prop · G303135 · 1979-12-31 00:00:00 — inflylande skallsäkerslälla deras möjligheter atl genomföra krigsplanläggningen enligtgällande operationsplaner, atl disponera krigsorganisationens personal,materiel och övriga förnödenheter på del mesl ralionella sättet i krig ochfred, all överblicka beredskapen inom militärområdena, atl leda mobiliseringensgenomförande samt alt leda verksamheten efter mobilisering. I den utredningsetapp som jag behandlar här harledningsutredningen övervägt mililärbefälhavarnas inflylande över arménsgrundulbildning saml deras uppgifter beträffande malerielförvaltning.personalljänsl, hälso- och sjukvårdstjänst, kameralljänsl saml fortifikations-och byggnadsförvallning. Jag kommer i del följande atl behandla dessa frågorvar för sig. 2.6.2 Arméns grundutbildning m. m. Under chefen för armén har militärbefälhavarna i dagansvaret för arméns gmndulbildning. Detta innebär sammanfattningsvis attmilitärbefälhavarna skall upprätta förslag till långsiktiga produktionsplanerför gmndulbildningen inom militärområdena (förbandsomsättningsplaner), ge uppgifteroch fördela resurser (planerings- och budgetdialog), samordna utbildning ochövningar, leda vissa övningar samt följa upp utbildningen och kontrollerautbildningsresultatet. har undersökt sambanden mellandessa uppgifter och funnit att det är nödvändigt att hålla ihop uppgifterna hosen chef, militärbefälhavaren eller chefen för armén. Mililärbefälhavarna måsteleda vissa övningar och genomföra inspektionsverksamhet. Utredningen harprövat atl centralisera dessa uppgifter till arméstaben men har funnit att ensådan åtgärd inte medför några besparingar. En centralisering försvårardessutom en rationell utbildningsplanering, framför allt mellan gmnd- ochrepetitionsulbildningen samt kan få allvarliga konsekvenser för krigsförbandenspersonalförsörjning. Utredningen har inte ansett sig kunna förorda ett sådanlalternativ och föreslår därför inte någon förändring i ansvarsfördelningen avdessa uppgifter. Däremot anser den att nuvarande former för planering ochbudgetering m. m, inom armén måste förenklas. Utredningens förslag om arméns 1979/80:135 20 grundutbildningbiträds i stort av de remissinstanser som har yttrat sig i frågan. Föregen del anser jag att det finns skäl som talar både för och emot atlmilitärbefälhavarna har ansvar för arméns grundutbildning. Det vore i och försig önskvärt att reglera utbildningsfrågor på samma sätl oavsett försvarsgren.Onödigt dubbelarbete kan också förekomma om militärbefälhavarna är enmellannivå i utbildningsledningen. Ledningsulredningen har dessutom enligt minmening redovisal övertygande skäl för alt mililärbefälhavarnas operativaansvar inte kräver att de ges ansvar för arméns grundutbildning utan att detfrämsl är produktionsrationella fakiorer som bör avgöra deras uppgifterbeträffande denna utbildning. Detstora antalet arméförband inom militärområdena kräver i och för sig överbhckoch samordning av utbildningsresurserna. Ett visst behov av atl lösaintressekonflikter mellan utbildningsmyndighetema när det gäller utnyttjandeav materiel, skjutfält, understöd m, m. finns. Armén utgör dessutom enbetydande del av krigsorganisationen, varför det kan vara fördelaktigt ommilitärbefälhavarna har ett påtagligt inflytande över denna försvarsgren. Jaganser i likhet med utredningen att övervägande skäl lalar för att ansvaret förarméns gmndulbildning t. v. bör ligga kvar hos mililärbefälhavarna. Jag delardock försvarets rationaliseringsinstituts uppfattning att utredningen merfömtsältningslöst borde ha prövai olika alternativ för militärbefälhavarnasbefattning med arméns gmndulbildning, Ulredningen redovisade t. ex. inte någotalternativ som innebär ökad decentralisering av uppgiftema. Ävenjag anser att formerna för planering och budgetering m. m, inom armén börförenklas. Detta bör kunna ske inom ramen för den försöksverksamhet i NedreNorrlands militärområde somjag inledningsvis berörde. Utredningen,som också har behandlat ansvarsfördelningen mellan