prop · G3032 · 1979-12-31 00:00:00 — Endast i några enstaka yttranden riktasinvändningar mot förslaget att reglera handlingssekreless och tystnadsplikt ien gemensam lag. En fråga som tilldragit sig stor uppmärksamhet vidremissbehandlingen är förslaget all reglera sekretessen mellan myndigheter. Pådenna punkt har reaktionen varit blandad, och flera remissinstanser varnar föralt förslaget, om det genomförs, kan hindra myndigheterna från att fullgöra deuppgifter som åvilar dem. En annan del i förslaget som uppmärksammals meraallmänt är de s. k. skaderekvisit som ingår i sekretessbestämmelserna. Mångaremissinstanser önskar här enklare regler. Vad beträffar sekretessensomfattning önskar vissa instanser starkare sekretesskydd på det område somnärmast berör dem själva. Regleringen av förhållandet mellan tystnadsplikt ochmeddelarfrihet godias i allmänhet. I fråga om omfattningen av meddelarfrihetenframförs dock såväl önskemål om fler undantag som förslag i motsatt riktning. Föregen del vill jag lill en början konstatera att del är angeläget att frågan om regleringen av handlingssekretessen och tystnadsplikten nu får en Prop.1979/80:2 Del A Föredraganden: Allmän motivering 63 lösning.Som jag har framhållit är den nuvarande regleringen oenhetlig och svårtolkad.Vidare är denna reglering endast provisoriskt anpassad till de nya reglerna i 2kap. TF (jfr prop. 1977/78:38 s. 26). Härtill kommer att den oregleradetystnadsplikten för innehållet i allmänna handlingar upphörde i och med alt dennya RF trädde i kraft. Avsaknaden av tystnadsplikt på detta område kanåtminstone i teorin göra handlingssekretessen verkningslös, och även om någraolägenheter inte blivit kända ännu, kan förhållandet få skadliga verkningar påsikt. Etl förslag om alt komma till rätta med bl. a. det sistnämnda problemetlades fram men ledde inte lill lagstiftning (prop. Anledningenhärtill var alt ansåg att tystnadsplikterna borde kartläggas närmareoch att frågan borde ses i ett större sammanhang (KU 1975:10, rskr 1975:62).Denna kartläggning har sketl inom ramen för TK:s arbete, och någol skäl förytterligare uppskov föreligger inte. Reformbehovet är alltså stort. Detförslag som föreligger till bedömning grundar sig på flera tidigareutredningsförslag och remissomgångar. Det har mottagits positivt av det storaflertalet remissinstanser. I likhet med dessa remissinstanser anser jag altförslagel är väl ägnat att läggas till grund för lagstiftning. Därmed anslulerjag mig också lill uppfattningen all handlingssekretess och tystnadsplikt börregleras gemensamt i en och samma lag. Jag återkommer emellertid närmare lilldenna principiellt viktiga fråga i nästföljande avsnitt. Medanledning av att flera remissinstanser har kritiserat förslaget för atl vara svåröverskådligtoch svårtillgängligt vill jag framhålla alt del är viktigt atl reglerna ärutformade med erforderlig grad av deialjering. Mera allmänt hållna reglerskulle nämligen - i den mån de är förenliga med grundlagen -ofrånkomligen ledatill minskad offentlighet. Reglerna bör självfallel göras så enkla som möjligt.Enligt min mening kan man emellertid av nämnda skäl därvid inte göraavkall på kravel atl regleringen skall vara tillräckligt detaljerad ochutförlig. F. ö. vill jag framhålla atl den föreslagna lagen ersätter enlagstiftning som är spridd på många ställen. Som etl par remissinstanser harpåpekat kan en samlad reglering mot den bakgrunden ge intryck av alt varasvårtillgängligare än den nuvarande. Det sagda hindrar inte all del finns utrymmeför åtskilliga förenklingar och förtydliganden av promemorieförslaget. I detsyftet föreslås också i del följande ändringar på åtskilliga punkter. Medanledning av de önskemål om mera sekretess som framförts underremissbehandlingen vill jag redan nu säga alt dessa i allmänhet inte har blivittillgodosedda. skäl härtill är alt jag ansett att undertaget för en sådanutvidgning inte har varit tillräckligt. Men framför allt har jag ansett detviktigt alt följa linjen i promemorieförslaget att