prop · G3032 · 1979-12-31 00:00:00 — a. myndigheternassamarbetsformer bör nu enligt mening klariäggas närmare t.ex. genom överiäggningar inom departementen, hearings med olika myndighetereller särskild utredning. Delta ytterligare utredningsarbete kan visa sig bådekomplicerat och tidskrävande. Om resultatet härvid och vid en eventuellremissbehandling blir positivt, dvs. utvisar att lagstiftningen kan genomförasutan att mbba effektiviteten i statsmyndigheternas arbete, synes Prop.1979/80:2 De! B Bilaga 2 73 enligtriksskatteverket en sekretesslag kunna utarbetas med utgångspunkt från förslagel i promemorian, i ger det nu framlagda myckel omfattande förslagetknappast något intryck av sådan ökad överskådlighet, klarhet ochlätlillämplighel som man kunde ha förväntat sig efter ett så ingåendeutredningsarbete i flera etapper som föregått förslaget. Under förutsättningall vissa detaljanmärkningar beaktas, kan förslaget emellertid tillstyrkas i dedelar som berör verksamhet. Regeringsrättenanser atl den föreslagna lagen är systematiskt uppbyggd och alt myckel möda harägnats åt atl genom de enskilda bestämmelserna tillgodose alla möjliga fall. 1och för sig synes förslagel enligt regeringsrällen kunna tas lill utgångspunktför det fortsatta lagstiftningsarbetet. Förslaget är emellertid inte i sådanlskick all det kan läggas lill grund fören ny sekretesslag.Regeringsrätten fortsätter: Dentillämpade systematiken är i ston .sett logisk, men dess genomförande drar medsig en omfattande och lekniskl invecklad detaljreglering. Del är nödvändigl söker bemästra dessa svårigheter. Framför alll kräves all man lar till varaalla möjligheter atl skriva en så enkel och lättfattlig lagtext somomständigheterna tillåter. Ilagförslaget har man gått i motsatt riktning. Genom mängder av hänvisningarfram och tillbaka i förslaget och lill skilda bestämmelser i andraförfattningar och genom de olika paragrafernas i övrigt invecklade uppbyggnadhar förslaget blivit, ehuru logiskt och skickligt konstruerat, myckel svårläst.Förslaget är därför även för en tränad läsare så pass otillgängligt atl delinte i föreliggande skick kan anses praktiskt användbart. Del måste nämligenhållas i minnet att en blivande lag skall tillämpas av alla offentligafunktionärer. Blott ell fätal av dessa har juridisk utbildning och träning.Handlingsreglerna måste därför vara lättillgängliga och någotsånär enkla alltillämpa. Även med hänsyn till allmänhelens iniressen är angeläget att enblivande sekretesslag är lätt att förstå. Detbör också observeras atl den personalutbildning, som lagen kommer attnödvändiggöra, inte heller bör försvåras av att lagen använder en inveckladjuridisk terminologi eller systematik. Avkall måste i enkelhetens intresse ivissa avseenden göras på del som från teoretisk synpunkl kan framstå somviktigt. Delhar sagls om 1937 års sekretesslag atl den genom sin uppbyggnad och sillinnehåll är svår att tillämpa, även för domstolar. Detta bestyrkes av deerfarenheter regeringsrätten gjort vid handläggningen av besvär i sekrelessmåloch i övrigi belräffande hanteringen av lagen. Misstag vid tillämpningen avdenna lag är inte ovanliga. Ändå framstår lag som enkel ochlättillgänglig i jämförelse med del remitterade förslaget. En lag som utformasi enlighet med förslagel i föreliggande skick ställer, som framgår av delföregående, alltför stora krav på dem som skall tillämpa den. Det är därförnödvändigt alt underkasta förslaget en genomgripande lagteknisk omarbetningunder ärendets fortsatta gång. Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 74 Närregeringsrätten likaväl anser att man efter sådan bearbetning bör pröva en lagbyggd på promemorians systemalik, är skälet härtill framförallt all de bakomförslagel liggande grundtankarna synes bärkraftiga och att liden nu fär ansesinne att efler ell mångårigt förberedelsearbete komma fram till ett resultat pådetta område. Den omständigheten att praktisk erfarenhet heltsaknas av tillämpningen av etl sådanl regelsystem som det föreslagna och attdet är omöjligt att med säkerhet fömtsäga hur det kommer all fungera gör attinförandet av lagen i viss mån blir ett experiment. Man måste därför varaberedd på en omprövning sedan erfarenhet vunnits av tillämpningen. Regeringsrättenframhåller avslulningsvis all del varit ogörligt all på den lid, som kunnatavsättas lill behandling av lagförslaget, granska detla ur alla de synpunktersom varit önskvärt. Regeringsrätten framhåller det angelägna i all förslagetblir föremål för en fortsatt noggrann granskning så atl eventuella ytteriigarebrister ulöver de vid remissbehandlingen framkomna upptäcks och avhjälps, innanförslagel upphöjs lill lag och skall prövas i verkliga livet. Förslaget ärnämligen enligt regeringsrättens mening tekniskt så komplicerat ochvitispännande, atl kontrollen av att förslagets alla olika delar verkligen ulangnissel passar samman kräver ell betydande arbete. Regeringsrätten vill därförtillråda atl man ger sig den tid som en sådan mera ingående översikt kräver. Kammarrätten i Göteborganser alt lagstiftningstekniken är en huvudfråga på sekretesslagstiftningensområde. Enligt kammarrättens mening torde det råda så gott som allmän enighetom atl klarhet, enkelhet och lättbegriplighet är av särskild betydelse på dettaområde. är det angeläget att lagstiftningen inte leder lill störresekretess än som verkligen har avselts. Den gällande sekretesslagen harkritiserats i båda hänseendena. Det har dessutom sagts att den är osyslematiskluppbyggd och svåröverskådlig. ansågs representera en teoretisktmera genomarbetad konstruktion. 1 gengäld kritiserades detla för alt vara alllförkomplicerat all tillämpa, åtminstone för dem som inte är särskill skolade påområdet. Förslaget ansågs därför inte kunna läggas till gmnd för lagstiftning.OSK:s förslag betecknar enligt kammarrätten i viss mån en återgång till dennuvarande sekretesslagens teknik. Den utgör emellertid en väsentlig bearbetningav denna inte minst i systematiskt hänseende, varvid frukterna av OK:sutredningsarbete i belydande delar har tillgodogjorts. 1 samband med denyligen genomförda ändringarna i 2 kap. TF uttalade föredragandedepartementschefen att OSK:s förslag borde kunna läggas till grund för en nysekretesslagstiftning. 1 promemorieförslaget fullföljs emellertid enligtkammarrättens mening knappast denna tanke. I stället presenteras en i stortsett helt ny lagieknisk lösning av del föreliggande problemet. Den nyalösningen går ut på att reglera handlingssekretess och tystnadsplikl genombestämmelser som är gemensamma för båda områdena. Detla har nödvändiggjort iflera hänseenden helt andra tekniska grepp än som kommit lill användning i dennuvarande lagen Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 75 ochi de tidigare förslagen. Enligt kammarrättens mening måste den nu framlagdalösningen betecknas som eh klarbesvikelse. Visserligen innehåller promemorianen förnämlig genomlysning av del föreliggande lagstiftnings-komplexet. Denföreslagna lagstiftningsprodukien förtjänar också ell högt betyg i teoretisktoch systematiskt hänseende. Ändå framstår produkten som närmast avskräckande.Detla gäller inte minsl om man jämför med gällande lag eller med de bådatidigare förslagen. Kammarrätten förmodar all den föreslagna sekrelesslagenblir myckel svår alt tillämpa. För alt man skall kunna förslå de enskildaparagraferna måsle man vara väl förtrogen med lagens systematik. Dessutom krävsi många fall ingående studier av både lagtext och förarbeten. Inte ens om manbehärskar hela systemaliken, torde man kunna säga alt lagen är lättillgänglig.Dess regler är knutna i och till varandra som trådarna i etl nät, vilkethindrar atl problemen lätt kan nystas upp. Man skulle enligt kammarrätten kunnauttrycka saken på så sätt all del saknas en "naturiig ingång" ilagen. Därtill kommer lagens relativt stora omfång. Lagen utmärks vidare av enovanligt hög abstraktionsnivå. Åtskilliga av paragraferna innehåller mängderav hänvisningar till andra bestämmelser i lagen, vilket ökar