prop · G303124 · 1979-12-31 00:00:00 — Ulredningenanalyserar de tre alternativen och konstaterar all alla tre har fördelar ochnackdelar. Om granskningsorganels uppgifter vidgas uppkommer definitions- ochgränsdragningsproblem genlemol statskontoret. Ansvar för många uppgifter kan,särskilt i ett inledningsskede, dessutom negaiivt påverka arbetet med denvikliga och krävande huvuduppgiften all granska slatliga ADB-investeringar. Enfördel med atl låta gransknings-organet även svara för anskaffningen avADB-utrustning är dock atl samma 1979/80:124 58 organdärmed ges full kontroll över de olika styrinstrumenten för användningen avADB i statsförvaltningen. Utredningen anser vidare alt möjligheten lillvärdefull återföring av erfarenheter skulle gå föriorad om granskningsorganetsuppgifter begränsades till alt lämna synpunkter på enskilda ADB-investeringar. Medledning av övervägandena om för- och nackdelar som vidlåder de tre allernalivenlämnar ulredningen ett förslag till organisation av de ceniralamyndighetsuppgifterna avseende rationalisering uch ADB. Förslaget har givitsen ulformning som skall medverka till att gränsdragningsproblem mellangranskningsorganels och bl. a. slatsknntorets uppgifter inte skall behövauppkomma. Del innebär au granskningsorganets uppgifter begränsas lill au iförsta hand avse granskning av statliga ADB-investeringar. Ulredningenföreslår att granskningsorganei ges formen av en kommitté med vissaförvaltningsuppgifter. Den kan t, ex, benämnas , Följandeuppgifter bör åvila rådel. Granska invesleringar i slalliga ADB-sysiem ochADB-anläggningar och vid behov lämna råd till myndigheter om utformning avbeslulsunderiag m. m. Medverka vid urval av ADB-investeringar som börgranskas. Driva dokumentationscentral över statligaADB-sysiem. Besvara remisser från regeringen i viktigareADB-ärenden, t, ex, större anskaffningar och frågor om riktlinjer förADB-verksamhet, Lämna en årlig översiktlig redogörelse för sinverksamhel. Därvid kan även lämnas synpunkier på hur användningen av ADB istatsförvaltningen utvecklas i olika vikliga avseenden. Rådetbör inrättas för en periud av räknat från . Verksamhetensinnehåll, furmer, resultat och organisalion bör utvärderas i god lid före år1985. bör vara litet och bestå av högst åtta ledamöier. 1 rådet bör ingåföreträdare för riksdagspartier och personer med särskild sakkunskap påADB-området, nmfatlande högsl 15 ijänslemän bör inrätlas för altbereda rådels beslut. Rådet bör höra till budgetdepartementet. Statskontoretbehåller enligt utredningens förslag i huvudsak nuvarande uppgifter nch fårdessutnm vissa utökade uppgifler på ADB-områdei. Dukumenlatinnscentralen överstatliga ADB-syslem överförs dock till . Viss rådgivning och servicepå det konlorslekniska områdel bör avvecklas eller föras över till annanmyndighel. Följande huvuduppgifter bör åvila statskontoret. 1,På uppdrag av regering eller kommillé utföra ralionaliseringsundersökningaroch annat utredningsarbete avseende organisalion, ADB osv. 1979/80:124 59 2, Anskaffa ADB-utrustning för statsförvaltningen, 3, Bedriva metodförbättring i anslulning lillprojekten. Bedriva metodförbättring av belydelse för flera projekt m, m, somden egna organisalionen utför. Samordna metodförbättring av inlresse för fleramyndigheter inom statsförvaltningen. 4, På anmndan av regeringen eller myndighet granskarationaliseringsförslag snm har uifnrmais av andra inslanser än slatsknntorel, Ulredningenlämnar vissa synpunkier på organisation och arbetsformer vid statskontoret. mening är det angeläget alt slyrelsen för statskontoret tar etlstörre ansvar för enskilda ärenden vid verket än f n, Slyrelsen bör taställning i viktigare rationaliserings- och sysiemutvecklingsprojekl somrapporteras lill uppdragsgivare. Styrelsen bör även ta ställning i viktigareärenden om anskaffning av ADB-ulruslning. Utredningenpekar på fyra förhållanden som bör beaktas vid uifnrmningen av den närmareorganisalionen för siatskuninrei. Enligt ulredningens mening är det angelägetatt