inte åstadkomma mersekretess än som är oundgängligen nödvändigt. Detta hindrar givetvis inte atldet kan finnas anledning att sedan lagstiftningen varit i kraft någon tidåterkomma till olika anmälda sekretessbehov. Skulle det visa sig att de nyareglerna i enskildheter inte är tillfredsställande, får givetvis ändringarövervägas. Prop.1979/80:2 Del A Föredraganden: Allmän moiivering 64 Ensärskild fråga är i vilken utsträckning medborgarna skall ha rätt lillinformation om uppgifter hos myndigheterna. Enligt promemorian ärmyndigheternas skyldighet att på begäran av enskild lämna ut uppgifterbegränsad till uppgift ur allmän handling. JO och Pressens samarbelsnämndifrågasätter om denna begränsning står i överensstämmelse med regeln i 2 kap. 1§ RF om att varje medborgare är gentemot det allmänna tillförsäkradinformationsfrihet. De anser atl medborgarnas rätt lill information börförslärkas genom en regel sorn ålägger myndigheterna all lämna uppgift, även omuppgiften inte förekommer i allmän handling. För egen del anser jag atl deltaär en fråga som inte rör informationsfriheten i RF:s mening. Någon anledningatt i delta sammanhang reglera informationsfriheten anser jag inte föreligga.Denna fråga bör i stället övervägas inom ramen för yttrandefrihets-utredningens(Ju 1977:10) arbete. Enligt givna direktiv skall denna utredning bl. a.överväga behovet av regler i grundlag som uttryckligen säkerställerallmänhetens rätt att ta del av andras yttranden. Vid remissbehandlingen harflera remissinstanser påtalat all det kommer atl föreligga ell stort behov avutbildning och information inför lagstiftningens ikraftträdande. Med anledningdärav vill jag framhålla alt det givetvis måsle utarbetas dels lämpliglmaterial som kan användas som underiag för personalutbildning, dels informationtill allmänheten, främst företrädare för massmedierna. Detta behov får beaktasunder del fortsatta arbetet inom . Jag vill emellertidunderstryka all utbildningen av de offenlligansiällda inte får stanna vid insatseri samband med lagens ikraftträdande. Som framhållits i promemorian bör delankomma på myndigheter vilkas verksamhet rymmer mera nämnvärda sekretessproblematl periodiskt informera den berörda personalen. 4.2Gemensam reglering av handlingssekretess och tystnadsplikt Somframgår av vad jag har anfört i föregående avsnitt förordar jag alt reglerna omhandlingssekretess och tystnadsplikl i allmän ijänst samordnas i en gemensamlag. I förhållande lill gällande rätt innebär delta en nyhet av principiell betydelse,och jag vill därför nu behandla denna fråga något närmare. Möjligheten atl förasamman reglerna om handlingssekreless och tystnadsplikt diskuterades redan avTK. En sådan ordning förespråkades också av flera av de remissinstanser somyttrade sig över TK:s betänkande. Vid riksdagsbehandlingen av prop. 1975/76:160om nya grundlagsbestämmelser angående allmänna handlingars oftenlligheiuttalade även Önskemål om en samordning i både lekniskl och sakligthänseende av reglerna om handlingssekretess och tystnadsplikt (KU 1975/76:48 s.11). I promemorian framhållsalt rättsutvecklingen inneburit en förskjutning i sättet att se påtystnadsplikt i allmän verksamhet. Från atl ha betraktats somett utflöde av lydnads- eller troheisplikten gentemot det Prop.1979/80:2 Del A Föredraganden: Allmän motivering 65 allmännaoch dess företrädare har tystnadsplikten kommit atl uppfattas som enbegränsning i en medborgerlig yttrandefrihet. Detta konstitutionella synsätthar kommit till uttryck RF och kan sägas ha blivit än mer markeratgenom de ändringar i om medborgerliga fri- och rättigheter somträdde i kraft och som innebär att grundlagen åläggernormgivaren särskild återhållsamhet när det gäller all begränsa bl. a.yttrandefriheten, t. ex. genom föreskrifterom tystnadsplikt för offentligafunktionärer. Utvecklingen har alltså enligt promemorian lett lill all denkonstitutionella synen på handlingssekretess och tystnadsplikl har blivit likartad.TF:s bestämmelserom inskränkning i handlingsoffentligheten och RF:s ominskränkning - bl. a. i form av tystnadsplikt - i yttrandefriheten skiljer sigvisserligen åt men vilar på samma grundvalar och uppvisar även i övrigi närasläktskap. De problem som lagstiftaren ställs inför vid reglering avhandlingssekretess och tystnadsplikt är därför enligt promemorian i alltväsentligt desamma. 