prop · G3031 · 1979-12-31 00:00:00 — De åtgärder som skall vidtas inomsocialtjänsten syftar emellertid till att lillgodose den unges behov av vårdeller andra omsorger och kan bara indirekt fylla en funktion i fråga omsamhällsskyddet. Åtalsprövningen har därför i stället anknutits till frågan omvilka åtgärder som kan antagas vara lämpligast för den unge. Den ändring som har föreslagits i 18 bör, som lagrådet har anfört, föranleda att i 3 S första stycket orden"för hans tillrättaförande" byts ut mot "för honom". Lagmmmel innehåller i sin nuvarandelydelse en hänvisning lill bestämmelsema om åtalsunderlåtelse i 698 BvL och 57S NvL. Eftersom berörda bestämmelser om vård enligl NvL upphör att gälla vidikraftträdandet av SoL, har hänvisningen till NvL utgått. Till 6 8 harsamtidigt överförts en motsvarighet till den åtalsregel som finns inlagen i69 8 BvL. Vidare har i andra meningen uttrycket "den som har ansvaret förvården vid hemmet" efler mönster av 18 8 LVU ersatts med "den somförestår vården vid hemmet". Lagen skall träda i kraft den Ijanuari 1981. Enligt övergångsbestämmelserna till LVU skall i fråga omsamhällsvård som har beslutats före den BvL:s bestämmelser gällaunder en övergångstid av . Det innebär bl. a. att BvL:sbestämmelser om vård vid ungdomsvårdsskola kommer att gälla under dennaövergångstid. I konsekvens härmed bör bestämmelserna i 69 8 BvL gälla i frågaom åtalsprövning för brott som har begåtts av elev vid ungdomsvårdsskola föreden . 1979/80:1 Spec.motiv LPV 610 4.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (1966: 293) omberedande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall. Lagen föreslås få en ny rubrik. Lagom psykialrisk vård i vissa fall. Sålunda ulgår ur den nuvarande rubriken orden"beredande av sluien". Det har vara av belydelse all la bortbegreppel "sluten", som ibland har vållal missförslånd. Begreppet haruppfallals som elt uttryck för tvångsvård i slällel för vad del rätteligenbelyder, nämligen vård på sjukhus. Ordet "sluien" har därför ocksåfåll ulgå ur den följande laglexlen. Ur I 'k första stycket föreslåsulgå den del av a)-indikalionen som avser den som lill följd av beroende avnarkotiska medel uppenbarligen är ur slånd all räll bedöma sill behov av vård. Ändringen är en följd av den nyaintagningsbeslämmelse för missbmkare av alkohol och narkolika som föreslås i 28. Enligl den statistik som har redovisats i socialslyrelsens rapport(redovisar 1977:14) Lag om viss psykiatrisk vård. Förslag (s.448) så skrevs del ul 2 974 palienler som hade berelts värd enligl LSPVmed diagnosen Alkoholism. skrevs 391 palienler ut med diagnosenNarkomani, missbruk av droger. Av palienlerna med diagnosen alkoholism hade 2213 st. () haft högst 29 dagars vårdtid. Av de älersläende 761 patienternaskrevs 411 ul före två månaders vårdtid. På molsvarande säll vårdades 244 ()av 391 narkomanipalienler . Av de älersläende 147 palienlernaskrevs 55 ul innan hade gåll. Med hänsyn lill all den nya 2 S lar sikle på alt från I S:ns tillämpningsområde skiljaul de palienler som vårdas enligt de angivna diagnoserna kommer 1 S sannolikt alt få en begränsad tillämpning på missbrukare i framliden. Del finns dock ingel hinder mol alt tillämpa I S på missbruksfall. En djupt nedgången missbm kare som företer sådana psykotiska drag all han olvivelakligl måsle anses lida av psykisk sjukdom av sådan arl och grad som avses i 1 8 bör givelvis kunna tas om hand enligt 1 S, när förulsällningar därför föreligger i övrigl. 