prop · G303114 · 1979-12-31 00:00:00 — Del är självfallel bäde billigare och naturligare atl samtidigtinformera om gällande rätt och hur tvist kan lösas. Ulredningen har föreslagil att reklamationsverksamhei i frågaom fast egendom skall bedrivas inom ramen för Allmänna reklamationsnämndensverksamhet. Au behovet av ett reklamationsorgan för ärenden rörandefast egendom är slort framgår bl. a. av ulredningens redovisning frän denförsöksverksamhet med fastighetsreklamationsnämnd som bedrev iUppsala och liin 1975/76 samt av del slora antal förfrågningar ifaslighetsärenden som enligt utredningens redogörelse fortlöpande riklas tillAllmänna reklamalionsnämnden och Konsumeniverkel. Köpel av den egna villan ärime sällan den slörsia ekonomiska salsning som en enskild person gör under sinlivstid,och för konsumenterna är del ofta mycket siora värden som Slår på spelvid rastighetstvisier. KF finner det principielll rikligt alt samhällel vidsidan av domslolsalternativei sökererbjuda konsumenterna elt läiiillgiingligl,snabbi och enkelt förfarande alt lösa tvister som rör fast egendom lika väl somandra ivisier. Med lanke på alt rastighetsivisterna ofta är komplicerade ochfordrar omfallande utredning är del emellertid enligt 1979/80:114 123 KF;s mening tveksamt om handliiggning i den ordning somsker vid en reklamationsnämnd i praktiken är det mest ändamålsenliga sättet altkomma till rätta med fastighelsreklamationer. KF villåler framhålla betydelsen av förebyggande konsumenlskyddande ålgärder. Eftersomfelakligheier i samband med fastighetsköp ofta medför betydande kosinader ochprakliska svårigheler är det av särskild vikt på fastighetsmarknaden altreklamationsanledningar på ell lidigl stadium undanröjes. Såsom ulredningenpåpekal pågår en ganska omfattande arbele med all förstiirka konsumeniskyddelpå detta område. Tyvärr torde inte behovet av ett snabbt och enkelttvistlösande förfarande på fastighelsområdel bortfalla därigenom. KF anseremellerlid au cn ändamålsenlig lösning på denna fråga knappast kan ske förränen samlad analys gjorts av vidtagna, beslutade samt tiinkbara åtgärder för attförstärka konsun-ientskyddet på fastighelsområdel. Kostnad.saspekiernaförstärker KF:s tveksamhet till del förslag till tvist-lösning påfastighelsområdel som utredningen lagt fram. Prövningen av fastighetslvistervid skulle enligt utredningens beräkningar blinämndens mesl omfattande verksamhel med cirka 2 000 ärenden om årel,ochfastighelsavdelningen skulle ensam dra kosinader uppgående till ungefär likamyckel som de sammanlagda kosinaderna för all övrig verksamhel vid nämnden (3milj. På grundval av erfarenhetema från försöksverksamheten 1975/76 har ulredningenräknal med att besiktning kommeralt behövas i vartannat fastigheisärende,ochungefär hälften av de beräknade kosinaderna för fasiighetsavdelningensverksamhet skulle anslås till besiktningar. KF villifrågasätta om inle fördelningen av de förhållandevis ringa resurser, somsamhällel anslår för konsumeniverksamei, genom utredningens förslag får en ickeönskvärd förskjutning lill förmån för ell enda konsumtionsområde. Dekonsumenler som skulle gynnas av den föreslagna reformen -småhusägarna - framstårvid en jämförelse med andra konsumentgrupper generellt .sen knappast somsärskilt svaga, och det är även ur den synpunkten diskutabelt med en så slorsatsning på just fastighelsområdel (finansieringen av enfastigheisnämndsverksamhet berörs i avsnitt 8). 4.1.30 Svenska Jörciagares riksjörbund: Förbundel finner det rikligl att frågan om uividgning avnämndens kompetens lill att gälla fastighetsärenden tagits upp till noggrannprövning. En sådan prövning har varit moliverad av att konsumenten vid faslighets-affärerkan vara i underläge gentemoi säljaren, an varje enskild affär avser storavärden och atl det årliga anlalel uppgörelserom fastighelsförvärv eller andrafastighetsfrågor iir stort. Däremot anser vi att del trots detta inte finnslillräckliga skäl för alt gö.-a den föreslagna utvidgningen. Vad ledamotenEkström i sin reservalion på sid. 220-222 anfört finner vi övertygande. 