prop · G303167 · 1979-12-31 00:00:00 — 2 § Anordningar för mottagning av barlastvatten eller tankspolvätska som innehållerlastrest av annan skadlig flytande kemikalie än olja skall finnas på de platserinom territorium som regeringen föreskriver.Regeringen föreskriver också vem som skall svara för anordningarna. 3 § Om mottagning från fartyg, i andra fall än som avses i 1 och 2 §§, av rester och avfall som innehållerskadliga ämnen och härrör från fartygens drift finns särskilda bestämmelser. 4 § Någon avgift får inte tas ut för omhändertagandevid anordning som avses i 1 § första stycket av oljehaltigt barlast- eller tankspolvatten från fartyg somlastas eller repareras hos den som svarar föranordningen. I fråga om avgift för mottagning och behandling som avses i 1 § andra stycket och mottagning som avses i 2 § meddelar regeringen föreskrifter. 5 § Innehavaren av en hamn får inte av fartygets redare eller ägare ta ut någon särskildavgift för mottagning och annan hantering av rester och avfall som anges i 3 §. 1979/80: 167 229 6 § Den som avlämnar oljehaltigt barlast- eller tankspol vatten till mottagningsanordning som avses i 1 § skall lämna uppgifter om lösningsmedel eller andra ämnen i vattnet som har betydelse för behandlingen. Ett fartyg fårinte lastas eller repareras pä plats somavses i 1 §, om den som svarar för att behövligmottagnings-och behandlingsanordning finns underlåter att omhänderta oljehaltigt barlast- eller tankspolvattenfrån fartyget. Regeringen eller den myndighet som regeringen utser meddelarsådana föreskrifter som behövs i fråga om mottagning av barlastvatteneller tankspolvätska som innehåller last-rest av annan skadlig flytande kemikalie än olja. 7 § Föreskrifter om utformning och drift av anordningar som avses i 1 och 2 §§ meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen utser. 8 § I fall då en anordning som avses i 1 eller 2 § saknas eller är otillräcklig fårregeringen eller den myndighet som regeringen utser vid vite förbjuda att 1. olja lastas, 2. annan skadligflytande kemikalie som transporteras i bulk änolja lastas eller lossas, 3. fartygrepareras, eller 4. annanverksamhet bedrivs som kan orsaka föroreninggenom olja eller annan skadlig flytande kemikalie än olja. Meddelas inte förbudfår regeringen eller den myndighetsom regeringen utser vidta åtgärder förinrättande, utbyggnad eller drift avanordningen på bekostnad av den som har att svaraför denna. 4 kap. Fartygs konstruktion m.m. 1 § Regeringen eller den myndighet somregeringen utser meddelar föreskrifterom fartygs konstruktion, utrustning och drift för att förebygga eller begränsa vattenföroreningaroch om certifikat som visar att sädanaföreskrifter är uppfyllda. 1979/80: 167 230 Regeringen eller den myndighetsom regeringen utser får föreskriva att fartyg, för att få användas till sjöfart eller, såvittavser utländska fartyg, till sjöfart inom Sveriges sjöterritorium, skall 1. ha certifikatsom avses i 1 §, 2. vara så underhållnaatt de i fråga om konstruktion och utrustninguppfyller föreskrifter som har meddelats med stöd av 1 §, 3. drivas ienlighet med föreskrifter som har meddelats med stöd av 1 §. Med certifikat färi fråga om utländska fartyg likställas handlingar som har utfärdatsav behöriga utländska myndigheter. 5 kap. Dagböcl.erm.m. 1 § Regeringen eller den myndighet somregeringen utser meddelar föreskrifterom dagböcker och andra handlingar som innehåller uppgifter om hanteringen av skadliga ämnen ombord påfartyg. 2 § , tullmyndighet,tillsynsmyndighet som avses i 6 kap. 5 §och annan myndighet som regeringen utser fårta del av de handlingar som avses i 1 §.Inom främmande lands sjöterritorium ärbefälhavare på svenska fartyg skyldiga att låta behörigautländska myndigheter ta del av sådana handlingar. 1 § Svenska fartyg, vilka omfattas av föresltrifter enligt 4 kap. 1 § om konstruktion, utrustning eller drift, skall besiktigasinnan de sätts i trafik och därefter genomgå regelbundnabesiktningar. Genom besiktningarna skall säkerställas att fartygen i fråga om konstruktion, utrustning och drift uppfyllerde 1979/80: 167 231 föreskrifter som har meddelats med stöd av 4 kap. 1 §. 