prop · G3031 · 1979-12-31 00:00:00 — Upplysning om samlevnadsproblem, mobbning, missbrukelc. är en uppgift för flera och då främsl för . Enarbelsfördelning kan inle sällan behövas, I.ex. så alt skolkuratorn behandlarmobbningsproblem medan en socialarbetare informerar om missbruksproblem. Enannan socialarbetare (familjerådgivare) kan vara den lämpligaste atl lämnainformation i samlevnadsfrågor elc. För alt skolan inle skall bli eltslutet system är det viktigt alt bl. a. olika kommunala verksamheler i fråga omsocialtjänst, frilid och kultur får direkta kontakter med skolpersonal ochelever. Man måsle utifrån en helhetssyn ta hänsyn till behovet av samverkanöver sektorsgränserna. De arbetsuppgifter av individuellkaraktär som kuratorn skall ha kräver närhet till skolan. Den som skall fullgörauppgifterna måsle leva i skolmiljön och arbeta tillsammans med lärare ochelever. Men det är självfallet också i det individuella behandlingsarbetetviktigi alt skolan nyttjar de resurser som finns uppbyggda inom andraförvaltningar för alt inom skolan klara av olika svårigheter. Så sker ävenofla. En tredjedel av ärendena som handläggs inom PBU/BUP anmäls från skolan.Ytteriigare en iredjedel anmäls från socialvården. Om PBU/BUP skulle överförastill primärkommunerna och tillsammans med familjerådgivningen utgöra engemensam enhet, bör skolan la till vara dessa resurser i de individuellaärenden i skolan som behöver kvalificerade behandlingsinsatser. I en del kommuner har man vall attsamordna distrikten för socialassislentpersonal och barnomsorgspersonal medskolans rektorsområden. En samordning av de geografiska distrikten innebär alldel inom elt rektors- Prop.1979/80:1 Stöd och hjälp i hemmet 246 område kan finnas en till tre socialassistenter och entill två barnomsorgsassistenter, som svarar för den sociala omsorgen inomkommundelen. Vid behov kan socialassisienien närvara vid elevvårdskonferenser.Social-assislenlen kan på ett naturligt sätl även gå in i individuella ärendeninom skolan liksom all han eller hon svarar lör ärenden utanför skolan. Ettärende inom skolan och ell ulom kan gälla samma familj. Del kan vara lämpliglall också skolkuralorsfunklionen svarar för en sådan kontinuitet och lar handom individuella ärenden såväl inom som utom skolan. I princip skulle valel bliberoende av vilken Ijänslemän som i del enskilda ärendei hade de bäslafömlsätlningama alt klara uppgifterna. Somjag haf anlyll tidigare börkretsen av medarbetare kunna vidgas. En föreståndare vid fritidsgården kan varabäsl lämpad aU ha direktkontakten med 1. ex. en tonåring och hans familj. Dennebör då få möjlighel alt även kunna verka inom skolan. Man uppnår därigenom enbättre kontinuitet mellan fritid och skola för ett barn eller en tonårig i enkrissituation. Enligl socialljänsllagensinientioner skall elt barn som behöver vård i familjehem i möjligaste månplaceras inom den egna kommunen. Det innebär all de barn som kommer allplaceras i enskilda hem redan är kända av socialljänslen. Au skilja barn frånhemmel innebär ofla slarka känslo-konflikier. De närmast berörda är aggressiva,förtvivlade och ångeslfyllda. Socialarbetaren känner kanske bäst av alla tillsiluationen. Han eller hon kunde då ha hand om barnens silualion även i skolan. Min redogörelse för denskolkuraliva verksamhelen reser frågor om hur denna verksamhel bör varautformad och organiserad utifrån en helhelssyn på samhällels resurser. 