prop · G30340 · 1979-12-31 00:00:00 — Att hänsyn skall taslill koslnader i samband med rivning innebär all även evakueringskostnaderskall beaktas. 1 § Paragrafen innebär atl i riktvärde för småhusskall innefattas även värde av utrymmen i de byggnader som utgör etl komplemenllill småhuset i funktionellt avseende, såsom garage, förråd m. m. Detla stämmeröverens med RSV:s anvisningar. 2 § innehåller en beslämmelse om att som riktvärdeför ell normhus flr endasi anges värden i en fastställd värdeserie. Dennavärdeserie kommer atl styra ambitionsnivån vid indelningen i värdeområden. Medstöd av bestämmelsen i 7 kap. 7 § kommer RSV att bemyndigas atl fastställa ensädan serie. 13 § anges att inom varje värdeområde skall riktvärden för småhus bestämmas förskilda förhållanden för en eller flera av i paragrafen angivna värdefaktorer. I143 § 1 mom. TL finns bestämmelser om fastställande av riktvärden för skildaförhållanden. Närmare föreskrifter om värdefaktorer finns i RSV:s anvisningar.Bestämmelser om klassindelning av värdefaktorer finns f n. inte i lag utanendast i RSV:s anvisningar. Värdefaktornstorlek fanns även vid allmänna fastighetstaxering. Definitionen avdenna värdefaktor i förslaget skiljer sig frän nuvarande definition i RSV:sanvisningar pä sä sätl alt storleken enligl förslaget skall bestämmas enligl denya mätregler, som gäller från . Storleken skall såledesbestämmas med hänsyn till vad som utgör primär bruksarea. Utrymmen såsomkällarutrymmen bör, i stället för som vid taxering beaktas vidstandardklassificeringen, påverka husets storiek. Prop.1979/80:40 201 Definitionenav värdefaktorn älder skiljer sig frän vad som gällde vid 1975 ärsfastighetstaxering enligt RSV:s anvisningar genom all inle bara mer omfattandeom- och tillbyggnader skall beaktas utan samtliga sådana. Värdefaktornslandard skall bestämmas med hänsyn lill husels byggnadsmaterial ochulruslning. Vid 1975 ärs allmänna fastighetstaxering skulle, enligt RSV.sanvisningar, slandardklassen bestämmas främst med hänsyn till småhusetsutrustning och biutrymmesslandard. Värdefaktornbyggnadskategori skall bestämmas med hänsyn lill om småhuset är friliggande,kedjehus eller radhus och om särskilda skäl föreligger, antal lägenheter. 1riktvärdet för småhus skall även beaklas tre olika fastighetsrättsligaförhållanden, nämligen småhus som ligger på tomtmark som utgör självsländigfastighet saml på tomtmark som ulgör icke självsländig fastighet och som gårresp. inle gär atl avstycka. Medvärdefaktorn värdeordning avses småhusets värde i förhällande lill övriga småhuspä tomten. Paragrafeninnehåller även regler för klassindelning av värdefaktorerna sloriek, ålder ochslandard. 1§ innehåller bestämmelser om bestämmande av värde av hyreshus och om hurriktvärde för hyreshus skall anges. Riktvärde för en hyreshusenhet bestående avhyreshus och tomtmark skall utgöra sammanlagda värdel av byggnader och mark. I2 § anges atl som riktvärde för en hyreshusenhet av viss angiven beskaffenhellår endast anges värden i en fastställd värdeserie. Denna hyreshusenhei skallvara bebyggd med elt hyreshus som är uppfört i slällel försom i kommilléns förslag mer än irellio är före taxeringsåret. Vid 1975 årsfastighetstaxering förekom fem olika labellniväer för hyreshusenhei. Hittillsgjorda prisanalyser tyder pä att della kommer att bli tillräckligt även vid1981 års taxering. Värdeserien tordeenligt vadnu kan bedömas komma all bli 310000, 330 000, 350 000, 370 000, . 