2 § Utöver regelbundna besiktningar skall ett fartyg under gå inspektion när tillsynsmyndighet som avses i 5 § finner det påkallat. Vid inspektion skall kontrolleras att fartyget och dessutrustning och driftförhällanden uppfyller kraven påett fullgott skydd mot vattenföroreningar. 3 § Tillsyn av utländska fartyg sker genom inspektion. Så dana inspektioner skallbegränsas till en granskning av certifikat som avses i 4 kap. 1 § ellermotsvarande hand lingar utfärdade av behöriga utländskamyndigheter och av handlingar som avses i 5 kap. 1 §, såvida det inte finns grundad anledning anta att fartyget eller dess utrustning eller driftförhållanden i väsentliga avseenden avviker från uppgifterna i certifikaten ellerhandlingarna. Närmare föreskrifter om tillsynsförrättningar somav ses i 1 - 3 §§ meddelas av regeringen eller denmyndighet som regeringen utser. 5 § Tillsyn över efterlevnaden av bestämmelserna om fartygs konstruktion, utrustning ochdrift utövas av den myndighet somregeringen utser. Myndigheten får uppdra åt sakkunnig att biträda vid tillsynsförrättningar eller att utom riket verkställa sådana förrättningar. 6 § Regeringen får förordna attundersökning av fartyg och utrustning somföretas av utländsk myndighet eller av klassificeringsanstalt skallgodkännas som tillsynsförrättningverkställd av svensk myndighet samt att certifikatsom utfärdas efter sådan undersökninghar samma giltighet som certifikat utfärdatav svensk myndighet. 7 § Den som verkställer tillsynsförrättning eller biträdervid sådan förrättning skall lämnas tillträdetill fartyget Prop.1979/80: 167 för att göra nödvändiga undersökningaroch ta del av de handlingar rörandefartyget som finns ombord. skall lämnaden handräckning som behövs för tillsynenligt denna lag. Regeringen eller den myndighet somregeringen utser meddelar föreskrifterom avgifter till staten för tillsyn av fartyg och om ersättning åtsakkunnig som anlitas för tillsynsförrättning.Detsamma gäller avgifter för provning och granskning av material och utrustningtill fartyg. 9 6 Fartygets redare eller ägare skall se till att fartyget blir föremål för tillsyn som avses i 1 §. Regeringen eller den myndighet somregeringen utser får föreskriva sådana begränsningar av eller förbud mot trafik i farvatten inom Sveriges sjöterritorium som behövs för att förebygga vattenföroreningar. 2 § Regeringen eller den myndighetsom regeringen utser meddelar sådana föreskrifter om läktringav skadliga ämnen inom Sveriges sjöterritorium som behövs för att förebygga vattenföroreningar.Om det påkallas av särskilda skäl,får även föreskrifter om förbud mot läktringmeddelas. 3 § Regeringen eller den myndighet somregeringen utser meddelar föreskrifterom skyldighet att rapportera vattenföroreningaroch händelser som innebär risk försådana föroreningar. Detsamma gäller föreskrifterom skyldighet att lämna sådana uppgifter om fartyg och fartygs last som behövs för att hindraeller bekämpa vattenföroreningar. 4 § Företer ett fartyg väsentligabrister i friga om kon struktion, utrustning eller drift som avses i 4 kap. 1 § eller överträds föreskrifter som har meddelats med stöd av 1979/80: 167 233 1 § detta kapitel, får sjöfartsverketoch även annan myndighet som regeringenutser meddela 1. förbud mot fartygets avgång eller vidare resa, 2. förbud att användaviss utrustning, 3. föreläggande attfartyget skall föla viss färdväg, 4. föreläggande attfartyget skall anlöpa eller avgå från viss hamneller annan uppehållsplats, 5. föreläggande i fråga om fartygets framförande eller drift. Om det inte föreliggertillräckliga skäl för åtgärd enligt första stycket fårmyndigheten, såvitt avser brister i fråga om konstruktion, utrustning eller drift, meddelaföreläggande att bristerna skall avhjälpas. 