prop · G303178 · 1979-12-31 00:00:00 — Det kan ifrågasättas om detta förfarandeendasl skall vara knutet till återkallelse av körkort. Då förnyat förarprovmed hög grad av sannolikhet har gynnsam effekt på trafiksäkerheten bordeföreläggande om sådant prov i vissa fall kunna användas redan dävarningssituation normall föreligger. Styrelsen har intet att erinra mot attallmänt ombud anförtros uppgiften att utfärda föreläggande om förnyatförarprov. 3.2.2 i län:De befogenheter som enligt 33 § körkortsförordningen tillkommer -dvs. att utfärda föreläggande att inge bevis om godkänt förarprov,föreläggande atl inge läkarintyg samt föranstalta om utredning - har iutredningsförslaget även tillagts det allmänna ombudei. Befogenheten attutfärda föreläggande för förare att undergå nytt förarprov är som utredningenframhållit ell led i utredningen inför en eventuell omprövningsanmälan. Sammasak gäller befogenheten att föranstalta om utredning för att klargöra omkörkortshavaren uppfyller gällande körkortskrav. Mot denna bakgrund och medhänsyn till att omprövningsanmälningarna skall handhas av del allmänna ombudeibör dessa uppgifier uteslutande åvila det allmänna ombudei. 3.2.3 i : X likhetmed utredningen anser att föreläggande alt genomgå nyltförarprov bör kunna användas i större utsträckning än vad fallet synes vara vidde flesta länsstyrelser/länsrätter f. n. Eftersom det är ett led i utredningensynes det också lämpliglall, som uiredningen föreslår, låla allmänna ombudet uifärda föreläggandehärom. 3.2.4 i län: Förarprovsförelägganden har använts mycket sparsamt i detta län.Sådana förelägganden har nästan uteslutande meddelats av länsrätten. När detgäller värdel av "förarprovsremisser" delar inteutredningens uppfattning. Det är bestämda uppfattning att dessaär mycket värdefulla och att de gett länsstyrelse och länsrätt en betydligtbättre uppfattning om körkortshavarens kunskaper och beteende i trafiken änetl vanligt förarprov. Den prövning av föraren som sker vid förarprovsremisssker vid mer än etl tilirälle och under betydligt längre observationsperiod änsom gäller vid etl vanligt förarprov. Kontrollen sker under mindre pressadeformer vilket inte minst av äldre personer upplevs positivt. Några negativareaktioner från körkortshavarna har inte märkts. Någon avgift förkörkortshavaren har heller inte utgått. anser att ingen avgiftheller bör uttas av körkortshavare som förelagts avlägga nytt förarprov. 3.2.5 Föreningen erinran mot utredningens förslag i denna del finns inte. Tillförsåklagarna funktionen som allmänt ombud kan de även anförtros uppgiften att somett led i omprövningsförfarandet utfärda föreläggande för körkortshavare attundergå nytt förarprov. Denna uppgift har ett inslag avförvaltningsförfarande, som är art-skih från åklagarverksamheten i övrigt.Emellertid ser utredningen förarprovet såsom en del av det utredningsarbete,som kan föregå ett beslul om omprövningsanmälan till länsrätt. Med dennautgångspunkt synes intet tala mot atl åklagare tilläggs uppgiften. 3.2.6 : Genominförandet av ett allmänt ombud har möjligheter nu tiUskapats för atl föra överutfärdandet av förarprovsförelägganden till ombudet. Förslagetverkar väl genomtänkt och föreläggande kan i framliden förväntas få störrebetydelse än vad det har haft. Genomatt allmänna ombudet får möjlighet att som ett led i utredningen om enkörkortshavares lämplighet som fordonsförare meddela föreläggande om förarprovbetonas föreläggandets karaktär av en helt naturlig och oantastlig åtgärd som ioch för sig inte innebär något inlrång i en persons rätt att föra motorfordon.Åtgärden skall självfallet inte vidtas om anledning därtiU saknas och därmedbortfaller också eventuellt motstånd mol alt åsamka föraren kostnad förförarprovet (eller läkarintyget). Det fär ankomma på statenstrafiksäkerhetsverk att på lämpligt sätt anpassa kostnaden tiU förarprovetsomfattning. 