prop · G303105 · 1979-12-31 00:00:00 — kommun anser all förslagel om en särskild ledamoi ikammarrällen förulsäller en speciell jävsregel. Jäv bör föreligga inte bara omledamolen lidigare hos kommunen har deltagit i den slulliga handläggningen av iirendesom rör saken ulan även om ledamolen harannan anknylning lill den kommun som ärpari i målel. Elt par remissinslanser befarar au del kan slöla på svårighelerall rekrylera elt lillräckligl anlal sakkunniga personer, som kan slå tillförfogande i sådan ulslräckning au målens handläggning inle fördröjs. Länsstyrelsernas kännedom om kommunala förhållandenhar ulan ivivel varil värdefull för prövningen av kommunalbesvärsmålen. Närlänsslyrelserna ulgår ur insiansordningen, är del enligt min mening angelägetall del skapas garanlier för au kammarrällernas avgöranden kan grundas på enmolsvarande sakkunskap. Behovel av en sådan sakkunskap är särskilt pålagligl ide mål som rör den kommunala kompeiensen. För bedömningen av dessa mål krävsutöver renl kommunalrälisliga kunskaper även en god kännedom om kommunalaförhållanden i allmänhel. a. på all den allmännakompelensbeslärnmelsen i KL, liksom i de tidigare kommunallagarna, är uiformadsom en generalklausul. Närbeslämmelsen ursprungligen utformades, ulialades auden skulle medge anpassning efter de skiftande förhållandena i de särskildafallen med beaklande av den allmänna samhällsutvecklingen saml kommunernasställning som samhällets lokala förvaltningsorgan (prop. Det är lillslor del genom besvärsinslan-sernas avgöranden som den kommunala kompeiensenhar fåll sill innehåll och uivecklals. Möjligheten att inhämlasakkunnigutlåtanden enligt 24 S FPL lillgodoser inle del behov av kommunalsakkunskap som jag nu har påvisai. Behovel kan enligi min mening inte hellerlillgodoses genom kammarrällernas nämndemän. Jag bilräder därför kommillénsförslag all särskilda ledamöier med kännedom om kommunala förhållanden skallingå i kammarrätterna vid prövningen av kommunalbesvärsmål. De särskildaledamöternas uppgift blir au lillföra domstolen sakkunskap i fråga om kommunalverksamhel. De skall avlägga domared och får ställning som domare. Samma kravpå saklighet och opartiskhet som gäller för övriga ledamöier kommer alt gällaför dem. Inslaget av sakkunskap i fråga om kommunalverksamhel bör enligt min mening förslärkas i förhållande lill kommillénsförslag. Jag förordar alt kammarrällen vid behandlingen av kommunalbesvärsmålskall beslå av tre lagfarna ledamöier och ivå särskilda ledamöier med godkännedom om verksamhel. De särskilda ledamöterna bör ulses avregeringen för 1979/80:105 37 variekammarräli lill ell sådanl anlal all dröjsmål i handläggningen avkommunalbesvärsmålen inie skall behöva uppslå på grund av all några särskildaledamöier inie finns lillgängliga inom rimlig lid. Del bör vara fulll möjligtau finna eu tillräckligt anlal personer som uppfyller kraven på särskildkommunal sakkunskap. Bestämmelserna i 4 kap. rällegångsbalken om jäv moldomare blir enligi 41 § FPL lillämpliga på de särskilda ledamöierna. Dessa ärsåledes under-kasiade slrängare jävsregler än vad som gäller förförvaliningsmyndigheier-na. Jag anser mot den bakgrunden alt en särskildjavsregel inte behövs. Jag delar kommitténs uppfattning all de särskildaledamöternas dellagande i handläggningen bör begränsas till mål som prövas isak och där besvären inle är ulsiklslösa. Regeringsrälien anför i siuremissylirande all särskild ledamoi bör delta också vid behandlingen av frågorom verkslälligheisförbud i kommunalbesvärsmål. Enligt min mening bör en regel,som gör sådan medverkan obligalorisk, inle införas. Del är angelägel all frågorom verkslälligheisförbud avgörs snabbi. Avgörandet bör inte fö hindras av allde särskilda ledamöterna inle är närvarande. När sakfrågan i målet är komplicerad,kan det å andra sidan vara lämpligl all de särskilda ledamöierna dellar ihandläggningen. Man bör enligi min mening kunna ulgå från ail kammarräiierna,när del finns skäl lill del, lar lill vara möjlighelen all låla de särskildaledamöterna della även vid behandlingen av frågor i vilka deras medverkan inleär obligalorisk. Kommunalbesvärsprocessenhar vissa särdrag som markanl skiljer den från processen iförvallningsbesvärsmål. En del särregler grundar sig på uiiryck-ligabestämmelser i , medan andra har utbildats i rällspraxis. 