erhåller uppehälle och ulbildning m. m. till dess barnet fylll18 år. anser att samhällets ansvar för barn som ännu ej fått enfamiljerättslig anknytning i genom adoption bör siräcka sig lika långti åldershänseende. Skulle ett utländskt barn som tagits till i adoptionssyfteav en eller annan anledning ej bli adopterat innan det fyllt ochsocialnämndens uppgift alt ulöva tillsynen över fosterhemmet då upphör kommerbarnets slällning all bli myckel otrygg. Enligl NI A;s mening bör det ansvarsocialnämnden har i och med tillsynsskyldigheten utsträckas till att omfattadessa ungdomar . Barnetsrättsliga ställning innan adoptionen slutförts i anförde i sitt yttrande lill SU altblivande adoptivbarn borde ges en starkare familjerättslig ställning änfosterbarn som ju redan har en familjerätlslig bindning här i landet. NIAfinner det ytterst viktigi att de utländska blivande adoptivbarnens juridiskarättigheter förbättras genom lagstiftning som så långt som möjligt även innanadoptionen är slutligt genomförd i ger dem en ställning som ärjuridiskt jämförbar med den de skulle hafl om de fölls inom familjen. SU har i silt betänkande hänvisat till att blivandeadoptivbarn innan adoptionen slutförts står under socialnämndens tillsyn ochatt socialnämnden i den händelse föräldrarna beslutar sig för atl intefullfölja adoptionen på elt tidigt sladium skulle kunna bistå barnet. SU menarsåledes att någon särskild lagstiftning för att stärka de blivandeadoptivbarnens rättsliga ställning ej skulle vara nödvändig. EnligtNIA:s erfarenhet är den tillsynen inte tillräcklig garanti för barnet. Del ärrikligl att socialnämnden generellt kan bistå barnet, men den kan ej åläggaföräldrarna att ansöka om adoption. Möjlighetema för barnel atl fåunderhållsbidrag från endera av föräldrarna om dessa separerar är I. ex.obefintliga. Detta illustreras myckel tydligt i HD:s utslag i ett ärende därtvå makar fått äktenskapsskillnad utan att försl gemensamt ha adopterat delutländska barn de gemensamt tagil till i adoptionssyfte. Kvinnan somensam förordnats till förmyndare för barnet hade yrkat att mannen skulleåläggas att betala underhållsbidrag för detta bam liksom för familjensbiologiska bam. avgav remissyttrande i ärendet och underströk starkt attde presumtiva adoptivföräldrarna genom sitt beslut att ta ett barn från annatland till sig för adoption därmed ikläder sig en klar förpliktelse gentemotbamets hemland och även ett moraliskt ansvar för barnets person och dess försörjningsom måste jämställas med biologiska föräldrars ansvar för sina bam. Även UDavgav yttrande och anförde bl. a.: "Det är självfallel otillfredsställandealt en person som i adoptionssyfte överför elt barn från främmande land tillSverige skall senare kunna avsäga sig det ekonomiska ansvarel för bamet underåberopande av att Prop.1979/80:1 357 adoptioninte har kommit till slånd. Detla är otillfredsställande inte bara medhänsyn lill bamens inlressen ulan också med hänsyn till anseendei bamens hemländer." Genom HD:s beslut friades dock mannen frånunderhållsskyldighel i del aktuella fallet. Även har i skrivelse tillFamiljelagsakkunniga påtalat blivande adoptivbarns rättsosäkerhet ide fall adoption ej kommer till stånd och hemställt om skyndsam utredning avfrågan och förslag om lagstiftning i syfte att stärka blivande utländskaadoptivbarns rättsliga ställning. Skrivelsen har senare överlämnats tillkommittén för utredning om förstärkning av barns rättsliga slällning. Till NIA:s kännedom har också kommil ärenden därena föräldern avlidit innan adoptionen blivit slutgiltigt klar i ,varvid barnet ej blivit berättigat till barnpension. Bamet har i ett sädantfall ej heller arvsrätt efter den avlidne föräldem. anser att det bör lagstiftas