3.2.7 Nationalföreningenför trafiksäkerhetens främjande: NTF vill sär- Prop.1979/80:178 152 skiltunderstryka att vid ifrågavarande förarprov är det synnerligen väsentligt allde omständigheter som föranlett omprövningen särskilt beaktas. NTF är docktveksam till den föreslagna möjligheten atl provet skall kunna begränsas tillatt avse enbart den praktiska färdigheten eller enbart de teoretiskakunskaperna. 1 stor utsträckning är felhandlingar i trafiken hänförliga lillförarens attityd till trafikregler och trafiksäkerhet. Som exempel vill NTFhänvisa lill det faktamaterial om ungdom och trafik, som NTF sammanställt införsin aktivitet "Ung i trafiken". Av detla framgår all ungdomarna hargoda tekniska färdigheter och goda teoretiska kunskaper -bättre än äldre förare- och ändå är ungdomarna proportionsvis mer olycksbelasiade. För att kunnabedöma om en förare har den attityd och de färdigheter - praktiska ochteoretiska - som krävs i trafiken, behövs enligt NTF: s uppfattning atlförarprovet är både praktiskt och teoretiskt. Först när de teoretiskakunskaperna lillämpas i den ständigt skiftande trafikmiljön kan man bedömavederbörandes egenskaper som förare. NTFvill även understryka atl omprövningen måste göras av en erfarenförrällningsman och att tiden måste vara tillräcklig både för samtal medföraren och för praktisk körning. 3.2.8Sveriges domareförbund: Förbundet vill nu liksom Udigare förorda ett nyanseratkörkortsingripande. hör frågan om förnyat förarprov. Efiersom förbundetdelar uppfattningen atl "hotel" om förnyat prov kan antagas ha enpreventiv effekl och även all en uppdelning av provet -t.ex. avseende enbartpraktisk färdighet eller enbart teoretiska kunskaper - ökar möjligheterna tilllämpliga och välavvägda "påföljder", tillstyrks utredningens förslagunder denna rubrik. Vid en eventuell överflyttning av körkortsingripandet tilltingsrätt uppkommer frågan om vilka möjligheter tingsrätt därvid skall ha attbesluta om förnyat förarprov. Att tingsrätt, liksom länsrätt, skall äga beslulaom förarprov i samband med beslul om körkortsåterkallelse torde vara stäUt utomdiskussion. Annorlunda är förhållandet då erinran eller varning övervägs istället för beslul om återkallelse. Utredningen föreslår att del allmännaombudet - som grundar sina ställningstaganden på ett lagakraftvunnel avgörandei ansvars- och påföljdsfrågan - skall kunna besluta om körkortsprov och låtaresultatet härav påverka valet av körkortsingripande; erinran elleromprövningsanmälan till länsrätt. Att överföra della förfarande på tingsrättsynes ej kunna ske, enär beslut om förarprov förutsätter lagakraftvunnelavgörande i ansvarsfrågan. MöjUgen skulle kunna övervägas att tingsrätt isamband med avgörandet och däri intagen erinran eller varning också förordnarom förarprov. Detta förutsätter emellertid att resultatet av provet föranlederytterligare prövning i körkortsfrågan, vilket dock förefaller svårt att arrangera.Kan nu påpekat förhållande icke ges en godtagbar lösning, utan fingsrätt endaslkan ges möjlighet alt beslula om förnyat förarprov i samband med beslul omkörkortsåterkallelse, är detta en olyckUg konsekvens av en partiellöverflyttning. 1979/80:178 153 3,3 Överflyttning av körkortsmål mellan länsrätter Förslaget tillslyrks genomgående av de remissinstanser somhar yttrat sig i denna del. 3.3.1 : Domstolsverketfinner det naturiigt atl körkortsmål skall kunna överflyttas från länsrätten idet län där körkortstillståndet meddelats till länsrätten i del län därkörkortshavaren stadigvarande vistas. Bestämmelser härom bör kunna utformas påsätt som överensstämmer med bestämmelsema om laga domslol i brottmål. Dellaskulle i så fall innebära att åklagaren/del allmänna ombudet kan anhängiggöramålel direkt vid tingsrätten/länsrätten för den ort/län där körkortshavarenstadigvarande vistas. 3.3.2 Kammarrätten i Jönköping:Utredningens förslag om överflyttning av körkortsmål mellan länsdomstolamafyller utan tvekan ett behov. Kammarrätten vill dock ifrågasätta om inte redandet allmänna ombudei bör få rätl atl fatta beslul om överflyttning till annatallmänt ombud som då kan väcka lalan vid vistelseortens länsrätt. Härigenomuppnås den administrativa förenklingen att målet aldrig behöver väckas vidlänsrätten där körkortsmyndighelen finns. 