prop · G303142 · 1979-12-31 00:00:00 — anför att en tendenssynes förekomma att lillståndsinnehavaren underlåter alt följa uppgjorda kommenderingsplanermed försämrad lillgång av laxibil för allmänheten under vissa tider. Förbundetanser att någon kontroll från myndigheternas sida att tillståndsinnehavarnaföljer uppförda kommenderingsplaner inte förekommer men att en sådanfortlöpande kontroll är i högsta grad angelägen. Underlåtenhet fråntillståndsinnehavarna i berört avseende bör bli föremål för beivran ocheventuell indragning av tillståndet. anför att berättigade klagomålbeträffande otillräckligt tillhandahållande av taxibilar förekommer istorstadskommunerna jämte kranskommuner. En effektivare övervakning än dennuvarande av att tillståndshavarna verkligen håller bilar i trafik underbeordrade tider synes här påkallad. i anser att det är enverkligt central punkt i taxiproblematiken att regelmässigt som utgångspunktför bestämmandet 1979/80:142 158 av befordringsplikten upprätta kommenderingsplaner förtrafiken, i varje fall i slörre tätorter. Del ligger i sakens natur atttaxiföretagaren strävar efter att hälla bilen ute då taxilransportermest efterfrågas. Eftersom bilar måste stå till förfogande även under lågtrafiktidmåste transportplikt för visst trafikutbud föreligga och kontrolleras.Dåvarande trafiknämnden i Stockholm.gjorde aktioner blandtrafik-utövarna som brustit i utehållningen av trafik. Det måste vara angelägetatt hålla efter brister i trafikutbudet. Kan tillståndshavare oavsett skäl inteprestera utehållning av trafik i enlighet med tillstånd och villkor skalltrafiken övergå på annan som fullgör sina åligganden. i anser det viktigt att kommenderingsplanernakontinuerligt övervakas och alt underlåtenhet att följa dessa beivras, Kommenderingsplanernaoch i dessa angivna uppställningsplatser är av stor betydelse för taxis förmågaatt behålla men även förbättra servicen till allmänheten. t län är Iveksam till om tillräckligkännedom om efterfrågan finns för andra delar av länet än de störstatätorterna. Det är därför angelägel all både metoder och resurser anvisas för atlinhämta sådan kännedom. Beträffande glesbygdstaxis körplikt delar länsstyrelseninte uppfattningen att den bör uttryckas "i generella termer". Körpliktenför denna kategori bör anges gemensamt för flera utövare och vid behov lillsammansmed tätortstaxis. Körplikten bör i sådana fall anges som en solidariskpassningsskyldighet under s. k, ob-tid. På så sätt tillförsäkras glesbygden enviss service från utövarna även . Enligt i bör befordringspliktensäkras genom fastställda kommenderingsplaner endast om uttryckligenföreskriver att sådan plan skall upprättas för visst trafikområde, AB läns regionaltrafik framhåller att befordringspliktenför taxiutövare i glesbygden bör regleras på samma sätt som i tätorten. finner det inte rimligt attlänsstyrelsen skall engageras i det slutliga fastställandet av kommenderingsplaner,som främsl är att betrakta som ett administrativt hjälpmedel vid driften av laxitrafik.Befordringsplikten bör bestämmas av i tillstånden med till-lämpningav de av transportrådet utfärdade anvisningarna. Även transportnämnden är Iveksam till förslagel attlänsstyrelserna i viss utsträckning skall fastställa kommenderingsplanerna.Transportrådet bör utfärda riktlinjer beträffande de allmänna gmnderna för befordringspliktensutformning, läns anför att vidfastställande av kommenderingsplaner bör göra detta i samråd medlänshuvudmannen för den kollektiva persontrafiken, eftersom en del av taxisverksamhet planläggs av huvudmannen, l.ex. kompletteringstrafik, linjetrafikmed bil och i vissa fall färdtjänst. Utredarens förslag atf anslutning till beställningscentralregelmässigt bör anges i föreskrifterna för tillståndet samt att sådan beställningscentraltill skillnad från dagsläget skall kunna drivas i valfri företagsform - exempelvisaktiebolag - tillstyrks eller lämnas utan erinran av alla remissinstanserna. 