2.8.11 Behov uv ytterligure utredning Som framgår av del sagda harfamiljerådgivningen, den psykiska bam-och ungdomsvården (PBU/BUP) samlkuralorer och psykologer inom elevvården arbelsuppgifler som berör eller ärgemensamma med främsl socialljänslen men också med andra kommunalaverksamheter inom framför allt kultur- och fritidssektom. Många remissinstanserstöder tanken alt familjerådgivningen bör bli en primärkommunal angelägenhet.När det gäller den psykiska barn- och ungdomsvården är ulgångslägel meraoklart. Del finns olvivelakligl önskemål om atl denna skall samordnas med ellerknyias närmare den kommunala verksamhelen i övrigl och då särskill socialtjänsten.Därmed skulle också inle så slora kommuner få lillräckligl underlag för all t.ex. organisera de nämnda verksamheterna som en sammanhåUen eiihel(rådgivningsbyrå) inom socialförvallningen, om inle en längre gående samordningbedöms lämplig. Mindre kommuner skulle kunna gå samman om en gemensam enhel.Mina överväganden gäller PBU/ BUP:s sociala resurser (psykologer och kuralorer)och lämplighelen av all flylta över dessa lill ett kommunalt huvudmannaskap.Barnpsykialrikerna skulle förbli landslingsanställda men vara konsuller hossocialljänslen. 1979/80:1 Stöd och hjälp i hemmet 247 verksamhelen vid den skisserade sociala enhelen kan ocksåknyias andra redan kommunalt anslällda experter - psykologer, terapeuter,kuratorer - liksom personal vid befintliga ungdomsmottagningar. har föreslagil atten översyn skall göras av både den öppna och den slutna barn- ochungdomspsykialriska vårdens målsättning, organisation och huvudmannaskap.Enligl Kommunförbundel lalar många skäl för en översyn av frågan hursocialljänslens och skolans behov av psykologiska och barnpsykialriskarådgivnings- och behandlingsinsatser skall tillgodoses. Föreningen vill föra över fristående enheter inom PBU/BUP lill den kommunala socialtjänsten.Socialdeparte-meniels sjukvårdsdelegalion underslrök förra årel all denpsykiska barn-och ungdomsvården borde sluderas. Här avsågs bl.a. förhållandellill socialvården och dennas behov av barnpsykiatrisk expertis. Socialstyrelsenhar i samband härmed framhållil all den psykiska barn- och ungdomsvården är islorl behov av ell struklurprogram men alt problematiken är utomordentligtkomplex. Även i fråga om den skolkuralivaverksamheten var en betydande remissopinion tveksam eller direkl negativ tillsocialutredningens förslag om oförändrat huvudmannaskap elc. Socialstyrelsenville att huvudmannaskapsfrågan skulle utredas ytteriigare. Kommunförbundetansåg att varje kommun själv borde få bestämma vilken förvaltning somskolkuratorerna skall höra lill. Föreningen ansåg altskolkuratorerna borde ställas under socialt huvudmannaskap. lillsaites enelewårdsulredning som berör bl. a. skolkuratorerna - psykologerna ochsköterskorna saml även PBU/BUP. Utredningen har lill uppgifl att analyseraerfarenheterna av skolans elevvårdsarbete, kartlägga samverkan med olika organsamt föreslå åtgärder i syfte alt bryta de hinder för samverkan som kan finnas.Ulredningen skall därvid "ulgå från den syn på dessa frågor som regeringoch riksdag kommer att redovisa i samband med alt man tar ställning tillsocialutredningens förslag ". Enligt direktiven skall utredningen vidare redovisa deförutsäitningar som finns för gemensaml personaluinyiljande mellan skolan ochandra kommunala och landstingskommunala myndigheter. Jag kommer att begäraregeringens bemyndigande att fä tillkalla en parlamentariskt sammansattkommitté för att utreda några av de frågor som jag har behandlat . a. få tiU uppgift att göra en översyn av frågan om huvudmannaskapet förden psykiska bam-och ungdomsvården (PBU/BUP) samt alt överväga hur dennaverksamhet och familjerådgivningen kan organiseras på lämpligaste sätt. Vidövervägande av olika organisatoriska lösningar bör kommittén undersöka fömtsättningar- både i ett kort och elt långt perspektiv - för såväl en mer självständigorganisation inom som för en integrering med socialtjänsten.Kommittén bör ha en allsidig sammansättning och förfoga över social och medicinskexpertis. 