1 centrum står den ofta svåra avvägningen mellanoffenllighetsintresset och intresset av sekretess kring ömtåliga uppgifter. Enandra fråga gäller sekretessbestämmelsernas fördelning mellan lag ochförordning, ev. författning på lägre nivå. För det tredje är att beakta behovetav sammanhållning av och överblick över sekretessregleringen. Slutligen måsleenligt promemorian vikt lastas vid att lagstiftningen tillgodoser rimliga kravpå klarhet och lätlillämplighel. Somskäl för en gemensam lag om handlingssekreless och tystnadsplikl anförs ipromemorian att en hopsmältning i sakligt och formellt hänseende av denrättsliga regleringen av handlingssekreless och tystnadsplikt i allmänverksamhet kan ses som en logisk följd av den förändrade inställningen tilltystnadsplikt för offentliga funktionärer. Den natflrliga utgångspunkten börockså vara den att det enbart är uppgifternas innehåll och förekomst i ettvisst sammanhang som besiämmer om de skall sekrelesskyddas. Däremot bör detvara likgiltigt om uppgifterna är dokumenterade eller inte, om de är upptagna ien enligt TF allmän handling eller i annan handling och om utlämnande avuppgift sker muntligen, genom en för ändamålet färdigställd skrift eller genomen redan befintlig handling. Enligt promemorian leder gemensamma bestämmelserom handlingssekreless och tystnadsplikl automatiskt till atl tyngdpunkten inormgivningen i fråga om tystnadsplikt förskjuts till förmån. Med ensådan lösning blir nämligen delegation av normgivningsmakien möjlig endast iden utsträckning som reglerna i 2 kap. TF om formen för atl begränsahandlingsoffentligheien medger det. TF:s formkrav är nämligen strängare än vadRF:s är i fråga om tystnadsplikl och innebär att regeringen endast kantilläggas befogenhet alt besluta om verkställighetsliknande föreskrifter. Någolutrymme för delegation till annan myndighet eller till kommun ges inte (jfr avsnittet2.2). Den systematiska sammanhållningen i en enda lag underiättar dessutomöverblick, konsekvens och principiella överväganden i lagstiftningsarbetet påsekretessområdet. 5 I97fl/S(l. Prop.1979/80:2 Del A Föredraganden: Allmän motivering 66 Dentänkta ordningen medför också enligt promemorian tveklöst fördelar förrättstillämpningen. Somframgår av vad jag har anfört tillstyrker det stora flertaletremissinstanser all reglerna om handlingssekreless och tystnadsplikt samordnasi en gemensam lag. I några yttranden kritiseras emellertid förslaget i dennadel. Kritiken kan sammanfallas i tre huvudpunkter. För del första görs gällandeall metoden inte är förenlig med gällande grundlagsreglering; möjligheternaalt begränsa handlingsoffentligheten regleras i 2 kap. TF, under det altmöjligheterna all genom t. ex. regler om tystnadsplikt begränsayttrandefriheten regleras på etl avvikande sätt i 2 kap. RF. För del andrahävdas att det är opraktiskt atl föra samman de relativt komplicerade reglernaom handlingssekreless med regler om tystnadsplikt; en sådan ordning medför alllystnadspliklsreglerna, som skall lillämpas av ett myckel stort anlaloffentliga funktionärer, blir onödigt svårtillgängliga. Den iredje huvudinvändningenär all handlingssekrelessen blir styrande för regleringen av tystnadspliktenmed påföljd att området för tystnadsplikt i allmän ijänst minskar. Enligt min mening talar deskäl som anförts i promemorian med belydande styrka för en sammanhållen regleringav handlingssekreless och tystnadsplikt. Bärkraften i de argument som vissaremissinstanser har anfört mol denna lösning bör emellertid undersökas. Vad först beträffarförhållandet mellan grundlagarna och en samlad sekrelessreglering är det i ochför sig rikligt att regleringen i TF och RF uppvisar