1979/80:114 124 anför an elt mycket slort anlal tvisier ej kan prövas ulanbesiktning, an den lokala domstolen likaväl kan bedöma en besiktning (ellerbiitire därför all den .själv kan företa syn på stället), an den föreslagnareformen skulle nödvändiggöra en väsenllig ulbyggnad av , all köparen i förlitande på etl måhända försenat uttalande frånnämnden kan ha mist sin rätt enligt Jordabtilken atl häva ett köp och ansmåmålslagen skulle bli lillämplig vid efterföljande behandling vid domstol,vilket med hänsyn till tvistens beskaffenhel, fastighetens värde och andraomstiindighelcr är helt orimligt. Som understryker ger ocksåavlalsvillkorslagen och den gjorda ändringen av 36 S i avtalslagenmöjlighet till ändringar i villkoren i vanligen förekommande konirakistyperrespektive jämkning eller underkännande av för konsumenien tyngande villkor idet enskilda fallet. Till vad anfört vill vi tilliigga; Konsumentensställning i en tvist med faslighetssäljare behöver ingalunda vara svag. Han larallmän rätishjiilp som regelmässigt läcker det allra mesta av hans egna kosinaderför rådgivning av advokat, förhandling med motparten och rättegång. Åvenkostnaderna för teknisk expertis i delta sammanhang liicks regelmiissigi.Husköparna har också undaniagslösl en hemförsäkring som innefattar rättsskydd,och delta rällsskydd, bortsett från en ringa självrisk, läcker konsumentensersättning för motpartens rällegängskoslnader, om han förlorar tvisten ochådöms att lämna ersättning. - Slutligen vill vi erinra om all en husköpareeller en konsument som på annal sålt än genom en tvist iir berörd av ettfastighets-iirende har möjlighel atl genom kontakt med advokat eller bankensnolariaiavdelning la en fullgod hjälp och delta lill cn koslnad som är ringa,eller i alll fall väl motiverad med hänsyn lill de värden som merendels är akluellai fasligheissammanhang. Till förmån förden lokala expertisen talar vidare attden tillsammans med byggnadslekniskt sakkunniga ofta haren god kunskap omfastighetsbeståndet, om dettas kvalitet, om de företag som i störreutsträckning uppträder som säljare eller mäklare och att de kan ordna medbesiktning. Sammanfattningsvis finns det inte myckel som lalar för aukonsumenternas behov skulle tillfredsställas genom en cenlral handläggning iStockholm. Vi tror att ullalande från konsumentnämnden lätt blir dåligtunderbyggda, kommer fram senl, och blir administrativt omständliga ochkostsamma. Förbundet inskränker sitt yltrande till frågor som avserförsäljning av fast egendom och av föriillverkat materia! \ likhet med ulredningen anser förbundet au målei måstevara att förhindra uppkomsten av tvister. Därför har , bl. a. i remissvaretpå betänkande, förordal en utökad kontroll,såväl bygg- 1979/80:114 125 plaiskontroll som tillverkningskontroll i husfabrikerna, och besiktning. Förbundel vill ånyo framföra detta förslag. Trols en utökad kontroll och besiktning lorde dock tvisteruppkomma. Dessa blirofta svåra all lösa parlerna emellan,eftersom positionerna,när tvist uppstått, inle sällan blivit alllför låsta. kan etldomsiolsförfarande, som måsie tillämpas för atl lösa en tvist, synas välomfallande och tidsödande. Enligt förbundets mening finns därför behov av ettenklare förfarande för ivistlösning än domstolsförfarandel. Därvid torde, underförutsättning alt nedansiående synpunkier beaklas. () vara eu liimpligi forum, Sedan tvist uppkommil iir det angeläget alt denna löses påell snabbt och ändamålsenligl säll. Innan en tvist underställs ARN:s prövningärdet dock enligt STR:s mening väsenlligl all möjlighet finns attförlikningsvis ena parterna. Detta kan lämpligen ske genom att tjänstemän aktivi söker förlika parterna. Genom en sådanförlikningsverksamhet torde ell avsevärt anial ärenden kunna slutföras pä enförberedande stadium, vilkel medför en begränsning av antalet ärenden -ochdårmed kostnaderna -som skall prövas av . Den föreslagnaförlikningsverksamheten ställer dock ytterst stora krav pä