prop · G30390 · 1979-12-31 00:00:00 — ändrade kostnadsfördelning skulle inle slå iöverensslämmelse med målet för den beslutade reformeringen av detkommunala skatleutjämningssystemet. De slutsatser som vi här har dragit överensstämmer heltmed vad föredraganden i prop. 1978/79: 95 om den kommunala ekonomin har anförtom atl en bidragsgivning via skalleuljämningssyslemel klart är atl föredraframför allmänna driftbidrag till vissa seklorer av den kommunala verksamheten.Riksdagen delade denna uppfattning. Om man önskar avlösa nuvarande investeringsbidrag tillskolbyggandet med någon annan form av statlig bidragsgivning, bör transfereringvia skalleuljämningssyslemel i försia hand komma i fråga. Delta framgår även avriksdagens beslul med anledning av den ovannämnda propositionen om denkommunala ekonomin. Där anges att en successiv förskjutning av tyngdpunkten istatsbidragsgivningen bör ske. Skatteutjämningsbidraget bör därvid svara för enökad andel på de speciella statsbidragens bekoslnad. Som vi redan angivit i kapitel I ligger dock frågan omkostnadsfördelningen mellan siat och kommun och därmed även omfattningen av destatliga transfereringarna lill kommunerna uianför vårl utredningsuppdrag. 8.2 Kommunernas behov av nnansieringshjälp En sund grundprincip i all ekonomisk verksamhet är all densom har ansvaret för utgifterna också skall ha ansvaret för hur dessa utgifterskall finansieras. Om kommunernas ansvar för skolbyggnadsverksamheten ökas, bl.a. i syfle atl möjliggöra en effektivare användning av de kommunalaresurserna, så bör ulgångspunklen också vara att kommunerna själva skall svaraför finansieringen av denna verksamhel, såvida inte myckel starka skäl lalaremol delta. Syftel med en sådan ordning är att kommunernas val mellan olikafinansieringsalternativ, mellan olika sätt att tillgodose behovet avskollokaler samt mellan behovet av skollokaler och behovet av andra kommunalainvesteringar skall ske på en så god grund som möjligt. Denna grundsyn utesluter inte att någon form avfinansieringsstöd till skolbyggnadsverksamhelen ges, om särskilda skäl fördetla finns. Vi har därför studerat om något behov av finansieringsstödföreligger, saml vilka faklorer som talar för resp. emol ell sådanl slöd. När det gäller behovet av finansieringsstöd kan förstkonstateras all investeringsbidragets betydelse för den totala kommunsektornsekonomi är relativt liten. uppgick investeringsbidraget lill ca300 milj. kr., vilkel motsvarade av kommunernas och landstingskommunernastotala utgifter för skolbyggnadsverksamheten. Dessa svarade i sin lur för ca12% av kommunernas och landstingskommunernas totala investeringsutgifter. Selti relation till kommunsektorns lolala investeringsvolym uppgick såledesbidragel lill . Del svarade vidare mol 0,av Prop.1979/80:90 116 kommunsektorns lolala utgifter och mot ettkommunalskatteuttag på ca . För kommunsektorn som helhel framstår det enligl vårbedömning som möjligt alt genom omprioritering, besparing eller skaltehöjningklara ett slopande av investeringsbidraget ulan orimliga konsekvenser. Tilldelta kommer att kommunsektorn får ökade resurser genom de kraftigt förslärklaskalleuljämningsbidrag som beslulade om våren 1979.Investeringsbidraget är inte heller större än att det i ett normallkredit-marknadsläge borde vara möjligt för kommunsektorn alt i viss utsträckningersätta ett slopat investeringsbidrag med upplåning på den allmännakreditmarknaden. Belastningen på kredilmarknaden av atl bidraget ersätts medlånefinansiering kan ses mot bakgrund av alt den lotala kommunalabrutloupplåningen uppgick lill ca 4 700 milj. kr. och under år1979 kan beräknas uppgå lill ca 4000 milj. kr. Investeringsbidraget svaradealltså mot av kommunernas tolala bruttoupplåning. Del vardessulom mindre än variationen i brutloupplåningen mellan åren 1978 och 1979.Selt i relation lill den lolala omslutningen på kredilmarknaden motsvaradebidragel ca 0,. Även om del alltså för kommunsektorn som helhet enligt våruppfattning inle