om vissarättigheter, såsom underhållsbidrag, arvsrätt och rätt till barnpension somgör att de blivande adoptivbarnen i dessa avseenden blir jämställda med andrabam i . F. n. uppmanar sökande av utländskt adoptivbarn att sedande fått barnet till sig och i avvaktan på att adoptionen blir klar upprättatestamente till förmån för bamet samt skriva in det som förmånslagare ieventuella försäkringar. Omfattningenav adoptionsverksamheten, rapportering m. m. Enligt NIA:s instmktion given av Kungl. Maj:t 1974har bl.a. att följa utvecklingen på adoptionsområdet. Fram till 1976saknades över huvud taget möjlighet att få fram uppgifter om hur många bam somårligen invandrade till i adoptionssyfte. har tidigare, dock utanresultat, försökt få fram en adekvat statistik på adoptionsområdet, dvs. antalbarn fördelat på ålder, kön och utvandringsland, som kommer tillSverige för adoption. Genom att tiUs vidare från RSV får sig tillsänden kopia av alla rekvisitioner av personnummer från pastorsämbetena som rörfosterbarn födda i utlandet har möjlighet till en överblick av omfattningenav de internationella adoptionerna i . Denna överblick är nödvändig omNIA skall kunna fullgöra sina uppgifter enligt instmktionen. Statistikfö-ringenbör ske centralt, men är knappast den instans som bör handha denstatistiska bearbetningen. Enligt ;s mening bör en sådan årlig sammanställninggöras av antingen SCB eller statistikbyrå. Om pastorsämbetena, såsom SU föreslagit, åläggs attavisera socialnämndema, dvs. de socialnämnder som skall utöva tillsynen överbarnen ifråga, bör enligt NIA:s uppfattning även en kopia av denna avisering gåtill ansvarig central statistikinstans från vilken åriigen kan erhålla statistikpå området. SU föreslår att socialnämnden skall anmäla avnämnden lämnade förhandsgodkännanden avseende adoption av barn från annat landtill , . Ett sådant anmälningsförfarande, innehållandeuppgift om de kontaktvägar sökanden har för avsikt att använda, skulle, enligtNIA:s mening, vara av synnerligen stort värde. vill därutöver föreslå attsocialnämnden åläggs att till rapportera om barn födda i utlandet somanlänt till kommunen i adoptionssyfte. Härigenom skulle få möjlighet atttillfredsställande följa utvecklingen på adoptionsområdet i enlighet med sininstmktion. Prop.1979/80:1 358 Förbudatt mottaga fosterbarn m. m. SU föreslår all socialnämnden skall, liksom BvL germöjlighel lill, ha möjlighet att förbjuda person som har sitt hem inom kommunenatl la emol barn för vistelse i hemmet som ej är tillfällig. Ulansärskild motivering har SU i sitt förslag stmkit möjligheten att låla förbudeigälla då person flyttar till annan kommun. anser det angelägel all kommunernasamarbelar i dessa frågor och lämnar varandra uppgifter om vad man funnitanledning atl besluta. När en socialnämnd beslutat om förbud att mottagavisielsebarn lorde det föreligga sådana anmärkningar mol personen ifråga ellermol hemmet som i sig borde motivera en prövning av socialnämnden i den nyabosättningskommunen. anser att en bestämmelse om anmälningsskyldighet tillinflyttningskommunen bör bibehållas. har funnit att det på flera punkter i SU:slagförslag ej klarl framgår vilken socialnämnd som avses i det ena eller andrafallet. Som exempel kan anges de av tidigare omnämnda bestämmelsema ommedgivande och tillsyn i 6 kap. 88 16 och 17 i FB. Av 23 S samma kapitelframgår ej heller vilken socialnämnd som har att anmäla till åtal vid brottmol bestämmelser i de föreslagna paragrafema 16, 18, 19 och 21 i 6 kap. FB. anser att formuleringen i den föreslagna 21816kap. FB bibehåller den oklarhet som vidlåter 54 S BvL. Enligl NIA:s meningfinns ett starkt behov av att definiera vad det innebär att bedriva förmedlingvilkel lidigare dels