Imppslagsinspektörerna ochmilitärbefälhavarna, konstaterar att något dubbelarbete av betydelse inteföreligger mellan dem. En bättre samordning och klarare ansvarsfördelning,främst när det gäller inspektionsverksamheten behövs dock. Jag delarutredningens uppfattning. Jagvill också något närmare beröra truppslagsinspektörernas verksamhet m.m. vidarméstaben, eftersom jag i prop, 1977/78:63 anmälde atl behovet avtruppslagsinspektörer med tmppslagsavdelningar borde övervägas i det fortsattautredningsarbetet om försvarsmaktens centrala ledning m. m. 1979/80:100 (bil. 7) redovisade jag bl, a. ÖB:s förslag till organisationoch lokalisering av de centrala staberna m. m, ÖB förordade i sill förslag tillorganisation av arméstaben atl Imppslagsinspektörerna med tmppslagsavdelningarliksom borde ingå i staben. Som skäl anförde han bl.a. att en ändradorganisation skulle försvåra ledningen av armén. Prop.1979/80:135 21 medföra oklara ansvarsgränser samt leda till ökadedriftkosinader och invesleringar. Jag anmälde vidare all man borde la ställninglill truppslagsinspektörernas verksamhel m, m, först när frågan om arménsulbildningsverksamhel och den därav följande uppgiftsfördelningen mellan olikaledningsnivåer avgörs. Med hänsyn till dels vad jag har anförl beiräffandearméns grundutbildning, dels ÖB:s synpunkter anser jag alt det f, n, intefinns anledning all föreslå någon ändring av truppslagsinspektörernasverksamhet m. m. Jag vill dock framhålla all möjligheterna bör las lill varaall öka samordningen mellan de olika Imppslagen inom armén. Del bör ankomma påregeringen att vidta erforderliga åtgärder, Jag går över lill alt behandla frågan ommilitärbefälhavarnas inflytande på malerielunderhållsljänsten inommilitärområdena. Enligt utredningen bör mililärbefälhavarna ha fulll ansvarför malerielunderhållsljänsten i krig och för förberedelserna i fred,Mililärbefälhavarna bör få kännedom om och vid behov kunna påverka sådanacentralt planerade åtgärder beiräffande materiel som kan komma atl påverkaberedskapen inom områdel. De bör också ha etl likarlat infiytande på allmateriel, oberoende av försvarsgrenslillhörighet. Utredningen föreslår därföratt de särskilda lydnadslinjerna rörande marinens vapen- och skeppstekniskamaleriel och flygvapnels flygmaleriel avskaffas. Detta är frågor som det bör ankomma på regeringen altbesluta om. Jag vill dock upplysa om all jag i likhei med ledningsutredningenoch remissinstansema anser det vara angelägel all mililärbefälhavarnasmöjligheter all påverka malerielrörelser inom sina militärområden förbällras,eftersom tillgången på materiel har avgörande belydelse för beredskapen och denoperativa verksamheten. Mililärbefälhavarnas inflytande på krigsplaceringen avvärnpliktiga gmndas på en överenskommelse mellan ÖB och chefen förväm-pliktsverket. Genom överenskommelsen har militärbefälhavama - i de delardär ÖB och försvarsgrenscheferna har anvisningsrätt gentemot väm-pliktsverket -fått motsvarande anvisningsrätt gentemot värnpliktskontoren i militärområdenanär det gäller användningen av de värnpliktiga som har tilldelats vederbörandemilitärområde. Utredningen föreslår att denna anvisningsrätt ges en formellgmnd i militärbefälhavarnas inslruktion. Remissinstansema godtar förslaget. Även denna fråga anser jag alt regeringen bör avgöra. Jagvill dock anmäla att jag finner det vara väsentligt att militärbefälhavarna gesmöjlighet att utnyttja krigsplaceringsbar personal så rationellt som möjligt.Förbandens personalbehov skall tillgodoses med den prioritet och de övriga 1979/80:135 22 krav,t. ex. på lokal rekrylering, som mililärbefälhavarna anger. Även om samarbetetmellan militärområdesstaber och värnpliktskontor fungerar bra, är delenligt min mening lämpligt alt militärbefälhavarnas inflylande läggs fast iinstmklionen. Militärbefälhavarnasuppgifter vad avser personaltjänsten i fred bör enligt ledningsutredningenbegränsas. Principen bör vara att personalfrågor avgörs på lokal nivå,eventuellt inom de ramar som man efter