föreligger något behov av finansieringshjälp, är detnaluriiglvis tänkbart alt behovel av sådan hjälp kan vara större för enskildakommuner. För landstingskommunerna utgör investeringsbidraget en så lilen delav den tolala verksamheten alt något behov av finansieringshjälp inle kan ansesföreligga. För atl studera behovet av finansieringshjälp bland kommunerna harvi utfört den sludie som har redovisats i kapitel 7. Studien omfallar, som tidigare nämnts, fembefolkningsmässigt expanderande kommuner som har genomförl eller håller på altgenomföra skolbyggnadsprojekl som i flerlalel fall är relalivi omfaltande.Enligt studien skulle ell slopande av investeringsbidraget för de studeradekommunerna medföra etl inkomstbortfall som i genomsnitt under en femårsperiodmotsvarar en utdebitering på mellan och per skr. För ell enskillår motsvarar investeringsbidraget som mesl per skr. Ingen hänsyn har istudien tagils lill den ökning av inkomster som kommunerna kan tänkas erhållagenom den beslulade förbättringen av det kommunala skatteutjämningsbidraget. Den slutsats som kan dras av studien är atl om kommunernainte erhåller något ökat kommunalt skatteutjämningsbidrag, om de inle minskarsina utgifter, om de inle har någon överlikviditet och om de inle kan öka sinlånefinansiering, så måsle etl bortfall av investeringsbidraget kompenseras meden skattehöjning av storleksordningen lill per skr. Även omlånefinansieringen ökas, kan ett bortfall av investeringsbidraget leda tillkrav på en viss ökning av skatteuttaget. aktualiserar frågan omstatsmakterna bör bidra med någon form av finansieringshjälp till kommunerna. Denna fråga kan inle besvaras utan en närmare diskussionom vad finansieringsproblemet beror på. Två typer av finansieringsproblem kanurskiljas. Det ena är i grunden ett kostnadsproblem och sammanhänger med denändrade kostnadsfördelning mellan stat och kommun som etl slopande avinvesteringsbidraget innebär. Det andra problemet är ett likviditelsproblemoch uppkommer om kommunerna inle kan ersätta bortfallet av investeringsbidragmed upplåning på den allmänna kredilmarknaden i den omfattning som de önskar. Vad gäller den förstnämnda lypen av finansieringsproblemhar vi redan i kapitel I sagl att kostnadsfördelningen mellan stat och kommunär en fråga som ligger utanför ulredningsuppdragel och som i sin helhel börlösas inom ramen för de årliga överläggningarna mellan regeringen och kommunförbundenom den kommunala ekonomin. För kommunerna i vår studie innebär ell bortfall avinvesteringsbidraget till de specialstuderade skolbyggnadsprojeklen alt demåsle räkna med minst den skallehöjning som anges i allernaliv 4 (se labell7.13), där hela bortfallet av investeringsbidraget lånefinansieras tillmarknadsmässiga villkor, såvida kommunerna inte har resurser i form av likvidamedel eller genom andra åtgärder såsom effektivisering och omprioriteringar kananpassa utgifterna efler de förändrade ekonomiska förutsättningarna. För defiesta av de undersökta kommunerna ökar dock de likvida medlen genom denbeslutade reformeringen av skalleuljämningssyslemel. Den andra lypen av finansieringsproblem uppkommer, somtidigare nämnts, om kommunerna inle kan ersätta bortfallet avinvesteringsbidrag med upplåning på den allmänna kredilmarknaden. Det gäller dåfinansieringsproblem som ligger vid sidan av frågan om kostnadsfördelningenmellan stat och kommun. Finansieringsproblemen har i stället sin grund i,antingen atl kredilmarknadens funktionssätt är brislfälligl, eller i atl statsmaklernamed hänsyn till kravet på samhällsekonomisk balans för en kreditpolitik som harlill syfte atl genom kreditbegränsning hålla tillbaka kommunernas och andrasektorers efterfrågan på varor och ijänsler. Kommuner som inte erhåller ökadeskatteutjämningsbidrag och inle har reserver i form av likvida medel kan då,på grund av att möjlighelerna lill lånefinansiering än begränsade, tvingastillgripa skallehöjningar som är slörre än vad som för kommunerna i studienanges i alternativ 4. Ett alternativ lill skaltehöjning är självfallet att genomprioritering och effektivisering försöka begränsa de tolala utgifterna. Inteminst i etl någol längre perspektiv torde delta vara en framkomlig väg. Vi villi detla sammanhang peka på, alt ett slopande av investeringsbidraget kan kommaatt medföra atl de hinder för en effektivisering, som den statliga slyrningenav skolbyggnadsverksamhelen i vissa fall kan ha inneburil, lill övervägandedel bortfaller. 