1 all synnerhet gäller delta om hans psykiskaskador har den karakiären all man redan från början måste räkna med all maximiliden för vård enligt 2 8 inte kommeratt vara tillräcklig. Bestämmelsema i nuvarande ireiljeoch jjärde styckenu har av redaktionella skäl förts till en ny 3 S (se nedan).Samlidigl har rubriken närmast före 3 S salts närmast före 4 8. Paragrafen är ny. Den avser altuttrycka en frislående inlagningsgmnd vid sidan av dem som anges i 1 S.Avsiklen med beslämmelsen är att klart markera alt en person som uppvisar denbehovsbild som beskrivs i para- 1979/80:1 Spec.motiv LPV 611 grafenskall kunna beredas vård oberoende av egel samiycke. De kriterier som ställsupp är I. beroende av alkohol eller narkotika; 2. etl tillföljd av beroendet trängande behov av avgiftning och annan psykialrisk vård isamband med denna; 3. allvarlig fara för missbmkarens liv eller hälsa om vårduleblir eller 4. allvarlig fara för annans personliga säkerhet eller hälsa omvård uteblir. Sålunda skall kriterierna enligt 1 och 2 alltid föreligga ochdämtöver något av kriterierna enligt 3 eller 4. Intagning enligt paragrafen kan endasi ske vidberoende av alkohol eller narkotika. Begreppet narkotika bör definieras enliglbeslämmelserna i narkotikaförordningen (1962:704). Därmed faller bl.a.thinnersniffning och sädana vanebildande läkemedel som av socialslyrelsen inlehar klassats som narkotika utanför. Som har framgåll av kommentaren till I 8 tasåtskilliga patienter in med stöd av I 8 under diagnosen alkoholism ellernarkomani. Dessa tillstånd har aUtså kunna vara psykiskasjukdomstillstånd av sådan art och grad att vård enligl LSPV är oundgängligenpåkallad. överensstämmer också med motivullalanden till bestämmelsen.Det har emellertid salts i fråga säväl från läkarhåll som från patienthåll, omdetta synsätt är rikligl. Åsiktsskillnaderna har bl. a. ansetts avspegla sig ien ojämn tilllämpning av lagen mellan olika sjukhus och olika läkare när detgäller användningen av dessa diagnoser. Det råder emellertid inte någon avgörandeåsiktsskillnad om alt en person som uppvisar den sympiom- och behovsbild som nubeskrivs i 2 8 bör kunna beredas vård oberoende av silt samiycke. Inte helleranses det råda något tvivel om att det är en uppgift främst för psykiatrin attmöta de angivna behoven. Delta har kommil lill ullryck bl. a. i alt det haransetts alt det inte finns behov av atl inrätta någon särskild medicinskspecialitet för gruppen beroendesjukdomar. Det har i stället ansetts altallmänpsykiatrin har och skall ha det primära vårdansvaret även för dessasjukdomar (se t. ex. SoU 1975/76:18 och 1976/77:24). Från dessa utgångspunkterhar det nu ansetts lämpligt att ta upp de kriterier som skall gälla förintagning av missbmkspatienterna i en särskild beslämmelse vid sidan av I 8. I 2 8 anges nu i stället för begreppet"psykisk sjukdom" begreppet "beroende". Med detta avses enpsykisk sjukdom eller störning som har framkaUats genom vanemässigl bmk av alkoholeller narkotika och som har medfört atl missbrukaren har ett tvångsmässiglbehov av medlen i fråga och inte själv kan viljemässigl styra sitt begär.Härutöver anges vilka följder beroendet skall ha medfört för all kunna motiveraintagning med stöd av beslämmelsen, nämligen elt trängande behov av avgiftningoch annan psykiatrisk vård i samband med denna. Inom missbmksvården brukar man skilja mellanbegreppen lillnyktring och avgiftning. Tillnyklring är det tillstånd som föreligger underden tidsperiod som går åt för atl elt rus skall klinga av. alkoholrus går iregel över inom loppet 1979/80:1 Spec.motiv LPV 612 av ell antal timmar och lillnyktringen omfallar i varjefall inle mer än högsl etl dygn. Det är detla tillstånd som kan ge anledningtill omhändertagande under högsl ålta limmar enligl lagen (1976:511) omomhändertagande av berusade personer m. m. (LOB). Om del efler lillnyklringenkvarslår kroppsliga eller psykiska sympiom, som är betingade av missbrukel,föreligger del elt behov av avgiftning. Denna kan beroende på lyp av missbruk,missbmkels längd och omfallning saml individens biologiska disposition laolika : ibland , vanligen och i vissa fall upptill . I praktiken kommer avgifiningen ofta all inledas redanunder lillnyktringsperio-den, vilkel inle rubbar den principiella skillnadenmellan avgiftning och lillnyktring. För atl 2 S skall kunna lillämpas skall del alltsåföreligga etl behov av avgiftning. föruisätter ell medicinsktberoendeförhållande. Den som I.ex. i samband med regelbundel veckoslulssupandefår ell behov av tillnyklring