handläggarna, såvälbeiräffande juridisk och teknisk sakkunskap som avseende förhandlingsvana ochobjektivitet. Tvisier som inte kunnal förlikas under handläggningsskedeiskall enligt förbundets mening behandlas av nämnden i dess helhel. Därvid tordedel ofta vara erforderiigl alt före nämndens avgörande verkställa besiktning.Denna besiktning kommer icke sällan att få avgörande betydelse för nämndensställningstagande. För den skull är del av synnerlig vikt att besiktningarnaulförs av högt kvalificerade personer, som noga följer de regler, som måsteulformas för besiktningsmännen. Vidare måste besiktningsmännens objektivitetkunna slällas ulom allt tvivel. 4.1.32 Svenska byggnadsenireprenörförcniiigen: Man kan av hänsyn lill rättssäkerheten hysa vissabelänkligheter mol förslagel au låta reklamalioner avseende fast egendomhandläggas av en reklamationsnämnd. Få tvistefrågor lär fordra så mycketulredning och bevisning som tvister rörande fel på fasi egendom. Få områdenlorde ' dessulom kunna uppvisa en sä splittrad ansvarsbild bland näringsidkareoch samhällsinstanser av olika slag som fastighelsområdel. Dessa förhållandenföranlederaii ivisier rörande fast egendom passar mindre väl för bedömning iden summariska form, som är avsedd att tillämpas i den föreslagnareklamationsnämnden. 1979/80:114 126 Å andra sidan saknas lämplig samhällsinstans förbedömning av reklamalioner avseende fast egendom. För bedömningen fordrasvanligtvis kvalificerad leknisk sakkunskap. En tvisllösande insians som kanåsladkomma snabba avgöranden är önskvärd. Ingetdera kan de allmännadomstolarna erbjuda. Med anledning härav söker byggföretagen också viirna ommöjlighelen all hänskjuta tvistefrågor rörande byggnader till avgörande enligtlagen om skiljemän (1929:145). Föreningen var representerad i den nämnd som påkonsumentverkets iniliativ arbelade med en försöksverksamhet under åren 1975och 1976. Sammantaget är föreningens erfarenheler från den verksamhelen i stortsett goda. rekommendalioner upplöste eu fiertal besvärliga ochsvårbedömbara tvister. Om den föreslagna reklamalionsnämnden kan fä likagynnsam inverkan på ivisiande parler, vilkel det finns all anledning att hoipasoch tro, lillslyrker vi, all den föreslagna reklamalionsnämndensverksamhelsområde får omfatta ärenden hänförliga till fast egendom. On-ideidäremoi skulle visa sig, atl nämndens rekommendalioner innebär oacceptablakonsekvenser, bör den enligt vår mening läggas ner. 1 dagsläget finnsemellertid ingen anledning befara en sådan utveckling. Sambandet mellan reklamationsnämnden och den s. k.småmålslagen Enligt 2 § 1 p. lagen om rättegången i tvistemål om mindrevärden (1974:8), den s.k. småmålslagen, kan småmålslagen alltid vara tillämpligoavsett värdel av vad som yrkas, om "tvisten huvudsakligen rör frågavaröver utlåtande avgivits av reklamationsorgan som regeringen bestämmer".Reklamaiionsutredningen föreslär endast en redaktionell förändring av dennaregel. Enligt den återgivna lagtexten kan alla tvistefrågorvaröver allmänna reklamationsniimnden yttrat sig upplagas till prövning enligtsmåmålslagen. 1 fråga om byggtvister finner vi della högst otillfredsställandeoch oacceptabelt. Enligt vår mening finns särskilt ivå fall då - trotsyttrande från - tvisten inle under någraförhållanden bör handläggas enligt småmålslagen. Dessa fall är: a) Då tvisten rörvärde, som inte översiiger ett halvt basbelopp, men diir tvistens uigång är avsynnerlig belydelse för bedömningen av andra föreliggande rättsförhållanden. b) Då vårdel avvad som yrkas översiiger elt halvt basbelopp. Enligt förarbelena lill smälagslagen (prop. 1973:87sid,237 och JuU 1973:36 sid, 15) ulgör skiljeklausul rältegångshinder i fallet b)ovan. Om emellerlid skiljeklausul saknas, kommer del förenklade förfarandetenligt småmålslagen att gälla, även om tvistens värde är mycket högt.Domstolen saknar niimligen i sådant fall lagstöd för att hånskjuta tvisten tillordinär handläggning enligt . 