prop · G3031 · 1979-12-31 00:00:00 — i Mulmöhus länframhåller all erfarenhelen har visal all konfliktsituationer kan uppkommamellan nämnden i den kommun, där föräldrarna bor, befattningsnämnden, och iden, där fosterhemmet är belägel, den lokala nämnden. Del förekommer i.ex. allslörre kommuner vid placering av fosierbarn i annan kommun förbigår den lokalanämnden och bortser från dess befogenheler i sammanhängd. Del är enligl länsslyrelsensmening angelägel all formerna för samarbelel mellan dessa nämnder närmareregleras saml atl en skyldighel lill samråd i tillståndsfrågor fastställs. -Kommunen framhåller vidare att del i 298 förslaget till socialnämndslag angesatl befallningen med ärendei kan överflyttas till annan kommun, men påpekar attdetta inte kan ske förrän lillslånd redan lämnats och tillsynen påbörjats. Enomarbetning i denna del av lagförslaget bör enligl länsslyrelsens uppfattningske. För den lokala nämnden är del nämligen väsentligt atl ha kännedom omvilka fosterhem, som finns i kommunen, bl. a. i samband med nämndens uppgiftatt beslula om förbud mot förflyttning av fosierbarn enligt 19-2088. i Hullunds län anseratt det i laglexlen bör tas in en särskild föreskrift om skyldighet för denplacerande nämnden att i tillståndsärenden höra nämnden i vistelsekommunen. i och har en mera uttalat negativ inställning till förslagel och framhållerbl.a. att man skall kunna överflytta ärendet lill vistelsekommunen endast omvislelsekommunen går med på detta. Risk föreligger då enligt länsslyrelsensmening för alt många "fosterhem" i realiteten blir utan tillsyn ochdärmed följande hjälp och slöd, särskill om barnel placeras på långl avståndfrån hemkommunen och denna underlåter att överföra ärendet tillvislelsekommunen. Länsslyrelsen anser all "fosterbarnsvården" lordevara mera betjänt av att också vislelsekommunen har tillsynsansvar, såsomenligl gällande barnavårdslag. ifrågasätter ominte utredningen frångår helhetssynen och för fram molsägande förslag, då denger den placerande kommunen tillsynsansvaret för hem i annan kommun ochsamtidigt fastlägger kommunens yttersta ansvar för den som vistas där.Fosterbarn och fosterföräldrar skulle härigenom få en särställning genom atlinle lill alla delar omfallas av del kommunala ansvaret. Det vore enligtkommunens uppfattning olyckligl om vistelsekommunen på detta sätt befrias frånskyldigheter och rättigheter gentemot familjehemmen. i Östergötlunds länkonstaterar att vistelsekommunernas nuvarande tillsynsansvar för fosierbarnkommer alt upphöra om förslagel Prop.1979/80:1 194 genomförs och menar alt del finns skäl all meddelaövergångsbeslämmelser i della avseende. Atl förverkliga närhetsprincipen kannämligen enligt länsslyrelsens mening beräknas la förhållandevis . 13.2 Förflyttning av fosterbarn Ulredningens förslag i denna delhar kommenierals av endasi ell mindre anlal remissinstanser. Kummurrätten i Sundsvallkonslalerar atl de föreslagna reglerna - liksom de nuvarande i barnavårdslagen- ger en räll all förhindra en förflyll-ning av ell barn från dt foslerhem omdel föreligger risk som ej är ringa för skada på barnels kroppsliga ellersjälsliga hälsa om del skiljs från foslerhemmel. Detta rekvisit, som förövrigt ålerfinns också i 21 kap. 5 S andra styckel , har enliglkammarrällens mening medförl svårigheter när del gäller all äsladkomma enlikformig fillämpning. Kammarrällen vill därför aktualisera frågan om del inlefinns skäl alt utforma föreskrifterna så all de tar sikle på skador hos barnelsom inle är av övergående nalur. anser allde regler om fiytining av fosierbarn som gäller är myckel oklara och harskapai en ur del utsatta barnels synvinkel fruktansvärd silualion. Förbundelfinner del angelägel all delta uppmärksammals och delar ulredningens uppfaUningall socialnämnden skall få rätten alt meddela beslut. Enligt förbundets meningär del väsentligt all man i siörsta möjliga ulslräckning lar hänsyn tillbarnels egen vilja och mening. Även isamhällel betonar all barnels vilja måsle lillmälas