förhandlingar har lagt fast på centralnivå. Utredningen anser vidare alt militärbefälhavarnas uppgifter inom främstarméns kommenderingssystem bör begränsas och att uppgiften att ledapersonalvården inom militärområdena bör utgå. Däremoi anser utredningen atlmilitärbefälhavarna, med hänsyn till behovet av en övergripandepersonalbedömning, bör ha kvar sina uppgifter inom befordringssystemet. Utredningensförslag, som innebär decentralisering av vissa av militärbefälhavarnasuppgifler, bilräds i stort av flertalel remissinstanser. Även jag anser attmilitärbefälhavama och deras staber i minsta möjliga mån bör belastas medadministrativt arbete i fred. Det bör ankomma på regeringen att vidtaerforderliga åtgärder i denna riktning. Jag vill ändå i detta sammanhangredogöra för min inställning till vissa delar av personaltjänsten. Jag biträderutredningens förslag att militärbefälhavamas ansvar för ledningen avpersonalvården i fred skall utgå. Dessa fredsuppgifler har inle något sambandmed deras huvuduppgifter och behöver därför inte ledas av dem. Jag vill dockunderstryka att militärbefälhavarna även i fortsättningen bör ha kvar debegränsade personalvårdsresurser som krävs för att de skall kunna lösa sinahuvuduppgifter. Med anledning av att några remissinstanser har haftinvändningar mot förslaget vill jag erinra om att resurser, som frigörs frånmilitärområdesstaberna, flyttas till lägre regional eller lokal nivå. De totalaresurserna för personalvård minskar således inte i det av mig förordadealternativet med sex militärområden. Jag vill här upplysa om att jag avserföreslå regeringen att låta utreda frågan om organisalion och arbetsformer förden andliga vården inom försvarsmaklen. Somjag tidigare nämnt anser jag i likhei med ledningsulredningen attmilitärbefälhavarna så långt det är möjligt bör avlastas fredsbetonadeuppgifter. De bör dock ha inflytande över de kommenderingar som berörmilitärområdets personal och som kan påverka bemanningen av viktigabefattningar i krigsorganisationen. Förslaget att begränsa militärbefälhavarnasuppgifter inom främst arméns kommenderingssystem bör enligt min mening prövasvid de försök med decentraliserad produktionsledning som jag inledningsvisinformerade om. Ledningsutredningensförslag att militärbefälhavarna även i fortsättningen skall avge befordringsomdömengodtas av de remissinstanser som har yttrat sig i frågan. Även jag anser attbehovet av en jämförande bedömning mellan förbanden och över truppslags- ochförsvarsgrensgränserna inom militärområdena gör det nödvändigt attmilitärbefälhavarna behåller denna uppgift. Prop.1979/80:135 23 2.6.5 Hälso- och sjukvård Mililärbefälhavarna har uppgifler som avser hälso-och sjukvården såväl i fred som krig. Krigsuppgifien, som bl.a, innefattarmobiliserings-och krigsplanläggning, utbildning och övningar, är dominerande. Utredningen föreslår all mililärbefälhavarnastillsynsansvar för hälso-och sjukvården i fred ulgår i den lakl som del kanövertas av andra myndigheler. Erforderliga överenskommelser bör iräffas mellanförsvarsmakten och berörda civila organ. Mililärbefälhavarnas ansvar böralltså i fortsättningen begränsas lill hälso- och sjukvård i krig ochförberedelserna för della. Förslagen möts av en delad remissopinion.Sjukvårdsstyrelsen, som är negativ till förslagen anför bl.a, all behovel avallmän hälsovård inle har beaklals av utredningen. Slyrelsen menar all dellainle bara är ett freds-mässigl krav utan också elt angeläget ulbildningsområdeinom krigsförberedelsearbetets ram. Några remissinstanser menar atlulredningen inle har behandlat vissa arbetsuppgifter för mililärbefälhavarna,särskilt beträffande krigssjukvården. Även om jag är medvelen om atl militärbefälhavarnasuppgifler i fred inom hälso- och sjukvårdsområdet först på lång sikl kan kommaatt överläs av andra myndigheler och organ, anser jag i likhei medledningsulredningen alt det är principielll riktigt alt nu besluta ominriktningen alt mililärbefälhavarna i fred endast skall ha del inflytande somkrävs