5 § Kommer olja eller annat skadligt ämne ut frånett fartyg i strid mot gällande bestämmelser eller kan det skäligen befaras att så sker och finns det grundad anledning att anta att svensktterritorium eller svenska intressen i övrigtkan skadas härigenom i avsevärd mån, får sjöfartsverketoch även annan myndighet som regeringenutser meddela de förbud och förelägganden som är nödvändiga föratt hindra eller begränsa vattenföroreningar. 1. förbud mot fartygets avgång eller vidare resa, 2. förbud mot lastning, lossning, läktring eller bunkring, 3. förbud att användaviss utrustning, 4. föreläggande att fartyget skall följaviss färdväg, 5. föreläggande attfartyget skall anlöpa eller avgå från viss hamneller annan uppehållsplats, 6. föreläggande i fråga om fartygets framförande eller drift, 7. föreläggande att läktra olja eller annat skadligt ämne, 8. föreläggande attlastning, lossning, läktring eller bunkring skallavbrytas, 9. föreläggande omannan åtgärd för att hindra eller begränsa vattenföroreningargenom olja eller annat skadligt ämne. Prop.1979/80:167 -4 6 § Har beträffande ett visst fartyg inte fullgjorts vad som föreskrivs i lagen (1973:1198) om ansvarighet för oljeskada till sjöss om försäkringsskyldighet eller skyldighet att ställa säkerhet, får sjöfartsverketoch även annan myndighet som regeringenutser meddela 1. förbud förfartyget att anlöpa eller avgå frän svenskhamn eller på svenskt sjöterritorium belägentilläggsplats, 2. förbud mot lossning av eller läktring frånfartyget, 3. i fråga om svenskt fartyg, förbud mot fartygets vidare resa. 2 Beslut enligt 4 - 6 §får allt efter omständigheterna riktas mot fartygets befälhavare, redare eller ägare. LS Beslut enligt 4 eller 5 §om förbud skall innehålla uppgift om de åtgärder som skall vidtas för rättelse.Beslut enligt samma paragrafer om föreläggande skall innehålla uppgift om den tid inom vilken åtgärderna skall vara vidtagna. I beslut enligt 4 eller 5 § får vite sättas ut. 9 § Underlåter någon att inomförelagd tid vidta åtgärd san åligger honom enligt beslut som harmeddelats med stöd av 4 eller 5 § eller kanbeslutet inte tillställas honom, utan sådant dröjsmål som äventyrarsyftet med beslutet, får myndigheten låta verkställaåtgärden på bekostnad av fartygets redareeller ägare. Detsamma gäller även i annatfall när ett beslut har meddelats, omomedelbar åtgärd påkallas men inte kan väntas bli vidtagen av den som avses med beslutet. 10 § En myndighet som med stöd av 4 - 6 §har förbjudit ett fartygs avgång eller vidare resa skall, omfartyget befinner sig inom Sveriges sjöterritorium,genast anmäla beslutet för polis-, tull- och lotsmyndigheterna.Dessa skall vidta de åtgärder som krävs för att hindra avgången eller den vidare resan. Gäller förbudet ett svenskt fartyg som befinner sig inom främmande lands sjöterritorium,är befälhavaren skyldig att Prop.1979/80:167 235 ))å bc' 11 § Regeringen eller den myndiglictsom rcgcrinyen utser meddelar föreskrifterom sådan märkning av olja ombord på fartyg sombehövs för att det skall kunna fastställasvarifrån förorenande olja har kommit. För att undersöka varifrånförorenande olja har kommit får polismyndighet eller den myndighet som harbefogenhet att meddela beslut enligt 5 §ta oljeprov ombord på ett fartyg och för sådant ändamål avbrytafartygets resa, om inte väsentlig olägenhet orsakas därigenom. 8 kap. Besvärm.m. 1 § Har beslut enligt 7 kap. 4 - 6 § meddelats inom av annan än chefen för den avdelning till vilken frågor om säkerhetenpå fartyg hör (sjösäkerhetsdirektören)eller har beslutet meddelats av någonannan myndighet, skall det genast underställassjösäkerhetsdirektören. Sådant beslut fårinte överklagas. 2 S Beslut, somhar meddelats av genom sjösäkerhetsdirektören i frågasom avses i 7 kap. 4 - 6 §, överklagas hos kammarrätten genombesvär. Beslut i annan frågasom avses i denna lag än sådan som avses i 7 kap. 4 - 6 §överklagas genom besvär 1. hos , om beslutet har meddelats av myndighetsom inte är central förvaltningsmyndighet, eller 2. hos regeringen,om beslutet har meddelats av sjöfartsverketeller av annan myndighet som är central förvaltningsmyndighet. 