1979/80:142 159 Endastett fåtal remissinstanser har berört frågan. Bussbidragsnämndenframhåller atl det för ett ralionellt utnyttjande av taxi är viktigt attförutsättningar för samåkning skapas. Nämnden bilräder förslaget om en samäkningstaxamed fast avgift per person för resor inom eller mellan vissa zoner. Ettgenomförande av en sådan taxa lorde emellertid kräva ändring i yrkestrafiklagenbeträffande definitionen av begreppet beställning-strafik med lättare fordon. menar atl samåkning med taxi enligt utredningens modell iväsentliga avseenden torde vara att jämställa med kollektiv linjetrafik.Organiserandet av samäkning liksom bestämmande av zontaxor bör därför endastske i samarbete med huvudmannen för linjetrafiken. Denne bör ha etl avgörandeinflytande pä verksamheten. TCOanser att utredningen bort ägna större uppmärksamhet åt frågan om samåkning medtaxi. Särskilt i större städer bör samåkning stimuleras som etl alternativ tillprivatbilen. För all sådana försök skall bli lyckade, krävs det att taxan vidsamåkning anpassas till en nivå som närmar sig vad som gäller för övrigkollektivtrafik. Länsstyrelseni anser atl samåkning med taxi bör stimuleras. Zontaxa som ett medelatt främja samåkning är i utredningen dock inte tillräckligt belyst för attdirekt kunna användas. Frågan bör ytteriigare siuderas. erfarenhei är att samåkning inte är attraktiv förtrafikanterna och helst inte utnyttjas. Med vissa undantag är landet förglesbefolkat för att frågan skulle vara aktuell. Den linjebilstrafik somförekommer f, n,, exempelvis mellan flygplats och centra eller vid vissasportevenemang, är dock en form av samåkning som accepteras av taxikunderna, Remissinstansernavitsordar genomgående att den nuvarande taxekonstmktionen är svåröverskådligoch välkomnar förenklingar, Behovel av ytteriigare bearbetning av förslagenpåtalas dock av flera instanser. delar utredarens uppfattning att det är förenal med storasvårigheter alt skapa ett enhetligt taxesysiem som ger fullständig rättvisamellan taxiföretag på olika orter och är enkelt för taxikunderna. Deninriktning som ges i betänkandet på en eventuell framlida förenklad taxesältningdelas till slora delar av förbundet. En lång rad frågor återstår dock att lösa,bl.a, tillämpningen vid framkörning och returkörning samt de olikakomponenternas nivå. På grund av detta samt den stora vikt frågans lösning harför branschens framlid bör enligt förbundets uppfattning ett fortsattutredningsarbete bedrivas i nära samverkan mellan transportrådel och . har ingen erinran mol den av utredaren diskuteradeförenklingen av taxekonstruktionen. Förbundet pekar pä att en viss form av ob-taxaredan finns. pekar pä att förutsättningarna för taxitrafik i glesbygd resp,i större tätorter inle är desamma. Skillnaderna är enligt förbundsstyrelsensärskilt påtagliga i fråga om antalet köruppdrag och Prop.1979/80:142 160 längden för framkörnings-, transportkörnings- och återkörningsslräckor.Olikheterna i dessa avseenden skulle behöva belysas ytteriigare, då de haravgörande betydelse för ert rättvis utformning av en ny taxa. Exempelvisombesörjer i glesbygden taxi många sociala tjänster. En gmndavgifl, som enligtutredarens mening är avsedd alt täcka kostnaderna för den transportberedskapsom taxi måste upprätthålla inom trafikområdet, ävensom kostnaderna för förflyttning,väntetid och framkörning, torde enligt förbundsstyrelsens uppfattning intekunna läggas på samma nivå över hela landet. Däremoi talar alla skäl för enenda iransporttariff oavsett antalet resande. Tariffen bör vara bäde tids- och vägbaseradsamt enhetlig över hela landet. Styrelsen har framhållilatt det inte är tillfredsställande att t, ex, skolskjutsar och en stor del avfärdtjänsten är med och bär de högre kostnaderna för att bedriva taxitrafik påkvällar, och sön- och helgdagar, dvs, på obekväm arbetstid. Den förkommunerna i detta avseende negativa konsekvensen av nuvarande taxitaxa skullebortfalla, om en speciell grundavgift och transporttariff eller ett speciellttillägg för körning på ob-lid infördes. Styrelsen vill