1 7 kap. 1 § KLfinns beslämmelser om besvärsräiien och besvärstiden. Besvärsberätli-gad är varjekommunmedlem, men också endasl den som är kommunmedlem. Au etl kommunaltbeslul direkl rör en enskild person grundar, lill skillnad från vad som gällervid förvaltningsbesvär, inte någon lalerätl för denne. Besvärsliden räknas fråndagen för anslag av meddelande om all prolokollet över beslutet har bliviljusierat. Vid förvaltningsbesvär räknas däremoi besvärsliden i allmänhel fråndelgivningsdagen. En speciell regel som har utbildats i praxis är denall besvärsmyndighelerna inle prövar sådana omständigheter som klagandenåberopar efter besvärsii-dens uigång eller försi i högre instans. Klaganden kanalliså inle senare ändra sin talan genom alt anföra nya omständigheter tillslöd påslående om all elt kommunall beslul är olagligt. Eu annal särdrag rör frågan om på vilkel sättbesvärsinslansen skall bedriva processledningen. I kommunalbesvärsprocessen ärprocessföringen i slor utsträckning överiämnad åt parterna. Kommunen ansesdärvid fungera som moipart ull klaganden. Del ärsällsynl all besvärsmyndigheientar inilialiv lill 1979/80:105 38 allskaffa utredning ulifrån eller lill all kompletlera ulredningen genom parternasförsorg efter den sedvanliga skriftväxlingen. Handläggningsordningen vilarsåledes huvudsakligen på den s. k. disposilionsprincipen. Vid handläggningen avde flesta förvallningsbesvärsmål dominerar däremot den s. k. officialprincipen,dvs. den beslulande instansen ulövar en mer akliv processledning och har ocksådel yllersla ansvarei för ulredningen i målel. förvaliningsrälisreform gäller,uiöver de särskilda reglerna för kommunalbesvärsprocessen, i lillämpliga delarförvaltningslagen (1971:290) för handläggningen av kommunalbesvärsmål ilänsstyrelsen och FPL för handläggningen i regeringsrätten. FPL blir äventillämplig på handläggningen av kommunalbesvärsmål i kammarräiierna, om dessamål flyllas dit. Kommiuén har funnil au frågan om en samordning avde särskilda förfarandereglerna för kommunalbesvärsprocessen med de allmännareglerna för förvaliningsprocessen och övrig förfarandelagsiiflning inle kanförbigås i samband med en reformering av instansordningen. Kommillén anser dockau något slulligl siällningslagande lill samordningsfrågorna inte kan göras nu.Kommillén har därför i delta sammanhang riktat in sig på några problem somenligt kommillén bör lösas . Del är alliså de mesl pålagliga formellabristerna i del nuvarande regelsysiemel som kommillén har velal komma lillrälla med. Kommilléns förslag innebär atl man lagfäster vissa av de principerför kommunalbesvärsprocessen som har vuxit fram i praxis. Kommittén går inle närmare in på förvaltningslagensregler. Med kommitténs förslag försvinner nämligen de olägenheler somföranieds av all förvaltningslagen är lillämplig på handläggningavkommunalbesvärsmål hos länsslyrelserna. När del gäller förhållandel mellankommunalbesvärsprocessen och FPL;s regler har kommillén främsl uppmärksammatbeslämmelsema i 5 och 8 §§ FPL om komplellering av ofullständig besvärsinlagaresp. Kommiitén utgår från au den lidigare nämnda regelnom alt besvärsfakla skall anföras inom besvärsliden för au kunna tas upptillprövning lills vidare skall slå fast och anser alt den bör lagfästas. Den börlas in i 7 kap. 1 § KL. Enligt kommillén kan det dock inte bortses från atl detskulle kunna uppstå en viss oklarhet beiräffande föihållandei mellan en sådanbeslämmelse och bestämmelsen i 5 § FPL. Där föreskrivs all rälien skallförelägga en klagande som har geu in en ofullständig besvärshandling atlavhjälpa bristen . Kommiitén föreslår därför all del i 7 kap. 4 §KL görs en precisering av tillämpningsområdet för 5 § FPL ikommunalbesvärsprocessen. Kommillén föreslår också atl del i 7 kap. 4 § KL las inen beslämmelse som slår fasi kommunens ställning som pari vid lillämpningen avFPL i kommunalbesvärsprocessen. Om dessa ändringar i 7 kap. 1 och 4 §§ KLgenomförs. 