olikheter. Enligt 2 kap. 2§ TF får rätten att ta del av allmänna handlingar begränsas endasl om det ärpåkallat av hänsyn till vissa intressen som anges i sju punkter. Dessaintressen är 1. rikels säkerhet eller dess forhållande till annan stal ellermellanfolklig organisalion, 2. rikets centrala finanspolitik, penningpolitikeller valutapolitik, 3. myndighets verksamhet för inspektion, kontroll ellerannan lillsyn, 4. intresset att förebygga eller beivra brott, 5. del allmännasekonomiska intresse, 6, skyddet för enskilds personliga eller ekonomiskaförhållanden, 7, intresset att bevara djur- eller växtart. Möjligheternaenligt RF atl göra begränsningar i yttrandefriheten regleras i 2 kap, 12 och 13§§, 1 första hand är det 13 § första styckel som är av intresse. Enligtreglerna där för yttrandefriheten och informationsfriheten begränsas med hänsynlill rikels säkerhet, folkförsöriningen, allmän ordning och säkerhet, enskildsanseende, privatlivets helgd eller förebyggandet och beivrandet av brott.Vidare får friheten alt yttra sig i näringsverksamhet begränsas. I övrigi förbegränsningar av yttrandefriheten och informationsfriheten ske endasl omsärskilt viktiga skäl föranleder det. TFinnehåller alltså en uttömmande uppräkning av de ändamål för vilkahandlingsoffentligheten för begränsas. I RF uppställs ett generellt krav påsärskill viktiga skäl för begränsningar av yttrandefriheten kompletterat med enexemplifierande uppräkning av tillåtna begränsningsändamål (se prop. Prop.1979/80:2 Del A Föredraganden: AUmän motivering 67 1975/76:209s. Som påpekats i etl par remissyttranden föreslogs i den nämndapropositionen en samordning äv RF:s exemplifierande uppräkning av tillåtnaändamål för begränsningar av den medborgeriiga yttrandefriheten med TF:s reglerom grunderna för handlingssekreless. Någon sådan kom emellertid inte lillstånd; frågan ansågs böra utredas särskilt (KU 1975/76:56 s. 23-28). Dennafråga bör-som någon remissinstans påpekat-behandlas avytlrandefrihelsutredningen. Innebörden i den nu gällande regleringen i 2 kap.13 § RF skiljer sig emellertid inte i sakligt hänseende från den som föreslogsi propositionen. Förhållandel är alltså del atl RF:s föreskrifter om begränsningari yltrandefriheten i varje fall inte ger mindre utrymme för sekretess än TF:sreglerom handlingssekretess. Eftersom reglerna om handlingssekretess ulgörutgångspunkten för den samlade sekretessregleringen kan del alltså enligt minmening inte med fog göras gällande att regleringen skulle slå i strid med RF. Isammanhanget vill jag tillägga att det inte föreligger någol rälislekniskthinder mot alt sammanföra tystnadsplikt och handlingssekretess lill gemensamreglering i en och samma lag. Både när del gäller handlingssekretessen ochtystnadsplikten är det sålunda fråga om åliggande för myndigheterna och deraspersonal all hålla viss information hemlig. Vadbeträffar de praktiska konsekvenserna av alt föra samman reglerna omhandlingssekreless och tystnadsplikl kan givetvis hävdas all personal som intedirekt sysslar med rättsfrågor kan behöva enkla och entydiga regler om vad deskall hålla tyst med. Jag anser emellertid atl del inte finns någol bärandeskäl varför reglerna om tystnadsplikt skulle ordnas efler en annan systemalikän reglerna om handlingssekreless. En särreglering av tystnadsplikten iförenklande syfte skulle med säkerhet medföra att särreglerna åtminstone inomvissa sektorer får ell vidare tillämpningsområde än molsvarande regler omhandlingssekreless. Enligt min mening skulle det emellertid strida mot de nyssnämnda bestämmelserna i 2 kap. 12 och 13 §§ RF atl ge en föreskrift omtystnadsplikl en vidsträckt eller svepande avfattning enbart för all göra denmera lättillämpad och skapa garantier för alt befattningshavare inte avokunnighet eller lill följd av felbedömning röjer vissa uppgifter. Somframhållits i promemorian bör de tUlämpningssvårigheter som kan uppkomma mötasmed utbildning och information, inte med mera tystnadsplikt. För flertaletbefattningshavare kommer