svårighetsgradenytteriigare. I vissa fall är beslämmelserna dessutom närmast obegripliga.Enligt kammarrättens mening rimmar lagen illa med dagens strävanden alt minskainslagen av krångel och byråkrati inom den offentliga sektorn. Kammarrättenavstyrker därför alt promemorieförslaget läggs till grund för lagstiftning. Rikspolisstyrelsenförklarar atl den i princip delar den i promemorian framförda uppfattningen attett enhetligt sekrelessbegrepp är erforderligt och är all föredra framför enmångfald föreskrifter om tystnadsplikter. En förutsättning för en sådanreglering är dock atl beslämmelserna fär en så klar och lättfattlig uiformningatt envar Oänsteman kan tillgodogöra sig dessa och därigenom rätt kunnatillämpa dem. Det föreliggande förslaget är emellertid enligtrikspolisstyrelsens uppfattning omfattande och svårtillgängligt. Sekretessinom samma myndighet, verksamhetsområde och ämne behandlas såväl i skildaparagrafer som i skilda kapilel. Sekretessreglerna inom en myndighei har skildaskaderekvisii. Olika sekretessregler synes också kunna tillämpas på en ochsamma uppgift i etl ärende. Dessa regler är också olika konstruerade.Varierande maximitider föreligger för handlingssekretessen inom en myndighet.Denna splittrade detaljreglering inger starka betänkligheter vad gällerpersonalens möjligheter att lätt kunna finna gällande bestämmelser. Den medföräven uppenbara svårigheter vid tillämpningen av sekretessreglerna inom enmyndighei. För polisens del innebär förslagel all den anställde - i stället fören förhållandevis lättillämpad beslämmelse (10 jj i nuvarande sekretesslag ochlysinadspliklsbestämmelsen i polisinstruktionen) - har all beakta dels vad somgenerellt stadgas i 1 och 2 kap., dels de särskilda bestämmelserna i 6 kap. IS, 8 kap. 19 och 21 vji; samt 10 kap. 19 S. Lagförslaget bör därför enligtrikspolisstyrelsens mening ses över och göras Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 76 merlättillgängligt innan del läggs lill grund för lagstiftning. Den i förslagel valdatekniken alt sammanföra regler om handlingssekretess och tystnadsplikt i enlag är i och för sig tilltalande anser statensjärnvägar. Förutsättningen förall tekniken skall ge det avsedda resultatet i form av enkelhet, överskådlighetoch lätlillämplighel är emellertid atl lagen byggs på enhetligasekretessgrunder i fråga om handlingar och tystnadsplikter. I frånvaron härav(ulgångsreglerna i RF och TF är inte konkgruenla) har tekniken fält lill följdatl presentationen i förslaget blivit utomordentligt komplicerad och svår atlgenomtränga också for en med lagtext väl förtrogen läsare. Eftersom del ibetydande grad rör sig om en lag som skall tillämpas av befattningshavare,vilka måste förutsättas sakna juridisk skolning eller erfarenhet i annan formav mera krävande lagtolkningsuppgifter, och del rör sig om enlagstiftning inom områdel för gmndläggande medborgeriiga rättigheter, framstårdet angivna förhållandel enligt som ägnat all ingebetänkligheter. Eftersom del inte ankommer på statensjärnvägar atl närmare änså ingå i analys och kritik av laglekniken vill endaslytteriigare anmärka att lagens uppenbara svåriill-gänglighel medför all statensjärnvägari betydelsefulla avseenden funnit sig i ivivelsmål om dess rätta innebörd. Iformellt avseende företer förslagel på flera punkter svagheter som lorde fäjusteras under ärendets fortsatta beredning. har inte hellerhär funnit sig böra gå in på detaljer. Eftersom del är angelägel alt den sedanen mycket tillbaka behandlade sekrelessmalerian fär endefinitiv reglering, vill , trots de anförda betänkligheterna,inte nu motsätta sig alt förslagel läggs till grund för lagstiftning medlillämpning av den i betänkandet använda tekniken. betonaremellertid med allvar viklen av all alla möjligheter prövas till en förenklingav presentalionsformen. Det sist sagda gäller inte minsl de regler som haravseende på meddelarskyddet och förekommande inskränkningar i delta. Universitets-och högskoleämbetet anser att lagförslaget präglas av oklarhet