påpeka att ob-taxanredan nu utgår i vissa fall. Prissättningen pä taxitjänsterna bör vara kostnadsanpassadi tid och rum. Detta bör gälla även beträffande den ifrågasatta slorbilstaxan. Statens pris- och kartellnämnd konstaterar att det nuavlämnade förslaget till ny taxitaxa i stort överensstämmer med SPK:s tidigareframförda förslag. Utredaren delar således nämndens principiella uppfattning omatt laxiiaxan i sin struktur bör vara kostnadsanpassad och beslå av en gmnd-avgift,en vägberoende iransporttariff" samt en väntetidsavgift. Utredaren har dragit slutsatsen att införandet av en kostnadsanpassadtaxa medför att nuvarande grundavgift höjs och väglängdstarifferna sänks, SPKanser detta antagande, mot bakgmnd av tillgängliga uppgifter om taxis kostnads-och intäktsstmktur, felaktigt. Svenska taxiförbundets framställningar tilllänsstyrelserna om höjningar av taxitaxan baseras bl, a, på den förutsättningenatt taxitrafikens rörliga och fasta kostnader -definierade enligt utredningensförslag - i genomsnitt ulgör 82 resp. av taxitrafikens totala kosinader.Vidare baseras framställningar om höjningar av taxitaxan på förutsättningen atlgrundavgiften - som uppgår till per resa - igenomsnitt utgör av priset för taxiresan, exkl, drickspengar. Detinnebär att det genomsnittliga prisei för en taxiresa kanberäknas till ca . Införandet av en kostnadsanpassad taxa betyder atttaxans grundavgift, som skall täcka taxis fasta kostnader, bör - medutgångspunkt från tillgängliga uppgifter om taxis kostnadsstruktur - sättastill högst per resa, vilket innebär en sänkning av nuvarandegrundavgift. Taxans rörliga avgifter - väglängdstarifferna ochväntetidsavgiften - som skall täcka taxis röriiga kosinader, skulle såledesuppgå fill i genomsnitt ca per resa, vilket innebär en höjningjämfört med den nu gällande taxan. De lokala laxiföreningarna i främst de större tätorternahar begränsat framkörningsavgiften, inkl, grundavgiften, till ett högstabelopp, som uppgår till ca . Detta beror bl, a, på all, närtaxi i en kommun önskat begränsa antalet uppställningsplatser för taxibilartill ett fåtal platser i kommunens centrum, den kommunala trafiknämnden harställt som villkor för sådan centralisering, att taxi begränsat framkörningsavgiftentill ett visst högsta belopp. Genom denna begränsning av fram körningsavgiftenfördyras inte i de flesta fall taxiresorna för boende i 1979/80:142 161 kommunensytterområden i förhållande till tidigare. Vidare har taxi i tälorterna själva ivissa fall infört begränsad framkörningsavgift för att kunna konkurrera om detransportuppdrag utanför kommunens tätort som annars blivit utförda avtaxibilar stationerade utanför tätorten. SPK anser att det mot denna bakgmndfinns skäl för atl vid en eventuell taxeomläggning göra en avvikelse frånprincipen om en helt kostnadsanpassad taxa, nämligen på det sättet att gmndavgifteninkl, framkömingskostnaden bör av taxefastställande myndighet beslutas uppgåtill högst per resa i tätort. Särskildvintertaxa - 10 procents tillägg på taxan - tillämpas I december31mars i och samt iVästernorrlands, , och . Vintertaxans konsimktionmedför att efter varje generell taxehöjning transportkostnaden för en resa, somgörs i berört län som omfattas av taxans vintertillägg,höjs med ett belopp som går utöver den generella taxehöjningen genom den"ränta på ränta-effekt" som uppstår. Eftersom laxans vintertillägg -som tillkom för numera dessutom inte är koslnadsmässigimotiverat, anser SPK i likhet med utredningen, att vintertillägget bör slopas. Taxiförbundethar informerat SPK om att förbundet inte har medel att utföra mer omfattandeundersökningar av intäktsstmkturen än vad som hitintills gjorts, SPK anser detdock nödvändigt att sådana undersökningar kommer till stånd eftersomundersökningsresultatet har avgörande betydelse för bedömningen av effekternaav en eventuell taxeomläggning. Näringsfrihetsombudsmannenanser att det finns goda skäl för att förenkla taxekonstmktionen på det sättutredaren har föreslagit. Med anledning