men inle av avgiftning omfallas alliså inle avdenna paragraf. Enbart del förhållandet alt en patient utgör en fara för sigsjälv eller andra är således inle lillräcklig grund för inlagning ellerkvarhållande enligl 2 8. Hos vissa missbrukare kan del ha uppkommil psykiskakomplikationer av den arl all inlagning enligl I 8 blir aktuell. kan I. ex. gälla i vissa fall av deliriumiremens och andra alkoholpsykoser. Del hindrar givelvis inte att en deliriöseller dement missbrukare, som har ell trängande behov av avgiftningoch annan psykialrisk vård i samband med den kan las in med slöd av 2 S. Under avgiftningsfasen brukarmissbrukaren drivas av etl starkt begär efter de medel som missbruket omfatlar,abstinenssymptom. föreligger det belydande såväl kroppsliga sompsykiska symptom, som upplevs plågsamma. För att avgifiningen skall kunnagenomföras framgångsrikt krävs del därför all missbrukaren förmås alt slannakvar på en vårdinstitution och alt han får medicinskhjälp att lindra obehagliga sympiom. Risken för komplikationer minskar om mansälter in medicinsk behandling. I avgiftningen ingår inslag som delviskan ses som relativt tekniska och behandlingsinsatser som är i huvudsakrenodlat farmakologiska. Emellertid är de psykiska symptomen ofta slarkldominerande och del fömlsälts all dessa möls och lolkas på ell rikligt säll.DeUa är nödvändigl dels för all så långl som möjligt undvika Ivångsinslag ibehandlingen, dels för all skapa bäsla möjliga förutsäitningar för alt hjälpamissbmkaren lill motivation för mera långsikliga behandlingsinsalser. Dessulomfinns som en av orsaks-faklorerna bakom missbrukel ofta någon form av psykiskreaktion eller störning. För all känna igen dessa och ge adekval behandlingkrävs del psykialrisk kompetens. Delsamma gäller när del lill missbmkel finnspsykiairiska komplikafioner, vilkel inle är ovanligt. Atl vårdbehovel i 2 8 har angelts vara avgiftning ochannan psykialrisk 1979/80:1 Spec.motiv LPV 613 vård i samband med denna är alliså en metod all konkrelbeskriva vilken behandling de avsedda missbruksgrupperna normall behöver. De psykiairiska arbelsmeloderna börkännelecknas av all medicinska, psykologiska och sociala faktorer på elllikvärdigl sålt integreras i behandlingsarbelel. De socialabakgrundsfaktorerna och den sociala ulslölningen av missbmkare mofiverar redan inom ramen för avgiftningen och den psykiatriska behandlingen ianslutning lill denna påbörjar etl sociali ulrednings- och behandlingsarbele.Della anses vara synnerligen vikligl för all mofivera missbrukaren lillforlsall rehabililering efter del alt behandlingen med slöd av 2 8 har avslulals.1 begreppel annan psykialrisk vård avses alliså ingå även ell motiverandebehandlingsarbele. har belydelse också för den vårdbehovsprövning somskall ske enligl 9 8 andra slyckel och enligl uiskrivningsregeln i 16 8 andraslycket. 112 8 föreskrivs en skyldighel för överiäkaren atl skyndsamlunderrätta socialnämnden om en patient som bereds vård med stöd av 2 S behöverslöd och hjälp av . Som har framgått redan avkommenlaren till 1 8 har de hittillsvarande vårdtiderna för flertalelmissbrukare inle översfigit en månad. Av 16 8 lagförslaget framgår all den vårdsom bereds dem som las in enligl 2 S inte skall få pågå mer än i högst 4veckor. Av 16 8 framgår också all om behovel av psykialrisk vård upphörlidigare, så skall pafienten skrivas ul. Beslämmelserna i denna paragraf hardelvis förls över från nuvarande 1 8 Iredje och fjärde slyckena och 2 S. 1 förslu stycket har tillagts ettnytt led enligt vilket vård enligl lagen i den mån regeringen föreskriver fårberedas även på annan vårdinstitution än sjukhus, som drivs av staten,landstingskommun eller kommun som ej tillhör landsiingskommun. För sådaninstitution skall gälla vad som i lagen sägs om sjukhus. I undru stycket har öppnats enmöjlighet för regeringen eller myndighel som regeringen beslämmer all uppdra ålannan läkare än överläkare eller bilrädande överläkare att fullgöra deuppgifter som enligl lagen ankommer på