1979/80:114 127 Att skiljeklausul kan uigöra rältegångshinder i fallet b),där småmålslagen eljest kunde vara tillämplig, får anses vara fastslaget genomovan berörda motivuttalanden. Emellertid kunde måhända övervägas att ändra 4 Ssmåmålslagen rörande evenluell lagkonfliki mellan småmålslagen ochrällegångsbalken så, att bestämmelserna därom även enligt ordalydelse blirtillämpliga enbart på sjiilva förfarandel enligt småmålslagen. 1 fallela)-tvistens värde uppgår ej lill ett halvt basbelopp men ulgången av tvisten ärav synnerlig betydelse för bedömningen av andra föreliggande rättsförhållanden- kommer ett yltrande från enligt den föreslagnalydelsen av 2 S småmålslagen alllid an kunna ""legitimera""rättegång enligt småmålslagen. Detla kommer atl gälla såväl när parternas avtalinnehåller skiljeklausul som när sådan klausul saknas. Säsomredan framhållils lämpar sig byggtvister rörande brisier och fel i och för sigmindre väl för summariska förfaranden över huvud tagel. Eftersom leknisksakkunskap far antas finnas represenierad i den föreslagna reklamationsnämndenoch efiersom nämndens yttranden inte är verkställbara, kan emellertidbyggnadsindustrin acceptera förekomsten av reklamationsnämnd. Däremot anser videl vara direkt olämpligt att möjliggöra handläggning av byggtvister enligtsmåmålslagen. Under åberopande av det anförda hemställer vi i vart fall,au sädana förändringar görs i småmålslagen, atl den enbart blir tillämplig itvisier, där det yrkade beloppel ej översiiger ett halvt basbelopp. Ulanförsmåmålslagens tillämpningsområde måste enligt vår mening dessulom läggastvisier, där ulgången kan antas ha synnerlig betydelse vid bedömning av andraföreliggande rättsförhållanden. Vad nu sagts gäller sålunda oavsett omreklamalionsnämnden yttral sig i ärendel eller ej. Alt dessa synpunkter blirlillgodosedda utgör förutsäuning för vår posiliva inställning till förslaget,att den tilltänkta reklamationsnämndens verksamhet skall omfatta ärendenhiinförliga till fast egendom. Förutom översyn och omarbetning av 1 och 2 SS småmålslagenanser vi del vara lämpligl au överväga förändring av 3a S skiljemannalagen samlslutligen en förtydligande av 4 S småmålslagen. Alldeles klart år au ärenden rörandefastighelsreklamationer normall fordrar en besiktning såsom underlag förnämndens ställningstagande. Besikiningsförfarandei är både tidsödande ochkosinadskrävande. Det är tveksamt om det finns tillräckligt mängakvalificerade besiktningsmän. Enligt vär mening mäsie övervägas alt initiera enutbildning av sådana tekniker, som är beredda alt ålaga sig besiktningsuppdrag.En tvädagarskurs i ämnet synes påkallad. Vi är beredda ull medverka medsakkunniga i en sådan utbildning. 1979/80:114 128 Del är tänkbart att den föreslagna reklamalionsnämndenskall ta upp frägor enbari efter begäran från konsumeni i händelse av anspråkmot näringsidkare. Vi vill ifrågasätta, om inte också näringsidkare bör hamöjlighet all i konsumenltvist anhängiggöra ärende i reklamalionsnämnden. Slutligen kan övervågas huruvida reklamationsnämnden börbefalla sig med ärenden rörande bostadsrätislägenheter och andelslägenheler. Del är en glädjande lendens atl konsumentskyddet påfastighetsmarknadens område rönt allt slörre intresse frånstatsmakternas sida. Särskilt glädjande är fattadebeslul atl siödja Villaägareförbundeis och Svenska Entreprenörsföreningensprojekt ". Förbundel anser all den av parterna i delhänseendel utarbetade tioåriga garantin är del kanske största framsteget somhillills gjorts på konsumentskyddets område när det gäller småhusmarknaden. 