endasl ell mindre anlal bestämmelser i en nysekretesslag att vara aktuella. Det ankommer på myndigheten att delgepersonalen innehållet i dessa bestämmelser och alt meddela dem råd förtillämpningen. Delkan tilläggas atl nu gällande tystnadspliktsregler i allmänhet inte är lättareatt tillämpa än regler a v den ty p promemorian innehåller. De skiljer sig frånde föreslagna reglerna främst därigenom att svårigheterna är dolda bakom myckelallmänt angivna förutsättningar för tystnadsplikt. Det är t, ex, mycket vanligtatt det i gällande regler föreskrivs att uppgift inte för yppas"obehörigen". Prop.1979/80:2 Del A Föredraganden: Albnän moiivering 68 Avvad jag nu har anfört framgår atl jag inte ser det som en nackdel atthandlingssekretessen bildar utgångspunkt för regleringen av tystnadsplikten.Detta innebär visseriigen alt områdel för tystnadsplikt minskar. Jag kanemellertid inte se atl detta skulle vara en olägenhel. En långtgåendeåterhållsamhet med tystnadspliktsregler är påkallad med anledning av reglerna i2 kap, RF om skydd för yttrandefriheten. Det sagda hindrar inte atlman i en gemensam reglering i vissa fall skiljer mellan handlingssekreless ochtystnadsplikt. Som jag strax skall återkomma lill är del nödvändigl att i lagensälta tidsgränser för handlingssekretessen. Del bör också vara möjligt att ilagen ta upp rena lystnadpsliktsregler. Sådana regler förringar knappasl värdetav en sammanhållen och i övrigi enhetlig reglering. Engemensam reglering innebär atl inflytande på sekretessregleringenstärks. Som framgår av avsnitt 2,3 kan regeringen enligt 8 kap, 7 § förstaslyckel 7 RF bemyndigas atl meddela föreskrifter om tystnadsplikt i allmäntjänst, Vidaredelegation kan enligt 11 § samma kapilel ske lillförvaltningsmyndighet eller kommun. Dessa regler kommer med en gemensamreglering atl fö begränsad betydelse. Sammanfattningsvis finnerjag atl den nya RF:s konstitutionella syn på tystnadsplikt för offentligafunktionärer har banat väg för en gemensam reglering av handlingssekreless ochtystnadsplikt i allmän tjänsl. En sådan reglering erbjuder fördelar från bådeprincipiella och praktiska synpunkter. De skäl som åberopats mot lösningen harenligt min mening ingen eller endasl begränsad bärkraft, I likhet med det storaflertalet remissinstanser anserjag därför alt handlingssekretess ochtystnadsplikt i allmän verksamhet i formellt och sakligt hänseende bör reglerasenhetligt i en särskild sekretesslag, I särskilda fall bör lagen kunna ta uppsärregler för handlingssekretess eller tystnadsplikt, Sekretessföreskrifierkan dessutom meddelas i annan lag eller i förordning i den utsträckning somreglerna i 2 kap. TF medger det. 4.3.1 Vissa grundläggande drag Dennu föreslagna sekretessregleringen avser i likhet med promemorieförslagetsekretess i del allmännas verksamhet. Den nya sekretesslagen med tillhörandeförordningar skall alltså ersätta sekretesslag och därtill knutnasekretesskungörelser samt i princip alla föreskrifter i lag, förordning ellerannan författning om tystnadsplikt för offentliga funktionärer. Lagens tillämpningsområdehar i lagtexten (1 kap. 1 §) uttryckts så att lagen innehåller bestämmelser ombegränsning av rätten att ta del av allmänna handlingar samt om förbud mot attlämna ut sådana handlingar och om tystnadsplikt i det allmännas verksamhet.Dessutom innehåller lagen vissa särskilda bestämmelser om allmänna handlingarsamt bestämmelser om 1979/80:2 Del A Föredraganden:Allmän motivering 69 begränsningav den s. k. meddelarfriheten. Liksomi promemorieförslaget används i departementsförslagel ell enhetligtsekretessbegrepp. 