1979/80:105 39 behöverman enligi kommillén ime ändra 8 § FPL för all klargöra hur denna beslämmelsebör lillämpas i kommunalbesvärsprocessen. Remissinstanserna delar överiag kommilléns syn påförhållandel mellan kommunalbesvärsinslilulel och förvaliningsprocessen.Kommilléns lagförslag lämnas också i slori setl ulan erinran, om än vissasynpunkier framförs i detaljfrågor. Åven jag anser det värdefullt atl vissa hävdvunnaprinciper för kommunalbesvärsprocessen lagfästs i delta sammanhang. Enligi minbedömning har kommillén gjort en lämplig avvägning mellan vad som bör las upplill behandling redan nu och vad som kan ingå i del fortsattautredningsarbetet. Jag ålerkommer i specialmotiveringen lill deförfattningsändringar som föranleds av kommilléns förslag. Dennya insiansordningen i kommunalbesvärsmålen börenligt min mening införas den 1januari 1981. Härigenom kommer tillräcklig lid all finnas för deförberedelseålgärder av olika slag som kan behövas. 1enlighel med vad jag nu har anförl har inom kommundepariementel upprällalsförslag lill 1. lag om ändring i kommunallagen (1977:179), 2. lag om ändring i lagen(1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar, 3. lag om ändring iförvaltningsprocesslagen (1971:291), 4. lag om ändring i lagen(1957:281) om kommunalförbund, 5. lag om ändring i lagen(1961:436) om församlingsslyrelse, 6. lag om ändring i lagen(1979:411) om ändring i rikels indelning i kommuner, landslingskommuner ochförsamlingar, 7. lag om ändring i lagen (1979:412)om kommunala indelningsdelegerade, 8. lag om ändring i lagen (1972:229) om kyrkligaindelningsdelegerade, 9. lag om ändring i allmännaordningssladgan (1956:617). De under 2 och 3 angivna förslagen har upprättats isamråd med chefen för jusliliedepariemeniel. Förslagen bör fogas till regeringsprotokollel i della ärende som bilaga4'. 'Bilagan har uteslutits här såviu gäller de under 4 och 6-8 angivnalagförslagen. I dessa delar är bilagan, frånsett några redaktionella ändringari förslagen under 7 och 8, likalydande med de förslag som är fogade tillpropositionen. 1979/80:105 40 4.1Förslaget till lag om ändring i kommunallagen 7 kap. I S Pågrund av all kammarrätt föreslås bli första besvärsinslans för såväl deprimärkommunala som de landslingskommunala målen har första slyckel utformatsså att del omfattar också de landslingskommunala målen och del nuvarande iredjeslyckel slopats. F. n. anges i forsla slyckel all kommunalbesvär för grundasendasl på all beslutet inte har tillkommit i laga ordning osv. Del har nuföreskrivits all besvären får grundas endasl på omständig-heler som innebärl.ex. all beslulel inle har lillkommil i laga ordning. Härigenom klargörs all klagandenmåsle åberopa sådana felakligheier hos beslutet som kan hänföras under någon avde uppräknade besvärsgrunderna. Den jusiering som har gjorts är au belraklasom provisorisk i avbidan på resulialel av kommitténs forlsaila överväganden. I andra slyckel finns beslämmelser ombesvärsförfarandei. Försia meningen innehåller den i sak oförändradebesiämmelsen alt besvärshandlingen skall ha kommii in lill besvärsmyndigheieninom från anslagsdagen. En särskild fråga är hur man skall bedöma defall där klaganden ger in sin besvärsinlaga lill besluismyndigheten i slälletför kammarrällen. I 7 § FPL finns en regel om all besvär skall las upp lillprövning även för del fall all besvärshandlingen i räll tid harkommii in lillbeslutsmyndigheten i slällei för besvärsmyndigheien. Denna bestämmelse ärlillämplig vid förvaltningsbesvär lill en förvaliningsdomslol över en kommunalnämnds beslul. Redan av del skälet atl del i 7 § FPL förulsälls all en domsloleller förvallningsmyndighel har meddelat det överklagade beslutet ärbestämmelsen f n. inte