1 sin egenskap av intresseorganisation för Sverigessmåhusägare välkomnar alla initiativ som är ägnadeall yUeriigare försiårka konsumentskyddet för småhusägarna. Vad gäller lösegendom har allmänna reklamalionsnämndens verksamhel säkerligen inneburit envärdefull förbättring av konsumenternas ställning. Mot den bakgrunden kan detligga nära lill hands au överväga ett liknande förfarande beiräffande fastegendom. Väsentliga invändningar kan dock anföras mot en sådan ulbyggnad. Utredningen redovisar å s. 150-152 i betänkandetkonsumentverkets erfarenheler av den hittillsvarande försöksverksamhetenavseende fastighelsreklamationer. På s. 153 överst redovisas ocksåuppfattningar som inhämtats från represenlanler för de organisaiioner somingått i försöksnämnd. Det uppgesalt de som deltagit iförsöksverksamheten bedömi erfarenheterna därav som i huvudsak goda. Denna redovisning är för del interiktig eller i varje fall ofullständig. Förbundel deltog i nämnden under heladess verksamhel med en represenianl (jämle suppleant) som konsumentföreirädare.Både vid den hearing, som omnämns i betänkandet, och särskilt vid ettsammanträffande med Ulredningens sekrelerare (jfr s. 29 ibetänkandet) framförde vi mycket delaljerade och i huvudsak kritiska synpunkterpä försöksverksamheten såsom form att slita tvister mellan enskilda ochbyggföretag. Vi anser del förvånande att denna vår uppfauning, som torde havarit väl känd av kommittén, ej redovisats i betänkandet ulanremissmyndighelerna tvärtom getts intrycket alt också vi bedömt erfarenhelernaav försöksverksamheten som i huvudsak goda. - En del av den information som vilämnade lill kommittén finns däremoi redovisad i reservationen av ledamolenEksiröm, till vilken vi hänvisar. 1979/80:114 129 Idet följande kommer vi någol alt beröra erfarenhelerna av försöksverksamheten,sådana som vi uppfattat dem. För atl ge ett perspektiv på denna fråga liksom påförslagen om en permaneni och riksomfattande verksamhel, har vi infogat dennaredovisning i en någol mera fullsländig beskrivning av hur vi anser attkonsumentskyddet för köpare av nya småhus bör lillgodoses. Vi anser alt verksamhelenför atl uppnå elt bättre konsumentskydd för köpare av nya småhus i första handbör inriklas på all förebygga och undvika fel och brisier i husen.Hittillsvarande kontroll i byggnadsnämndernas regi har i huvudsak endast haftlill syfte alt klariägga, om vissa begränsade, i byggnadsstadgan angivnalekniska krav uppfyllts. I konsumeniskyddspake-tet Småhus 76 ingär däremoi ennoggrann konsumeniinrikiad kontroll och besiktning, som Villaägareförbundetsvarar för i egenskap av småhusägarnas intresseorganisation, och som päförbundets uppdrag utförs av för dessa uppgifter lämpade friståendekontrollanter och besiktningsmän. Om, trots detla, fel och brister uppkommer,bör småhusköparen ha möjlighet att fa rättelse. För della krävs dels alt det inägon form fallas för parlerna juridiskt bindande beslul om ansvaret förförekommande fel och brister, dels att byggföretag,som pålagts ansvarei, ocksäkan lämna betryggande garantier för atl skyldigheterna gentemot småhusköparenkan fullgöras. Detta är i Småhus 76 ordnat sä, att del tillskapats enproduktionsgaranti för att huset byggs färdigt enligt kontraktet och attkonslalerade fel och brister rättas till, åven om exempelvis byggföretagetgenom konkurs ej har möjlighel alt själv göra detta. Vidare ingår enansvarsulfästelse avseende väsentliga fel och brister under en tioårsperiodefter slutbesiktningen. I produkiionsgarantin och ansvarsutfästelsen medverkarBostadsgaranti AB och ett konsortium bestående av försäkringsbolagenTrygg-Hansa och . Uppkommer ivisierom tillämpningen av konsumentskyddetskall dessa behandlas av en särskild skadenämnd. Tvisier skall också i sislahand avgöras av skiljemän. Föran kostnaderna skall bli godtagbara förhusköparen även om han förlorar tvisten har tillskapats särskilda kostnadsregler,som leder lill alt småhusägarens kosinader ej blir högre än viddomstolsprocess och användning av den i villahemförsäkringen ingåenderältsskyddsförsåkringen. Genombeslul av riksdag har öppnats möjlighel att vid statlig belåning avsmåhus lå kostnaderna för Småhus 76 inräknade i låneunderlagel. Beslutom tillämpning av Småhus 76 har fattals för ca 3 000 hus, och är enkraftig ökning av antalet att vänta. Medutgångspunkt från denna beskrivning kan följande jämförelse göras mellan Småhus76 och den föreslagna fastighetsreklamationsnämndens verksamhet (här betecknadFRN). FRNleder i motsats till Småhus 76 ej lill atl fel och brister förebyggs genom envederhäftig kontroll . FRNleder endasl till rekommendationer, som ej är bindande för parterna. 