förutsättningar skapas för all statskontorets och dess tjänstemänsprofessionella kompetens kan utvecklas. Antalet organisalinnsenheter bör varalitet i syfte atl öka flexibiliteten hos verket och dess resurser. Anskaffningav ADB-utrustning och arbete med systemutveckling bör i viss utsträckninghållas samman nrganisainriskl, Melodförbättringsarbele bör bedrivas i enhetersom i övrigt huvudsakligen arbelar med tillämpningsprojekt. Utredningen skisserartvå allernaliv i stort för statsknntnrets inre urganisatiun. Den närmareorganisaloriska utformningen m. m. bör övervägas av en organisationskommitté. Utredningenanser att regeringen systematiskt bör erbjuda de högsia tjänstemännen vidslalskontoret möjlighel alt efter förslagsvis högsl vid verkel övergåtill annan verksamhel inom statsförvaltningen. De högre och högstatjänstemännen bör i betydande utsträckning rekryleras externt, i första handfrån statsförvaltningen. Inlåning av högl kvalificerad personal för visstprojekt eller bör kunna ske. Statskontoret bör även i övrigtsträva efter atl nå en balanserad rekrylering från och avgång lill statsförvaltningeni fråga om tjänstemän på alla erfarenhetsnivåer. Inom ramen för en givenpersonalstyrka bör verkel ha en stor andel handläggare med kvalificeradkompelens. Konsuller bör dessulom användas i något större utsträckning iprojektarbetet. Projektledareför de största och vikligasle projekien som bedrivs inom stalskonturet skallenligt ulredningens mening ansvara direkt inför generaldirektören i vad avserprojektarbetet. Projektledare för övriga projekt ansvarar inför chefen för enav utredningsenheterna. De mest kvalificerade utredarna vid statskontoret skallarbeta som projektledare för etl eller några få projekl. En ny tjänstetypbenämnd utredningschef bör införas. Dessa tjänster bör vara avsedda förprnjektledare på avdelningschefs nivå. Omdel inte finns en självklar eller lämplig sakansvarig myndighel bör ansvareiför mycket stora organisations- eller ADB-projekt läggas på särskilda avregeringen tillkallade kommitléer, I en sådan kommitté bör projektetsintressenter ingå. Om man så önskar kan politiskt ansvariga ingå i kommittén 1979/80:124 60 ochdärmed på nära håll följa rationaliseringsarbeiel m. m. Statskontoret kanstödja dessa kommittéers arbete på olika säll. Metodförbäitringsverksamhelenskall enligt ulredningens mening bedrivas som projekt i utredningsenheterna.När det gäller metodarbele som avses vara til! nytta för flera myndigheter m.m. inom statsrörvaltningen är det särskilt angeläget au behoven avmetodförbäilringsarbete kan fångas upp, alt metodarbele kan bedrivas ianslulning lill praktiskt arbete nch atl resultaten av metodarbeiet kommer tillanvändning. 1 syfte att skapa förulsältningar härför föreslår ulredningen alten rådgivande delegation för meiodfrågor knyts lill statskontoret. Innebördenför statskontoret av utredningens förslag i fråga om inrikining och omfattningav verksamheten kan sammanfallas på följande sätt. Stalskonturet blir etlregeringens organ med uppgifl att inom statsförvaltningen verka föreffektivitetshöjningar i form av kostnadsbesparingar. Verkets uppgifterkoncentreras lill för framtiden betydelsefullt rationaliseringsarbete. Viktenav metodförbäilringsarbete betnnas. För atl kunna möla de anspråk snm bedömskomma alt riktas mot statskontoret bör verket eftersträva att nå engenomsnittligt någol högre erfarenhets- och kompetensmässig slyrka. Behovet avrationalisering är stort inom statsförvaltningen. Ulredningen utgår därför frånatl de centralt sammanhållna resurserna för rationaliseringsoch ADB-arbeteförblir i storl sett oförändrade. 