3§ innehåller en bestämmelse om alt inom varje värdeområde skall riktvärden bestämmasför skilda förhållanden för en eller flera av värdefaktorerna hyra, ålder,slandard och markvärdeandel. Paragrafen innehåller även definitioner av dessavärdefaktorer och regler för klassindelning av dessa. Vid1975 års allmänna fasUghetstaxering förekom, enligl RSV:s anvisningar,värdefaktorerna åldersklass, standardklass och hyra. Medhyra avses bmksvärdehyra för bostäder och marknadsmässig hyra för lokaler. 1979/80:40 202 Värdefaktornålder stämmer i huvudsak överens med värdefaktorn åldersklass vid 1975 ärsallmänna fastighetstaxering. Emellertid skall i fortsättningen beaklas alla om-och tillbyggnader och således inte enbart mer omfattande sädana. Vid1975 ärs allmänna fastighetstaxering bestämdes standarden enligt RSV:sanvisningar med utgångspunkl i faslighetens modernitet varvid beaktades enbartden sanitära utmstningen. Enligl förslaget ges standardbe-greppel sammainnebörd som för småhus. Standarden skall således bestämmas med hänsyn lillhyreshusets byggnadsmaterial och utrustning. Värdefaktornmarkvärdeandel avser förhållandel mellan värderingsenhelens markvärde och dessåriiga lotalhyra. Denna värdefaktor förekom även vid 1975 ärs allmännafastighetstaxering men benämndes då inle markvärdeandel. 11§ anges all riktvärde för ekonomibyggnad skall utgöra värdet av en eller fleraekonomibyggnader eller del av ekonomibyggnad. Dettamotsvarar i huvudsak vad som tillämpades vid allmännafastighetstaxering enligt RSV:s anvisningar. 2 § innebär att riktvärde för en viss ekonomibyggnadavseende djurstall för mjölkkor skall anges i en fastställd värdeserie. 3 § anger vilka värdefaktorer som särskill skallbeaktas vid bestämmande av riktvärde. Paragrafen innehåller även en definitionav värdefaktorerna, som är byggnadskategori, storlek, älder och beskaffenhet. Medbyggnadskategori avses det ändamål som värderingsenheten huvudsakligen ärinrättad för. Vid allmänna fastighetstaxering delades byggnadernaockså in i olika byggnadskategorier enligt RSV:s anvisningar. Storlekenskall bestämmas med hänsyn till torkningsförmägan beträffande torkar, medhänsyn till lagringsvolymen belräffande silor och med hänsyn byggnadernasyta på marken i övriga fall. Även vid allmänna fastighetstaxeringbeaktades storieken enligt RSV:s anvisningar Värdefaktornålder skall bestämmas på samma sätt som motsvarande värdefaktor för småhus.Byggnadens älder beaktades även vid allmänna fastighetstaxering enligtRSV:s anvisningar. Beskaffenhetenskall bestämmas med hänsyn till byggnadsmaterial, utrustning och byggnadensskick. Enligt RSV:s anvisningar beaktades även vid allmännafastighetstaxering i vissa fall beskaffenheten och skicket. 1979/80:40 203 77kapitlet Förslag till laglext kommer alt lämnas i ett senare sammanhang. 1 § innehåller bestämmelser om vad riktvärden förtomtmark för småhus, hyreshus, industribyggnad och övrig byggnad skall utgörasav. 2 § innebär att till grund för värderingen av alltomtmark skall ligga förutsättningen att tomten kan bebyggas . Somriktvärde för tomtmark skall anges värden i en fastställd värdeserie. 