9 1979/80. 1979/80:114 1.30 Enbehandling inför FRN utesluter därför inte, att frågan måste behandlas avdomstol. 1 försöksverksamheten underlät byggföretagen i av fallen allrätta sig efter nämndens rekommendalioner. Även om byggföretagen i och för sigskulle vilja följa kan på grund av konkurs e. d.förekomma fall då de saknar ekonomiska möjligheter au göra delta. Någragarantier för au FRN:s utslag leder till rätlelse finns därför inle. -I Småhus76-lösningen ingår däremot både juridiskt bindande åtaganden och ekonomiskagarantier för att beslutade åtgårder blir vidtagna. Anordningenmed prövning genom reklamationsnämnd är förhållandevis dyr. Det är vår uppfattningatl ulredningen kraftigl underskattat kostnaderna både vad gällerförsöksverksamheten och den föreslagna verksamheten. Sålunda hararvodeskostnaden förden föreslagna verksamheten angivits till . ellermed andra ord, vid nio ledamöter i nämnden, till ca 45 OOOkr. per nämndledamoi.För au kunna klara beräknade 120-150 sammanträden torde krävas endubblering av niimnden, eftersom åtskillig lid enligt erfarenhet frånförsöksverksamheien åtgår för inläsning av ärendena och annat förarbete, lorde vid en permanentning av verksamheten böra svara för eneller eventuellt två ledamöier i varje nämnd. Kostnaden enbart för förbundetsmedverkan i den föreslagna verksamheten kan med utgångspunkt härifrån beräknasiill . (alt. .) Givetvis kan ej de medverkandeintresseorganisationerna själva svara för kostnader av denna slorleksordning.Det symboliska arvode uppgående lill . per sammanträdesdag som utgick vidförsöksverksamheten är självfallel helt otillräckligt vid en verksamhel i fullskala. Erfarenheternaav försöksverksamheten visade,au del i en nämnd av detta slag kan vara svårtatl uppnå full balans mellan byggföretags- och konsumentföreträdarna, då detgäller möjligheterna atl bevaka resp. parts iniressen. Företrädarna förproducenisidan besatt sålunda i stort sell ett större tekniskt och juridisktkunnande om dessa frågor uch bälire kännedom om de aktuella byggprojekten, änkunsumenirepresentanierna. För en riklig och rättvis prövning av nämnden krävsdärför alt företrädarna för konsumentsidan har i stort sett lika omfattandeteoretiska kunskaper och praktisk erfarenhet, och att de också kan förvärvalika detaljerade kunskaper om byggprojekten som producentsidans representanter.Dessa kompetenskrav medför givelvis långtgående kostnadskonsekvenser. Trotsvad vi här ovan anfört anser vi au försöksverksamheten avseendefastighelsreklamationer varil av stort värde. Genom den skedde en kartläggningav skadefrekvens och skadeiyper och av andra liknande frågor. Både myndigheter,organisationer, småhusköpare och allmänhel har genom försöksverksamheten fötten väsentligt mera vidgad kunskap om problemen . Dessa erfarenhelerbör kunna tjäna som vägledning för en förbättrad lagstiftning på områdel föratl skydda konsumenternas intressen. Producenlpåverkan för alt fa fram båttrebyggprodukter samt krav på informalion till konsumenterna före köp ärytteriigare åtgärder som kan 1979/80:114 131 vidtagas pä basis av del vunna erfarenhetsmaierialei. Däremoi anser vi inte att reklamation efter köp är denlämpligasle formen för atl skydda småhuskonsumeniernas iniressen. Om statligtstöd till della skydd bör förekomma, vilkel vi anser vara myckel angeläget,anser vi att i första hand lösningen med Småhus 76 bör stödjas ekonomiskt.Della kommeravalllatt döma att ske, genom att det blir möjligt med slalliga lånlill merkostnaden för Småhus 76. Ett ytterligare stöd är givelvis välkommet. För de fall dä Småhus 76 ej gäller - och detta kommer övergångsvisatl bli fallet ganska stort anlal småhus -bör möjligheterna att lösauppkomna tvister på ell ur juridiska och koslnadsmässiga synpunkter godtagbartsätt förbättras. En möjlighet som vi i första hand vill förorda äran hänföradessa ärenden till fastighetsdomstol.