1 del längre perspektivet är det vidare genom en god planeringmöjligt att minska den finansiella påfrestning som elt slörreskolbyggnadsprojekl kan innebära för en kommun. Delta kan ske genom Prop.1979/80:90 118 att medel i slörre ulsträckning än f. n. i förvägreserveras för ändamålet eller genom atl kommunens lolalainvesteringsverksamhet avvägs så all andra kommunala invesleringar minskasunder den tid skolbyggnadsprojektel genomförs. Vid en jämn total kommunalinvesteringsnivå minskar nämligen den finansiella påfrestningen genom attbehovel av lånefinansiering inle utsätts för kraftiga variationer mellan åren. Sammanfattningsvis vill vi framhålla följande. Ellslopande av investeringsbidraget får i normalfallet en begränsad effekt förflertalet kommuner. Särskill gäller della om kommunerna lill viss dellånefinansierar slalsbidragsbortfallet. 1 normala kreditmarknadslägen bördetta utan större svårigheter kunna ske på den allmänna kredilmarknaden. I ettlängre perspektiv bör det också vara möjligt atl genom priorilering,effektivisering och god planering minska den finansiella påfrestning som eltslopande av investeringsbidraget i vissa fall skulle kunna medföra på kortsikt. De ökade skatteutjämningsbidragen som beslulades medverkarockså lill all förbättra den fiansiella situationen i fiertalet kommuner ochdärmed göra dessa bällre rustade i likvidilelshänseende. Mot bakgrund av vad som anförts anser vi alt eltslopande av investeringsbidraget får relativt begränsade konsekvenser förkommunernas totala ekonomi. Dessulom har vi i avsnill 5.3 noterat atlföredraganden i propositionen om den kommunala ekonomin ullalade beviljande av exlra skatteutjämningsbidrag bör hänsyn las till atl enskildakommuner kan länkas bli särskill missgynnade genom att specialdestineradeslalsbidrag avvecklas. Vi förutsätter atl denna princip kommer all tillämpasäven vid etl slopande av investeringsbidraget lill skolbyggnader. Behovet avall ersätta investeringsbidraget med någon annan form av statligtfinansieringsstöd lill skolbyggnadsverksamhelen, på grund av att konsekvensernaför den kommunala ekonomin annars skulle bli alllför negativa, framstår ikonsekvens därmed som litel. De problem som i vissa fall skulle kunna uppkomma på grundav atl en kommun inle kan erhålla lånefinansiering på den allmänna kredilmarknadenskulle i princip kunna lösas genom nägon form av finansieringsslöd, somsäkerställer att kommunerna, oavsell siluationen på den allmännakreditmarknaden, alllid kan lånefinansiera sina skolbyggnadsprojekt. Även omkonsekvenserna för den kommunala ekonomin av etl slopat investeringsbidrag ärrelativt små och behovel av elt finansieringsslöd mot den bakgrunden kanframslå som relativt litel, skulle etl finansieringssystem där kommunerna pånågol säll garanleras lån för sin skolbyggnadsverksamhet emellertid kunna varamoliveral av andra skäl. Vi har därför från mer allmänna utgångspunkter prövalvilka faklorer som lalar för resp. mot införandel av den typen avfinansieringssystem, jämfört med etl finansieringssystem där kommunerna självasvarar för finansieringen bl. a. genom upplåning på den allmännakreditmarknaden. 