13§ anges vilka värdefaktorer som särskilt bör beaktas vid bestämmande avriktvärdena för tomtmark för småhus. Vidare ges en kort definition av vad avsesmed varje värdefaktor. I paragrafen anges vidare hur klassindelningen avvärdefaktorer skall ske. 4§ innehåller bestämmelser om vilka värdefaktorer som särskilt bör beaktas vidbestämmande av riktvärde för tomtmark för hyreshus. Vidare innehåller paragrafenen kort definition av dessa värdefaktorer. Med värdefaktorn typ av bebyggelseförstås om tomten är avsedd att bebyggas med bostäder eller lokaler.Värdefaktorn typ av våningsplan avser planets utformning och belägenhet inombyggnaden. I5 § anges att riktvärden för tomtmark för industribyggnad eller övrig byggnadskall bestämmas för skilda förhållanden för värdefaktorn typ av bebyggelse. Enkort definition av denna värdefaktor ges i paragrafen. 16§ anges att riktvärde för exploaleringsmark skall beslämmas genom atl deriktvärden som har fastställts för tomtmark för småhus, hyreshus ellerindustribyggnad eller övrig byggnad multipliceras med en exploateringsfaklor. 7 § anger att exploateringsfaktorn skall bestämmasför skilda förhållanden för värdefaktorerna väntetid och exploateringstid.Paragrafen innehåller även en definilion av dessa värdefaktorer. 8 § innehåller bestämmelser om värdering av mark somindelas i ägoslaget täktmark. Riktvärden för täktmark skall beräknas somprodukten av en brytningsfaktor och värdet per kubikmeter brytvärd fyndighet avolika slag vid omedelbar brytning. Kubikmetervärdet skall inom varjevärdeområde bestämmas till marknadsmässigt arrendepris och flr anges endasttill vissa bestämda värden i en fastställd värdeserie. 1979/80:40 204 19§ anges att brylningsfaktorn skall bestämmas för skilda förhållanden förvärdefaktorerna väntelid och brytningstid. Dessa värdefaktorer definieras iparagrafen. 1 1 § anges att riktvärde för skall utgöravärdet per hektar . 2 § Paragrafen föreskriver alt som riktvärde föråkermark som är tillfredsställande dränerad, av genomsnitfiig godhet och mednormala brukningsförhållanden flr endast anges värden i en fastställdvärdeserie. 3 § innehåller en bestämmelse om vilka värdefaktorersom särskilt skall beaktas vid bestämmande av riktvärde för åkermark.Paragrafen innehåller även en definition av regler om klassindelning av dessavärdefaktorer, som är godhet, brukningsförhållanden och dränering. Enligl4 § skall riktvärde för betesmark utgöra värdet per hektar betesmark och angesför varje värdeområde för . 5§ För betesmark skall finnas en värdefaktor benämnd beskaffenhet. Medbeskaffenhet avses främst betesmarkens produktionsförmåga samt dess bruknings-och torrläggningsförhållanden. Inomvarje värdeområde skall riktvärden för betesmark bestämmas för skildaförhållanden av denna värdefaktor. Paragrafeninnehåller även en bestämmelse om klassindelning av denna värdefaktor. 1 § anger att riktvärde för skogsmark med växandeskog skall utgöra värdet per heklar skogsmark. 2 § Paragrafen föreskriver att som riktvärde förskogsmark med växande skog av genomsnittlig beskaffenhet inom en regionbestående av ett eller flera län eller delar därav får endast anges värdena ien fastställd värdeserie. 3 § innehåller en bestämmelse om att inom varjevärdeområde skall riktvärden för skogsmark med växande skog bestämmas förskilda förhållanden för en eller flera av värdefaktorerna godhet,kostnadsklass, virkesförråd per hektar, trädslagsklass och barrskogensgrovskogsprocent. Paragrafen innehåller en definition av dessa värdefaktorer. 1979/80:40 205 4 § innehåller en bestämmelse om riktvärde förskogsimpediment. värde skall utgöra värdel per hektar och anges för varjevärdeområde för skog. 5 § Riktvärdet för skogsimpediment skall inom varjevärdeomräde bestämmas för skilda förhållanden av värdefaktorn beskaffenhet.Paragrafen innehåller en definilion av denna värdefaktor. 