3 § Beslut i fråga som avses i denna lag gäller , om inte annat föreskrivs i beslutet. I fråga om beslut som skall underställas sjösäkerhetsdircktörenkan denne förordna att beslutet tills vidareinte skall gälla. 1979/80: 167 236 9 kap. Ansvar m.m. 1 § Till böter eller fängelsei högst döms den som uppsåtligeneller av oaktsamhet bryter mot 2 kap. 2 §första stycket eller 4 § eller mot föreskriftsom har meddelats med stöd av 2 kap. 2 § andra stycket eller 3 §, om inte gärningenär belagd med straff i . 2 § Har befälhavaren eller det befäl, till vilket befälhavarenhar överlåtit ansvaret för tillsynen över hanteringen ombord av skadligt ämne, brustit i den tillsyn som behövs för att utsläpp inte skall ske i strid mot denna lag eller föreskrift som har meddelats med stöd av den, dömsdenne till böter eller fängelse . 3 S Till böter eller fängelse döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet brytermot 1. föreskrift eller förbudsom har meddelats med stöd av 7 kap. 1 eller 2 f, 2. förbud eller föreläggande som har meddelats med stöd av 7 kap. 4 eller 5 § eller 3. förbud som har meddelats med stöd av 7 kap. e §. 4 § Till böter eller fängelsei högst döms 1. den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot föreskrift som har meddelats med stöd av 3 kap. 7 §,om inte gärningen är belagd med straff i , miljöskyddslagen (1969:387) eller lagen (1971:1154) om förbud mot dumpning av avfall i vatten, 2. befälhavare som uppsåtligeneller av oaktsamhet bryter mot föreskriftsom har meddelats med stöd av 4 kap. 3. den som uppsåtligeneller av oaktsamhet bryter mot föreskrift som har meddelats med stöd av 5 kap. 1 §eller 7 kap. 3 § och 4. fartygets redare eller ägare om han bryter mot 6 kap. 9 §. 1979/80:167 237 5 § Till böter döms 1. den som bryter mot 3 kap. 4 § förstastycket, 5 §, 6 § första ellerandra stycket, 2. den som brytermot föreskrift som har meddelats med stöd av 3 kap. 4 §andra stycket eller 6 § tredje stycket, 3. den som lämnar tillsynsmyndighet oriktig uppgift för att erhållacertifikat som utfärdas med stöd av denna lag eller för att få giltiglietstiden för sådant certifikatförlängd och 4. befälhavare som bryter mot föreskrift som har meddelats med stöd av 7 kap. 11 §första stycket. 6 I Släpps skadligtämne ut i strid mot denna lag eller föreskrift som har meddelats med stöd av lagen, åsidosätts föreskrift somhar meddelats med stöd av 4 kap. 2 § eller 7 kap. 1 §, åsidosätts föreskrifteller överträds förbud som har meddelats med stöd av 7 kap. 2 §, överträds förbud eller åsidosätts föreläggande somhar meddelats med stöd av 7 kap. 4 eller 5 §, överträds förbud som harmeddelats med stöd av 7 kap. 6 § eller åsidosätts föreskrift somhar meddelats med stöd av 7 kap. 11 § förstastycket, döms fartygets redare eller ägare som om hansjälv hade begått gärningen, omhan har haft eller bort ha vetskap om gärningen. 7 § Bryter någon mot förbudeller foreläggande enligt 7 kap. 4 eller 5 §, som har förenatsmed vite, skall han inte dömas till ansvar enligt 9 kap. 3eller 6 §. 8 § Mål om ansvar för brott som avses i denna lag ellerom ersättning enligt lagen får tas upp av tingsrätt, som är behörig domstol enligt eller 336 - 338 §§ sjölagen(1891:35 s. 1) . 1979/80: 167 238 1 § Denna lag är tillämpligpå statsfartyg, som inte an vänds i affärsdrift, endast i den mån regeringen förordnar om det. 2 § Regeringen eller den myndighetsom regeringen utser får föreskrivaeller i enskilda fall medge undantag fråndenna lag. Vid meddelande av undantag fårföreskrivas särskilda villkor. 