påpekats i yttrandet över fosterbarnsutredningen delsframförts liU SU i PM av . I har etl enda ärende rörande förmedling avfosterbarn förts lill åtal och i samband därmed har i ettremissvar försökt ge en definition av begreppet bedriven förmedling: "Attförmedling skulle anses föreligga endast när direkt kontakt etableras mellan detilltänkta fosterföräldrarna och barnels vårdnadshavaré synes inte varaavsett. Förmedling torde föreligga också i de fall då kontakt etableras mellande tilltänkta fosterföräldrarna och institution, organisation eller myndighet,som svarar för barnet". har efter samråd med socialstyrelsenslagbyrå gjorl en tolkning av paragrafen i PM angående internalionellaadoptioner och förmedlingsverksamhet men trots det kvarstår tolkningsproblemeni praktiken. Tveksamheten i tolkningen försvårar en samhälleligkonlroll på området. Om myndighelema har svårt att dra en gräns mellan vad somär tilllåten informationsverksamhet och olaglig förmedlingsverksamhet kan maninte heller förvänta sig att enskilda personer skall kunna avgöra var gränsengår. I delta sammanhang vill vi notera atl en offentlig utredning i Norgerörande adoption och adoptionsförmedling behandlat samma problematik och gjortett försök till precisering av vilka led som ingår i förmedlingsprocessenvilket kan vara av intresse i sammanhanget (NOU 1976: 55 kap. 7). tiUstyrker att möjligheten att lämna tillståndtill förmedling tas bort. bör åvila samhällsorgan. har försin del möjlighet att vid behov sluta samarbetsavtal med enskilda ochorganisationer som bedöms lämpliga och därvid bestämma de rutiner iförmedlingsarbetet som bör gälla på detta område. I detta remissyttrande har tidigare under avsnittet"Förbud att mottaga fosterbarn m.m." berörts viss oklarhel i SU:sförslag till formulering av 23 S i 6 kap. FB. Hämtöver vill framhållaföljande synpunkter. Prop.1979/80:1 359 1 förslaget till 23 8 berörs bl. a. den i förslagettill 21 8 omnämnda otillåtna förmedlingsverksamheten. En sådan verksamhet, ivarje fall om den avser förmedling av blivande adoplivbarn, begränsas knappasilill en enda kommuns område. Den som ägnar sig åt sådan verksamhel förmedlar enligtNlA:s väl dokumenterade erfarenhel blivande adoplivbarn lill hem i olikakommuner, ofla med slor geografisk spridning. Det torde därför bli förenal medmycket stora svårigheter för en enskild socialnämnd atl själv få tillräckligkännedom om en förmedlingsverksamhet av detta slag för att ha underlag för iparagrafen omnämnd anmälan till allmänt åtal. Enligt NlA:s uppfaUning skulle olagaförmedlingsverksamhet på ell effektivare sätl kunna motverkas och vid behovbeivras, om NIA:s i delta remissyttrande framförda förslag till utformning avbestämmelserna för förhandsgodkännande genomfördes, innebärande skyldighel förblivande adoptivföräldrar att uppge kontaklvägar och villkor för den planeradeadoptionen samt skyldighet för socialnämnd att underrätta ()både om givna förhandsgodkännanden och om till kommunen anlända blivandeadoptivbarn från annal land, vill därför föreslå etl tillägg till 23 § avinnebörd att även får anmäla till allmänt ålal för brott enligt21 8- På så sätt skulle möjligheterna att beivra olaga förmedlingsverksamhetbli tillfredsställande såväl i fråga om fosterbarnsplacering, som i fråga omadoption inom landet och adoption över gränserna. Enligt NIA:s mening skulleförbudet att bedriva förmedlingsverksamhet bli i stort sett verkningslöst utanen sådan utvidgning av 23 S i 6 kap. FB. Fosterbarnsbegreppetoch begreppet blivande adoptivbarn har tidigare föreslagit attbegreppet fosterbarn skall utmönstras ur författningarna. SU ansluter sig - omän med viss tvekan - till fosterbarnsutredningens förslag men konstaterarsamtidigt att man