prop · G30310 · 1979-12-31 00:00:00 — Den ger bara belägg för £tt tekniken ärofarlig när den används under iakttagande av betydande försiktighetsmåttbl a i fråga om val av vektor- och värdorganismer. Hur det skulle gå utan desse försiktighetsmått vet man inte. Helt klart är därför att hybrid-DNA-teknikinte bör få användas fritt utan bör stå underkontroll. Det bör framhållas att det ärfara i dröjsmål ur tvä synvinklar. Dels ur säkerhetens synvinkel. Det är inte tillfredsställande att hybrid-DNA-teknik kan användas i utan kontroll fråndet allmännas sida som är fallet, ävenom såvitt bekant anna forskning inte pågår här är sådan som godkäntsav hybrid-DNA-kommittén och som bedrivs i seriösa former och påett ansvarsmedvetet sätt. Dels ur utvecklingenssynvinkel. Sedan frägan om en kontrollreglering kommitupp lägger den sin hämsko påutvecklingen och varje dröjsmål med ett förverkligande av kontrollplanernakommer att verka ytterligare hämmande. Detmåste därför anses vara av största Prop.1979/80:10 171 vikt inte bara att ställahybrid-DNA-tekniken under kontroll utan ocksäatt göra det så fort som möjligt.Och ju smidigare former som väljs desto bättre gagnas saken. Uppgiften blir dåsom direktiven anger att pröva omnuvarande lagstiftning, främst då den om arbetarskydd och miljöskydd,utgör en tillräcklig grund föratt åstadkomma en från säkerhetssynpunkttillfredsställande kontroll av forskning med hybrid-DNAoch, som här tillfogats, användning av hybrid-DNA-teknik i övrigt eller om särskildalagbestämmelser krävs. Det tilläggsatt nödvändiga beståndsdelar i ett regelsystem för en sådankontroll torde vara bestämmelser om 1) skyldighet för den sora avser att forska med hybrid-DNA att göra anmälanom detta till ett kontrollorgan, 2) krav pätillstånd för att fä sätta igång forskningsprojekt och att använda laboratorier när forskningen avser försök med hybrid-DNA, 3) skyldighet för den sora bedriver forskning med hybrid-DNA attregistrera och för kontrollorganet hålla tillgängligaalla de uppgifter om experimenten som kan vara av betydelse för att bedömasäkerhetsfrågor, 4) skyldighet attunderrätta kommunens hälsovårdsnämnd eller annat berört organ om verksamheten och 5) fortlöpande övervakningoch kontroll av forskning med hybrid-DNA. Punkterna 1) och 2) synes härvid kunna ses i ett. Frägan blir i ett nötskalom nuvarnade lagstiftning ger tillräckliggrund dels för meddelande av föreskrifter om tillständstväng för forskning med hybrid-DNA och användningav hybrid-DNA-teknik i övrigt jämte föreskrifterom villkor för forskningen och användningen, dels förtillsyn över sädan verksamhet. Som framhålls idirektiven bör syftet med kontrollen endast varaatt forskningen respektive alltså användningen av hybrid-DNA-teknik i övrigt skall bedrivas under förhållanden som är riskfria förallmänheten och de anställda vid laboratorierna respektive eventuellt ocksä fabrikerna och andra tillverkningslokaler.Kontrollen skall alltså syfta till skydd för såväl den yttre miljönsom arbetsmiljön alldeles som t ex kontrollenenligt strålskyddslagen och atomenergilagen gör. En motsvarande speciallag för hybrid-DNA-tekniken framstår emellertid som en lösning som bör väljas endast om den allmänna miljöskydds- och arbetsrailjölagstiftningen inte räcker till. 1979/80:10 172 6.2 LAGSTIFTNING TILL SKYDD FÖR BÅDE DEN YTTREMILJÖN OCH ARBETSMILJÖN Inom miljöskyddslagstiftningenfinns flera författningar vilkas tillämpningsområdeomfattar såväl den yttre miljön som arbetsmiljön. Det ter sig dänaturligt att börja med att se pä om den erforderliga kontrollen kan åstadkommas pådessa författningars grund. Ser man då först på lagen om hälso-och miljöfarliga varor märks att denna ärtillämplig pä ämne ellerberedning som med hänsyn till sina kemiska eller fysikalisk-kemiskaegenskaper och hantering kan befaras medföraskada pä människor eller i miljön. I motiventill lagen framhålls (prop 1973:17 s 89) att det är i första handvaror som kan betecknas som kemiska som böromfattas av lagstiftningen, lät vara