överläkaren. Syfiet med de tillagdabeslämmelserna är all när del från vårdsynpunkl är lill fördel för patienternakunna bereda dessa vård på andra enheter inom sjukvårdsorganisationen än påpsykiatriska sjukhus eller kliniker ulan alt för den skull eftersättarättssäkerheten eller vårdkvalitén. Genom beslämmelserna ges också möjlighetall föreskriva att vid t. ex. elt behandlingshem, som inle är alt anse somsjukhus, ändå skall få beredas vård enligt lagen. De patientgrupper sombestämmelserna främst tar sikle på är de som i och för sig behöver vård enligtlagen men ändå inte har behov av alla de vårdresurser som de psykiairiskaklinikerna kan erbjuda. Prop.1979/80:1 Spec.motiv LPV 614 gmpperav äldre, gravt demenia patienter, som anses kunna beredas vård på elt sjukhemför psykiskt sjuka. Vidare förutsätts det att de palienler som bereds vård medslöd av 2 S efler den inledande avgiftningsfasen på en psykialrisk klinik, ivissa fall skall kunna ges den fortsatta psykiatriska behandlingen på t. ex.etl behandlingshem, som har godkänls för ändamålet. Överföringen kan i sådantfall ske med iakttagande av 10 5, enligt vilken intagningsbeslut enligt 8 Seller, beslut om fortsall vård enligl 9 8 skaU äga fortsall gihighel, ompaiienlen förs över lill annal sjukhus utan all ha skriviis ul enligl 16 S. Såväl när sjukhem som när annanvårdinrättning används för vård åt palienler, med slöd av denna lag, måsle ensärskild läkare utses att fullgöra överläkarens skyldigheter och befogenhelerenligt lagen. Uppdragel lämnas av regeringen eller, efter regeringens bestämmande,av annan myndighet. Den myndighel som avses är . Det fömtsättsatl uppdragel att utöva överläkarens åligganden ges ål läkare med motsvarandemedicinsk kompetens, dvs. specialistkompetens i psykiatri. Försto och undru styckenu har sin motsvarighet inuvarande 3 S. Ändringama i förhållande lill 3 S i dess gällande lydelseföranleds av förslaget om atl ansökan från vissa särskill angivna behörigasökande skall avskaffas som förutsätlning för inlagning. Inlagning skall i stället äga rum med stöd av vårdintyg.Vårdintyget kommer därför att utgöra den formella grunden för intagningen i delidigare ansökningsfallen. som bestämmelserna om ansökan ominlagning tas bort försvinner också en regel i nuvarande 6 8 andra styckel,som anger atl den som får göra ansökan om intagning också får föranstalta omläkamnder-sökning för att erhålla vårdintyg. Risken för missbruk av möjlighetenatt föranstalta om läkamndersökning måsle beiraktas som ringa. Del har efterförslag av lagrådet ändå ansetts kunna vara av värde atl i lagen ta in enbeslämmelse om alt undersökning för utfärdande av vårdintyg får företas endastnär det finns skälig anledning till det. När kravet på formell ansökan faller bort, kommerett ärende om intagning enligt lagen i stället att anhängiggöras genom attvårdintyget kommer in till sjukhuset. I själva ingivandet av vårdintyget måstedärvid anses ligga också en ansökan om intagning. För atl säkerställa att envårdbehövande kommer under vård enligt lagen har det efler förslag av lagrådeti ell nytt fiärde stycke lagits in en regel, som ålägger undersökningsläkarenatl se till all vårdintyget kommer in lill det sjukhus där intagning skall ske.Den innebär alltså i första hand att läkaren skall förvissa sig om att någon ärberedd att ge in vårdintyget till sjukhus. Finns det ingen sådan person, blirläkaren själv skyldig all ge in inlygel. Prop.1979/80:1 Spec.motiv LPV 615 Delta innebär dock inle all läkaren ensam äransvarig för att paiienlen kommer under vård. Enligl 3 S SoL skall kommunen(socialnämnden) ha del yllersla ansvarel för all den enskilde får den vård somhan behöver. Av della följer också en skyldighel för nämnden all ta initiativtill läkarundersökning enligt denna lag, t- ex. när en missbrukare behövervård enligl 2 S och inle själv söker sådan vård. Nämnden är ocksä skyldig attse till alt vårdinlygel kommer in lill sjukhus. Även polisen får anses hamotsvarande skyldighel att göra en läkare