av förslaget om en specialtaxa förtaxibilar som är godkända för fler än fyra passagerare menar NO att en specialtaxaskulle kunna vara motiverad även för mindre bilar än de som vanligen nuanvänds. Länsstyrelseni erinrar om att det inom pågårett utredningsarbete med syfte att möjliggöra en ändring av taxans utformning.Resultatet av det utredningsarbetet bör avvaktas innan ändringar sker itaxitaxans uppbyggnad. Länsstyrelseni län anför att utredaren har påvisat många nackdelar med den nuvarandetaxans konsimktion och fastställelse. anser dock inte attutredarens förslag beträffande konstruktionen är tillfredsställande. Det bordevara möjligt att undvika den mångfald av tillägg till gmndtaxan som föreslås (nattaxa,storbilstaxa, drivmedelstillägg osv.). föreslår atl taxans konsimktiongörs till föremål för en ny prövning. Kommuners och landstings intresse av ettmer schablonmässigt ersättningsförfarande för de samhällsbetalda iransportemabör också beaktas, ABÖrebro läns regionaltrafik finner inte att utredarens förslag till taxekonslmktionfyller kravet på enkelhet. Bolaget efterlyser mer genomarbetade förslag somockså tar upp de ersättningsformer som är aktuella vid transportuppdrag åtkommuner och landsting. Länsstyrelseni är tveksam till taxekonstmktionen med hänsyn till deeffekter som erhålls för glesbygdstaxi. Många taxiägare i glesbygd har i dagkombinationssysselsättning och är i hög grad beroende av intäkterna från laxiverksamhelen.I utredningen föreslås att vintertillägget försvinner. Den taxekonslmktion somvidare föreslås torde missgynna glesbygdstaxi. Detta medför att dessa företagfår en i förhållande till tälortstaxi och företag utanför de nordliga länenlägre ersättning, Konse- Prop.1979/80:142 162 kvenserna av detla kan bli alt servicen i glesbygdenförsämras, något som starki kontrasterar mot de allmänna strävandenabeträffande glesbygden, menar att utredaren inte har givitunderlag för att binda sig för en framtida taxekonstruklion. Den föreslagnamodellen har vissa fördelar. De ekonomiska konsekvenserna är emellertid intenärmare analyserade. Andra länkbara laxekonstruktioner finns också, t. ex.någon form av zontaxa. En särskild storstadslaxa skulle också kunna övervägas.Oavsett hur taxan ulformas, är det angeläget alt färdtjänsten inte behöverbidra till atl täcka kostnaderna för laxitrafik under s. k. ob-tid. framhåller vikten av atl taxiföraresarbetsförhållanden anpassas sä att trafiksäkerheten i största möjliga måntillgodoses. T. ex. kan en taxa av det slag utredaren föreslår utgöra enstressfaktor som inverkar menligt på trafiksäkerheten, om den fasta delen blirför stor och den rörliga delen alltför avståndsberoende. Taxorna bör enligtverkets mening sä långt det är möjligt göras tidsberoende. Även sådana kosinadersom kan hänföras lill upprätthållande av transportberedskapen och som utredarentänkt sig ingå i en fast del bör enligt verket i möjligaste mån kunna bakas ini en tidsberoende röriig del. Samtliga remissinstanser har instämt i eller lämnat utanerinran utredarens bedömning att en ny typ av taxameter bör utvecklas för attmöjliggöra bl.a. automatisk utskrift av kvitto med angivande av erlagd avgiftoch andra uppgifter om resan. framhåller atl ett utvecklingsarbetei fräga om en ny lyp av taxameter har påbörjats och att del därför voreolyckligt om man genom lagstiftning förhindrade framtagandet av etlönskvärt taxametersystem. Förbundet framhåller ocksä att taxinäringen själv, undernuvarande ekonomiska betingelser, inte kan finansiera utveckling ochinstallation av aktuell utrustning. tillstyrker förslagetom en taxameter som automatiskt stämplar kundkvittot med avgift och annanerforderlig dokumentation, Förbundel påpekar också att ett sådant system ärägnat att hindra skattefusk. anser det självklart atttaxikunderna regelmässigt skall erhålla kvitto på erlagt belopp. Taxameternskonstruktion bör medge att kvitto automatiskt ställs ut på del belopp som harregistrerats i laxametern. Även andra uppgifler om resan bör