1979/80:124 61 Redovisning av remissinstanserna och deras yttranden överbetänkandet (SOU 1979:72) Rationalisering och ADB i statsförvaltningen Remissyttranden har avgivits av dumstolsverkei,, , datainspektionen,överbefälhavaren, försvarels malerielverk, försvarelsratiortaliseringsinstitut, socialslyrelsen, postverket, ,(). statskontoret, , dalamaskincentralenför administrativ databehandling (DAFA), , riksskatieverkel,slatens arbetsgivarverk, slatens personalpensionsverk, statensarbetsmarknadsnämnd, slatens förhandlingsråd, , universitets- ochhögskoleämbetet, och högskolor, slatensnaturvårdsverk, miljödatanämnden, patent- och registreringsverkel,arbelsmarknadsstyrelsen, statens lantmäteriverk, slyrelsen för tekniskutveckling, länsstyrelsernas organisationsnämnd, i län, samarbetsorganet för rättsväsendets informationssystem (Ju 1968:59),utredningen (Fö 1977:02) rörande datasystemens sårbarhet, delegationen förföretagens uppgiftslämnande (B 1977:09), (B1979:09), . , CentralorganisaflonenSACO/SR, i , TCO:s statstjänstemannasektion (TCO-S)nch ST-statsknnlo-ret avd. 426, , och i . Redovisningen har delats upp enligt följande: Rådgivning nchstöd till myndigheterna m. m. Flertalet remissinstanser kommenterar inte utredningensavgränsning av sill uppdrag. Några remissyttranden innehåller dock allmännasynpunkter på utredningens omfattning och inriktning. anser att utredningenföreslår en lämplig avgränsning av uppgifterna och ger en god precisering avstatskontorets verksamhel. En motsatt uppfattning har datainspektionen somkonslalerar alt betän-6 1979180. 1979/80:124 62 kandet i allt väsentligt koncentrerats till slatskonloreltrols att utredningen hafl till uppgift atl se över organisationen för decenirala myndighetsuppgifterna. Övriga centralmyndigheter såsomriksrevisionsverket, försvarets ralionaliseringsinslilut och DAFA har endastperifert behandlats. Datainspektionen anser alt direktiven inle heller harmedgell alt ulredningen behandlat frågan om hur ADB-verksamheten inomstatsförvaltningen påverkar villkoren för näringslivel. förelag och enskildamedborgare. Liknande synpunkier anförs av ochSveriges (gemensamt yttrande), som anser atr i de ceniralamyndighetsuppgifterna avseende rationalisering och ADB bör ingå ytterligareuppgifler utöver de som utredningen behandlat. Enligt deras erfarenhet är delofta i samband med ny lagstiftning, dvs. när lagstiftaren överväger olikanormativa system, som krånglet är påverkbart. Vid detla tillfälle måsleuppmärksammas hur normsystem skall kunna tillämpas. Statskontoret bör få iuppgift alt ansvara för att förslag lill ny lagstiftning och ändringar inormsystem, som förutsätter administrativa förfaranden eller anpassningar,avvägs med hänsyn till prakliska tillämpningskrav. /SR beklagar att del i utredningen inte funnitsrepresentanter för vare sig de fackliga organisationerna eller övrigamyndigheter. Ulredningen hade då bättre kunnat diskulera en effektivorganisalion av statskontoret samt det statliga rationaliseringsarbeiel. anför atl ulredningen har förbigåttden väsenlliga frågan om en samlad inrikining av de ceniralaeffektivitelsansträngningarna genom att välja sina uigångspunkter istatskontorels interna problem. Slalskonlorel konstaterar rent allmänt attrationaliseringsfrågorna har fått en större politisk tyngd . Del ärdärför vikligl atl statsmakterna bättre än preciserar vilka krav somfrån politisk synpunkt är väsentliga. 2 Statskontorets uppgifter och roll Ulredningen anser alt statskontorets myndighetsroll börförstärkas. Statskontoret bör spela en aktivare roll och vara regeringensinstrument i det omfattande förändrings- och översynsarbete som förestår inomstatsförvaltningen. Remissinstanserna instämmer i delta med några få undantag. Försvarets ralionaliseringsinslilut, , ,, . ,, , statskontoret,, i , delegationenför förelagens uppgiftslämnande och ansluter sig tillutredningens uppfattning att ralinnaliseringsuppdrag i försia hand skalllämnas av regeringen. Däremoi betonas av samtliga remissinslanser som yttratsig i frågan atl del är väsentligt att kortare utredningsinsatser, bl, a, denuvarande s. k. 20-dagars uppdragen, även fortsättningsvis skall kunna utföras på begäran av 1979/80:124 63 Utredningen anses på denna punkt haöverbelonat rollkonflikten i atl vara rådgivare på flera nivåer. anför all del finnsett slnrt behov av förändring och förnyelse i statsförvaltningen och av