tillämplig när kommu nal besvär lill regeringsrättenanförs över ell beslul av landsting. Av samma skäl blir bestämmelsen inle ulanvidare lillämplig på kommunalbesvär som vid en ändring av insiansordningen anförsöver kommunfullmäktiges eller landstings beslut. Huruvida bestämmelsen skullebli omedelbarl lillämplig vid kommunalbesvär över en ellerlandstingskommunal nämnds beslut beror på om reglerna i 7 kap. I § KL om altbesvärshandling skall ha kornmil in lill kammarrällen skalltillsammans med 2 § anses uitömmande reglera frågan. Kommillén har attdel med hänsyn lill bl.a. föreskrifterna i 2 kap. 15 § KL, som ulesluler rällför en enskild person au väcka ärende hos kommunfullmäktige eller landsling,inle ler sig lämpligl att lillämpa regeln i 7 § FPL på beslut av dessa organ.Kommillén anser vidare all del inte är lämpligl all införa regeln endasl ifråga om besvär över nämndbeslut. För egen del anser jag alt regeln bör göras lillämpligockså på beslut av kommunf'.illmäklige eller landsling. Intresset avenhellighel lalar också för att samma regler i della hänseende kommeralt gällai frågaom beslut av olika kommunala organ. I 7 kap. 1 § andra stycket KL hardärför tagits in en 1979/80:105 41 särskildföreskrift om att besvären skall tas upp till prövning, om besvärshandlingen irält tid har kommii in lill kommunen eller landstingskommunen. På grund av hänvisningeni 7 kap. 2 S ull 7 kap. 1 S blir motsvarande regel lillämplig också pä beslulav kommunala och landslingskommunala nämnder. Regeln för lill följd all besväröver ell kommunall beslul skall anses ha anförts i rätl lid,ombesvärshandlingen förebesvärslidens uigång hargelis in lill kommunfullmäkiigeeller någon myndighel. Itredje slyckel sägs au del beslui som överklagas skall anges i besvärshandlingen.Denna föreskrift ersätter den nuvarande bestämmelsen om skyldighet förklaganden alt bifoga del överklagade beslutet och bevis förlillkännagivande av beslulel på kommunens anslagstavla. Skyldigheten förklaganden all ge in dessa handlingar har överlevt såväl förvaliningsrällsreformensom den senasle kommunallagsrevisionen. Den nuvarande bestämmelsen ärålderdomlig och för anses vara onödigl betungande för den enskilde. Enbari denomsländighelen all beslulel och anslagsbevisel inle har fogats lillbesvärshandlingarna har i praxis inie ansetts uigöra skäl all avvisa besvären.I enlighel med kommilléns förslag har i tredje slyckel vidare föreskrivits aude omsiändigheler på vilka besvären grundas skall anges i besvärshandlingen. Defrågor som sålunda behandlas i iredje slyckel regleras på samma sätl i 4 S FPL.Frågan om samordningen mellan KL;s regler om kommunalbesvärsprocessen och FPLhör till de frågor som kommillén skall överväga i sill fortsatta arbele. Jaghar därför inle funnit anledning all i della sammanhang gå närmare in påsamordningsproblemen. I tredje slyckel föreskrivs vidare alt klaganden inle föranföra någon ny omständighet lill grund för besvären efter besvärsiidensuigång. En sådan regel har iakttagits i praxis. De kommunalabesluten är i princip verkslällbara oberoende av om besvär anförs. Krelsen besvärsberältigadeär myckel slor. Den princip som lagfasls gör del avsevärl lätlare förkommunerna och landsiingskommunerna all på ett tidigt sladium bedöma ombeslulel kan verkställas eller inie. Eflersom del för kommunen ellerlandsiingskommunen är myckel svårt all på förhand vela från vilkel håll ellerpå vilken grund evenluella anmärkningar kan komma all framföras mol ell beslut,som kan vara av stor samhällelig belydelse och fordra ell effeklivlgenomförande, bör del finnas en absolut tidsgräns för framförande avanmärkningar. Till grund för regeln ligger också tanken all kommunmedlemmarnafår anses ha godkänl elt fel som de inle har åberopat förebesvärslidens uigång.Förbudet mol all anföra nya omständigheter skall iakttas ex officio avkammarrällen. För regeringsräitens del innebär den nya bestämmelsen allregeringsrätten skall bortse frän sådana felaktigheter hos det kommunalabeslulel som har åberopats först i regeringsrälien. 