3.3.3 : Socialstyrelseneftersträvar atl medicinska kör-kortsärenden i så ringa utsträckning sommöjligt skall avgöras på handlingar. I stället är del önskvärt med personligkontakt med den person ärendet gäller. På samma sätt är det angeläget att underiätla för enkörkortsinnehavare alt närvara vid muntlig förhandling rörande t. ex.omprövning av körkortsinnehav. önskemål skulle bättre kunna tillgodosesvid bifall till utredningens förslag atl införa möjlighet för överflyttning avkörkortsmål mellan länsrätter. 3.3.4 ():(Förslaget) tillstyrks av . Invandrare som ofta har språksvårigheter färdärmed lättare atl begära muntlig förhandling vilket innebär möjlighel lilltolkhjälp. 3.3.5 i : X länsrätten har man länge känt behovav en sådan regel för att underiätla personliga inställelser. I åtskilliga falltvingas nämligen körkortshavaren nu all avslå från personlig inställelse tillföljd av lids- och kostnadsskäl. 3.3.6 i och : tillstyrker (förslaget). Länsslyrelsen anser del emellertidvara en onödig omgång all som föreslagils låla allmänna ombudet ha ansvaret förexpediering av för- Prop.1979/80:178 154 valtningsdomstols beslul i körkortsmål lill rältlänsstyrelse för vidare registrering i CKR. Besluten bör i stället kunnasändas direkl från domstolen till respektive länsstyrelse. 3.3.7 i : Beslul omöverflyttning (skall en ligt förslagel) fattas först efter yrkande från körkortsinnehavaren eller om länsrätten eljest finner det lämpligl. En sådan procedur kan uppfattas som onödigt krånglig. Enligt mening bör man därför överväga allgå längre och anhängiggöra och handlägga varje körkortsmål hos länsrätten i dellän där vederbörande körkortshavare är bosatt. 3.3.8 : Behovet avregler om överflyttning av körkortsmål mellan länsrätter synes påtagligt,särskilt i belysning av all länsrätterna troligtvis i ökad utsträckning kommerall använda sig av muntliga förhandlingar. Vi anser att även för sådanasituationer bör det allmänna ombudets roll uppmärksammas. Enligt körkortsulredningensförslag skall det allmänna ombudet ha rätt att begära muntlig förhandling. Detkan ifrågasättas om inte ombudei då också bör ha möjlighet all la initiativtill överflyttning av mål, där så befinnes lämpligt. En närhggande fråga är denvar utredningen lämpligast bör göras. En parallell kan dras med åklagareshandläggning av brottmål. I åklagarinstruktionen har öppnats en möjlighet attgenom samråd åklagare emellan avgöra vem som lämpligen bör fullgöraåklagamppgiften. En motsvarande ordning bör övervägas för de allmänna ombudensdel. 3.3.9 Föreningen : Förden enskilde måste det vara fördelaktigt ur ekonomiska och andra synpunkteratt hans körkortsmål prövas i vistelselänet. Eftersom nackdelarna med en sådanordning synes små ur administrativ synpunkt, särskilt om det blir regel atlöverflyttning sker, om körkortsinnehavaren begär sådan, bör huvudregeln varaatl körkortsmål prövas i vistelselänet. Enär registerblad ändock framställs avtrafiksäkerhetsverket, synes en omläggning möjlig att genomföra ulan all någraextra kostnader uppstår. torde rationaliseringsvinster uppkomma. 3.3.10 : Parts begäran om muntligförhandling är avhängig avståndet mellan hans bostad och aktuell länsrätt. Det måste därför anses som myckel posiuvt atl körkortshavarna genom del nu fram lagda belänkandet föreslås möjlighet till överflyttning av körkortsmål lill annan länsrätt. 3.4.1 Hovrätten för : Hovrätten ställer sigtveksam liU för- Prop.1979/80:178 155 slaget om fullföljdsförbud för den enskilde vid s. k.erinran. Om meddelad erinran skall registreras i CKR och kan få betydelse videlt senare omprövningsförfarande, framstår det som mindre tillfredsställandefrån rättssäkerhetssynpunkt alt en körkortshavare som anser sig ha fått enfelaktig erinran skall vara betagen möjligheten att föra lalan mol detlabeslut. 