slor belydelse ochunderslryker all del under inga omsländigheier får skiljas från ell golifosterhem mol sin vilja. Barnel får heller inle skiljas från foslerhemmel omdel föreligger risk för skada på barnels kroppsliga eller själsliga hälsa omdel skiljs från hemmel. Enligt föreningens uppfattning bör beslul molförflyttning meddelas all gälla eller lills förhållandenaförändrats så all hinder av detla slag inle längre föreligger. kommun anser all befogenhelenall meddela förbud bör fillkomma den kommun som föranslallal om placeringenoch har vårdansvarei. Enligl utredningens förslag skallden placerande kommunen ha uppgiften alt följa värden i familjehemmet ochmåsle därigenom också vara bäsl skickad all avgöra om en förflyltning kan varalill skada för barnel. Som skäl för silt förslag anför ulredningen alt denkommun där fosterhemmet är belägel bäsl kan klara den snabba handläggning somofla är nödvändig. Motiveringen förefaller knappasi hållbar med lanke pä alldenna kommun helt saknar kunskap om ärendei. Den placerande kommunen borde däremolha underlag för en snabb handläggning. Med den ökade närhel i fa- 1979/80:1 195 miljehemsplaceringarna som kan förväntas minskaryllerligare skälen för ulredningens förslag. Kommunen anser all ulredningensförslag i denna del sirider mol principerna om konlinuilet och vårdansvarsamlidigl som del inte ger de prakliska fördelar som anges i motiveringen. Även TCO och är av uppfallningen alt placerande kommun bör vara den sommeddelar förbud då det gäller skadlig förflyttning av barn och att delvårdansvar som är kopplal till placerande kommun gör det nalurligl med ettsådanl förfarande. JO är inne på samma tankegång och anför. 1 6 kap. 19 8 ålerfinnsbestämmelser molsvarande nuvarande 50 8 barnavårdslagen. Bestämmelserna är ihuvudsak oförändrade. Det är sålunda alltjämt vislelsekommunen som beslular omförbud mot fiyllning av fosterbarn. Enligt min mening borde utredningen här hauppmärksammat möjligheten all samordna prövningen av sådanl förbud med eneventuell prövning om upphörande av vård enligt lagen med särskildabestämmelser om vård av underårig. Jag har i några fall observerat att onödigtlångdragna och uppslitande processer orsakals av den nuvarande bristande samordningeni motsvarande situationer. Föräldrarna begär t. ex. att samhällsvården förbarnet skall upphöra. De får inte bifall till sin talan förrän i kammarrätieller regeringsrätten. De väntar sig då att få hem barnet, men möts av ettförbud enligt 50 8 barnavårdslagen, varefter en ny lång process börjar. Undertiden lever alla de inblandade i plågsam ovisshel. Detta skulle lill en delkunna undvikas om den instans som hade atl ta ställning till frågan om upphörandeav samhällsvården även gjorde en prövning av frågan om hinder ändå mötte molhemtagning av barnel med hänsyn lill bamets anknylning till fosterhemmet.Prövningen skulle således i princip företas av nämnden i hemkommunen men iförekommande fall lämpligen ske efter hörande av vislelsekommunen. Ofta kan detdessutom vara samma kommun som omhändertagit barnet och som är vistelsekommun.Detta får antagas bli fallet i ännu högre grad i framliden. Det framslår dåsom än mera opraktiskt atl man i vissa fall kan behöva föra ivå långa processerefler varandra, om vad som ur den enskildes synpunkl måste te sig som en endasak, nämligen om barnel får komma hem eller inte. anser all denföreslagna lidsfristen för interimistiskt beslul är för kort föratl skall hinna ulreda och vidtaga åtgärder. Ulredningens förslag altmöjligheten lill förhandsbesked rörande ell hems allmänna lämplighel skallfinnas kvar endast såvitt avser blivande adoplivhem lämnas utan erinran avflertalel remissinsianser. De få remissinstanser som UUryckligen har lagilslällning i frågan är dock kriliska mol förslagel. Kummurråiien I Sundsvull menar allsilualioner kan uppslå då nämnden har behov av atl snabbi kunna placera ell barni etl enskill foslerhem. Prop.1979/80:1 196 sådant fall kan del enligl kammarrättens mening varavärdefulll om