1 de fiesia beslämmelserna föreskrivs sålunda atl sekretessgäller för vissa uppgifter. Som jag närmare kommer alt förklara ispecialmotiveringen (1 kap. 2-4 §§) har jag inte funnit det nödvändigl att ilagtexten särskill ange alt uttrycket sekretess bl. a. innebären begränsning avden i 2 kap. TF fastslagna rätlen alt la del av allmänna handlingar. Uttrycketsekretess innebär sålunda enligt lagtexten ett på visst sätt avgränsat förbudför myndigheterna och för de personer som deltar i dessas verksamhet att röjasekretessbelagd uppgift, vare sig del sker genom att allmän handling lämnas uteller del sker muntligen eller på annat sätt. Enligt2 kap. 2 § andra stycket TF skall begränsningarna i handlingsoffentligheten iprincip las in i en enda lag. ger beslämmelsen möjlighet att försärskilda områden la in regler i annan lag lill vilken den förstnämnda lagenfår hänvisa. Denna möjlighet har utnyttjats i viss utsträckning i förslagetlill sekretesslag. Härvid har emellertid i de flesta fall den gmndläggandebestämmelsen lagits in i sekretesslagen, medan det åt den särskilda lagen haröveriämnats att reglera l. ex. frågor om utlämnande av uppgifter och om andrabegränsningar i sekretessen. Denna metod har efter mönster ipromemorieförslaget kommit lill användning bl. a. i fråga om registersekretessen(7 kap. 17 §) samt beträffande patent- och mönslersekrelessen (8 kap. 13 §). Iandra fall har sekreiessregleringen däremot i sin helhet förts över lillsärskild lagstiftning. Detla gäller t. ex. i fråga om sekretessen för försvarsuppfinningar(jfr 2 kap. 2 §). Denav TF anvisade tekniken all komplettera en beslämmelse i sekrelesslagen med avregeringen beslutade föreskrifter om bestämmelsens tillämplighet har använts iett par fall. Del viktigaste exemplet utgörs av regleringen av sekretessen istatlig tillsyns- och stödverksamhet etc. med avseende på näringslivet (8 kap.6 §). Departementsförslagetinnehåller liksom promemorieförslaget regler om sekretess myndigheieremellan(se bl. 1 kap. 3 §). Denna fråga berörs inte av regelsystemet i 2 kap. TF,och någol hinder mot särreglering i lag eller förordning föreligger alltsåinte. Promemorieförslaget innehåller i fråga om några ämnesområden bestämmelserenligt vilka möjligheten till särreglering genom förordning utesluts. Någonmolsvarande inskränkning föreligger inte enligt del förslag som läggs fram.Jag återkommer till denna fråga i avsnitt 4.4. Något hinder mol att i särskildlag som reglerar informationsutbytet myndigheterna emellan föreskriva en sådaninskränkning föreligger givetvis inte. 1ärendet om nya grundlagsregler om allmänna handlingars offentiighel föreliggerett principiellt ställningstagande från statsmakternas sida såvitt 1979/80:2 Del A Föredraganden:Allmän motivering 70 gällerutformningen av lagstiftningen om begränsningar i rätten alt la del av allmännahandlingar. Föredragande departementschefen uttalade där bl. (prop.1975/76:I60s. 81)all han delade uppfattningen all den i OSK:s förslag lill lagom allmänna handlingar (LAH) använda metoden all gruppera de skildasekretessbestämmelserna i avsnitt i anslutning lill de sekrelessändamål somanges i grundlagen erbjuder övervägande fördelar. Detta uttalande för anses hagodtagits av . Motdenna bakgrund har LAH:s disposition i huvudsak lagts till grund förpromemorieförslaget. Del avsnitt av detta som upptar de särskildasekretessbestämmelserna (3-11 kap.) har sålunda delals in i kapilel som svararmot de olika sekreiessgrunder som anges i 2 kap. 2 § TF. En redogörelse förförslagets uppbyggnad har lagils in i avsnitt 3. Promemorieförslagetsdisposition har i allmänhet godtagits under remissbehandlingen. fötalremissinstanser redovisar dock en negativ attityd. Kritiken, som i vissa fallsammanhänger med en negativ inställning till all handlingssekreless ochtystnadsplikt regleras i en gemensam lag, riktas främst mot att lagen ärsvåröverskådlig och har en invecklad systematik. Särskilt bestämmelserna i detvå inledande kapitlen har ansetts abstrakta och svåriäsla. Föregen del är jag övertygad om att del avsnitt av sekrelesslagen som upptar desärskilda sekretessreglerna bör indelas i kapitel som svarar motsekrelessgrunderna i TF. Denna metod ger enligt min mening en godöverskådlighel och ger också grundlagen en starkare styreffekt på lagstiftarenshandlande än vad som har varit fallel. Någon kritik molpromemorieförslaget på just denna punkt har inte heller framförts.