3.4.2 Kammarrätten i : Den föreslagnauppdelningen av det nu varande varningsinstitutet i en av det allmänna ombudet utfärdad, icke överklagbar erinran och en av länsrätt meddelad överklagbar varning inne bär en komplikation av systemet som kommer alt bli svårförståelig för den enskilde. Några fördelar ur trafiksäkerheissynpunkl står väl inte heller att finna genom uppdelningen. Enligtkammarrättens mening fyller nuvarande system med varning som inte kanöverklagas av den enskilde alla rimliga rättssäkerhelskrav. Den som får envaming drabbasju inte av någon reell olägenhel utan erinras endast om att hanbör vara försiktigare. Det bör mol denna bakgrund inte finnas någolrältssäkerhetsintresse att låta honom överklaga. Skulle varningen i en framtidläggas honom till last i samband med ifrågasatt indragning av körkortet börhan liksom nu vara oförhindrad att då få omständighetema bakom varningenprövade. Den omständigheten att det allmänna ombudei ges rätl att överklagavaming är enligt kammartättens mening intet skäl att ge den enskilde, som Juej drabbas av något reellt, motsvarande rätt. Varningen bör normalt kunna utfärdas avallmänt ombud men också av förvaltningsdomstol som inte finner skäl vidtaåterkallelse-ålgärd. 3.4.3 : Då allmäntombud enligt utredningens förslag skall ha möjlighel lill besvär över länsrättsbeslut om varning synes samma rätt utan begränsning även tillkomma part. 3.4.4 : Såvittverkel erfarit har den i samband med körkortslagens införande vidgade ochförenklade möjligheten att med stöd av 22§ 1 st. KKL meddela s. k. självständigvarning icke utnyttjats i den omfattning som åsyftats. På grund häravtillstyrks införande av en 22a§ i körkortslagen i den utformning somföreslagils. 3.4.5 i län:Länsslyrelsen vill i detta sammanhang ta upp ell förslag till förenkling avhandläggningen. Utredningen har i sitt förslag till handläggning vid enöverflyttning till de allmänna domstolarna förordat att den nuvarandeobligatoriska överprövningen av omhän-dertagandebeslul upphör. Överprövningskall endast ske efter framställning från åklagare eller körkortshavare.Grunden för detta förslag är synbariigen all man anser den granskning somåklagaren underkastar omhän- 1979/80:178 156 dertagandebeslulenuigöra tillräcklig garanti mol felaktiga beslut. I förbättringsalternativetmotsvaras åklagaren av det allmänna ombudet. I detta aUernaliv har utredningenemellertid inte föreslagit alt den obligatoriska överprövningen skall upphöra.Anledningen härtill är svårbegriplig. Ett allmänt ombud bör nämligen väl så brasom en åklagare kunna gallra ut de fall där en överprövning verkhgen ärnödvändig. Enligt erfarenhet är det f ö. ytteriigt sällan somnågra direkta fel begås vid omhändertagandel. Däremot kan naturiigen delademeningar råda om bevisvärderingen. Del är dock ovanligt att länsrättenupphäver omhändertagande-beslut. Av del totala antalet omhändertaganden,uppskattningsvis 700-800 i detta län, upphäver länsrätten knappt 10fall. Överprövning bör därför endast ske efter framställning av allmännaombudet eller körkortshavaren. 3.4.6Länsstyrelsen i : Den nuvarande körkortslagstiftningenger möjlighel atl meddela vaming dels utan atl en återkallelsesituationföreligger, s.k. självständig vaming ocA dels när sådan situation föreligger,kvalificerad vaming. Skillnaden anges inte vid införandet i körkortsregistretoch lorde endasl undanlagsvis observeras av körkorlshavaren. Del rådandeförhållandet med olika valörer av vaming är enligt mindre lyckat.Ett klart behov att kunna påtala trafikförseelser på etl tidigt stadiumföreligger emellertid. Utredningens förslag om införandet av etl institutbenämnt erinran som ersättning för den självständiga vamingen är välkommet.Sådan erinran bör som utredningen funnit kunna meddelas även av det allmännaombudet. Länsrätten skuUe härigenom avlastas från en mängd mindre allvarligaärenden. Sådan erinran bör ses enbart som elt påpekande till körkortshavaren omvad trafiksäkerheten kräver och därför inte medföra