nämnden redan har föreiagil en undersökning om hemmelslämplighel, Kammarrällen kan inle finna all de skäl ulredningen anförl för ellavskaffande av möjlighelen att erhålla förhandsbesked är lillräckligl vägande.Någon påtaglig olägenhel lorde del ej medföra om möjlighelen finns kvar. Kammarrällenanser snarare all del såväl från den enskildes som från socialnämndenssynpunkl kan vara av värde all behålla lörhandsbeskedsinsliiu-lei. i Koppurbergs länkonslalerar alt förslagel innebär en återgång till vad som gällde ,då möjligheten till förhandsbesked infördes för all anpassa lagsliftningentill en praxis som kommil att utvecklas vid sidan av lagen. Enligtlänsstyrelsens mening har utredningen inte redovisai någol skäl varför riskernaför en sådan utveckling numera skulle vara mindre. 1 avvaktan härpå finnerlänsstyrelsen möjligheten till förhandsbesked böra bibehållas i sammautsträckning som f n. i Väslernorrlands länanser alt förhandsbesked är etl bra instrument för socialnämnden att tidigtkunna utmönslra olämpliga hem. Vuru kommun är av uppfattningen altförhandsgodkännande av foslerhem ger ökade möjligheter för särskilt de störrekommunema atl relativt snabbt få lag på ett lämpligt fosterhem för bam somhastigt omhänderlages. Om man har ell förhandsgodkännande skulle i vissasammanhang en institutionsvård ej behöva tillgripas utan bamel direkt placerasi fosterhem. Kommunen betonar dock all precis som i nuvarande lagstiftning ettdefinitivt godkännande av fosterhemmet också måste ske. Samma tidsbegränsningsreglerav förhandsgodkännandet som gäller vid adoption av utländska barn bör enliglkommunens mening gälla. kommun anser atl eltförhandsgodkännande rörande etl hems allmänna lämplighel som fosterhem börfinnas kvar och påpekar att foslerbarnen ofta måste placeras med mycket kortvarsel. är därför beroende av all ha foslerhem "pålager". Det är enligt kommunens mening av myckel slort värde atl dessahem har ett förhandsgodkännande. Hell nalurligl måsle etl nyll lillslånd ges isamband med barnets placering men detta underlättas om etl förhandsgodkännanderedan finns. Kommunen bedömer del också vara vikligl all på etl tidigt stadiumkunna ge blivande fosterföräldrar ett besked om nämndens bedömning av deraslämplighel. En sådan ordning främjar rättssäkerheten eftersom möjlighet finnsall överklaga elt negativt beslul. kommun för fram liknandesynpunkler. Utredningens förslag i denna dellämnas utan erinran av remissinstansema. Några få remissinstanser,kammarrätten i SundsvaU, länsstyrelserna i och ochUppsala kommun, tillstyrker uttryckligen förslagel, dock ulan atl närmarekommentera detta. Prop.1979/80:1 197 13.5 Värd i familjehem som resurs inom Remissinslanserna är över lagposilivi inställda lill vård i familjehem som en resurs inom socialljänslen. Iflera remissvar betonas värdet av all denna vårdform i ökad ulsträckning blirtillgänglig för vuxna. En viss Iveksamhel yppas emellertid rörande möjlighelenall i önskad ulslräckning engagera familjehem. Några remissinstanser varnar föratl familjehem, särskill de kommunala, kan ulvecklas lill instilulionsliknandeinräilningar. Då del gäller lonåringar anser flera remissinsianser all vård ismå institutioner i vissa fall kan vara all föredra framför vård i familjehem, kommun uppger sig ha enmycket positiv inställning lill familjehem eftersom dessa kan ge individuelloch personlig vård närmare normalt liv och dessutom är billigare äninstitutioner, men ändå i allmänhet ger bättre vårdresultat. För att stimulerafamiljer att åtaga sig rollen som familjehem krävs dock enligl kommunensmening större trygghet i arbetsförhållandena, en rimlig lön ochomkoslnadsersättning, utbildningsinsatser och fortlöpande kontakt och stöd frånden vårdansvarige socialarbetaren. åtläkemedelsmissbrukare betonar att placering i familjehem är ett mycket viktigtkomplement till annan vård. - En uttalat positiv inställning till vård ifamiljehem uttrycks också av bl. a. i ochSveriges socionomers riksförbund. Mulmö kommun vill för sin del - pågrundval av viss försöksverksamhet - framhålla att de kommunala ochkonlraklerade familjehemmen ur vårdmässig synpunkt visal sig ha stora fördelaroch utvecklingsmöjligheter. Försöksverksamheten har emellertid visatpå svårigheter av arbetsrättslig karaktär och av försäkrings- ochskattekaraktär. Med hänsyn till de kommunala och kontrakterade familjehemmensfördelar ur vårdsynpunkt beklagar kommunen all socialutredningen inteföreslagil bestämmelser som kan skapa administrativa förutsättningar för atlvidareutveckla verksamheten. Kommunen anser det nödvändigt att den pågående försöksverksamheteni Skåneprojektel på deUa område får fortsätta lUls man summerat erfarenheternaoch utformat riktlinjer för fortsatt verksamhet. påpekar att mani kommunen inom ramen för har prövat verksamhet medkontrakterade och kommunala familjehem. Med ledning av vunna erfarenheter delarkommunen utredningens bedömning, att skäl inte finns aU i lagsliftningenddaljreglera vården i olika typer av familjehem. understrykeratt det för kriminalvården är elt värdefullt förslag att familjevård i störreutsträckning skall erbjudas vuxna klienter och att kostnadsansvaret skall åvilasocialtjänsten. En sådan utveckling av familjevårdsinstitutet torde enligtslyrelsen få positiva konsekvenser för kriminalvården, som genom en nylagstiftning beretts möjligheter att under vissa förutsättningar verkställafrihetsstraff utanför anstalt. Prop.1979/80:1 198 t.ex. i enskilt hem eller behandlingskollekliv. (34 8 lagen om kriminalvård i anstalt) har fått särskill storbelydelse för vården av missbrukare av beroendeframkallande medel men har inågon mån begränsats av kommunernas Iveksamhel all äta sig kostnadsansvaret.Genom föreliggande förslag synes enligt styrelsens mening denna begränsningkunna undanröjas. Även 7"CO och vill framhållaall kriminalvårdens frivård efterfrågar den resurs som vård i familjeheminnebär och anser det därför värdefullt alt ulredningen klargör attsocialnämnden bör få betalningsansvaret, eftersom ekonomiskagränsdragningsproblem av denna art länge har försvårat samarbelel mellankriminalvården och den primärkommunala socialvården. Betydelsen av vård i familjehem somen resurs även för vuxna betonas vidare av bl.a. i Östergötlandslån. , Föreningen och . anser att en utveckling mol ettminskat behov av placeringar i enskilt hem är ett givel mål. Samtidigteftersträvas alt antalet institutionsplaceringar skall nedbringas och atlfamiljehemsvård i slällel skall användas. Rådel konstaterar all detta senareockså innebär ett ökal vårdbehov hos dem som kommer alt vårdas i enskilt hemoch menar att utredningen inte har lämnat någon bedömning av det personellaresursbehovet för nämndens vårdansvar. Enligt rådets uppfattning behöver resursemaökas för all del önskvärda stödet lill barn, föräldrar och familjehemverkligen skall kunna lämnas. påpekar att det enligtutredningens mening är önskvärt att barnel eller den unge som regel bereds vårdpå kortare avstånd från föräldrahemmet än vad som oftast sker. Placering iden egna kommunen bör vara huvudregel, även om man måste frångå denna regel omdelta är nödvändigt med hänsyn lill en olämp-hg hem- eller kamratmiljö.Kommunen anser detla vara en viktig allmän regel men vill påpeka attavstegen från regeln inle enbart kan hänföras till ovan angivna förhållanden.Vissa större kommuner, exempelvis , har så storl behov av fosterhematt detla inte på långl när kan täckas genom placeringar inom kommunen ellernärliggande kommuner. Det kan nämnas, att ca tre fjärdedelar av de av socialacentralnämnden i Slockholm placerade fosterbarnen erhållit fosterhem inomandra kommuner. Ungefär hälften är placerade inom ett närhetsområde, omfattandeStockholms kommun och län samt , och län.Den andra hälften, ca 1 150 barn och ungdomar, är placerade över hela landet.Håbo kommun framhåller att vård i familjehem medför stora svårigheter på grund av bristen på sådana. Kommunerna konkurrerar om familjehemmen.Speciellt kännbart är detta för mindre kommuner, som ligger