atlhushålla med resurserna. Institutet ser omprövning av statlig verksamhet, dvs.de frågor som förvaliningsutredningen har behandlat, och rationalisering somolika ultryck för effektivisering. Institutet saknar ett helhelsresonemang idessa frågor i slatskontorsutredningen. Institutet betonar vidaremyndigheternas ansvar för verksamhetens effektivitet. är en del av deltraditinnella "linjeansvaret". De särskilda effektiviseringsorganenbör medverka snm granskare uch rådgivare. , statskontoret, riksrevisionsverkei (RRV)nch slatens arbetsgivarverk betnnar vikten av alt statsknntnret medverkar vidutformning av förslag och direkliv till rationaliseringsuppdrag inom ramen förarbetet med atl se över statsförvaltningen. RRV betonar vikten av allstatskontoret följer utvecklingen inom del administrativa nmrådet - bl. a.erfarenheterna från RRV:s förvaltningsrevisinn - nch lämnar förslag lillregeringen um allmänna rikllinjer för ratinnaliseringsarbelel. Statskontoretbör fungera dels som beredningsorgan till regeringen, dels som kravslällare påmyndigheterna i fråga om deras ratinnaliseringsverksamhet. Statens arbetsgivarverkknnstaterar att utredningen nm rationalisering nch ADB i statsförvaltningenstår i gnd samklang med förvaltningsutredningens idéer. Verket framhållervidare vikten av myndigheternas aktiva medverkan både når initiativ tas tillöversyner nch när nedskärnings- nch umpriuriteringsåt-gärder gennmförs. DAFAhänvisar i sammanhanget lill förvaltningsutredningen snm gör den bedömningenatt det inte flnns något principiellt hinder för att utnyttja staisknntoretsresurser nch kumpelens i översynsarbetet. Detta kan dock leda till atltyngdpunkten i verksamheten förskjuls och att karaktärskillnaden kan komma attminska mellan riksrevisionsverkei och statskontoret. Ulredningen föreslår att effektivitetsbegreppet preciseras,så atl besparingseffekterna får en större lyngd. DAFA delar utredningensuppfattning att en oklar definition av effektivitetsbegreppet kan leda tillskilda måltolkningar, men anser inte att utredningen gjort någnt väsentliglförtydligande på denna punkt. Av liknande uppfattning är delegationen förföretagens uppgiftslämnande som flnner det väl moflverat att besparingsmåletläggs fast som statskontorets huvuduppgifl. påpekar atteffektivitetsbegreppet senast har preciserats i medbestämmandeavtalet för detstatliga arbelstagarområdet (MBA-S). Det cenirala i denna precisering är enligtinsUtutets uppfattning måluppfyllelse under god hushållning med resurserna.Övriga bestämningar 1979/80:124 64 - som gäller rättssäkerheten och personalens välfärd -måsle uppfattas som bivillkor, som skall tillgodoses. En rad remissinslanser däribland datainspektionen,postverket, slatskonioret, universitets- och högskoleämbetet, /SR, SCB,riksrevisionsverkei, riksskaiteverket, slalens arbetsgivarverk, statensförhandlingsråd, försvarels malerielverk och TCO-S anser alt utredningensavgränsning av begreppet effektivitet till främst kostnadssänkningar är alllförsnäv. Statskontoret bör liksom den övriga statsförvaltningen lillämpa del iMBA-S definierade effekflvitetsbegreppet. Om målet för ett visst projekt skallbegränsas till någon eller några av de i deflnitionen angivna faktorerna bördetla föreskrivas av regeringen i varje särskilt fall. , ,överbefälhavaren, riksskatieverkel m.fl. saknar en central arbelsgivarpolicyför rationalisering särskilt mot bakgrund av att ett medbestämmandeavtal haringåtts och alt olika tolkningar av avtalet kan få vittgående konsekvenser. 