för atl kunna förbereda mobiliserings- och krigsuppgiften. I och med alt personal från mililärområdesslabernas hälso-och sjukvårdsenheter skall bilräda vid mobiliseringsplanläggning ochkrigsförberedelsearbete också på lägre regional och lokal nivå, harbelaslningen på hälso- och sjukvårdsfunklionen i mililärområdesslaberna ökal.Stabernas begränsade resurser kräver därmed också all de avlastas vissa renafredsuppgifter för att erforderlig lid skall kunna avsättas förhuvuduppgiften. Jag bilräder således ulredningens förslag vad gällerinrikiningen. På lång sikt bör del noga övervägas om del är lämpligt all fiyttade hälsovårdsassistenter som ingår i militärområdesstaberna till lägreregional eller lokal nivå. 2.6,6 Kameraltjänst Mililärbefälhavarna ulför vissa uppgifter bl, a. vad avserutbildning och kontroll av kassatjänsten inom militärområdena.Ledningsulredningen föreslår all militärbefälhavarnas ledning avkameraltjänsten i fred utgår och atl deras ansvar begränsas till planläggningoch andra förberedelser för kameraltjänsten i krig. Jag biträder förslagel. 1likhet med ÖB vill jag dock understryka betydelsen av alt militärbefälhavarnahar lillgång lill kvalificerad personal som kan genomföra planläggningen ochförberedelserna för kameralljänsten i krig. Prop.1979/80:135 24 2,6,7 Fortifikations- och byggnadsjorvaltning Jag övergår nu lill att behandla militärbefälhavarnasuppgifter när det gäller fortifikations- och byggnadsförvallningen. slår fast alt militärbefälhavarna medhjälp av sina staber skall ulöva ledningen av verksamheten, medanverkställigheten skall ligga på lokala myndigheler inom militärområdena. Enligtulredningen har mililärbefälhavarna både ledande och verkslällandeuppgifler inom fortifikations- och byggnadsområdel. De bilräds i detta arbeteav sektion 8 i mililärområdesslaberna. Sektionen svarar för den operativaplanläggningen av de fortifikatoriska arbetena, Ulredningen föreslår att dessauppgifter skall föras över till fäUarbetsavdelningen. Sektion 8 genomför ocksåenligt ulredningen delar av den fortifikatoriska krigsplanläggning som behövsför alt befästningsarbeten enligt militärbefälhavarnas operativa planer snabbiskall kunna påbörjas och genomföras. Denna uppgifl, som innebär att delaljeradeplaner för utbyggnaden av befästningarna skall ularbelas, är enligtutredningen en verkställighetsuppgift och bör därmed åligga byggnadskontoreneller underställda taktiska chefer. Genom sektion 8 bilrädermilitärbefälhavarna också ÖB. försvarsgrenscheferna ochforlifikalionsförvaltningen i den fredslida byggnadsverksamheten. Här föreslårutredningen alt mililärbefälhavarna även i fortsättningen skall bilräda ÖB ochförsvarsgrenscheferna när del gäller alt bedöma behovet av anläggningar, markm. m. inom militärområdena. Dessa uppgifter skall dock inle lösas av sektion 8ulan av övriga sektioner inom staberna. Däremot skall mililärbefälhavarna inlevara någon mellannivå mellan forlifikalionsförvaltningen och byggnadskonlorennär del gäller atl projeklera och upphandla befästningar, mark och byggnader m,m. Den anskaffningsverksamhet m. m, som inte sköts av forlifikalionsförvaltningeneller lokala chefer skall byggnadskonloren ansvara för. Genom sektion 8 harmilitärbefälhavarna slutligen ansvarei för fastighetsförvaltningen inommilitärområdena. Detta innebär atl uppdrag och medel för underhåll och drift avfastighetsbeståndet går från forlifikalionsförvaltningen viamililärbefälhavarna till förbanden, Ledningsulredningen föreslår all mililärbefälhavarnasansvar för fastighetsförvaltningen under fortifikalionsförvallningen utgår. Sammanfattningsvis föreslår utredningen atl sektion 8ulgår ur organisalionen, atl den operativa befäslningsplanläggningen förs överlill fällar-belsavdelningen och alt de uppgifler i övrigl, som inle kan ulgåeller decentraliseras, överförs till byggnadskonloren. Byggnadskontoren, somfår ökade uppgifter, lillförs fortifikatorisk kompelens. Dessutom föreslårulredningen att konloren skall finnas kvar i krig som