1979/80:1 Omsorger om barn och ungdom 248 2.9 Omsorger om barn och ungdom Den senaste stora reformen påvårdlagarnas område när det gäller omvårdnaden av barn och ungdom genomfördesår l%l, när BvL ersattes med den nuvarande. Den nya BvL innebar bl.a.all den allmänt förebyggande verksamhelen betonades slarkare, proceduren ibarnavårds-ärenden fick en bättre reglering och vård i enskill hem gavs iprincip företräde framför vård i institution. Ulvecklingen inom barn- ochungdomsvården i vid mening har långl ifrån stått stilla under de snart 20 årsom har gäll sedan nuvarande BvL infördes. Tvärtom har samhällels insatser förbarn och ungdom förändrats och byggts ut kraftigt. Framför allt gäller del på förskole-och fritidshems-området. Detla markeras av de nya lagar som har beslutats vidsidan om de traditionella vårdlagarna, nämligen lagen (1973: 1205) omförskoleverksamhet vilken har efterträtts av den nu gällande lagen (1976:381)om barnomsorg. Andra vikliga stödformer för barnoch ungdom som har vuxit fram eller byggts ut under de senaste två decenniernahar varit inriktade på atl hjälpa barnfamiljerna ekonomiskt och på annat sätt.Jag kan påminna om t.ex. bostadsbidragen som medverkar till att ge barnfamiljergoda och rymliga bostäder och reglerna om föräldrapenning och föräldraledighetsom gör det möjligt för föräldrarna atl under vissa perioder stanna hemma frånarbetet för atl vårda sina barn. Jag vill i sammanhanget också omnämna attbarns och barnfamiljers villkor och hur dessa har förändrats över tiden harvarit föremål för en ingående belysning och analys genom barnmiljöuiredning-ensarbete (SOU 1975: 30-33, 35-38). har nyhgen antagit enproposition (1978/79; 168) om föräldrautbildning och förbättringar avföräldraförsäkringen m. m. Det pågår f. n. också enövergripande översyn av samhällsstödet till de ensamslående föräldrarna ochderas barn. En parlamentariskt sammansatt kommitté skall bl. a. kartlägga destödbehov som finns och hur nuvarande stödformer svarar mol dessa behov. har tillkallats för alt utreda barnfamiljernas,särskilt flerbarnsfamiljernas, ekonomiska situation. förslag innebäratt den kommunala omvårdnaden av bam och ungdom blir en integrerad del av dennya . Principema för och innehållet i gällergivelvis barn och ungdom lika mycket som andra gmpper. Vissa insalser för bamoch ungdom behandlar jag emellertid särskill i samband med vård i familjehemm.m. (avsnitt 2.12) och hemmen för vård eller boende (avsniu 2.13). Motsvarighetentill de nuvarande reglerna om omhändertagande för samhäUsvård behandlar jagockså särskilt som en del av problematiken kring vård utan samtycke (avsnitt2.25). En mera utförlig genomgång av dessa frågor har 1979/80:1 Omsorger om barn och ungdom 249 jag gjort i lagrådsremissen om vård utan samtycke inomsocialtjänst och sjukvård (bil. De reformer som jag har nämnllidigare när del gäller omsorgerna om barn och ungdom och familjepoliliken harbyggt på förslag från flera utredningar som delvis har arbetat parallellt medsocialutredningen. För socialutredningen har uppgiften i dessa delar främstvarit all överväga i vilken mån de nya insatserna behövde lagtekniskt anpassaslill den nya socialtjänstlagstiftningen. Del har däremol inle legat iutredningens uppdrag att göra någon översyn av innehållet i de reformer sombygger på förslag från de mera specielll inriktade utredningarna. gällande lagstiftning gerbarnavårdsnämnden ell förstahandsansvar att se till all barns och ungdomarsuppväxtmiljöer är lillfredsslällande och att deras utveckling i olika avseendenblir positiv. I BvL ges barnavårdsnämndenomfattande uppgifter när det gäller atl känna till barns och ungdomars villkoroch att arbeta för goda förhållanden för dem i kommunen. Nämnden skall dessutombedriva en akliv verksamhet för att förebygga problem och tillgodose barns ochungdomars allmänna och individuella behov. I 3 § BvL reglerasbarnavårdsnämndens allmänna ansvar för barn- och ungdomsgmpperna.Bamavårdsnämnden skall göra sig väl förtrogen med bams och ungdomslevnadsförhållanden och speciellt uppmärksamma sådana bam och ungdomar som pågrund av olika omständigheter riskerar att utvecklas ogynnsamt. Nämnden skallockså arbeta med syfte alt förbättra kommunens bam- och ungdomsvård och i månav behov och möjligheter medverka till att bättre fritidsförhållanden för