4 Metodverksamheten och samordningsfunktionen , datainspektionen, försvaretsrationaliseringsinstitut, postverket, statskontoret, , ,, /SR, slatens personalpensionsverk m. fl. anser i likhet medulredningen det vara en angelägen uppgift för statskontoret att särskiltuppmärksamma metodfrågor och speciellt sådana som är gemensamma för fleramyndigheler. Insatserna bör förslärkas . Riksrevisionsverketanser att statskontoret bör ha som en väsentlig uppgift att inom detadministrativa området lämna regeringen underlag för att formulera en gemensamutvecklings- och investeringssyn anpassad till den allmänna ADB-utvecklingen.En sådan gemensam syn bör utgöra grund för samordningssträvandena och bli denplanform från vilken statsknntoret agerar. Statskontoret, som behandlarmelndfrågurna utförligt,anseratt ulredningen inle tagil ett samlat grepp um melndfrågurna nch kan inteflnna att den bild snm ges av prublem nch svårigheler är korrekt. Problem och konfliktersom uppstår är inte i försia hand, som utredningen gör gällande, en fråga om deekonomiska förutsättningarna utan bemannings- och rekryteringsproblem. Dessatar sig uttryck i konkurrens om personal mellan metodarbete nchtillämpningsprnjekt, varvid de sistnämnda tenderar att priurileras. Verketanför vidare att planeringen av statskonlnrets metndverksamhet integreras medden övriga planeringen uch baseras på en årlig metudutveck-lingsplan. Fr. o. m.innevarande budgetår barett metodsekrelariat inrättats för att ytterligareförbättra planeringen nch styrningen innm området. Utredningen föreslår vissa belupp nch andra eknnumiskaramar för metndverksamheten. Enligt statskontoret innebär dessa förslag attregeringen hårdare skall planera och styra statskontorelsmetodverksamhet. Statskontoret kan inte finna atl regeringen bör belastas meddessa uppgifter Prop.1979/80:124 65 utan anser att i den mån regeringen önskar påverkainrikiningen skall delta göras genom all uppdrag lämnas på sedvanligt sätt.Omfattningen av metodverksamheten bör styras gennm den nrdinariebudgetprocessen och ej genom fastställda belopp eller procentramar. Av liknandeuppfattning är , som konstaierar atl utgångspunkten förprövning av metodutvecklingsarbetets omfattning måsle vara det behov som bedömsföreligga och inte en fast procentsats av statskontorets anslag eller enbeloppsgräns. Omfattningen bör prövas i den årliga verksamhetsplaneringen.Statsmaklemas prövning bör göras i budgetprocessen och i samband med altuppdrag lämnas till statskontoret alt bedriva vikligare metodprojekt. Daiainspeklionen ifrågasätter om det är möjligt att på dei betänkandet redovisade grunderna fastställa kostnadsramar och procentuellaandelar av statskontorets budget för metodarbete av olika slag. Eftersom behovföreligger av översyn av befintliga databehandlingssystem kan erforderligainsatser visa sig vara slörre än de som nämns i betänkandet. Slalskonlorelhävdar att utredningens schablonmåssiga förslag angående resursramarna förmetndverksamheten skulle innebära en avsevärd nedrustning av denna verksamhet iförhållande till nulägel. anser alt den föreslagnaramen nm av slatsknntorets anslag för metodutveckling förefaller alltför blygsammed hänsyn lill del stnra behnv av metndutveck-lingsinsatser snm föreligger. Enligt förs v arets rationaliseringsinstituts uppfattningär kvaliteten i metnd-studiearbetet väsentlig. Budgetramar är nintressantajämfört med en attityd hos statsmaklen och verksledningen på statskontoret somuppmuntrar till metodinsatser och tillåter intresserade och kompetenta personeralt syssla med metodfrågor. Remissinstanserna tillstyrker starki utredningens förslagom att inrätta en metoddelegation med rådgivande uppgifter. Metoddelegationenbör vara ändamålsenlig som instrument för att fånga upp tänkbara behov avinsatser och prnjekiförslag liksom för att forcera och prioriterametodutveckling som fått stå tillbaka för tillämpningsinriktatsyslemutvecklingsarbete samt för att underlätta spridning av resultaten. och patent- och registreringsverket ställer sig tveksamma tillbehovet av ett särskilt kontaktorgan i detta sammanhang. I stället börstatskontoret aktivera de direkta kontakterna med myndigheterna. () anser att även arbetstagarnasorganisationer bör vara representerade i metoddelegalionen. Utredningen anser att arbetet med metodförbättring börbedrivas i samarbete med andra myndigheter och flnansieras gemensamt. Särskildamedel föreslås därför anvisas statskontoret för atl med delflnansiering stödjametodarbetet vid andra