1§ inleds med en definition av vad som skall avses med vattenfallsenhel. 1paragrafen finns också en kort beskrivning av förfarandet vid värdering avvattenfallsenhel. Enligl2 § skall värdet av nybyggd kraftstation eller regleringsanläggning bestämmassom produkten av kraftstationens eller regleringsanläggningens taxeringseffekti kilowatt och av ett riktvärde. 3 § innehåller en definition av begreppettaxeringseffekt och bestämmelser om hur denna effekt bestäms. 4 § första stycket anger att taxeringseffekten för enkraftstation med tillhörande andelar i regleringsanläggningar skall delas uppmellan ä ena sidan kraftstationen och å andra sidan regleringsanläggningarnaoch hur denna uppdelning skall ske. 4 §andra stycket innehåller bestämmelser om hur den taxeringseffekt som har bestämts för en kraftstations andelar i regleringsanläggningar skall delas upp mellan de regleringsanläggningar som ligger uppströms. 14 §tredje stycket anges atl en regleringsanläggnings taxeringseflekt är summan avde taxeringseffekter som beräknats för anläggningen vid uppdelningar enliglandra stycket. 5 §innehåller regler om bestämmande av riktvärde för en kraftstation. Detta riktvärde skall bestämmas för skilda förhållanden för värdefaktorn godhet. Paragrafen innehåller vidare bl. a. en definition och klassindelning av denna värdefaktor. I6 § förskrivs att riktvärdet för en regleringsanläggning är lika med riktvärdetför en kraftstation med den godhet som är genomsnittlig för riket. 7§ innehåller regler om bestämmande av byggnadsvärde för en vatten-fallsenhet. Byggnadsvärdetskall bestämmas till det tekniska nuvärdet av de byggnader som hör tilltaxeringsenheten. Värderingen skall ske enligl de allmänna gmnderna i 5 kap. 6§ för bestämmande av det tekniska nuvärdet. 1979/80:40 206 beräkningflr emellertid 75 96 av äteranskaffningskostnaden inte översliga del totalavärdel som har beräknals enligl 15 kap. 2-6 §§. Vidareanges i paragrafen alt byggnadsvärdet av regleringsanläggning och kraftstationsom är under uppförande skall bedömas enligl 7 kap. 12 §. Detla innebär allbyggnadsvärdet i detla fall skall bestämmas till hälften av nedlagd kostnad,omräknad till det genomsnittliga kostnadsläge som gällde företaxeringsåret, 18 § finns bestämmelser om slorleken av markvärdet för en vattenfalls-enhet. Markvärdetför en vattenfallsenhet är skillnaden mellan det enligl 19 kap. 2-6 §§beräknade lotala värdel och 75 96 av äteranskaffningskostnaden förtaxeringsenhetens byggnader. Markvärdet skall vara noll om av äteranskaffningskostnadenöverstiger det totala värdet. Omkraftstationen inte har tagits i bruk skall det sälunda beräknade markvärdetreduceras med en tredjedel. Om regleringsanläggning inte har tagits i brukskall inte nägot markvärde bestämmas för denna. 9 §anger hur värdel av andelskraft skall bestämmas och atl rält till andelskrafl i regel skall ulgöra särskild taxeringsenhet. Värdetav kraftstation skall minskas med värdet av förekommande andelskraft. 10 §innehåller bestämmelser om värderingen av ersättningskraft saml om hur belastning och förmån av ersättningskraft skall behandlas vid värderingen. 16kapitlet Förslag till lagtext kommer att lämnas i ett senare sammanhang, Såsomframgått av den allmänna motiveringen överensstämmer åtskilliga av de nyareglerna i FTL med vad som redan gäller. 