barnoch ungdom skapas. Nämnden skall vidare stödja den personlighetsutvecklande ochsamhälls-fostrande verksamhet som ungdomens egna sammanslutningar bedriver.Dessutom skall bamavårdsnämnden ge råd och upplysningar till allmänheten omnämndens verksamhet. Med stöd av denna paragraf harkommunerna kunnal ulveckla en omfaltande förebyggande verksamhel inom barn-och ungdomsvården. Barnomsorgen, fritidsverksamheten och del socialafältarbelel är exempel på sådana verksamhetsgrenar som har kommit atl få enallt större betydelse. Barnomsorgslagen ålägger kommunernaall bedriva förskole- och fritidshemsverksamhel för de barn som ärkyrkobokförda i kommunen eller som stadigvarande vistas där. Kommunen skällockså genom uppsökande verksamhel la reda på vilka barn som av fysiska,psykiska, sociala, språkliga eller andra skäl behöver särskilt slöd i sinutveckling och som av den anledningen skall anvisas plats i förskola tidigareän enligt lagens huvudregel (höstterminen del år då barnel fyller ).Syftet med barnomsorgen är att i nära samarbete med hemmen främja en allsidigpersonlighelsutveckling och en gynnsam fysisk och social utveckling hosbarnen. Prop.1979/80:1 Omsorger om barn och ungdom 250 Förutom allmänl förebyggande ochslödjande verksamhet har barnavårdsnämnden ålagts atl ingripa i individuellafall, om situationen så kräver. I 25 och 31 SS BvL finns regler om sådanaspeciella ingripanden. Nämnden skall agera för all skydda barn och ungdom frånolämpliga uppväxtmiljöer. Etl annal skäl för ingripande är all den unge brisieri anpassning till omgivningen eller samhället. Om föräldrarna begär del ellersamlycker lill det, kan barn las om hand för samhällsvård. Samma gäller förbarn som har förlorat sina föräldrar eller som har övergivils av dem. För de uivecklingsslörda barnen harlandstingskommunerna ell särskilt ansvar. I lagen (1967:940) angående omsorgerom vissa psykiskl ulvecklingsstörda (omsorgslagen) åläggs landsiingskommun altbereda psykiskl ulvecklingsslörd som är bosall inom kommunens områdeundervisning, vård och omsorger i övrigl. i den mån ingen annan gör det. Ilagen finns även bestämmelser om förskola för psykiskl ulvecklingsstörda barn.I 3S sägs att undervisning meddelas i särskola. Särskolan omfatlar bl. Denna överensslämmer närmasl med den i barnomsorgslagen nämndadellidsgmppen. 2.9.3 Insatsernu för barn och ungdom inom socialljänslen olika verksamheterskall i enlighet med socialutredningens förslag föras samman i trehuvudgrupper: siruklurinriklade, allmänl inriktade och individuellt inrikiadeinsalser (avsnill 2.4). Barn- och ungdomsfrågor berör som jag antyddealla dessa olika insatser. I arbele med att påverkasamhällsstrukturen, för all därigenom förebygga uppkomsten av individuellahjälpbehov, är givelvis barn- och ungdomsgruppen en av de vikfigaslemålgrupperna. På samma säll är slöd lill barns och ungdoms omvårdnad ochuiveckling i form av allmänt inriktade insalser en av socialljänslens merväsentliga uppgifter. Bestämmelserna om den enskildes räu lill bislånd skallsjälvklarl gälla elt barn eller en ung människa på samma sätt som de gällerandra i kommunen som behöver socialnämndens hjälp. Jag har lidigare redogjort för minaöverväganden beträffande socialljänslens medverkan i samhällsplaneringen. Jagkommer därför all i del följande främst begränsa diskussionen lillsocialtjänstens roll i del allmänt slödjande och förebyggande arbetet med barnoch unga. Vidare skall jag kort redovisa mina slällningslaganden lillsocialnämndens ansvar för atl lillgodose barns och ungdomars individuella behovav slöd och hjälp och då specielll diskulera rätlen lill bislånd enliglsocialljänsllagen och hur denna förhåller sig till barns och ungdomarssärskilda behov. Socialulredningen anser alt blandde viktigaste uppgifter som har alt arbeta med av allmäntinriklad karaklär är sådana som rör barn och ungdom. Ulredningen föreslår airde mål för förskolan som barnstugeulredningen angav i