3 § Föreskrifter som meddelas med stödav denna lag får inte strida mot sådana bestämmelseri internationella överenskommelser som är bindande förSverige och ej heller, i enlighet med vad regeringen föreskriver härom,mot andra bestämmelser i internationella överenskomjnelser. Detsamma gäller i frågaom undantag som avses i 2 §. Denna lag träderi kraft den dag regeringen bestämmer, såvitt avser bestämmelsernaom mottagning av barlastvatten eller tankspolvätska som innehåller lastrest av annan skadligflytande kemikalie än olja. I övrigt träder lagen i kraft , då lagen (1972:275) om åtgärder mot vattenförorening fränfartyg och lagen (1976:6) om åtgärder mot vattenföroreningfrån fartyg inom skall upphöraatt gälla. Om det i en lag eller någonannan författning hänvisas till en föreskriftsom har ersatts genom en bestämmelse idenna lag, tillämpas i stället den nya bestämmelsen. Lag om ändring ilagen (1971:1154) om förbud mot dumpning av avfall ivatten Härigenom föreskrivsatt 2 § lagen (1971:1154) om förbud mot dumpning av avfall i vatten skall ha nedanangivna lydelse. Denna lag är ej tillämpligpå sådant utsläppande av olja eller oljehaltig blandningsom avses i lagen (1972:275) om åtgärder mot vattenföroreningfrån fartyg eller lagen (1976:6) om åtgärder motvattenförorening från fartyg inom eller på avfall som härrör från fartygsdrift. Denna lag tillämpasinte på sådana utsläpp av skadliga ämnen frånfartyg som avses i lagen (0000:000) om åtgärder r.ot vattenföroreningfrån fartyg. Denna lag träderi kraft . 1 Senaste lydelse 1976:8. 1979/80: 167 240 Saininanställning av remissyttrandena över departementspromemorianDs K 1979:8 Sammanställningennedan följer i stort den indelning i avsnitt som återfinns i promemorianskapitel 7, Överväganden och förslag. Departementspromemoriansförslag har i sina huvuddrag mottagits positivt under remissbehandlingen.Samtliga remissinstanser tillstyrker eller lämnar utan erinran att förslagenläggs till grund för lagstiftning. Flera remissinstanser betonar betydelsen avatt den föreslagna lagstiftningen genomförs för att förbättra skyddet av denmarina miljön. Uttalanden av denna innebörd görs bl. a. av , ,generaltullstyrelsen, statens brandnämnd, de svenska ledamöterna av Nordiska oljeskyddsunionensråd och Vattenvärnet. år positivt till denföreslagna lagstiftningen under förutsättning att maskinbefälsbemanning ochutrustning ombord samt mottagningsanläggningar i land anordnas så attmaskinbefälet kan följa bestämmelserna. Kritiskasynpunkter som har kommii fram vid remissbehandlingen avser främst detföreslagna förbudet att ta ut särskild avgift för omhändertagande av oljeavfallfrån fartygs maskinrum o. d., toalettavfall och fast avfall samt utformningenav bestämmelserna om flytande kemikalier i bulk. 2 Frågan om svenskt tillträde till MARPOL-protokollet Samtligaremissinstanser tillstyrker eller lämnar utan erinran att tillträder MARPOL-protokollet. Riksåklagarenfinner det i hög grad önskvärt att tillträder MARPOL-protokollet. Länsstyrelseni framhåller att det är av stor betydelse för denmarina miljön att vattenföroreningarna i havet minskas och att storaansträngningar görs för att så många sjöfartsnationer som möjligt tillträder deinternationella överenskommelserna till skydd för den miljön. Desvenska medlemmarna av Nordiska oljeskyddsunionens råd påpekar att den frånderas synpunkt viktigaste frågan i MARPOL-protokollet gäller de däri ingåendeföreskrifterna om uppskov med tillämpningsreglerna i Bilaga 11 om flytandekemikalier i bulk, varigenom ratificering av protokollet förhoppningsvis kanpåskyndas och dess Bilaga I med regler till förhindrande av förorening genomolja kan träda i kraft. Ledamöterna finner sistnämnda reglers ikraftträdandeangeläget såväl med hänsyn till de Prop.1979/80:167 241 skärpta bestämmelserna till förhindrande av oljeutsläppfrån fartygen som till att Helsingforskonventionens regler mot utsläpp av oljadärigenom skulle komma att tillämpas i också av fartyg frånstater utanför området. Även och i länframhåller betydelsen av att Helsingforskonventionens regler mot utsläpp avolja i tillämpas också av andra fartyg än Östersjöstaternas. 