1 slutet av denna specialmotiveringfinns en tabell som anger de föreslagna lagrummens i FTL motsvarigheter i TL, Idet följande redovisas därför inte alla lagrum som har sina direktamotsvarigheter i gällande rätt. I övrigt bör nämnda tabell ge tillräckliginformation. Vidare bör påpekas att flera av de lagrum i TL som föresläsupphävda bara innehåller en hänvisning till ett annat lagrum i TL. I dessa fallinnebär den föreslagna FTL oftast att de lagrum vartill hänvisning skettöverförts till FTL. Inte heller dessa fall fordrar närmare kommentar. 1979/80:40 207 2§ första stycket. I lagrummel anges att indelningen i fastighelstaxeringsdistriktnumera skall göras efler faslighetskalegori. Andra stycket innehåller enundantagsregel om att fastighet kan ingå i dislrikl för annanfastighets-kategori än fastigheten tillhör, om det behövs för all t. ex.behovet av lokalkännedom skall kunna tillgodoses. Tredje stycket har inte någonmotsvarighet i TL. Här sladgas aU alla taxeringsenheter som tillhör en ochsamma fastighet skall hänföras lill samma taxeringsdislrikl. 5§ upptar en föreskrift om vem som skall beslula om distriklsindelning. Beslulom dislriklsindelning flr anses vara ell normbeslul i den nya RF:s mening.Regler om detta skall därför ges i författning. Liksom f n. börbeslutanderätten ligga hos . (131 § femle slyckel TL). Denna rällkan emellertid inte tilläggas direkt i FTL. Därför harföreslagils att det i 5 § föreskrivs att regeringen eller myndighet somregeringen bestämmer beslutar om indelning i fastighetstaxeringsdistrikl.Molsvarande sladgas i 5 § försia stycket TL. Delegering av beslutanderätten kansedan ske i administrativ ordning. Beslut om distriklsindelning kan inteöverklagas. Motsvarande gäller i fråga om inkomsttaxeringen (10 § andra slyckelTL). En bestämmelse härom har tagits in 14 §. 17-15 §§ finns regler om sammansättning m. m. i faslighetstaxeringsnämnd.Bestämmelserna motsvarar i allt väsenlligl vad som f n. finns föreskrivet i TL.Reglerna har dock anpassats till vad som gäller vid inkomsttaxeringen. 16§ reglerar ordförandens arbetsuppgifter. Reglerna är inle så delaljerade somnuvarande regler. I den mån ytteriigare regler behövs kan de lämpligen utfärdasi administrativ ordning. Paragrafen har 11 § TL som mönsler. Enligt 17 § ärkonsulenternas arbelsuppgifter desamma som f n. Konsulenten skall dock dessutommedverka redan under förberedelsearbetet. I 15 § andra stycket föreslås attkonsulenten inte får vara ledamot av den nämnd han biträder. gäller enligt135 § 2 mom. TL all konsulenten inte flr vara ledamol av taxeringsnämnd ilänet. Eftersom en konsulent föresläs bli förordnad atl biträda vid laxeringenav vissl slag av värderingsobjekt, t. ex. för industrier, innebär det aU hanvanligen kommer all biträda bara viss eller vissa nämnder inom ell län. Tillskillnad frän 1975 ärs taxering kan konsulenten vara ledamot av enfastighetstaxeringsnämnd i samma län som han är konsulent i. I18 § ges föreskrifter om lokala skattemyndigheternas arbetsuppgifter och i 19och 20 §§ anges skattechefens uppgifter. Bestämmelsen i gällande rätl om attlänsstyrelsen skall vaka över atl taxeringsarbetel bedrivs ändamåls- 1979/80:40 208 enligtbör slopas, säsom har gjorts genom RS-reformen beträffande inkomsttaxeringen. I21 § anges atl nämnden efter samräd med skattechefen får anlita sakkunnig ochatt samråd med denne skall ske vid behov av tolk. Paragrafen motsvarar 135 §mom. Särskild skogssakkunnig, som f n. förordnas atl biträda nämnden bör ifortsättningen förordnas som konsulent. Nägon utlrycklig föreskrift om detlabehövs inte. Reglerna om konsulent bör kunna läcka behovel. 