verkslällande organ förstörre underhålls-, befästnings- och byggnadsarbelen på mililäromrä-desnivån. Samtliga remissinslanser bilräder ulredningensprincipiella uppfattning Prop.1979/80:135 25 all ledningsuppgifter skall ligga på militärbefälhavarnamedan verkställighetsuppgifter skall åvila enheter ulanförmililärområdesslaberna. Flerlalel av de remissinslanser som har ytlral sig ifrågan är emellerlid negaliva lill ulredningens förslag att sektion 8 skallulgå ur organisalionen. ÖB framhåller all han - inom ramen för silt uppdragfrån regeringen rörande ledningen av fortifikations- och byggnadsverksamheteninom försvaret -kommer atl klarlägga den närmare uppgiftsfördelningen mellanmilitärbefälhavarna och byggnadskonloren. Flera remissinstanser vill avvaktaresultatet av delta. Chefen för armén pekar på all slutligt ställningslagandelill denna uppgiftsfördelning bör uppskjutas intill dess atl försöken meddecentraliserad produktionsledning inom Nedre militärområde harhunnit ulvärderas. Jag delar den uppfattning som ledningsutredningen ochsamtliga remissinslanser redovisar beträffande den principiella fördelningenav lednings-och verkställighetsuppgifter. Militärbefälhavarnas nuvarandeledningsuppgifter när det gäller fortifikations- och byggnadsförvallningen börkvarslå och sektion 8 behållas. De förslag som ÖB kommer atl redovisa medanledning av del uppdrag som regeringen ijuni 1979 har lämnat rörande ledningenav fortifikations- och byggnadsverksamheten inom försvarsmaklen bör kunna geunderlag för en närmare precisering av mililärbefälhavarnas uppgifler och avansvarsfördelningen mellan mililärområdesslaberna och byggnadskonloren. Dellakan komma atl leda till en ännu klarare ansvarsfördelning än och ocksåtill en personalbesparing. Del bör ankomma på regeringen atl senare besluta omorganisalionen av fortifikations- och byggnadsverksamheten på högre regionalnivå, Militärbefälhavarna biträds av allsidigt sammansallastaber. Staberna har en principiellt likartad organisation inom samtligamilitärområden. Mililärområdesslaberna är under stabschefer organiserade på enoperativ sektion (sektion I), enunderhållsseklion (sektion 2), en armésektion, en Iransportseklion (sektion 5),en befästningssektion (sektion 8), en planerings- och ekonomiavdelning och enstabsavdelning. Östra och Nedre mililarområdesslaber finnsdessutom en souschef och i Södra, Östra och Övre mililarområdesslaberen flygseklion. förslag lill organisation avmilitärområdesstaberna innehåller under en slabschef fyra sektioner, nämligenen sektion för operativ ledning och underrättelsetjänst, en sektion förmobiliserings- och underhållstjänst, en sektion för utbildnings- ochpersonalfrågor samt en sektion för stödfunktionerna transporter, fältarbetenoch sambandstjänsl. Dessulom skall finnas en administrativ enhet. Befattningensom souschef ulgår i förslagel. I nuvarande organisation bereds de operativaledningsfrågorna, t. ex. 1979/80:135 26 mililärbefälhavarnas operationsplaner, under chefen försektion I av de markoperaliva-, sjöoperaliva- och lufloperativa avdelningarna.Beredningsorganen är således f. n. fackmässigt organiserade. Chefen försektion I måste därför själv bereda de övergripande operativa frågorna ellerockså måste särskilda arbetsgrupper bildas. Delta är enligt utredningen enbrist som måste avhjälpas. Ulredningen föreslår därför all del skall finnas ensärskild operativ beredningsfunktion i sektion I. en operalionschef skall vara alt under sektionscheferna bereda frågor rörandemililärbefälhavarnas operalionsavsikler och operationsplaner i olikaalternativ, sammanhålla operativa sludier saml förberedamililärområdesslabernas ledningsövningar m. m. De skall i dessa frågor ocksåsvara för erforderlig samverkan med civilbefälhavarnas kanslier.Operationscheferna skall inte förses med egen fackmässig kompetens ulan 'fallalillbaka på fackavdelningarna. Del är enligt ledningsulredningen nödvändigl attorganisalionen ulformas så all lillgång på kvalificerad kompelens för olikalyper av