3 Nya konventionsbestämmelsers tillämpning i Vad först gäller frågan om svensk tillämpning av vissa bestämmelseri MARPOL-protokollet i enlighet med konferensresolution nr I förutsätter.yVi/"''>''''''''attSverige kommer att tillämpa ifrågavarande bestämmelser från den ("targetdate"). Verket framhåller också att det är angeläget att verkarför att övriga sjöfartsnationer i största möjliga utsträckning gör detsamma.Verket förutsätter vidare att de regler som sätts i kraft i med stöd avresolution nr 1 även blir tillämpliga på utländska fartyg som trafikerarsvenska hamnar. Verket utgår slutligen från att en "target date"-till-lämpningenligt resolution nr I inte innebär ett fullständigt ikraftträdande av MARPOL-protokolletstillsyns- och certifieringsregler, regler beträffande torrlastfartyg m. m. fr.o.m. den Ijuni 1981. framhåller del angelägna i att träder i kraft i som i andra sjöfartsländer ochuttrycker förhoppningen att detta skall ske vid "target date".Viktigt är emellertid, understryker föreningen, att detta ikraftträdande intekommer att gälla endast för svenska fartyg. Föreningen framhåller också viktenav att den ansvariga myndigheten inte föreskriver skärpta krav för svenskafartyg utöver dem som finns i protokollet. Skulle ändock sådana krav resas börde noga motiveras och deras ekonomiska liksom miljömässiga innebördklarläggas. Det förutsätts då, framhäller föreningen, att svenska staten pälämpligt sätt subventionerar dessa extra kostnader som i annat fall skulleförsätta svensk sjöfartsnäring i en konkurrensmässigt svår ställning. Överåklagaren i , handelskammare och framhäller betydelsen av att efterlevnaden av konventionen blirallmän bland sjöfartsländerna och att ett ikraftträdande av svensk lagstiftningtidsmässigt anpassas till motsvarande åtgärder i andra sjöfartsländer.Överåklagaren i Siockholm åberopar därvid konkurrensskäl och tillägger att detär svårt att hävda en ensidig efterlevnad av dyrbara reformer på sjöfartensområde. Även framhåller att desvenska föreskrifter som föranleds av MARPOL-protokollet bör sättas i kraftförst när 16 Rik.sdagen 1979/80. Prop.1979/80: 167 242 internationellt ikraftträdande har uppnåtts. Omtillämpning skall ske från "target date" förutsätter föreningen atten svensk tillämpning blir beroende av att ett större antal IMCO-stater avbetydelse i sammanhanget beslutar om motsvarande åtgärder, varvid utländskafartyg måste behandlas på samma sätt som svenska. Några remissinstanser har särskilt kommenteratpromemorians överväganden om bestämmelser avseende flytande kemikalier i bulk. tillstyrker förslaget attregeringen får förordna om dessa bestämmelsers ikraftträdande. Detta bör ske,framhåller verket, så snart de praktiska förutsättningarna föreligger och inteanstå i avvaktan på en internationell tillämpning. Verkets preliminärabedömning är att det skulle ta omkring att göra deinstallationer och övriga förberedelser i land för mottagning avkemikalierester som krävs. Verkets bedömning baseras på förutsättningen attmottagningsskyldigheten begränsas till i princip endast lossningshamnar ochreparationsvarv. Verket framhåller också att, även om frågan om avgifter föromhändertagandet av bulkkemikalierester inte behandlas i promemorian, fiera skältalar för att ett avgiftsfritt system är olämpligt för dessa slag av avfall. framhåller att promemorian integer någon tydlig bild av de krav i fråga om omhändertagande av kemikalierestersom kommer att drabba hamnkommunerna. Frågor rörande mottagningsanordningarför kemikalierester bör enligt förbundet ägnas ökad uppmärksamhet och frågan omhuvudmannaskapet för mottagningsanläggningarna klarläggas. kemiska industrikonlor (kemikontoret),som.begränsar sitt yttrande till frågor om flytande kemikalier i bulk. harkritiska synpunkter på utformningen av 3 kap. i lagförslaget. Kemikontoret påtalar till en början att promemorian gårförbi frågan om att rätt fördela det ekonomiska och operativa ansvaret mellanhamnens ägare, lastens ägare samt befraktaren för omhändertagande av kemikalierester.Kemikontoret finner det också mindre tillfredsställande att denna fråga hänskjutstill regeringens avgörande och förordar att man nu avgör åtminstonegrundprinciperna i fråga om kostnadstäckningen. Kemikontoret framhåller vidare att omhändertagande i landav kemikalierester endast bör komma i fråga i lossningshamnen.