i närheten avlandets större kommuner. -Andra remissinstanser som uppehåller sig vid bristenpå familjehem år , , och kommuner.Länsstyrelsen 1 menar att det är viktigi att man är upp- Prop.1979/80:1 199 märksam på all de föreslagna kommunala familjehemmen inleges inslitu-tionsprägel, med allt vad detla medför av negativa konsekvenser förvårdmiljön. är av samma uppfattning och finner del angelägelatl framhålla all de kommunala familjehemmen inle får ulvecklas lill någon formav mindre institutioner. kan enligt kommunens mening läll bli fallet omheltidsanställning sker av "vårdgivare" med ersättare genom denkommunala vid ledigheler. Kommunen framhåller alt deadministrativa frågorna måsle lösas så att trygghet finns i de konlrakleradekommunala familjehemmen men detta bör ske under sådana former att familjeprägelnbevaras och institulionsprägeln undviks. Här är det enligt kommunen verkligenerforderligt med möjligheler för kommunerna atl utforma verksamhelen så på bästa säll anpassas till lokala förhållanden och erfarenheter. Kommunenserfarenheter av den pågående verksamhelen i storfosterhem ärbakgrunden till denna bedömning av ulredningens förslag. - Kommunenunderslryker vidare alt samverkan med framför allt sjukvårdshuvudmannen i deltasammanhang bör leda till att kontrakterade familjehem också kan användas ibarn- och ungdomspsykiatriska verksamheten som en stödresurs eller eftervårdsresurs.Det synes enligt kommunens mening inte rimligt atl tillskapa liknandefamiljehem för detta ändamål utan lämpligen bör integrering kunna ske, varvidspecialistpersonal bör medverka i fortbildning och stödverksamhet för dekontrakterade familjehemmens ansvariga. och liknande åsikter. är också av uppfattningen att man jämsides medutvecklingen av familjehem måste se över och utveckla de institulionellaresursema speciellt för lonåringar och missbruksgrupper. Förbundet avser meddetta små institutioner där krav och inriktning mot normaliserat boende inärheten av hemorten tillgodoses. Även SACOISR betonar vikten av envidareutveckling av andra vårdformer än vård i familjehem. anser atl det vid socialnämndensplacering av barn i skolåldern i annat hem än föräldramas bör ingå kontakt medden nya skolan som etl viktigt led. Genom omplaceringen bryts iblandvärdefulla kontakter både med andra vuxna än föräldrarna och med kamraler. Vidbarnets anpassning till sin nya miljö är trivseln i skolan en viktig faklor.Speciella åtgärder från skolans sida kan vara av betydelse. Skolan bör frånbörjan kunna stödja barnet i en önskad utveckling. Även kontinuiteten i elevensskolarbete kräver samråd mellan och skolorna. Enligtskolöverstyrelsen sker det nu ofta omplaceringar utan nämnvärda förberedelseroch barn med problem ges liten chans atl få en god start i den nya skolmiljön.Styrelsen uppger atl den i samråd med har tagil upp några av deproblem som kan uppstå och angett riktlinjer för placeringar. framhålleratt åtgärden alt placera elt invandrarbarn i ett svenskt hem ofta av språkligaoch andra skäl är olämpligt. Prop.1979/80:1 200 krävs därför enligt verkels mening insalser frånkommunernas sida för atl få fram familjehem bland invandrarfamiljer och för altutbilda dagbarnvårdare med invandrarbakgrund. Kommunförbundel menar allutredningens avsnitt om vård i enskill och kommunalt familjehem präglas avlänkande i fastlåsta konventionella modeller. Samspelel mellan olika former avsocialt behandlingsarbete - vård i familjehem eller på institution - har enligtförbundets mening inte belysts lillräckligl. Någon diskussion om hur dessaresurser kan samordnas och berika varandra förs ej och något nytänkande i dennariktning finns inte enligt förbundets mening. Förbundet anser liksomutredningen att det i många fall kan vara fördelar med att barnet/ungdomen harfå vuxna atl knyta an till vid en familjehemsplacering, men det kan enligtförbundets mening också finnas fördelar med instilutionsvård, där det finnsflera vuxna alt knyla an till. Mycket talar t.ex. för små institutionerframför