stridskrafter garanteras. De tre fackmässigl organiserade enhelernaför mark-, sjö- och luflslridskrafler bör därför finnas kvar. Sammanfattningsvis överiar sektionen för operalionsledningoch underrällelseljänsl i princip lidigare sektion l:s uppgifler exkl.fältarbeten, sambandsfrågor och vissa uppgifler beiräffande marinen, som harlegal på den sjöoperaliva avdelningen. En sammanhållande tjänsl.operalionschef. Mobiliserings- och underhållsseklionen övertar i principlidigare sektion 2:s uppgifter. Ulbildnings- och personalseklionen föreslås övertauppgiflerna från den nuvarande arméseklionen, vissa uppgifler frånfiygseklionen, nämligen de uppgifter som inte förs över till flygstaben, samluppgifler beiräffande marinens repetilionsutbildning. Huvudmotiven för all skapa en transport-, fältarbets- ochsambandssek-lion är alt utredningen vill avlasta chefen för nuvarande sektion Iarbelsuppgifter, inle minsl i krigsorganisationen, och all staben därigenomfår yllerligare en kvalificerad sektionschef. Transport-, fältarbets- ochsam-bandsseklionen övertar nuvarande sektion 5:s uppgifter, delar av nuvarandesektion 8:s uppgifler, dvs, operativa fällarbelsuppgifler. samt de uppgiflersom sköts av fältarbets- och sambandsavdelningarna inom sektion 1. ÖB och anser atlledningsulredningens förslag lill principorganisation är lämpligt. ÖB finnerdock atl en frislående enhel för planerings- och ekonomifunktionen börtillföras organisationen. ÖB anser vidare att militärbefälhavarnas resurser förfortifikations- och byggnadstjänsl blir så slora alt de bör föras samman i ensärskild enhel, möjligen ingående i transport-, fältarbets- ochsambandsseklionen. Bl, a, chefen för marinen, chefen för flygvapnet,civilbefälhavaren för Södra Prop.1979/80:135 27 Centralorganisationen /SR och TCO-Savslyrker inrättandet av en särskild transport-, fältarbets- ochsambandsseklion. Fältarbets- och sambandsfunklionerna har en väsentliganknytning till den operativa ledningsfunktionen och bör ingå i sektion I,Transporlfunk-lionen bör ingå i sektion 2 och sektion 8 bör kvarslå iorganisalionen. Chefen för armén finner det angelägel all mililärbefälhavarnafår stor frihet all - inom fastställd personalram - själva anpassaorganisationen lill regionala förhållanden och lill efter hand förändrade krav. Inledningsvis (s. 6) anförde jag alt endasl vikligareramfrågor som t, ex, huvuduppgifler och personalramar bör underslällasriksdagens prövning. Inom de ramar som sålunda läggs fast bör det ankomma påregeringen alt fastställa organisalionen m, m. En sådan flexibilitet bör härvideftersträvas att mililärbefälhavarna själva får möjligheter atl inom givna ramaranpassa organisalionen lill regionala förhållanden och förändrade krav. Jag har lidigare under avsnitten om militärbefälhavamasuppgifler och antalet mililär- och civilområden behandlat deorganisationsfrågor som bör la ställning lill. Med anledning avremissinslansernas kritik ;)v enskildheter i ulredningens förslag tillorganisalion vill jag ändå någol kommentera också delar av förslagel som inlebehöver underslällas prövning, Somjag lidigare har anfört börmilitärbefälhavarnas nuvarande ledningsuppgifter vad gäller fortifikations-och byggnadsförvaltningen kvarslå och sektion 8 behållas. Jag delar dessulomvissa remissinstansers uppfattning all fältarbets- och sambandsfunklionernabör höra ihop med den operativa ledningsfunktionen. Mycket lalar enligt min meningockså för all iransporlfunklionen bör knylas an lill mobiliserings- ochunderhållsverksamhelen, Bl.a, delta saml resultatet av ÖB:s översyn avuppgiftsfördelningen mellan mililärbefälhavarna och byggnadskonloren bör ligga tillgrund för del fortsatta organisationsarbetet. Som jag anförde inledningsvis (s, 4) leder ÖB en internutredning för atl närmare klara ul ansvarsförhållandena mellan och inom olikaorganisaloriska nivåer. Bl, a, berörs finansieringsformerna för verkstads- ochförrådsverksamhelen liksom ledningsformerna för fortifikations- och byggnadsförvaltningeninom försvaret.