besvärsräit för körkortshavaren.Däremot bör det allmänna ombudet ges besvärsräit över länsrättens beslut omerinran om han anser ålgärden vara otiUräcklig. Liksomi har användandet av summariska processer ökat utomlands. bl.a. i och för trafiknykterhetsbrott eller andraförseelser, som avgjorda i skulle kunna medföra körkortsåterkallelse.Med del innehåll 26 § har och föreslås ha kan den som erkänner sig skyldig tillt. ex. trafiknykterhetsbrott i , om avgörandet sker genom motsvarighetentill det svenska strafföreläggandet "forelegg", av formella skälinte bli föremål för körkorlsingripande i . Sker avgörandet genom domblir förhållandet det motsatta. Detta måste anses otillfredsställande. Ä andrasidan måste av rättssäkerhetsskäl vissa krav kunna ställas på utländskmyndighels straffrättsliga avgörande. Att ange i lagen vilka utländskaavgöranden som kan läggas till grund för svensk körkortsåtgärd torde knappastkunna ske ulan delta bör överlämnas till rättstillämpningen. Länsstyrelsenföreslår därför atl tillägg görs av Prop.1979/80:178 .,, 157 innehåll att även med lagakraftvunnen dom likvärdigtavgörande skall kunna läggas lill grund för körkortsålgärd. 3.4.7 i : 1det s. k.förbättringsalternativet 39§ KKL och 106§ KKF har de nuvarandebestämmelserna kompletterats med förbud atl föra lalan mol föreläggande sommeddelas av domstol, länsstyrelse eller allmänt ombud. Med hänsyn till attålgärden - i synnerhet när åläggandet avser läkarundersökning - är såingripande och konsekvensen av att inte följa föreläggandet kan varakörkortsåterkallelse bör besvärsrätien beslå. 3.4.8 i : Om- allmännaombudet skall få meddela en erinran självständigt bör enligtlänsstyrelsens mening besvärsräit även tillförsäkras körkorlshavaren. Enerinran får dock trots allt anses innebära en viss belastning. 3.4.9 Föreningen vid allmännaadvokatbyråer: 1 betän kandet har över huvud tagel inte körkortsinnehavarens behov av Juridiskt biträde berörts och föreningen finner det därför synnerligen angeläget atl påtala denna fråga, som för allmänheten utgör en väsenllig angelägenhet. Rättshjälpsmyndigheterna har under nuvarande systemintagit en enligt föreningen alUför restriktiv inställning lillkörkortsinnehavarens behov av biträde vid allmän rättshjälp i körkortsärenden,vilket föreningen påtalat i olika sammanhang. Erfarenhetsmässigt upplever körkorlsinnehavaren mångagånger alt indragning av körkort under längre lid utgör en värre påföljd - ursåväl ekonomisk som personlig synpunkt - än etl högt bötesstraff eller lilloch med ett kortvarigt fängelsestraff 4.1 Riksåklagaren: vad somföreslagits i detta avsnitt vill jag endasl foga anmärkningen, att införandelav en ordning som innebär all andra nordiska länders körkort fär permanentgiltighet i kan medföra praktiska kontrollproblem så länge skillnadermed avseende på körkortets utformning, giltighet o.d. kvarstår mellanländerna. Enligt min mening bör därför i stället övervägas en ordning enligtvilken del utländska körkortet skall bytas ut mot svenskt körkort när dennordiska körkorlshavaren blivit fast bosatt här i riket. 4.2 Kammarrätten i Jönköping:Utredningens förslag innebär atl åtskilliga av de olägenheter som förnärvarande finns undanröjs. Någon anledning attbibehålla körvaneintyg finns .sålunda ej. Prop.1979/80:178 158 hellerfinns skäl göra invändning mol all den s. k.godkännandefristen nedsätts fråntvå tUl eU år. Medhänsyn till de svårigheter som förekommit vid utbyte av körkort är kravel påatt körkortet skall företes i original rimligt. Åvenom godkänner samtliga länders körkort som turislkörkort under elt år(p.g.a. den internationella trafikens omfattning) kan det ifrågasättas om interätlen till utbyte av körkort borde begränsas lill de länders körkort som ärföremål för konventioner på trafikens område. Frågauppkommer också huruvida inte körkortsmyndigheten här borde uifärda intyg tillsökanden med innehåll att denne under del ärendet handläggs och han inte kanförete något körkort är berättigad atl föra fordon här under"uibytestiden". Handläggningsliden kan i vissa fall förväntas bliavsevärd. Kammarrättenhar ej någon erinran mol utredningens förslag om de na-Uonella nordiskakörkortens giltighet. 