22-25§§ innehåller arvodesregler. Reglerna avses ersälla nuvarande 173 § 1,2,3 och 5mom. Reglerna har anpassats till de ändringar som har föreslagits i övrigti gällande ordning. Anpassning sker således till atl det möle som hålls införskattechefen (144 § \ mom. TL) samt de förberedande överiäggningar, som hållsmed faslighetslaxeringsnämndens arbetsgrupp strax före taxeringen (145 § TL)föreslås slopade. Vidare har arvodesreglerna anpassats till atlfastighetslaxeringsombudens arbetsuppgifter läggs pä LMV. Under22 och 23 §§ har kommittén föreslagit regler om RSV:s verksamhet. Eftersomsådana regler finns i andra författningar behöver frågan ej regleras i FTL. I 1§ första stycket lämnas bestämmelser om deklarationsskyldighet och om undanlagfrån denna skyldighel. Lagrummel motsvarar 136 § 1 mom. första stycket TL.Beloppsgränsen för atl deklarationsskyldighet inte skall föreligga för byggnadpä annans mark har dock höjls lill . Vidare har enregel införls som innebär alt deklaration skall avges för sådan byggnad, om denanvänds till stadigvarande bostad eller om bostadsytan översliger 10 m.Grunden härtill är i första fallet atl uppgifter för FoB 80 skall kunnaerhållas och i del andra alt taxeringsmyndigheterna skall få en möjlighet attbedöma humvida skattefrihet föreligger. För kommunikations-fastighet skall intedeklaration lämnas med undanlag för husbyggnad som används för annat änkommunikalionsändamål. Deklaration skall avges av ägare till fastighet. 11 kap.5 § jämställs den som enligt 47 § KL skall uppta garantibelopp till beskattningmed ägare i FTL:s mening. 11 § andra stycket har införts en ny regel som, liksom vid inkomsttaxeringen(22 § 2 mom. TL), ger möjlighet att efter anmaning ålägga fastighetsägare attavge deklaration, även om ägaren inte är skyldig atl deklarera enliglhuvudregeln. I2 § anges vem som skall lämna deklaration för omyndiga, m. fl. Motsvaranderegler finns i 47 § TL. 14§ anges vilka uppgifter fastighetsdeklaration skall innehålla. Nuvaranderegler om innehållet i fastighetsdeklaration finns i 136 § 1 mom. tredjestyckel TL. Uppgiftsskyldighelen är enligl förslagel i slort sell densamma somenligl gällande räll men har dock preciserats nägot. Delaljbestämmel-serna börges i annan form än lag. 5 §innehåller en i faslighetslaxeringssammanhang ny regel. Regeln innebär alt fastighetsdeklaration i vissa fall får lämnas i förenklad form. 16 § första stycket anges atl, faslighelsägare, utöver uppgifler enligl 4 §, börlämna upplysningar som är av betydelse för taxeringen av fastigheten. Någonmotsvarighel lill regeln finns inle nu beträffande fastighetstaxeringen. Regelnhar införts i FTL med 31 § 1 mom, TL som förebild. 6 §andra stycket första meningen molsvarar nuvarande 136 § 2 mom. första styckel. Lagrummel lämnar föreskrift om skyldighet alt efter anma ning lämna andra upplysningar än vad som anges i deklaralionsformuläret. 1 andra meningen har intagils en regel om skriftliga upplysningar som motsvarar vad som gäller vid inkomsttaxeringen enligl 31 § 2 mom. första slyckel TL. Under6 § upptog kommittén en regel om atl uppgifler för statistiska ändamål eflerbeslut av regeringen skall kunna infordras i deklaration. Nägon regel av dettainnehåll kan med hänsyn till RF inle tas in i FTL. 7 §Paragrafen motsvarar till en del 136 § 2 mom. andra styckel i TL, som ger föreskrifter om skyldighet att förete vissa handlingar rörande skog. Samma skall enligl paragrafen gälla även andra handlingar som behövs för kontroll. Lagrummet har utformats med 31 § 2 mom. andra slycket TL som förebild. 