attdenna i undantagsfall ocksä bör kunna göras till-lämplig påandra varor än kemiska. De "varor" somhör till hybrid-DNA-tekniken är restriktionsenzymer, ligaser, DNA-raolekyler, hybrid-DNAi provrör eller motsvarande, i vektor elleri värdorganism samt proteiner som värdorganismen under hybrid-DNA:s inflytandeproducerar. Dessa ämnen är givetvis i och för sigkemiska men det ter sig ändå inte naturligt att klassificera dem som kemiska i lagens mening. Också med hänsyn tillatt bakterier och virus som sädana intekan betraktas som kemiska ämnen ter det sig långsökt attbetrakta hybrid-DNA som ett "kemiskt" ämne vare sig det är i fri form eller infogat i ettvirus' eller en bakteries DNA. Däremot måste lagen i och försig anses tillämplig på restriktionsenzy-raerna och ligaserna och pä bakterieproducerade proteiner, under förutsättninggivetvis att de kan befaras medföraskada på människor eller i miljön. Ävenom alltså lagen om hälso- och miljöfarligavaror som den är skriven raed vissa undantag inte är direkt tillämpligpå hybrid-DNA-teknikens ämnen, kan den emellertid genom särskilt förordnandesättas i kraft för dessa ämnen.Enligt 1 § andra stycket lagen fär regeringen nämligen,om det är av särskild betydelse frän hälso- och miljöskyddssynpunkt, föreskrivaatt vad som i lagen sägs om hälso- och miljöfarligvara skall gälla även i fråga om annan vara än sådan somavses i första stycket. Ett sädant förordnandeskulle medföra följande fördelar från säkerhetssynpunkt. 1979/80:10 173 Lagens regler om försiktighetsmått, tillståndra ra träder i tillämpning. Betydelsen härav blir sä rayck-et större som reglerna riktar sig mot risker för skadeverkningar på miljön allmänt sett, alltsåinte bara då risker för skada som direkt eller indirekt står i relation till människor utan också risker för skadeverkningar på djur och växter. De försiktighetsmåttsom påbjuds i lagen skall sålunda iakttas på vilkenplats och under vilken hantering ämnetän befinner sig. Samma försiktighet skall iakttas vare sig ämnet är under användning påett laboratoriLum eller i en fabrik eller under transport eller eljest utanför sin användningsmiljö. Vidare märksatt regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer - produktkontrollnämnden - enligt 6 §lagen kan föreskriva att ämnet färhanteras eller importeras endast efter särskilttillstånd eller att för hantering eller import av ämnet skall gällaannat särskilt villkor samt enligt 5 § kan meddela särskildaföreskrifter om försiktighetsmåttvid hantering och import. Lagen ger alltsåi och för sig grund för meddelande av föreskrifter om tillständstväng för forskningmed hybrid-DNA och användning av hybrid-DNA i övrigt jämteföreskrifter om villkor för forskningen och användningen. Lagens regler om tillsyn ärockså ägnade för den tillsyn som behövs. Så som lagen är konstruerad skulle föreskrifterna om tillständstväng ra ra avse hantering och import av visst ellervissa ämnen. Det ämne man dock fick inrikta sig på fick lov att bli själva hybrid-DNA-molekylen, dvs de utanför en levande cell sammankopplade DNA-segraenten. Övriga till hybrid-DNA-tekniken hörande ämnen,restriktionsenzymer, ligaser, virus och bakterier har också andra användningsområden eller faller alltför längt utanför lagens naturliga råmärken för att kunna läggasunder den s k produktkontrollen. Slutlig ställningbör emellertid inte tas till omkontrollen över hybrid-DNA-tekniken bör anordnas med hjälpav lagen om hälso- och miljöfarliga varor och därmed anförtros åt produktkontrollnämnden förrän frågan också bedömts urarbetsmiljölagstiftningens synvinkel. Det bör härvid erinrasom att lagen om hälso- och miljöfarliga varor och arbetsrailjölagen gårom lott såvitt gäller skyddet av arbetstagares hälsa i arbetet och att om samordningen dem emellanuttalats att föreskrifter enligt den förra lagen av arbetarskyddsmyndigheterna bör betraktas som minimikrav vilka under alla omständigheter måsteuppfyllas och till vilka bör fogas andra och strängare föreskrifternär så påkallas för att uppfylla arbetarskyddets krav. 1979/80:10 174 harförutsatts att de risker för arbetstagarnas hälsa som är förenademed själva tillverkningen av hälso- och miljöfarliga varor, alltså i detta fall användningenav hybrid-DNA-molekyler, och med den yrkesmässiga hanteringen av sådanavaror främst skall mötas med arbetarskyddsätgärder. 