8.3 Allmänna aspekter på val av finansieringssystem förskolbyggnadsverk-samheten En prövning av olika finansieringssystems för- ochnackdelar måsle alltid ulgå från alt samhällels totala resurser är begränsadeoch atl det därför gäller atl välja ett finansieringssystem som främjar etl såeffektivt utnyttjande av dessa resurser som möjligt. Elt sätl att uppnå en ökadeffektivitet i det kommunala resursutnyttjandet är att ge kommunerna etl ökalansvar för hur de samlade kommunala resurserna skall utnytljas. Elt annat sätlär att statsmaklerna genom ramar för olika verksamhetsområden försöker styraden kommunala resursanvändningen mol ökad effekliviiel. Om man väljer den sistnämnda vägen, kan man medutgångspunkl i hur resursfördelningen skett hävda alt finansieringssystemethelsl bör vara sådanl all det möjliggör för kommunerna atl med minsla möjligasvårigheter finansiera den resursanvändning som slatsmaklerna ansett bör kommatiil slånd. Man brukar säga atl slalsmaklerna vid en sådan ordning gör en realplanering av resursanvändningen, lill vilken finansieringssystemet sedan istörsta möjliga ulsträckning bör anpassas. Ett typexempel pa ell område där ensådan ordning eftersträvas är bostadsbyggandet. Om man i slällel väljer vägen all försöka förbättra delkommunala resursutnyttjandet genom atl ge kommunerna etl ökal ansvar för hur desamlade kommunala resurserna skall utnyttjas, blir bilden av finansieringssystemelsroll en annan. Det är då utomordentligt vikligl alt finansieringssystemet ärneutralt i den mening atl del i så lilen ulsträckning som möjligt styrkommunernas val mellan olika säll all använda de kommunala resurserna. I verkligheten är bilden .självfallet inte så enkel somden nu har beskrivits. Vid en real planering med ramar kan kommunerna ges etlinflytande över resursanvändningen genom all en ram kan omlätla flera kommunalaverksamhetsområden. I etl system där kommunerna i princip har ansvaret för hurde samlade kommunala resurserna skall användas kan statsmakterna på olika sättpåverka den kommunala resursanvändningen. Etl flertal olika slyrmedel kandärvid användas. Exempel på sådana är Ivingande lagstiftning, rekommendalioneroch olika ekonomiska slyrmedel såsom avsiktliga skillnader ifinansieringsmöjligheterna för olika kommunala verksamhetsområden. Den är en allmänt omfaltad strävan att kommunerna genomökat eget ansvar och minskad slallig detaljstyrning skall kunna avgöra denkommunala resursanvändningen. Frågan om vilkel finansieringssystem som skallgälla för skolbyggnadsverksamheten kan inle ses isolerad från denna slrävan.Även om huvudinriktningen är atl öka det kommunala ansvarel för skolbyggandelkan del ändå av olika skäl finnas anledning för statsmakterna atl utöva enviss slyrning. En väsenllig fråga vid valel av finansie- Prop.1979/80:90 120 ringssystem är då i vilka avseenden statsmakterna villstyra skolbyggnadsverksamheten och i vilka former styrningen skall ske. Staten kan vilja slyra skolbyggandet från i huvudsak treutgångspunkter. Slyrningen kan vara betingad av skolpolitiska, bostadspolitiskaeller allmänna ekonomisk-politiska överväganden. När del gäller formerna förslyrningen är självfallet inle del enda krav som kan ställas all de är lämpligaför att uppnå den önskade styreffekten. beslul om slyrning och om slyrmedelkan inte ske bara med hänsyn lill vilka styreffekter som uppnås. Hänsyn måstesjälvfallet tas också till styrmedlets administrativa konsekvenser och till denegativa effekter på ekonomins funktionssätt i ston som styrmedlet eventuelltkan ha. När finansieringssyslemels utformning fungerar som styrmedel, måstesärskild hänsyn tas lill de negativa konsekvenser för ekonomins funktionssätti storl som kan uppkomma genom effekter på statsbudgeten och/eller påkreditmarknaden. Vi övergår nu till all diskulera vilka styreffekter påskolbyggnadsverksamheten som slatsmaklerna kan länkas vilja uppnå från olikaulgångspunkter. Därvid behandlas också vilka styrmedel som kan användas föratt uppnå önskade styreffekter. De administrativa konsekvenserna av olikastyrmedel samt konsekvenserna för ekonomin i storl som olika styrmedel medförbehandlas längre fram i samband med redovisningen av de olikafinansieringssystemens för- och nackdelar. De alternativ för finansiering som vi behandlar i delföljande ulgår från att det nuvarande investeringsbidraget till