enligt förbundetkunna påföras kvitto automatiskt. Statens pris- och kartellnämnd anför att nämnden har,liksom några av taxis större kunder, t, ex, kommuner och landsting, föreslagil att taxibilarna utrustas med taxametrar som automatisktger stämplat kvitto på reskostnaden. pågår ett utvecklingsarbeteför att få fram sådana taxametrar inom , vilket dock hitintillsvisat sig vara förenat med vissa tekniska svårigheter. SPK anser, i likhet medutredningen, att det är angeläget att samtliga taxibilar så snart som möjligtutrustas med berörda taxametrar. Statsmakterna bör därvid i större utsträckningän mera direkt delta i utvecklingen av stämplande taxametrar. framhåller att det är av särskiltintresse att utveckla fastare och säkrare redovisningsmtiner för branschen. Prop.1979/80:142 163 staterar med tillfredsställelse all utredaren harbehandlat vissa förslag som bör kunna bidra lill en förbättring av dessarutiner. framhåller att transportrådet bör få etlmyndighetsansvar som innebär inte bara uppbyggandet av olika taxeformer utanäven elt ansvar för utvecklingsarbete bl.a, när del gäller kontrollfunktionen isamband med betalning av resa. Utredarens uppfattning atl drickssyslemet bör avskaffashar inte mött erinran från någon av remissinslanserna. delar uppfaltningen att dricksen isig är en otidsenlig form av belalning för tjänster. Dricksens sammankopplingmed frågan om schablonbeskattning, som möjligheter atl begära drickssaknas och att den dessutom varken är enhetlig eller utgör någon del i dennuvarande taxan medför komplicerade problem vid en förändring. har inte något emot attdrickssystemet avskaffas under förutsättning att detta sker i samråd och efteröverenskommelse mellan berörda parter. Svenska kommunförbundei anför alt även om underlag integes för att bedöma de ekonomiska konsekvenserna för kommunerna vid ett avskaffandeav dricksen talar elt flertal skäl för att denna otidsenliga form för betalningav tjänster försvinner. En sådan förändring bör dock, enligt kommunförbundetsstyrelse, endast ske i samband med en ändring av taxekonstruktionen. Som enytterligare förutsättning för all slopa dricksen bör gälla, att denförhållandevis dyrare transporlberedskapen och transportkostnaden underkvällar och nätter fär helt genomslag i det pris kunden skall betala underdessa tider. Statens pris- och kartellnämnd anför att riksskatteverketsnuvarande regler om storleken på beskattningsbara drickspengar ger taxi iskilda delar av landel olika ekonomiska förutsättningar att bedriva sinverksamhet. Vidare utgör frågan om drickstillägg ett störningsmoment mellantaxi och taxis kunder. Med hänsyn härtill och till det otidsenliga i altförares lönesättning bl.a. baseras på ett tillägg, som är beroende av kundensgodtycke, instämmer SPK i utredningens uppfattning atl drickspengar bör slopassom betalningsmedel inom taxinäringen. Eftersom denna ersäll-ningspraxis är slarkiförankrad hos taxis kunder bör en sådan ålgärd kombineras med en omfattandeinformation. Remissinstanserna har i stort sett inte framfört någraerinringar mot utredarens synpunkter vad gäller taxefastställelsen. 1 någraremissvar anförs dock avvikande synpunkter vad avser länsstyrelsernasskyldighet atl inhämta yttranden i laxeärenden. Svenska taxijörbundet konstaierar atl den nuvarandehandläggningsordningen för taxefastställelse har kritiserats av bl,a. förbundet, som delar utredarens uppfattning att det är viktigt förmedlemsföretagen att prisfrågorna löses snabbare och på ett mer enhetligt sättän . Om så kan bli fallet via central prövning inom det nyinrättadetransportrådet tillstyrker förbundet förslaget. anför att en centralprövning av Prop.1979/80:142 164 laxenivån synes främja en större enhetlighet itaxesättningen i skilda delar av landet. Statens pris- och kartellnämnd pekar på att nämnden bl. a.i yttrande till regeringen över departementspromemorian (Ds K1976:3) Förslag till organisation av en trafikplaneringsmyndighet har anförtatt det finns behov av en central samordning av