belänkandel (SOU 1972:27)Förskolan ll skall gälla alla sociala ijänsler som avser all slödja barnsomvårdnad och uiveckling. Dessa mål är: Prop.1979/80:1 Omsorger om barn och ungdom 251 - Förskolan börsiräva efler atl i samarbete med föräldrarna ge varje barn bäsia möjligabetingelser all riki och mångsidigl ulveckla sina känslo-och lankemässigatillgångar. - Förskolan kandärigenom lägga grunden till att bamet utvecklas fill en öppen, hänsynsfullmänniska med förmåga lill inlevelse och till samverkan med andra i stånd altkomma fram lill egna omdömen och problemlösningar. - Förskolan börhos barnet lägga grunden till en vilja au önska och använda kunskap för altförbättra såväl egna som andras levnadsvillkor. Socialutredningensställningstaganden till insatser till stöd för barns och ungdoms omvårdnad ochutveckling bygger delvis på arbelen som har utförts av andra ulredningar. Ibetänkanden från den nämnda barnstugeulredningen (SOU 1972:27) liksom frånfoslerbamsutredningen (SOU 1974:7), barnomsorgsgruppen (SOU 1975:87),barnavårdsmannautred-ningen (SOU 1972:65) och invandrarulredningen (SOU 1974;69) redovisas överväganden om den kommunala verksamheten för barn och ungdom. Socialulredningen framhåller altfamiljens sätt att fungera har fundamental betydelse för barnens sociala ochpersonlighetsmässiga utveckling. Svårigheier att fungera som vuxen grundläggsofta i barndomen. Detta är inga nya rön. Forskning och erfarenheler har påvisatde tidiga uppväxtårens belydelse för utvecklingen. Att förbättrauppväxtförhållandena hör därför lill de bästa förebyggande insatser som kan göras. En god ekonomi har slor betydelseför familjen och dess möjligheter att ge barnen en trygg uppväxt.Barnfamiljernas behov av ekonomiskt stöd bör i första hand tillgodoses genom enfortsatt ulbyggnad av mer generella socialpolitiska anordningar. Men sådana anordningar,bostadsbidrag kan nämnas som exempel, kan givetvis inte tillgodose alla behovav inkomstförstärkningar. Särskilt familjer med stor försörjningsbörda ärsårbara vid mer eller mindre tillfälliga inkomstbortfall eller utgiftsökningar.Man får därför räkna med att måsle kunna gå in i olikasituationer med ekonomisk hjälp för att förhindra en negativ utveckling av barnoch unga. Socialbidraget bör liksom kunna ges som hjälp lill en brahemulmslning, omkostnader för fritidsverksamhet i form av lekredskap, utmstningför all barn och unga skall kunna vara med i olika sportaktiviteter osv. Socialulredningen pekar på attfamiljen behöver stöd i olika former. kommer behovet av omsorg ochservice uianför familjen alt ställa stora krav på olika sociala anordningar.Samtliga sådana resurser som ställs till familjers, barns och ungdomarsförfogande föreslår utredningen skall innefattas i begreppet barnomsorg. Detlabegrepp skulle alltså omfalta hela den del av den kommunala somavser verksamhet för barn och ungdom. 1979/80:1 Omsorger om barn och ungdom 252 1 stället fördel nu gällande barnomsorgsbegreppel -dvs. kommunernas ansvar för atl anordna och driva förskolor och familjedaghemoch annan kompletterande förskoleverksamhet samt deras ansvar för fritidshemsverksamheten- föreslår socialutredningen atl man skall använda begreppenförskoleverksamhet och fritidshemsverksamhel. Ulredningen betonar att dessabåda verksamhetsområden har stor betydelse för kommunernas stödjande arbele förbarn och ungdom. Som inslag i del förebyggande och slödjande arbelelframhåller utredningen vidare flera andra verksamhetsområden. Social hemhjälpär en social tjänst som fyller en viktig funktion som stöd för familjer vidtillfälliga sjukdomsperioder hos föräldrar eller vid andra tillfällen dåomvårdnaden av barnen riskerar alt bli eftersatt. Social hemhjälp kan alltsåanvändas som ett led i mer omfattande insatser för att stödja en familj ochdärmed också barnens utveckling. Möjligheten atl få råd och slöd i frågor somrör barn och deras utveckling framhålls av utredningen som en viktig del i