skolbyggandeslopas. Huvudalternativet är etl system där kommunerna genom löpande inkomsleroch upplåning på den allmänna kredilmarknaden själva svarar för finansieringen.Därefter redovisas alternativa vägar att underlätta den kommunalafinansieringen av skolbyggnadsverksamheten. Del försia alternativet är enulvidgning av bostadskreditgivningen till alt generellt omfatta skollokaler.Del andra alternativet innebär att en statlig lånefond för skolbyggnaderinrättas och det Iredje alternativet alt ett finansieringssystem, liknande detsom nu används för fjärrvärmefinansieringen, införs. Fören närmare redovisningav de sistnämnda finanseringsalternativen hänvisas lill avsnitt 8.5. 8.4 Styrning av skolbyggnadsverksamheten Vi har i avsnitt 2.5 redovisat de slyrmedel som finnsoch moliven för dessa. styrmedel att uppnå fastställda mål för skolan är ochkommer också att vara tvingande lagstiftning. Exempel på detla äralt varje kommun enligt skollagen skall sörja för undervisningen i grundskolan.Molsvarande skyldighet gäller beträffande gymnasieskolan för kommun ellerlandstingskommun som anordnat sådan skola. tingskommuner kommer även i fortsättningen atl ha ansvarelför att skolorna har erforderliga och lämpliga lokaler. Skollag, skolförordning och läroplaner släller krav på bl.a. lillgången på skollokaler. Med utgångspunkl från skolpolitiska mål, så somde kommer till utlryck i bestämmelser och läroplaner, har centrala anvisningarutarbe tats för lokalbehov och ulformning av skollokaler. För undervisningslokaleranger de slatliga lokalnormerna den area som behövs för all en ändamålsenligundervisning skall kunna bedrivas enligl läroplanens intentioner. Denna formav styrning förutsätter enligt vår uppfattning att det bedrivs etlkontinuerligl forsknings- och utvecklingsarbele på skolbyggnadsområdet. Ellviktigt inslag i detta arbele bör vara alt beakla de krav som bl.a. nyaverksamhelsformer och nya ulbildningar släller på skolbyggnaderna. Ett annal slyrmedel, om än indirekl. är den rådgivnings- ochserviceverksamhet som bedrivs på skolbyggnadsområdet. Vi har funnil att delfinns behov av en sådan verksamhel. Härvidlag har skissrilningsgranskningen encentral funktion. Som vi tidigare nämnt är syftet med denna granskning att gekommunerna råd och synpunkler avseende den pedagogiska funktionen ochbyggnadsekonomin. En obligatorisk granskning synes inte vara förenlig medprincipen alt kommunen skall ha del fulla ansvaret för skollokalernasulformning. Skissrilningsgranskningen bör därför vara frivillig för bådegrundskolan och gymnasieskolan. En Iredje typ av styrmedel är olika former av ekonomiskstimulans. Etl exempel på detla är den nuvarande statsbidragsgivningen. Dentypen av styrmedel behövs inte från skolpolitiska utgångspunkter. Kommunernakan själva väntas göra en lämplig avvägning mellan olika säll att tillgodosebehovet av skollokaler inom de ramar som de två förstnämnda styrmedlen ger.Detta gäller såväl skolbyggnadsverksamhetens omfattning som skollokalernasutformning. Någol behov för statsmakterna all genom real planering styraskolbyggandels omfattning föreligger inte från skolpolitiska ulgångspunkter. Enligt vår bedömning är det därför en lämplig ordning atlkommunerna själva får ansvara för skolbyggnadsverksamhelen inom de ramar ochriktlinjer som de två förstnämnda styrmedlen innebär. Yllerligare slyrmedelkan emellertid behövas på grund av att statsmakterna från andra ulgångspunkterän skolpolitiska vill påverka skolbyggandet. Som tidigare nämnts kan en sådanslyrning vara motiverad från bostadspolitiska och allmänna ekonomisk-politiskaulgångspunkter. Bostadspolitiken rör inte bara frågor som sammanhänger medsjälva bostaden utan också frågor som har med olika lyper av boendeservice altgöra. Anledningen lill atl skolbyggnadsverksamheten behöver bedömas inle barafrån skolpolitiska utan också från bostadspolitiska ulgångspunkter är främstall skollokalerna såviit avser är viktiga bostadskomplement. Prop.1979/80:90 122 Som tidigare nämnls omfattas