ochsvårtillgänglighet. Lagtexten är oformlig och invecklad och medför all läsarenofta blir ytterst osäker om textens innebörd. I synnerhet för icke-jurislertorde tillämpningen av lagförslaget kunna erbjuda särskill svåra problem. Vadgäller reglerna om tystnadsplikt är enligt ämbetet behovet av enkla och klararegler särskilt ullalat. Dessa regler skall kunna tillämpas av varje offentligarbetstagare och i varje situation, i vilken han avser att uttala sig. De börvara lätt tillgängliga och inte sammanförda i en svåröverskådlig medhandlingssekrelessreglerna gemensam författning. Det bör sålunda utredas ominte en särbehandling av handlingssekretess och tystnadsplikl skulle kunnamedföra fördelar från såväl formell som materiell synpunkl. Ämbetet vill därförinte tillstyrka alt förslagel i sitt nuvarande skick läggs till grund förlagstiftning. Juridiskafakulteten vid konstaterar att lagförslaget bärs Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 . uppav den måhända i och för sig lovvärda ambitionen alt åstadkomma en gemensamreglering av handlingsseki-eiéss och tystnadsplikt; Denna strävan haremellertid enligt fakulteten resulterat i en produkt, som blivit diger ochsvåröverskådlig. Fakulteten finner del ingalunda uteslutet att en särbehandlingav de båda nyssnämnda rättsområdena skulle kunna medföra fördelar från såvälformell som materiell synpunkt. mindre disparat innehåll skulle medge enenklare, mera lättöverskådlig disposition saml säkerligen även inverkafördelaktigt vid utformningen av enskilda bestämmelser. Vid en detaljgranskningav förslaget framstår i synnerhet bestämmelserna i 1, 2 och 12 kap. somsvåröverskådliga. Dispositionen i dessa avsnitt bör fingranskas och helstundergå en gmndlig överarbetning. Som slutomdöme anför fakulteten att det ipromemorian redovisade lagstiftningsarbetet präglas av en hög ambitionsnivå,som resulterat i en detaljrik författningstext. Denna framstår emellertid -inte minst genom en stundom bristfällig disposition -som tämligensvåröverskådlig. Fakulteten rekommenderar sålunda atl förslagel arbetas över. Iförsta hand bör därvid undersökas om inte beslämmelserna om handlingssekrelessmed fördel kan skiljas från reglerna om lystnadsplikt. Juridiskafakulteten vid finner all både lagiextförslag och motiv ärsvåröverskådliga och inte sällan svårbegripliga även för en tränad läsare.Detla måste betraktas som en svaghet hos en lag som är avsedd alt lillämpas aven mängd befattningshavare, av vilka de flesta saknar juridisk utbildning.Denna svaghet har visseriigen delvis sin grund i ämnets komplicerade natur Menti/I stor del beror den på dels ambitionen att åstadkomma en gemensam regleringav handlingssekretess och tystnadsplikt, dels oklarheter i lagförslagetsdisposition. Fakulteten kan därför inte tillstyrka att förslaget i sittnuvarande skick läggs till grund för lagstiftning. Det bör först undersökas,anser fakulteten, om en enklare och mera lättillämpad reglering kan nås genomatl handlingssekreless och tystnadsplikt behandlas i skilda lagar. Ävenbortsett härifrån är förslaget behäftat med en rad brister, som gör en ordentligöverarbetning nödvändig. Den föreslagnasekrelesslagen präglas enligt juridiska fakulteten vid Slockholms universitetav oklarhet och oöverskådlighet och företer i formellt hänseende allvariigabrister. Atl lagen blivit synneriigen vidlyftig förklaras lill en del av ämnetsbeskaffenhet och svårighetsgrad men måsle också tillskrivas brister idisposition och uiformning. Även för den som är förtrogen med rättsområdet ochtränad alt förstå och tolka författningstext är den föreslagna lagen i många styckensvårtillgänglig. Upprepningar, långa meningar, invecklade och oklarauttryckssätt och ständiga hänvisningar fram och tillbaka till undantag ochundanlag från undanlag gör läsningen plågsam och läsaren osäker om textensinnebörd. Lagmotiven företer liknande brister. Förslaget ger enligt fakultetenallmänt intrycket av ett hastverk, där behovet av klara och överskådliga reglerfält stå tillbaka