1979/80:10 175 Nysskonstaterades att lagen om hälso- och miljöfarliga varor inte är tillämplig pä de virusoch bakterier som används vid hybrid-DNA-teknik. Det kan heller inte gärna kommai fräga att genom särskilt förordnande göra lagen tillämplig på dem. Skyddsregler i fråga omallmänfarliga patogener hör inte hemma här utan har en naturligare plats i annan skyddslagstiftning.För växters del finns sädana regler i växtskyddslagen.Däremot saknas i smittskyddslagen och epizootilagen, vilkas skyddsreglerärindividinriktade, bestämraelser som tar sikte på själva smittämnena.Detta framstår som en allvarlig brist. Jag återkommertill frågan ora hur denna skulle kunna avhjälpas. 1979/80:10 176 6.4 SKYDDET AV ARBETSMILJÖN Arbetsmiljölagensskyddsregler tar endast sikte på :;kyddet avde människor som i sitt arbete utsätts för något som kan vara farligt för deras liv och hälsa.Den yttre miljön befinner sig utanför lagens skyidszon. Det ligger emellertid i sakensnatur att de j-isker som hybrid-DNA-tekniken kan innebära främtft gör sig aällandei arbetsmiljön. Den helt översK-agcande uppgiften måste därför naturligen bli att vinna .ccncroii över att vericsamnet i vilken hv-brid-DNA-t ikra.kanvänds är sA riskfri som möjligt för dem -om aroetar i densamma. Som målsättningsstadgandeätår här 2 kap 6 § arbetsrailjölagensom förklarar att ämnen som kan föranledaohälsa eller olycksfall får användas endastunder förhållanden sora ger betryggande säkerhet.Att märka är att, om det med tillämpning av arbetsrailjölagen gåratt skapa denna säkerhet på arbetsplatser därhybrid-DNA-teknik används, detta inte kan undgå att indirekt ocksä främja säkerheten i den yttre miljön.Jag återkommer till denna fråga. Arbetsrailjölagen är en ramlag . Den kan därför inte förväntas innehålla skyddsregler som passar in på just de typer av risker som hybrid-DNA-teknikenkan ge upphov till. Men regeringen och/eller arbetarskyddsstyrelsen kan meddelaskräddarsydda skyddsföreskrifter säratrekommendationer och anvisningar närdet behövs. ArbetarskyddsstyrelsensLaboratorieanvisningar (1971: 79) utgörexempel på dylika anvisningar. Dessa är naturligtvis tillämpliga också på laboratoriearbete raed hybrid-DNA-teknik raen inte skrivna just raedtanke härpå och heller inte tillräckliga härför. Från arbetarskyddssynpunkt mäste krävassäkerhetsföreskrifter som inte står de riktlinder efter .7ora gälleri t ex , och Västtyskland.Vad raan ställs inför är alltså att utforraa ett mycket omfattande nätverk av skyddsregler. Det är inte tänkbartatt meddela alla dessa regler i lag eller ens i förordning. I lag eller förordning kanendast meddelas vissa grundläggandeskyddsregler med bemyndigande för det organsom väljs som kontrollorgan att meddelade tillämpningsföreskrifter som behövs för att göra skyddssystemet komplett. Meddelas sådana grundläggandeskyddsregler i e.. -eciallag av samma modell som strälskyddslagen ocn uppdras det åt en särskildrayndighet att meddela tillämpningsföreskrifter, kommer det oaktat arbetsmiljölagen att vara tillämplig och arbetarskyddsmyndigheterna att bära sitt ansvar försäkerheten på de arbetsplatser där hybrid-DNA-teknik används och hasin tillsynsskyldighet över verksamheten. Det skulle änder sådanaomständigheter vara föga rationellt Prop.1979/80:10 177 att lyfta bort primärkontrollen över hybrid-DNA-tekniken frånarbetarskyddsverket och lägga den på någon annan nu existerandemyndighet, t ex , eller på en för ändamålet särskilt skapad myndighet. Frägan är dä om den specialreglering som behövs går att åstadkomma inom arbetsmiljölagens ram. 12 1979/80. 