18§ ges möjlighet till besiktning av faslighet i vissa fall. Besiktning får skesåväl under förberedelsearbetet som vid taxeringen om överenskommelse häromträffas med fastighetsägaren. Regeln har 31 § 2 mom. Iredje slyckel sisla meningenTL angående inkomsttaxering lill förebild. 111och 12 §§ föreskrivs skyldighel för byggnadsnämnder, lantbruksnämnder ochbrandförsäkringsanslaller atl under vissa fömlsällningar lämna uppgifter förfastighetstaxeringen. Reglerna molsvarar 139 och 140 §§ TLoch 69 a § försiastyckel TK. Vid överföringen lill FTL har en justering av innehållet i detsistnämnda lagrummel gjorts pä så vis alt del i fortsättningen skall vararegeringen eller myndighel som regeringen beslämmer, som skall föreskrivanärmare om skyldighel för lantbruksnämnd alt lämna uppgifler för laxeringen.Enligt 69 a § TK skall LBS efter samråd med RSV lämna föreskrifier i detlahänseende. 14 1979/80. 1979/80:40 210 I16 § anges vilka som har rätt alt granska deklaration. I 172§ försia stycket 3)TL och samma lagmm jämfört med 50 § 1 mom. första-fjärde slyckena TL stadgas nuom rätl all la del av fastighetsdeklaration. Förslaget överensslämmer i slortsett med dessa regler. En anpassning med hänsyn lill de ändringar som harföreslagits beträffande de som skall medverka i arbelet medfastighetstaxeringen har dock gjorts i förslagel. 122 § anges vilka som får ulfärda anmaning i samband med fastighetstaxeringen.Liknande regler finns f n. i 142 § försia stycket TL. Förslaget har anpassatslill vad som gäller vid inkomsttaxeringen enligl 51 § försia slyckel TL. Dockhar i 22 § inle getts räll för chef för revisionsenhel alt utfärda anmaning,eftersom revision inte förekommer vid fastighetstaxering. 24§ innehåller en regel om rätl alt förelägga vile i samband med anmaning. Ensådan regel finns nu i 142 § Iredje stycket TL. Regeln i 24 § har ulformalsefter innehållet i 53 § TL. Regeln i 24 § har utformats efter innehållet i 53 §TL. Chef för revisionsenhel får dock inte förelägga vite enligl förslaget Ull24 §, vilket är möjligt enligt 53 § TL. 125-30§§ finns regler om anmaning, vile m. m. Beslämmelserna motsvarar vad som redangäller 1detta kapitel finns etl antal bestämmelser med anknytning till sekretessfrågor.Regeringen har för framlagt förslag till nya bestämmelserinom sekrelessområdel (prop. 1979/80:2, Förslag lill sekrelesslag m. ).Beslämmelserna i kapitlet kommer senare alt anpassas lill de nya reglerna omsekretess. I sammanhanget vill jag också påpeka atl del knappasi kan ansespåkallat att nu föreslå ett särskilt undantag från meddelarfriheten. En sådanlagändring skulle nämligen inte få någon praktisk belydelse med tanke som återstår års allmänna fastighetstaxering lilldess den nya sekretesslagstiftningen skall träda i kraft. 1 § I paragrafen sägs när föreskrifter förförberedelsearbetet och förslag lill värderingsföreskrifter skall varameddelade. Vidare bestäms att föreskrifterna och förslagen omedelbarl skallöverlämnas till LMV och länsstyrelserna. Om meddelande av anvisningar avorganisatorisk och värderingsleknisk natur och om förslag tillvärderingsanvisningar stadgas nu i 143 § 1 mom. TL.