myndigheter. Metoddelegalionen skall föreslå hur dessamedel skall disponeras. Statskontoret och flera andra remissinstanser ställersig avvisande till konslruklionen med samfinansiering eflersomutvecklingsarbetet då torde förbehållas de slörre myndigheterna med egna 1979/80:124 66 De mindre myndigheterna med det störstametodstödet skulle däremoi få mindre möjligheter all medverka imetodarbeiet. Flera remissinstanser betonar samordningsfrågor som enväsenllig uppgift för statskontoret. Den snabba ulvecklingen och myndigheternasökande benägenhet alt söka tekniska hjälpmedel medför ökade behov av centraltstöd och samordningsinsatser. Dalainspektionen hävdar att någon samordning av ADB inomstatsförvaltningen i mer kvalificerad mening hitlills knappast har förekommit.Erfarenheler och kunskaper som samlats inom skilda områden har inte utnyttjatsinom andra områden med slundom dåligt resursutnyttjande som följd. Del är avvikt alt underlag och stöd nu skapas för en medvelen strategi i fråga nmadministrativ utveckling nch ADB. En mer aktiv samurdningsrnll förordas även av SCB.Metodutvecklings-och samordningsuppgifter avseende t. ex. databearbetningar,datakommunikation samt standardisering och normering av maskin- ochprogramvaror är mycket angelägna. Kombinerat med ett rådgivande organ förmetodförbättringar borde statskontorets verksamhel här kunna leda till ell merutvecklat samarbete mellan myndigheler. TCO-S och slandardiseringskommissionenär av liknande uppfattning. SCB framhåller att statsknnlnretssamurdningsinsalser inum metnd- uch informationsområdet även kan underlättaSCB:s roll som statistiskt samordningsorgan. 5 Rådgivning och stöd till myndigheterna Utredningen anser atl myndigheterna själva i storutsträckning kan bedriva sin ralionaliseringsverksamhet. Små myndigheter kanvid behov utnyttja konsulter för att främja denna verksamhel. Statskontorets rådgivningbör därför kunna begränsas till ADB-teknik och kvaliflcerade kontorstekniskafrågor. Det medför atl § 3 i ratinnaliseringsförnrdningen bör utgå. Statskontoret delar inte ulredningens uppfattning ommyndigheternas egen förmåga atl bedriva sin rationaliseringsverksamhet. Framförallt de mindre myndigheterna har svårl att fullgöra ställda krav och behöverstöd utifrån. Atl enbart möta delta behov med konsulter som har kommersielllinriktade intressen är inte lämpligt. Statskontoret delar inle hellerutredningens uppfattning att verket skulle ha svårl alt fullgöra sinmyndighetsroll i direktkontakter med myndigheterna utan hävdar alt verketsrådgivning inte är av "konsultkaraktår". Del är fråga omijänslemannauppgifter inom ramen för verkels åligganden som central myndighetmed angivna mål. Statskontoret förutsätter att verkel även fortsättningsvisskall kunna föra ul kunskaper och ge myndigheterna råd i en rad olika frågor.Rådgivning är bl. a. en nödvändig förutsättning för att ge vägledning i metodfrågor.Ratinnaliseringsförnrdningen 3 § bör därför bibehållas. släller sig ncksåtveksamt till utredning- 1979/80:124 67 ens diskussion um de rollkonflikter som kan uppstå om etlrationaliseringsorgan skall vara rådgivare på flera olika organisationsnivåer.Rollkonflikten kan i allmänhet elimineras genom en rollprecisering viduppdragets inledning. i Göleborgs och län menar attslalskoiiioret alltfort bör bedriva en rådgivningsverksamhet till de slatligamyndigheterna för alt dela med sig av den kompetens verket besitter och somforllöpande vidgas genom övergripande uiredningar av olika slag.Byggnadsslyrelsen anför all del under alla förhållanden är angclägel försakmyndigheter alt kunna få råd och hjälp av statskontoret som sakkunnig igenerella frågor gällande rationalisering m, m, inom statsförvaltningen. Några remissinstanser anser alt rådgivningsverksamhelenbör förslärkas inom kontorsteknik- och ADB-området. , riksrevisionsverketoch TCO-S betonar atl utvecklingen inom dessa två områden noggrant bör följasoch att de enskilda myndigheterna kostnadsfritt skall kunna få råd ochvägledning i hithörande frågor.