för kravet på en snabb expedition. Prop.1979/80:2 Dei B Bilaga 2 78 Vidhandläggningen av ärenden om utlämnande av allmänna handlingar är detnaturligtvis angeläget, atl sekretessreglerna är av sådan kvalitet, atl ellsnabbi ställningstagande enligt TF:s föreskrifter (2 kap. 12 §) kan ske. Detförhållandet, atl den normalt för uppgiften kvalificerade befattningshavare somhar atl pröva fråga om utlämnande kan hänskjuta frågan lill myndighetensbedömande, om han är tveksam om lagens rätta innebörd, och att myndighetensavslagsbeslut kan överklagas hos domstol, förringar givetvis inte behovet avklara regler. Allmänhelens grundlagsfästa rätt att på begäran "genasteller så snart del är möjligt" fä la del av allmänna handlingar färnaturiigtvis inte saboteras genom ett avslag "för säkerhels skull"med möjlighet lill överprövning efler besvär. Vadgäller reglerna om tystnadsplikt är behovel av enkla och klara regler än merauttalat. Dessa regler skall kunna lillämpas av varje offentlig funktionär och ivarje situation, där han avser alt uttala sig. En juridiskt helt oskoladbefattningshavare skall allslå både i sin tjänsteutövning och i sitt privatlivkunna avgöra, vad som fär avslöjas av det han erfarit i sin verksamhet för detallmännas räkning. Visseriigen har han en enklare uppgift än den som har attpröva en ansökan om utbekommande av en allmän handling, eftersom han ju alltidkan välja all liga. Då lystnadspliklsreglerna ses som en begränsning av dengrundlagsfästa och för den offentliga diskussionen fundamentalayttrandefriheten är del emellertid olyckligt, om offentliga funktionärer avrädsla för straffansvar för överträdelse av en delvis obegriplig reglering"för säkerhets skull" kommer atl inta en alltmer förtegen attityd.Lika ävenlyriigl vore å andra sidan, om bristande förståelse för de oklarareglernas innebörd föranledde en lösmynthet,som innebaren åsidosättande av deintressen som den stadgade sekretessen avser att skydda. Fakultetenifrågasätter avslutningsvis om inte reglerna om såväl handlingssekreless somlystnadsplikt skulle kunna göras enklare, klarare och mera överskådliga, om debåda problemkomplexen - som inte är identiska och som aktualiseras i helt olikasituationer - fick sin lösning i två skilda lagar. Oavsett hur man härvidlagförfar, är enligt fakulteten en genomgripande bearbetning av lagförslagetoundgängligen nödvändig. Ål detta arbete bör avsällas så mycken lid, att ettgenomtänkt och ordentligt bearbetat förslag kan presenteras på detta viktigaområde. Generaltullstyrelsenanmärker all de föreslagna sekretessreglerna blivit komplicerade ochsvårtolkade. Vad gäller exempelvis konstruktionen av handlingssekrelessenföredrar styrelsen utan ivekan OSK:s förslag (LAH). Särskill vänder sigstyrelsen mol del nu framlagda förslaget all sekreiessen inte skall "följamed" handlingen. Vidare anser styrelsen att sekretessreglerna sannoliktskulle vinna i enkelhet och klarhet om handlingssekretessen behandlades försigoch tystnadsplikten försig. Styrelsen konstaterar att man i promemorian velatge "ett ökat skydd mot obehörigt och menligt röjande av sekreiesskyddadinformation inom och mellan myndigheter". Såvitt det gäller uppgifter omenskilds personliga förhållanden har styrelsen förståelse för behovet av enprecisering och ålsnävning av gällande bestämmelser. När det gäller uppgifterom enskilds ekonomiska förhållanden är emellertid enligt styrelsensuppfattning, i varje fall på tullområdet, den Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 79 enskildesberättigade iniressen i stort sett tillgodosedda med nuvarande sekretesskydd.Styrelsen ställer sig emellertid inte direkt avvisande till förslagel lillförmån för en mer traditionell utformning av reglerna. Huruvida lagförslagetskall kunna lillämpas för del ulan all bli lill men föreffektiviteten i verksamhelen är beroende av bl. a. tolkningen av begreppet "särskildverksamhet" och möjligheterna att utan formella hinder kommunicera inomoch mellan myndigheter. Enligt länsslyrelsen iSlockholms