lokaler för boendeservice iprincip av bostadsfinansieringssystemel. Skälet lill delta är altstatsmakterna därigenom vill främja de för de boende mest angelägnaservicebehoven, och då i regel sådana som molverkar skillnader i de boendesförutsättningar och därav följande segregalionstendenser. Skollokaler omfattasdock f. n. inle generelll av bostadsfinansieringssystemel. Om statsbidragetslopas skulle det kunna ligga nära till hands all ändra på detta förhållande.Mot bakgrund av statsmakternas särskilda slyrning av skolverksamheten genomskollag, läroplaner m. m. vill vi framhålla all det dock enligt vår uppfattningär möjligt - också i en silualion där investeringsbidraget slopas - alltillgodose de boendes behov av service i form av skolverksamhet, utan att lålaskolbyggandel omfattas av bostadsfinansieringssystemel. En annan aspekl på skolbyggandel, som är iniressant urbostadspolitisk synvinkel, är att skollokalerna i vissa fall kan användas föratt lillgodose de boendes behov av annan boendeservice än skolverksamhet. Ellsådanl samutnytljande av lokaler innebär självfallel ett effektivt resursutnyttjande,om lokalerna kan ulformas så all de på ell fullgott säll fyller såväl skolanssom de boendes behov. Om samulnytljandet kan ske endast lill prisei av allvarken skolans eller de boendes behov tillgodoses på ett acceptabelt sätl, hardäremot resursanvändningen försämrats genom samulnytljandet. Den avvägning som måsle ske mellan skolans och de boendesbehov kan i princip i det enskilda fallel göras av kommunerna. Detta hindraremellertid inte att statsmakterna genom olika slyrmedel kan påverka kommunernasval. Från skolpolitiska ulgångspunkler sker detla f. n. genom de krav somskollag, läroplaner, slatsbidragsbestämmelser m. m. ställer. Statsmakternapåverkar dessulom kommunernas val genom att låla skilda finansieringsförutsättningargälla för sedvanliga skollokaler och för skollokaler som utgör en inlegreraddel av en anläggning för boendeservice. Om lokalerna uppfyller vissa krav,vilka redovisais i avsnitt 2.4, kan slatliga bostadslån utgå för skollokalerna.1 de fall skollokalerna ulgör mindre än hälften av den totalaboendeserviceanläggningen utgår bostadslån för samlliga skollokaler ianläggningen. 1 övriga fall kan under vissa förutsättningar bostadslån utgåför de skollokaler som samutnyttjas. Man kan diskutera om det, med hänsyn lill effektiviteten iden kommunala resursanvändningen, är en lämplig ordning all ha skildafinansierings-syslem för olika typer av skollokaler. Vi anser för vår del alletl enhelligl finansieringssystem för hela skolbyggnadsverksamheten har vissafördelar. Vi vill emellertid också framhålla, all det bör vara möjligt allavsevärt begränsa de negativa effekter som skilda finansieringssystem skullekunna länkas ge upphov till. Bostadsslyrelsen har i sin anslagsframslällning /80 pekal på en möjlighet att molverka de negaliva effekler somkan uppkomma, nämligen atl - i en inlegrerad anläggning - endast låta den delav skolans lokaler som samutnyltjas komma i fråga förbostadsfinansiering. Vi anser atl bostadsslyrelsens förslag är välgrundat och stöder detta. Dessutom anser vi det angeläget all bostadslånesystemet för integrerade boendeserviceanläggningar vid ett slopande av investeringsbidraget lill skolbyggnader till- lämpas på ell sådanl sätt alt s.k. lånearkileklur inleuppslår, dvs. alt lånemöjlighelerna inle påverkar anläggningarnas utformning påett från funktionssynpunkl olämpligt sätt. 8.4.3 Allmänna ekonoinlsk-politiska ulgångspunkter Statsmakterna har från allmänna ekonomisk-politiskaulgångspunkter elt behov av alt kunna påverka efterfrågan på varor och Ijänsleri ekonomin. Inte minsl behöver kommunernas och landstingskommunernas efterfrågankunna påverkas. Vad som från allmänna ekonomisk-politiska utgångspunkterbehöver kunna påverkas är inle så myckel hur stora resurser som kommunerna ochlandstingskommunerna använder för olika verksamheter, utan snarare hur sloraresurser de totalt lar i anspråk.