taxesättningen för bl. Eftersom SPK är central förvaltningsmyndighet för frågor rörandeprisövervakning, och taxehöjningar inom persontrafikomrädet har stor inverkanpä konsumentprisutvecklingen, bör SPK tas in i YTF som en av de myndigheter,som skall avge yttrande i anslutning till förändringar i taxitaxan. Del bör dessulomanges i transportrådeis instruktion att prövning av persontrafiktaxor skallske i samråd med SPK och att, i de fall transportrådel och nämnden inte ärense, frågan skall hänskjutas lill regeringen. Om sä inte sker bör de tjänstervilkas prissätlning sålunda kommer atl prövas av transportrådet undantas frän SPK:s ansvarsområde genom ändring av nämndens instruktion. i anför att det närmare bordeövervägas om alls skall ta befattning med taxefrågan ifortsättningen. i län ifrågasätter värdet av detföreslagna remissförfarandet, om avsikten ändå är att få en enhetlig taxa. AB läns regionaltrafik anser att remissinstansernabör väljas med omsorg och reduceras jämfört med vad som sägs i YTF, kommun framhåller att det finns en viss risk för vid den centrala prövningen inte beaktar de olikheter ikostnadsutvecklingen som föreligger mellan landsort och storstäder. Taxisframställningar om höjningar synes enligt kommunen oftast vara grundade pästorstadsförhållanden. Kommunen anför vidare att höjningarna av taxitaxornahittills har skett oregelbundet och ofta . Detta skaparstora svårigheter ur budgeteringssynpunkt för kommunerna, kommun harflera gånger tidigare påtalat detta i samband med yttranden över begärda taxehöjningar.Större delen av taxis kostnader utgörs av personalkostnader. För alla andra yrkesgmpperär lönerna knutna till bestämda avtalsperioder. Så bör ocksä kunna ske medtaxitaxan. När ny taxa fastställs bör det anges hur länge den gäller. Helstborde perioderna knytas till kalenderår. Remissinstanserna vitsordar genomgående behovet av attytterligare åtgärder vidtas mot den olagliga trafiken. Utredarens förslag omskärpta påföljder tillstyrks eller lämnas utan erinran i merparten avremissvaren. Flera remissinstanser betonar dock att en skärpt övervakning är enfömtsättning för att man skall kunna komma till rätta med den aktuellabrottsligheten. Några remissvar tar upp frågorna om avgiftssystem ochförverkandebestämmelser. Riksåklagaren tillstyrker utredarens förslag fillstraffskärpning för olaga yrkesmässig trafik. Det är emellertid enligt RÅ: smening inte erforderligt med en särskild straffskala för grova brott. Denstraffskala som föreslagits för normalbrott ger möjlighet att ådömafängelsestraff för brott av allvarligare art, vilket RÅ anser varatillfyllest. Enligt RÅ:s mening bör normalstraffet för olaga yrkesmässigtrafik även fortsättningsvis vara böter. Endast i undantagsfall börfängelsestraff ådömas och då för brott av mycket allvarlig beskaffenhet, RÅunderstryker att en straffskärpning i sig inte Prop.1979/80:142 165 lorde vara brottsförebyggande, om det inte finns möjligheteratl lillse att ifrågavarande bestämmelse efterlevs. Straffskärpningen måstedärför enligt RÅ följas av en effeklivare övervakning. RÅ anser vidare allnågot system med avgifier inte passar för denna typ av brottslighet. Däremot anserRÅ att införande av förverkandebestämmelser i yrkestrafiklagen skulle ha enpreventiv effekt. Dessa bestämmelser bör utformas så att de ger möjlighel allförverka den som har uppkommil vid den olaga yrkesmässiga trafiken ochi extrema fall fordonet eller en del av dess värde. RÅ pekar också på att en fasiare organisation av taxisverksamhetsformer minskar förutsättningarna för olaga Irafik. framhåller all olaga yrkesmässig taxitrafiksannolikt innebär brott även mot skattelagstiftningen och olika författningarom sociala avgifter, dvs. en form av syslemsalt ekonomisk brottslighet. Rikspolisstyrelsenifrågasätter därför om inte värdet av inkörd lega efter sedvanligskälighetsbedömning bör kunna förklaras förverkat till staten. Det bör ävenkunna prövas om inle brottsverktyget/bilen skall bli föremål för förverkande.