7 kap. 2 S 1denna paragraf görs endasl redakiionella ändringar. Dessa är en följd avändringarna i 7 kap. 1 §. 1979/80:105 42 7 kap. 4 S Paragrafeninnehåller f n. en föreskrift om befogenhel för atl besluta omverkställighetsförbud. Denna föreskrift har slopats, eftersom bestämmelsen i 28S FPL om verkslälligheisförbud och andra inlerimisiiska ålgärder blirtillämplig även på kammarrällens handläggning av kommunalbesvärsmål. 1försia slyckel har lagils in en beslämmelse om all kammarrällen ulan dröjsmålbör avgöra mål i vilka del är uppenbart all besvären inle kan bifallas. Avkommilléns undersökningar framgår all anlalel mål av della slag är lämligenslon. Med hänsyn till att kommunalbesvär får grundas endast på vissaomsländighelersom anges i 7 kap. 1 § kan dessa mål ofta skiljas ul ulansvårighel. Av 10 § FPLföljerall kommunikation inte behöver äga rum i dessa mål.Denna föreskrift och den nya bestämmelsen i första stycket av förevarandeparagraf bör kunna ge goda förulsältningar för en snabb handläggning i kammarrällenav l.ex. mål där klaganden åberopar endast lämplighelsskäl eller där han inleanger i vilkel hänseende del överklagade beslutet skulle vara felakiigl. Med hänsyn lill kravet på prövningstillstånd hardel inte moiiveral all låla den nya besiämmelsen uiiryckligen gällaockså för handläggningen i regeringsrälien. Eflersom del även ulan en särskildbeslämmelse därom är lydligl all mål i vilka besvären bör avvisas, 1. ex.därför all de har kommii in för senl, liksom frågor om verkslälligheisförbudbör handläggas skyndsami, ha del inie moiiveral all införa en uuryckligföreskrift om snabb handläggning för sådana fall. I andra stycket föreskrivs all kommunen ellerlandsiingskommunen skall anses som part vid lillämpning av FPL i kommunalbesvärsmål.Härigenom fastslås kommunernas parlsslällning. Kommunen har f. n. enoklarslällning i kommunalbesvärsmålen. Den är dels besluismyndighel, delsmoipart lill den som har besvaral sig över del kommunala beslulel. Kommunen förenligt 7 kap. 5 S KL överklaga beslul, om harbifallil besvären. Genom den nya bestämmelsen undanröjs den nuvarande oklarheteni fråga om kommunernas ställning. får belydelse bl. a. när dei gällerlillämpningen av FPL;s beslämmelser om skriftväxling. All del är kommunen eller landsiingskommunen somanges vara part i kommunalbesvärsprocessen innebär inle något ställningslagandelill frågan vilkel kommunall organ som skall företräda kommunen ellerlandstingskommunen. Del följerav bestämmelser i och olika specialförfallningar eller a v fullmäktiges beslul vilkel organ som är behörigt allförelräda kommunen på ell visst område (jfr 3 kap. 1 § andra slyckel 5 KL).Delta för så goll som alllid lill följd all del är den fullmäkiigelbrsamlingeller nämnd som har meddelai det överklagade beslutet som har att företrädakommunen i en kommunal-besvärsprocess Qfr 1973 C 115).Yllrande med anledning av överklagande av en siyrelses eller nämnds beslul förenligi 3 1979/80:105 43 kap.12 S andra slyckel och 13 S andra slyckel beslutas endasl av slyrelsen ellernämnden samfälli. Av moiiven lill denna beslämmelse (prop. 1975/ 76:187 s. 466)framgår all lagens krav på samfälli yllrande gäller endasl vid besvär översiyrelsens eller nämndens egna beslul. Den befogenheisfördel-ning som med stödav dessa beslämmelser har gjorts mellan slyrelsen eller nämnden och de personersom med stöd av delegaiion har fållat del överklagade beslulel är avgörande förom yllrande över besvären måsle avges av slyrelsen eller nämnden samfälli. Deprinciper som gäller för handläggningen av kommunalbesvärsmål innebär bl. a.all klaganden bär hela ansvarei för talans ulformning, all besvärsmyndighelernaendasl har en passiv roll och all klaganden måsle framföra sina anmärkningar ifråga om del kommunala besluleis laglighel före besvärsiidens uigång. Densisinämnda principen har kommit lill uttryck genom en ny beslämmelse i 7 kap. 1§ iredje siyckel KL. En viss