1 sami Nr 10 Prop.1979/80:10 178 6.5 TILLSTANDS- OCH GODKÄNNANDETVANG Specialregleringens syfte blir att ställa hybrid-DNA-tekniken under särskild kontroll som är strängare än den allmänna kontrollen över laboratorieteknik. Ettomistligt inslag i systemet för en kontroll av detta slag är en skyldighet för den som ämnar bedriva verksamheten i fråga att ge detta till känna för kontrollorganet. Man har här att välja mellan en föreskift om skyldighet att göra anmälan om verksamheten och en föreskrift om att verksamhet av ifrågavarande slag får bedrivas endast efter särskilt tillstånd. Någon tvekan kan inte råda om att det är den senare modellen som bör väljas i detta fall. Utöver andra fördelar har modellen den fördelen att den onödiggör särskild föreskrift om att viss verksamhet avifrågavarande slag fär förbjudas. Ordningen innebär att all verksamhet det gäller är förbjuden intill dess tillstånd meddelats. Ett avslag på en tillståndsansökan är liktydigt med att verksamheten ifråga inte rår bedrivas. Vad som behövs är alltså en föreskrift om tillståndstvång för användningen av hybrid-DNA-teknik. Enligt 3 kap 12 §arbetsrailjölagen kan regeringen eller, efterregeringens bestämmande, arbetarskyddsstyrelsen föreskriva att arbetsprocess, arbetsmetod eller anläggning avsedd förverksamhet av visst slag får användas endast efter tillståndoch tillstånd får förenas med villkor för användningen. Imotiven till bestämmelsen (prop 1976/77:149 s 278 och398) anförs att som utgångspunkt förobligatorisk förhandsbedömning vid nyetablering och ändring i befintlig verksamhet valts arbetsprocess,arbetsmetod eller anläggning som avses komma till användning i visst slag av riskfylld verksamhet. kan härvidexempelvis knytas till arbetsmetod vari användsangivna kemiska produkter eller alstras vissa föroreningar. Begreppet arbetsmetod äravsett att täcka samspelet raellan flera olikakomponenter eller aktiviteter påarbetsplatsen. Hybrid-DNA-tekniken synes utan tvekan kunna hänföras till enarbetsmetod i lågans mening. Den föreskrift ora tillståndstvång för användningen av hybrid-DNA-teknik som bör komma till ståndkan alltså meddelas mod stöd av 3 kap 12 §arbetsrailjölagen. I 18 § arbetsrai1joför-ordningenhar arbetarskyddsstyrelsen bemyndigats att meddela föreskrifter bl a enligt 3 kap 12 § arbetsrai1jölagen.Den erforderliga föreskriften ora Prop.1979/80:10 179 ti 1Iståndstvång kan alltsåmeddelas av arbetarskyddsstyrelsen. Med hänsyntill att föreskriften om tillständstväng bara bliren del i en större helhet som det lämpligen börankomma pä regeringen att besluta om, torde föreskriften dock i detta fall böra meddelas av regeringen i en förordning. För att ge ytterligare stadga åt systemet torde ävenpå grunder parallella med dem som anförts angåendetillämpningen av lagen ora hälso- och miljöfarligavaror en föreskrift böra meddelas enligt 3 kap 12 § arbetsraiijölagenom att hybrid-DNA-molekyler får användas endast efter godkännande och att särskilda villkor skall gälla vid användningenav sådana molekyler. Meddelas ocksä en sädan föreskrift vinns att även den som ensam eller geraensamt med familjemedlem driver yrkesmässig verksamhet komraer att falla inom systemetsram. Enligt 3 kap 5 § arbetsmiljölagen skall nämligensådan person följa vad i arbets-miijölagen och med stöd därav har föreskrivits i fråga om bl a ämne,som kan föranleda ohälsa eller olycksfall. Utanför systemet kommer däremot den att falla vilken ägnar sig äthybrid-DNA-teknik som hobby eller eljest i ej yrkesmässiga former. Till frägan om hur en sädan person skall kunna bringas inunder kontroll äterkomraer jag. 1979/80:10 180 Redan en snabb blick påhur skyddssystemen byggts upp i , och ger vid handen att det inte är tillräckligtmed en förordning med föreskrifter om tillståndstvång och god-kännandetväng.Det behövs också detaljerade regler om under vilka förutsättningar ochpå vilka villkor tillstånd och/eller godkännandeskall kunna erhållas och om vad användaren skall ha att iaktta i säkerhetshänseendeoch frän kontrollsynpunkt. Arbetarskyddsstyrelsenhar i 18 § arbetsrailjölagen getts ett allmänt bemyndigande att