4.3 RikspoUsstyrdsen:Rikspolisstyrelsen har intet att erinra mot av utredningen redovisadeöverväganden och förslag i delta avsnitt. 4.4 Trafiksäkerhetsverket:Trafiksäkerhetsverkel instämmer i den av körkortsutredningen redovisadeallmänna uppfattningen atl nu gällande regler om utländska körkort är såvälsvåröverskådliga som i vissa delar motsägelsefulla. Förslaget om en gemensamförordning synes välgrundat och tillstyrks. Verkel tillstyrker också atl rätlenlill utbyte med stöd av andra än nordiska körkort begränsas till svensktkörkort med behörigheten B. Vadbeträffar frågan om de nordiska körkortens gillighet ansluter sigtrafiksäkerhetsverket till de synpunkter utredningen anfört om att i Sverigegodtaga i de nordiska länderna utfärdade körkort även sedan körkortshavarenbosatt sig här. Eftersom avsikten är att en arbetsgrupp skall utarbeta förslagtill detaljutformning finner verket ej skäl atl i detla sammanhang anföranågra synpunkter på förslaget lill registrering m.m. 4.5 Transportnämndendelar inte utredningens förslag att körkort utfärdat i annat nordiskt land skall gälla i i enlighel med sitt innehåll även vad gäller giltighetstiden samt anför: I praktiken innebär detta, all en kör kortshavare från och , som bosätter sig i , inte behöver byta körkort förrän vederbörande fyllt . Nämnden anser för sin del att en körkortshavare med danskt eller finskt körkort och bosatt i skall i likhet med svensk eller norsk körkorts havare byta sitt körkort . Härigenom blir bl. a. kravet på mera identiskt foto uppfyllt. Dessulom underlättas möjligheten att vid behov i körkortsregislrel kunna kontrollera och identifiera körkortshavaren. Ett utbyte senasi medför ävenledes atl kravet på belastningsregi- slrering blir lättare all tillgodose. Utredningens tredje alternativ torde lig ga närmast till hands vid ett genomförande. Prop.1979/80:178 159 4.6 (): X är f.n. mer än hälften av alla ut ländska medborgare nordbor, . Förslaget atl nordiska nationella körkort skall bli giltiga i även sedan innehavaren tagit stadig hem vist här, kan ses som en klar förenkling. Utredningenhar emellerfid ej berört den yrkesmässiga trafiken inom . anser altmålet bör vara att även nordiska körkort med annan behörighet än för personbilskall godkännas i . Ensänkning av godkännandefristen från till tillslyrks av . EnligtSIV: s mening är del dock motiverat med etl undantag från denna regel i de fallfrågan om uppehållstillstånd i inte är avgjord. Innan denna fråga äravgjord kan man ej kyrkobokföras i . SIVanser atl ell utländskt körkort ej skall kunna bytas mot ett svenskt körkortinnan bevis om kyrkobokföring företes. SIVhar erfarit atl har det inträffat att en ufiändsk medborgare erhållitsvenskt körkort, som kan användas som en fullvärdig legitimationshandling,utan atl vederbörande varken innehaft uppehållstillstånd eller varitkyrkobokförd i landet. Dettasynes bero på bristande kontrollrutiner och att en utländsk medborgare i vissafall kan få svenskt personnummer som avses användas enbart i skattefrågor. SIVanser vidare att man vid behov bör göra en noggrannare undersökning aväktheten av körkort från vissa länder. SIVvill betona vikten av att informera utländska medborgare om de förändringar sombeslutas. Särskilt viktig är informationen om en förkortning av godkännandefristen. 4.7 i län:De av utredningen föreslagna ändringarna av beslämmelserna om körkortsutbytetorde enligt mening undanröja de flesta problemen. Länsstyrelsenhar sålunda inget att erinra mol atl kravel på körvaneintyg helt slopas, allrätlen tUl utbyte av icke-nordiskt körkort begränsas till körkort klass xBxxxoch att som fömtsättning för utbyte skall gälla att det utländska körkortetföretes. När det gäller bosätlningsbegreppel kommer även i fortsättningen bedömningssvårigheternaatt kvarstå.