moisattning föreligger mellan de angivnaprinciperna och bestämmelsen i 5 S FPL om au rälien skall förelägga klagandenall avhjälpa brislerna i en besvärsinlaga som ärså ofullständig alt den intekan läggas lill grund fören prövning i sak. Med hänsyn lill all klaganden måsieföre besvärsiidens uigång ange de omständigheter som han vill lägga iill grundför besvären skulle del vara meningslösl alt förelägga honom au avhjälpabrisier som består i all han inle har dessa omständigheter ibesvärsinlagan. I 7 kap. 4 § iredje slyckel har därför föreskrivils all ellföreläggande enligi 5 § FPL inle för gälla sådan brisl i besvärshandlingen sombeslår i au denna inle anger den eller de omständigheter på vilka besvärengrundas. 1 och för sig skulle del kunna hävdas att den nyabestämmelsen är onödig, eflersom sakprövning enligi praxis i kommunalbesvärsmålsker, även om klaganden i besvärshandlingen inle alls eller på ell brislfälliglsäu har de omsiändigheler som ligger lill grund för besvären. Detla hindrardock inie all missförstånd skulle kunna uppslå i fråga om lillämpningen av 5 SFPL i kommunalbesvärsmål. Med den nya bestämmelsen för 5 § ett begränsailillämpningsområde. Den kan länkas komma lill användning i. ex. om klagandeninle har tydligt del överklagade beslulel eller vid andra formellabrisier i besvärshandlingen. Om del föreligger särskilda skäl, för rälien enligi29 § FPL även ulan yrkande besluta lill del bälire för enskild, när det kan skeulan men för eu motstående enskill inlresse (reformatio in ).Bestämmelsen är inte förenlig med principema för prövningen ikommunalbesvärsmål. 1 7 kap. 4 S iredje slyckel KL har därför föreskrivils alldenna bestämmelse inle skall lillämpas i kommunalbesvärsmål. Vidklagan över kammarrällens beslut blir de allmänna bestämmelserna i ombesvärsinslans, besvärslid och skyldighel att meddela besvärshän- 1979/80:105 44 m. tillämpliga. Bestämmelserna i denna paragraf om atl besvärshandlingenskall ha kommit in iill regeringsrätten från delgivningsdagenoch om skyldighet att meddela besvärshänvisning har därför slopats.Beslämmelsema om vem som har rält au överklaga den första besvärsinstansensavgörande har däremot behållits, eftersoni regeln i 33 v; andra siyckei FPLinle passar för kommunalbesvär. Beslämmelsema har ändrals så atl de omfallaräven besvär över kammarrällens beslul med anledning av besvär överlandstingskommunala beslul. För alt man skall fö en ulgångspunkl för beräkningav besvärsliden måsie kammarrällens beslul delges den som harbesvärsräli. Omkammarrällen har upphävt del överklagade beslulel, har inle bara kommunen ellerlandstingskommunen ulan också kommunmedlemmarna besvärsräll. Delgivning kan dålämpligen ske genom kungörelsedclgivning. Omläggningenav insiansordningen bör som jag har anförl i avsnill 2.5 genomföras den 1januari 1981. Övergångsbeslämmelsen ärså uiformad all gamla mål inte skallöverlämnas lill kammarrälten utan skall handläggas enligi den äldre ordningen.Genom all kammarräiierna på della säll kommer all successivi övertahandläggningen av kommunalbesvärsmålen blir del i inledningsskedet lättare fördem att bemäslra den nya arbetsuppgiften. 4.2Förslaget till lag om ändring i lagen om allmänna förvaUningsdomsto-lar Paragrafen anger kammarrätternas kompetensområde.F. n. anges i paragrafen all kammarräli prövar bl. a. besvär över beslul iförvaliningsärende som enligt lag eller annan förfalininganförs hos domsiolen.Ullryckel beslul i förvaltningsärende kan knappasl omfalla beslut som harfaltals av en beslulande församling. Eftersom hänvisningen till vadsom föreskrivs i lag eller annan författning synes fulll lillräcklig för allange kompetensområdet, har orden "i förvaltningsärende" tagils bort. 13 a och 13 b SS 1 dessa paragrafer har tagits in bestämmelser omsärskild sammansällning av kammarrätt i kommunalbesvärsmål. Medkommunalbesvärsmål avses här mål där besvär har anförts enligt 7 kap. KL, 20 §lagen om kommunalförbund, 89-92 SS lagen om församlingsslyrelse, 1 kap. 19$, 2kap.