ej lyckats finna ett annat begrepp som lika klarl ochkortfattat anger vad man avser i dessa sammanhang. SU använder således ibetänkandel begreppen "fosterbarn", "fosterbamsvård","fosterföräldrar" och "fosterhem". Enligt NIA:s meningtalar avsaknaden av en bättre lerminologi för att de nuvarande begreppenbibehålls även i lagtexten. anförde i sitt yttrande överfosterbarnsutredningens betänkande "Barn- och ungdomsvård", medanledning av utredningens förslag att fosterbarnsbegreppet skulle utgå urlagtexten, bl. a. följande; "Fosterbam och fosterhem är internationellagångbara begrepp som underlättar kommunikationerna mellan olika länder i frågorsom rör bams placering hos andra än de biologiska föräldrama. Avskaffas denna både inom och utom landet välinarbetade lerminologi kan detta enligt NIA:s mening övergångsvis vålla vissapraktiska problem. Det gäller då alt finna en adekvat term som täckerbegreppet "barn som placerats i adoptionssyfle" och som kan varaintemationellt gångbar." "Den nuvarande barnavårdslagen innehålleringenting om adoptivbarn eller blivande adoptivbarn. Föreliggande förslagfrikopplar adop-lionsbegreppd från foslerbarnsvården. vill understrykaviklen av att man får en enhetlig lagstiftning och terminologi på adoptionsområdet." Då man ännu inte funnit ultryck som kan ansesbättre än fosterbamsbe-greppet vill förorda att detta även fortsättningsvisanvänds även i lag- Prop.1979/80:1 360 text.Fosterbamsbegreppet kan ej heller anses ha någon sådan språklig belastning somskulle motivera all det utmönstrades. Önskvärt vore dock att finna enterminologi som särskilde blivande adoptivbarn och blivande adoptivhem frånövriga foslerbam/foslerhem. vill avslutningsvis instämma i SU:s bedömningatt de komplicerade frågor som rör en eventuell överprövning av kommunalabeslul liksom överklaganden av positiva förhandsbesked om enskilt hemslämplighet som blivande adoptivhem bör ulredas i särskild ordning. Prop.1979/80:1 361 Utredningen har föreslagit atl nuvarande möjlighetför att meddela tillstånd för enskild eller sammanslutning altbedriva förmedlingsverksamhet beträffande fosterbarn ska ersättas av eltregelrätt förbud mot sådan förmedling. Begreppel bedriven förmedling är i nuvaranderättspraxis synneriigen oklart. Oklarheten gäller dels vilken omfattningförmedlingen ska ha för atl betecknas som bedriven, dels vilka moment i detinlernalioneHa adop-tionsarbetel som ska anses som egentlig förmedling. Möjlighetenför att bevilja förmedlingstillstånd bör enligt AC:s meningersättas av möjligheten för socialslyrelsen/att erbjuda samarbetsavtal medorganisationer och enskilda, som bedöms lämpliga att arbeta på området.Samarbetsavtalet bör reglera de rutiner för den egentligaförmedlingsverksamheten som bör gälla för partema. Systemet med samarbelsavialoch fastlagda mtiner för förmedlingsverksamheten är enligl AC:s mening enbättre form för tillståndsgivning än den som barnavårdslagen anger. ACvill därvid understryka att det måste finnas möjligheter för samhället inomramen för samarbetsavtal, men på vissa villkor och med givna regler delegeraförmedlingsverksamhet. AC har för sin egen del i diskussioner med och medden tillkallade departementsgrupp som har att se över frågorsom rör internationella adoptioner () framfört ett förslag omsådan delegering från till AC bl. a. när del gäller enkla förmedlingsärenden,en förändring som väsentligt skulle minska arbetet i ;s förmedlingsutskott.Mot bakgrund av vad som ovan redovisats tillstyrker AC att 54 8 BvL ersätts medförbud mot bedriven förmedling, men att det åtminstone i förarbetena tiU lagenanges att samarbetsavtal skall kunna tecknas och att de närmare reglerna förförmedlingsverksamheten kan preciseras i ett sådant avtal.