kommunala familjehem. Förbundet vill i del här sammanhanget lydligareän utredningen skjuta fram tveksamheten inför de kommunala familjehemmen varskonstruktion visat sig innehålla mänga svårlösta problem. och anser att det är en grundläggande princip när det gäller barnatt vård i annat hem än det egna i första hand skall ges i enskilt hem. Dennaprincip bedöms emeHertid inte alltid vara lika tillämplig på ungdomar.Ungdomarna har svårare att smälta in i en ny familj och klarar ofta bätlreboende i små behandlingsenheter -lonårshem. - tillägger idetta sammanhang atl om den barn- och ungdomspsykialriska kliniken har haftbehandlingsansvarel för elt barn och väsenlligl medverkat till dess inslussningi fosterhem, borde det vara nalurligt all socialvården skulle kunna delegerasill behandlingsansvar även i framliden till den barnpsykiatriska vården.Hänsyn skall därvid tas till klientens och fosterfamiljens behov och önskemål. menar atlerfarenhelen lalar för atl det är mycket svårt att placera tonåringar ienskilda hem. vilkel gör del angeläget att se över och ulveckla de institutionellaresurserna för här akluella målgrupper. 13.5.2 Utbildning och ersättning m. m. Etl stort antal remissinstanserunderstryker behovet av utbildning och fortbildning av dem som i sitt hem laremot annan för vård. i anseratt det på detta område finns ett storl och uppdämt utbildningsbehov som det ärnödvändigt att tillgodose. i framhåller viktenav utbildningsinsatser för att rekrylera nya fosterhem och för att utbildafosterföräldrar. kommun delar utredningens uppfattning att det är enviktig uppgift för socialnämnden att medverka vid utbUdning och fortbildning avdem som i sina hem tar emot barn och ungdom eller andra för vård. Kommunen villi sammanhanget peka på att nära nog hälften av alla omplaceringar av fos- Prop.1979/80:1 201 lerbarn framtvingats av atl fosterföräldrarna"iröllnat". Del är därför enligl kommunens mening vikligl allunderstryka behovel av all foslerlöräld-rar får elt effektivt slöd i sitlarbete. kommun påpekar atl vårdformen i jämförelse med inslilulioner ärföga resurskrävande men framhåller att den å andra sidan måste tillföras hellandra möjligheler än tidigare i form av ulbildning, stimulans, handledning,Irygghel i anställningen, betalning etc. Svensku nyklerhelsvårdsförbundelfinner det angeläget all famil-jehemmds tillgång på maleriella resurser(pedagogiskl material, lerapiul-rustning m. Därjämlekrävs del enligl förbundets mening en fortlöpande konlakt och utbildning frånkommunens socialljänsl. SACOISR och vill med skärpa poänglera all familjehemsverksamheten kräver enfast, cenlral organisation för tillsyn och service. Ulbildningen måste bliomfattande och ersättningen till familjehem så hög att samhället verkligen kanställa slora krav på hemmens engagemang och funktion. Dessa bådaremissinsianser anser vidare att en positiv utveckling inom området förutsätteratt dessa frågor kring utbildning, tillsyn, organisation, handledning ochservice löses innan familjehemsverksamheten utvidgas, TCO menar att del ärangeläget att garanlier tillskapas för all familjehemmen håller en vårdmässigttillfredsställande kvalild. Utbildning måsle ges de berörda familjerna ochtillsyn av hemmen måste ske oftare än vad som är fallet. betonar attfamiljehemmens stöd genom ulbildning måste tillgodoses på eU bättre sätt än fn. Såväl centralt som regionall bör kommunerna kunna få medverkan härtill genomdels kursmaterial, dels med anordnande av fortbildningsverksamhel. 1 deUa börvidare medverkan kunna lämnas av specialisler hos andra huvudmän. I.ex.läkare, psykologer m,fl. Den regionala insalsen bör enligl kommunens meningkunna ulformas så att särskilt ulbildade handledare svarar för lokala, kontinueriigaresurser. Föreningen i samhälletmenar alt del är viktigt att det i fosterföräldrarnas ulbildning ägnas tid ålsamhällsanalys för all ge fosterföräldrarna insikt i de utslagningsmekanismersom letl lill att de biologiska föräldrarna inle klarat att själva la hand omsina barn.