meddela föreskrifterför verkställighet av arbetsmiljölagen. Detta bemyndigande tillsammans med bemyndigandet att förena tillståndeller godkännande med villkor för brukandet synes väl täcka de behov av föreskrifter i angivna ra fl hänseenden som kan göra sig gällande. Det ligger i sakens naturatt förutom föreskrifter kommer att behövas råd ochanvisningar. Såväl en föreskrift om tillståndstvång och godkännandetvångsom föreskrifter i anslutning härtill blir straff-sanktionerade genom bestämmelserna i 8 kap arbetsmiljölagen och bestämmelsernaom tillsyn och tillsynsbefogenheter i 7 kap arbetsrailjölagen träderocksä i tillämpning. Att på angivet sätt de närmaresäkerhetsföreskrifterna beträffande hybrid-DNA-tekniken meddelas på administrativ väg och inte i lag eller regeringsförordning har den stora fördelen att föreskrifternakan successivt anpassas allteftersom erfarenheter vinns av hybrid-DNA-teknikenoch riskerna med densamma. Att behov görsig gällande av möjlighet till en sådansmidig anpassning visar utvecklingen i och . Jag har intefunnit det meningsfullt att försöka utarbeta någotförslag till särskilda säkerhetsföreskrifter beträffandehybrid-DNA-tekniken. Det måste ankomma på det organ som blir kontrollorgan att ta itu med densaken. Med utgångspunkt i de riktlinjer som finnsi , och är det emellertid inte svårt att i stora drag förutse vad säkerhetsföreskrifterna kommer att innehålla. Följandebild tecknar sig. Begränsningar med hänsyn till vilka organismer som får användas somgivarorganismer, vektorer och värdorganismer 1979/80:10 181 för olika typer av hybrid-DNA-arbete i fråga omfysiska och biologiska barriärer m m. i fråga om laboratorielokalernasgrad av slutenhet och deras tekniska standard. Säkerhetsföreskrifterbeträffande arbetsrutiner, personlig skyddsutrustning och hygien,avfallshantering, decinficeringsslussar etc. Kompetenskrav på personalför olika typer av hybrid-DNA-arbete, Krav påvaccination och regelbunden läkarkontroll av personal i vissa fall. Föreskrifterför underlättande av kontroll över att ställdavillkor efterlevs, t ex föreskrifter om logg-ning av arbetet, rapporteringoch annan dokumentation. 1979/80:10 182 6.7 ARBETSMILJÖVERSUS YTTRE MILJÖ Genora den föreslagnaregleringen på arbetsrailjöla-gens grund börett fullt tillfredsställande skydd kunna erhållas mot hybrid-DNA-teknikens risker från arbetsrailjösynpunktvare sig fråga är om arbete päett laboratorium, i enfabrik eller annan lokal. Ett i alla delar genoratänkt skyddssystem koramer givetvis även den yttre miljön till godo. Om varje avlopps- och luftutsläpp som kan tänkasinnehålla några farliga organisraer effektivt förhindras,kan inte pä dessa vägar något slippaut sora kan hota den yttre railjön. Sörjs ocksåför att t ex möss och insekter hällsborta från arbetsmiljön kan heller inte via sädana bärarenågot farligt nå den yttre miljön.Motsvarande gäller i fråga om hygieniska försiktighetsmått beträffande de människorsom vistas i arbetsmiljön. Det går emellertid inte att skapa en hundraprocentig säkerhet föratt inte något når den yttre miljön som kan innebära en risk förmänniskor, djur, växter eller annat levande där. Härtill kommeratt man inte med föreskrifter om arbetsmiljön kan reglera utförselnav farliga organismer eller ämnen från en arbetsplats. Väl finns i 3 kap 9 § arbetsrailjölagen en bestämmelseom att den som tillverkar, importerar eller överiäter ämne som kanföranleda ohälsa eller olycksfall skall vidta de åtgärder som behövs för att hindraeller motverka att ämnet vid avsedd användning innebärrisk från skyddssynpunkt, dvs arbetsskyddssynpunkt,men någon motsvarande bestämmelse finns naturligt nog inte i arbetsrailjölagen till förmän för skyddet avden yttre miljön. Det gär inte att med stödav arbetsrail jölagen meddela nägra föreskrifterom förbud eller villkor för utförande av hybrid-DNA-produkterfrån en arbetsplats. Ytterligare märks att hybrid-DNA-produkter kan införas i landet frännägot annat land. Ser man då först pä riskerna för ofrivilliga