uppmärksam på alt det kan finnasbehov av vård med stöd av lagen (2 8 polisinslruklionen). Del finns f n. inga bestämmelser som ålägger läkareall göra undersökning för all i särskild ordning ulfärda värdinlyg. Frågan omatl införa en sådan skyldighel för vissa läkare i allmän Ijänsl kommer all lasupp i annal sammanhang. I del nya undru stycket ges besiämmelser om vadvärdinlyg skall innehålla i fall som avses i 2 S. Av beslämmelsen, som lillsin ulformning svarar mot första slycket, framgår att inlygel skall innehålladels uiialande all del föreligger sannolika skäl för all förhållandena ärsådana som anges 12 8, dels en redogörelse för de omsländigheier i övrigl somföranleder vårdbehovet. Del till lagrådel remitterade lagförslaget innehölläven etl nyll tredje stycke. Bestämmelserna i della avses nu - efter ellpåpekande av lagrådet - i stället få sin plats i en verkslällighetsförordning. Enligt första stycket i dess nya lydelse skallbehörighet all utfärda vårdintyg i fortsättningen endasi tillkomma legitimeradläkare. Läkare under utbildning skall således inle vidare kunna ulfärdavårdintyg. Skärpningen av kompetenskravet bör ses mol bakgrund av bl. a. altansökningsförfarandet avskaffas och att i vissa fall läkare som har utfärdatvårdintyg också skall kunna besluta om intagning. Från kravet på legitimation bör emellertid kunnagöras undantag om särskilda skäl föreligger. Dispens bör liksom f n. meddelasav socialslyrelsen. Dispensmöjlighelerna avses i första hand gälla utländskaläkare som tjänstgör i och som kan anses medicinskt kompetenta attulfärda vårdintyg. Därutöver kan i vissa vakanssituationer dispens medges förI.ex. dispens behöver inle avse viss läkare.Paragrafens lydelse ger möjlighel till generell dispens. 1 tredje stycket föreslås ett par ändringar inuvarande bestämmelser om förbud mol atl godla vårdintyg för intagning närintyget har uifärdals av läkare vid sjukhusel. Beslämmelsen har omformuleratsså all den gäller också inlyg från annan läkare än den som tjänstgör inom denpsykiatriska vården. Skälet härtill är atl enligt förslaget möjligheterna skaUvidgas att Prop.1979/80:1 Spec.motiv LPV 616 beredavård även vid sjukhem och annan vårdinrättning (se kommenlaren lill 3 S).Samlidigl blir del möjligt alt godta vårdintyg för inlagning på annan klinik änden där den läkare tjänstgör som har ulfärdal intyget. Kravel på belydandeolägenhet för alt intagning i dessa fall skall få ske på det sjukhus därläkaren tjänstgör har alltså tagits bort. Av nuvarande bestämmelser anses följa att enpatient som vårdas frivilligt enligl SjvL:s bestämmelser inte kan föras övertill vård enligt LSPV utan alt patienten först har skrivits ut och lämnatsjukhusel. Detta har ibland medfört aUvarliga negaliva konsekvenser för vården.För att elt smidigare förfarande skall bli möjligt i dessa s. k.konverteringsfall har en särskild bestämmelse tagits in i fjärde stycket. Enligt denna får undantag göras från tredjestyckets förbud mol intagning vid samma klinik där den läkare som har utfärdatintyget är verksam. Skulle det uppslå betydande olägenhet att anlila annanläkare för aU utfärda vårdintyg belräffande patient som bereds psykiatrisk vårdfrivilligt enligt SjL:s bestämmelser, kan den läkare som vårdar patienten självutfärda intyg. I så fall skall emellertid psykiatriska nämnden pröva behovel avfortsatt vård - se 9 8 tredje slycket. Som närmare framgår av 16 S andra slyckel skall enpatient som bereds vård enligt 2 8 skrivas ut senast efler dagenför intagnings-beslutet. Visar det sig vid utgången av eller annarsatt patienten behöver beredas vård med stöd av 1 8, skall de bestämmelser som iövrigl gäller vid beredande av vård med stöd av denna lag iakltas. att nytt vårdintyg skall utfärdas och nytt intagningsbeslut meddelas.