län är förslagel redan genom sill omfäng -ca 120 paragrafer -svårtillgängligt. Härtill kommer all strävandena att systematiseralaginnehållel synes ha överdrivits och alltför myckel bygger på teoretiskautgångspunkter. Som exempel nämner alt man samlat sekretessreglermed hänsyn lill enskilds förhållanden i tre olika kapilel med utgångspunkt frånom del ansetts gälla personliga förhållanden eller ekonomiska förhållandeneller bådadera. För exempelvis polisens del återfinns regler i alla trekapitlen, vatiämte i ett fjärde regleras sekreiessen ur polisens egenutredningssynpunkl, allt motsvarande vad som f n. regleras i en enda paragraf isekretesslagen (10;;). Enligt föranleds storalillämpningssvårigheler vidare av den stora omfattning i vilken man somförutsättning för sekretess ställt upp skaderekvisii av olika styrka. Dessasekrelessförutsäitningar, som enligt förslaget skall kunna påverka ävenhanteringen av handlingar i diarieföringshänseende, kommer med säkerhet atlföranleda stora bedömningssvårigheler. Länsslyrelsen anser alt man bör hålla iminnet all en sekretesslag av föreliggande typ kommer alt fä tillämpas avåtskilliga tusental tiänsteman. Del gäller också ofta verksamhetsgrenar (t. ex.social-och polisväsendena samt taxeringsorganisationen)som utmärks av etlutomordentligt stort pappersflöde. Reglerna måsle därför medge enkla rutineroch lär inte tillåtas atl i alltför stor utsträckning ge upphov till"ärenden" med svåra bedömningsfrågor. Departementspromemorian gervisseriigen svar på vissa frågor inom sekreiessområdei som är olösta ochinnefattar ell erkännansvärl försök all åstadkomma en samlad sekretesslagstiftning.Länsstyrelsen nödgas emellertid mol bakgrund av det anförda ifrågasätta, omlagförslaget motsvarar de praktiska realiteternas krav. Man skulle fä en förden dagliga ärendehanteringen hos många myndigheter betydelsefull lag som ijämförelse med t. ex. förvaltningslagen framstår som i hög gradsvårtillgänglig. Även om man, som förutsätts i promemorian, gör särskildautbildningsinsatser hos myndigheterna, tror länsslyrelsen att del knappasl ärmöjligt atl skapa en så bred kännedom om lagen och dess förarbeten somförutsätts i promemorian. Tillämpningen av skadebestämmelserna är också såvansklig och i många fall beroende av särskild utredning atlsekretessprövningen sannolikt i många fall måsle centraliseras till arbetsenhetermed juridisk sakkunskap. Länsslyrelsen anser sålunda alt det är angeläget vidärendets fortsatta behandling alt möjligheterna atl förenkla lagen undersöks,framför alll beträffande skaderekvisiten. 1979/80:2 Del B Bilaga2 80 attse över förslaget är att den viktiga frågan om det s. k. meddelarskyddet synesha fäll en alltför schablonartad lösning. Genomall sekreiessen med undantag för viss dalalagrad information underkastas etlenhetligt regelsystem försvinner enligt JO nuvarande konstlade och oftaomotiverade skillnader i fråga om offentiighel och sekreiess allt efter denform, vari informationen finns tillgänglig hos myndigheterna. 1 ett gemensamtregelsystem blir det vidare möjligt alt överblicka vilka sekretessregler somfinns inom vederbörande verksamhet och hos vederbörande myndigheter. Alll deltaär enligt JO i princip bra. regelsystem som skall omfatta såvälhandlingssekreless som lystnadsplikl förutsätter en viss reglering även avsekretessen myndigheter emellan. I förslaget regleras sekretessen myndigheternaemellan efler huvudsakligen samma principer som gäller för sekretessen molenskilda. En följd av detta har enligt JO blivit atl regelsystemet blivitbetydligt mer omfattande och även mer komplicerat än vad som är fallet.Nuvarande sekretesslag är endast tillämplig gentemot enskilda. Det torde ipraktiken vara så alt myndigheternas kontakter med enskilda, i vart fall iärenden där det kan förekomma sekretess, i huvudsak gäller personer som intarpartssiällning. Sekretesslagens bestämmelser hindrar sällan utlämnande avhandling till den som är part. Molsvarande gäller i stort sett äventystnadspliklsbestämmelser.