utsläpp kommer hälsovårdsstadgan först i blickpunkten. Denna får anses ge hälsovårdsnämnderna allade befogenheter de behöver för att effektivt kunna bekämpaden sanitära olägenhet sora sädana utsläpp skulle kunna medföra, om de mot all förmodanskulle inträffa. När det gäller industriell tillämpning av hybrid-DNA-teknik kan, om det behövs, förutom förprövningenenligt arbetsrailjölagen en förprövning enligtmiljöskyddslagen komma ifräga, vilken dåtill skillnad från den förra primärtinriktar sig på skyddet Prop.1979/80:10 183 av den yttre miljönkring fabrikationsbyggnaderna. En sådanförprövning kan i och för sig tänkas också ifräga om laboratoriebyggnader för hybrid-DNA-tek-nisk verksamhet men det är svårt att se något egentligt behov härav eftersom förprövningen enligt arbetsrail jölageni dessa fall är sä heltäckande. Möjligt äratt den kommer att bli heltäckande också när det gäller fabriksbyggnader för hybrid-DNA-teknisk verksamhet och i så fall onödiggöra förprövning enligt miljöskyddslagen men det är ännu inte möjligtatt förutse utvecklingen på detta område. Hälsovårdsstadgan ger givetvis ocksähälsovårdsnämnderna möjlighet att verka på det förebyggande planet när det gällerhybrid-DNA-verksamheten. Jag har förutsattatt kontakt skall tas med vederbörande hälsovårdsnämnd i varje förprövningsärendeenligt arbetsmiljölagen sä att denna färtillfälle att anlägga sina synpunkter i ärendet, om den finner det påkallat. Vid sidan av de ofrivilliga utsläppen är emellertidockså att beakta den hantering av hybrid-DNA-molekylersom av fullt legitima skäl kan tänkas äga rum utanför arbetsmiljöområdet, t ex vid införselfrån utlandet eller vid överföring från ett laboratorium till ett annat eller från ett laboratorium till en fabrik. Vidare märks odling päprovytor av växter med hybrid-DNA i sina genom. Sädan hantering liksom en icke yrkesmässig hantering synes inte kunna läggas under kontroll pä annat sätt enligt gällande lagstiftning än genom att lagen om hälso- ochmiljöfarliga varor görs tillämpligpå hybrid-DNA-molekyler och tillärapningsföreskrifterav förut diskuterat slag meddelas. Sammanfattningsvis har jag alltså kommit fram till att frågan om kontroll överhybrid-DNA-tekniken bör lösas genom att i en förordningmeddelas föreskrifter dels ora att arbetsraetodsom innefattar tillämpning av hybrid-DNA-teknik fär användas endastefter tillstånd och att hybrid-DNA-molekyler får användas endastefter godkännande och dels om att vad i lagenom hälso- och railjöfarliga varor sägsom hälso- och railjöfarlig vara skall gälla även i fråga om hybrid-DNA-molekyler. Jag förutsätter attvederbörande arbetarskyddsmyndighet och produktkoatiollnämnden sedan i samråd utformar de närmareföreskrifter som behövs för att fullrisktäckning skall uppnås. Med full risktäckningmenar jag då givetvis inte hundraprocentigrisktäckning eftersom en sådan torde vara ouppnåelig utan bästa möjliga risktäckning. 1979/80:10 184 Efter denna genoragångav den materiella sidan av saken ärtiden inne att ta upp den organisatoriska sidan. Kontrollorgan enligt arbetsrailjölagen äri princip arbetarskyddsverket, dvs arbetarskyddsstyrelsen ochyrkesinspektionen. Det är eraellertid självklart att uppgiften att bevilja tillstånd och godkännandeoch att meddela säkerhetsföreskrifter m m måsteligga centralt. Beslutsfunktionerna kan emellertid inte med fördel läggasvare sig på arbetarskyddsstyrelsens styrelseeller på dess tjänstemän. De frågor det gällerär alltför speciella föratt kunna avgöras av styrelsen och alltför principiellt viktiga för att kunna fäavgöras av en tjänsteman efter föredragningav en annan. Med hänsyn härtill och till att det under alla förhållandenframstår som önskvärt attbeslutsorganet har en sä bred sammansättning som möjligtmed företrädare såväl för berörda vetenskapsgrenar som för fackföreningaroch allmänheten, har jag kommit fram tillatt en särskild nämnd bör inrättas hos arbetarskyddsstyrelsen för att svara förde beslutsfunktioner som den föreslagnaregleringen där ger upphov till.