denförebyggande verksamheten. Också föräldrautbildningen är betydelsefull, någotsom också har understmkits i flera andra sammanhang, bl.a. ifosterbarnsutredningens och barnomsorgsgruppens betänkanden. pekar också på betydelsen avsamhällets fritidsverksamhet för barn och ungdom. Utredningen anser allsamhällel lydligare än nu måste ta ansvar för att barns behov av lek och avaktiv och stimulerande frilid kan tillgodoses. Ulredningen betonar särskillatl möjligheler lill gemensamma aktiviteter för olika åldrar bör tas till vara. Ett stort antal remissinstanser har behandlalsocialulredningens förslag om åtgärder för barns och ungdoms omvårdna'd ochutveckling. En genomgående uppfattning som förs fram är alt haren av sina viktigaste uppgifter på detla område. Utredningens förslag om all utvidga begreppetbarnomsorg till att avse hela den del av den kommunala som rörverksamhet för barn och ungdom tillstyrks av flertalet remissinstanser,däribland socialslyrelsen och . Detsamma gäller utredningensförslag att de mål för barnomsorgen som barnstugeutredningen angav ibetänkandet Förskolan skall gälla all samhällets omsorg om barn och ungdom.Socialstyrelsen anser dock atl begreppet Omsorg om barn och ungdom är meradekvat. Andra avslyrker en utvidgning, med motivering atl begreppet i dessnuvarande lydelse är nytt och att utredningens förslag ger ordet barnomsorg eUhelt nyU innehåll. Så t.ex. framhåller att från attvara enbart en pedagogisk allmän verksamhet som erbjuds föräldrar, kanbarnomsorg enligt förslaget också innefatta "ingripanden" i fråga ombarn som vistas i olämpliga uppväxtmiljöer, är socialt missanpassade, värnlösaeller nödställda. Förbundet anser att om den föreslagna integrationengenomförs, kommer det att försämra främsl daghemmens status av allmänförskola, som är en pedagogisk resurs för alla barn. 1979/80:1 Omsorger om barn och ungdom 253 , som sålunda iövrigt är positiv lill atl barnomsorgen ges en vidare innebörd, beklagar attinle ulredningen närmare har analyserat vad barnomsorgens ulbyggnad och desssociala och pedagogiska verksamhet belyder för utvecklingen av socialljänslen.Konsekvensen bör enligl styrelsen bli att sociala och pedagogiska synsällnärmar sig varandra. Delta kan leda till mer konstruktiva insatser för barn ochungdomar inom hela . För egen del vill jag till enbörjan framhålla att samhällels ansvar för föräldrar, barn och ungdomar harvidgais successivi. Jag har lidigare nämnl de familjepolitiska insatserna ochvissa ekonomiska stödformer. Kommunernas siörsta ålaganden har i dagservicekaraktär. Detla har bl. a. sin grund i ett förändrat familjemönster ochen annorlunda rollfördelning mellan föräldrarna. Vårdansvaret för barnen delasi högre grad. Båda föräldrarna arbetar också numera utanför hemmel i långlslörre usträckning . Kraven på olika socialaserviceinsalser har ökat. verksamhet var lidigare lill stordel inriklad på förebyggande och avhjälpande insatser i förhållande till etlenskilt barn eller en gmpp av barn eller ungdomar. har de sociala organeni kommunerna getts ett vidgat ansvar för omsorger om barn och unga. I begreppelomsorg ligger såväl "traditionella" insatser av både förebyggande ochindividuellt slödjande karaklär som finns reglerade i BvL som olika socialaverksamhelsformer som har vuxil fram lill slöd för barn och föräldrar. Jaglänker då främsl på förskole- och fritidshemsverksamheien, den socialahemhjälpen, föräldrautbildningen och fritidsverksamheten. Dessa anordningar hargivetvis också en klart förebyggande karaktär. Jag delar socialstyrelsensuppfattning atl en vidgning av begreppel på del sätl som utredningen harföreslagit kommer alt få effekler på ulvecklingen av , såvälorganisatoriskt som arbetsmässigl. Atl på delta sätl integrera socialt ochpedagogiskt arbete ger vidgade möjligheter i arbetet med barn-och ungdomsfrågorna. Liksom anser jag att detta kan leda tillmer konstruktiva insatser för barn och ungdomar inom hela .