Även för detta fall har det öppnats en möjlighet för läkare på den kUnik därpatienten vårdas att utfärda vårdintyget. Även här skall behovet av fortsattvård med stöd av lagen prövas av psykiatriska nämnden i enlighet medbestämmelserna i 9 8 tredje stycket. Enligt 6 8 sista stycket i den nu gällande lydelsenskall bestämmelserna i 4 och 5 88 förvaltningslagen (FL), som gäller jäv, inteäga tillämpning i ärende om utfärdande av vårdintyg. Anledningen härtill är altsträngare regler i detta sammanhang inte har ansetts böra gälla för läkare iallmän tjänst än för andra läkare. I förarbetena tiU FL (prop. 1971:30 s.629-630) uttalades att med denna lösning inte var sagt att det är lämpligt atten läkare utfärdar vårdintyg beträffande en nära anhörig. En läkare borde överhuvud taget helst avstå från atl utfärda vårdintyg, om förhållandena var sådanaatt han kunde misslänkas för bristande objektivitet. Detta gällde lika mycketläkare i allmän tjänst som annan läkare. Del ansågs lämpligast att läkarenfritt fick ta ställning i denna fråga under beaktande av omständighetema i detenskilda fallet och utan att vara bunden av . Som har framgått av vad som har sagts tidigarekommer vårdintyget i och med atl beslämmelserna om ansökan utgår ur lagen attfå en annan rättslig betydelse. Det föreligger främst med hänsyn härtill intelängre 1979/80:1 Spec.motiv LPV 617 lillräckliga skäl atl undanta läkare i allmän tjänst frånbestämmelserna i 4 8 FL. Givelvis bör inte heller läkare i enskild Ijänsl varaundaniagen från jävsbestämmelserna. Som framgår av 5 S FL innebär detla ingelhinder mol all läkaren, även om jäv emol honom föreligger och annan läkare intekan uppbringas, i akula fall utfärdar vårdintyg. Om så sker skall dockbestämmelsen i 9 8 tredje slycket andra punkten iakttas. Enligt paragrafens nuvarandelydelse kan polismyndighet i vissa fall omhänderta den som sannolikt lider avpsykisk sjukdom och är farlig för annans personliga säkerhet eller eget liv. 1del lill lagrådel remitterade lagförslaget anfördes bl.a. atl paragrafen inleskulle vara lillämplig på missbmkare av alkohol eller narkotika som behöver tasom hand för vård med stöd av 2 S. Som skäl angavs atl bestämmelserna i fickanses ge lillräckliga möjligheler i delta hänseende. Lagrådet har i siuyllrande över förslaget anfört bl. a. att LOB medger omhänderlagande endasi avden som pålräffas på eller i anslulning lill allmän plals. Även i fråga om densom anträffas på enskill område har polisen vissa möjligheler all ingripa somelt led i sin brottsbekämpande verksamhet. Dessa möjligheter, anför lagrådel,läcker dock inle alla situationer då en missbmkare, som skulle kunna beredasvård enligl 2 S, utgör en omedelbar fara för annans personliga säkerhel ellereget liv. Mot bakgrund härav bör enligt lagrådet möjlighel finnas tillomhändertagande genom polisen även i fråga om missbrukare enligl 2 8. Paragrafens,/ör5/fl och andrasiycken har utformats med beaklande av lagrådels synpunkter. Det innebäralltså att polismyndigheten inte behöver göra annan bedömning avsjukdomstillståndel i samband med ingripandel än all det sannolikl kanföranleda vård med slöd av antingen 1 eller 2 S. Något behov av förenklatvårdintyg i fråga om missbrukare som anses böra beredas vård enligl 2 § harinle föreligga. Andra stycket har ulformals med beaklande av delta. Ifråga om den enskilde polismannens befogenhet atl verkställa omhändertagande ifall som avses nu finns bestämmelser i . Femte stycket anger i sin nuvarandelydelse att patient, som redan är intagen på sjukhus med stöd av denna lag ochsom inte har skrivits ut därifrån, genast skall föras till sjukhuset, ompatienten i sådant fall inte friges. I många fall kan patientenstillstånd vara sådant att han behöver beredas somatisk eller annanvård. Det kan vara nödvändigt att polismyndigheten för patienten till ettnärbeläget sjukhus i avvaktan på att patienten kan föras till det sjukhus, därden fortsalla vården skail ges. I den föreslagna nya lydelsen har föreskrivitsatt det ankommer på polismyndighet att föranstalta om atl den vårdbehövande fårbehövlig vård. 1979/80:1 Spec.motiv LPV 618 Ändringarna i paragrafens förslustycke föranleds av dels all ansökan har lagils borl som krav för inlagning,dels den nya 2 S.