prop · G3032 · 1979-12-31 00:00:00 — Isamma mån som SCB är angelägen om atl statistiskt primärmaterial hos SCB kantillförsäkras ett högt sekretesskydd i förhållande även lill andra myndigheterär verket beroende av alt möjligheterna att för statistisk bearbetning lätillgång till andra myndigheters uppgifter inte begränsas oavsett det ändamåluppgifterna primärt har insamlats för. Från sekrelessynpunkl kan ingabetänkligheter heller resas mot atl slalisliskl bearbeta malerial somursprungligen har inhämtats för andra ändamål än statistik. Utvecklingen pekarockså på alt den statliga statistikproduktionen av rationalitetsskäl och föralt minska uppgiftslämnarnas börda framgent i alll högre grad kommer attförsörjas med primärmaterial som inte i första hand insamlas till SCB ellerendasl för staiistikändamål, SCB förutsätter alt utlämnande för statistik kanske enligt punkt 1, förklarar all andra remissmyndigheter i ärenden enligtalomenergilagen i allmänhet visserligen inte har hafl behov avsekreiesskyddad information vid sina ställningstaganden -möjligen med undantagför statens strålskyddsinslitut - men att i ärenden enligi den s. k.villkorslagen delta kan förekomma och alt i sådant fall punkt 1 torde bli tillämplig. Skogsstyrelsengodtar punkt 2. Från delvis olika utgångspunkter kritiserar en delremissinstanser beslämmelsen om inlresseavvägning. JOhänvisar till atl del i motiven (s. 255) sägs bl. a. alt utlämnandeuppenbariigen fär äga rum endast om behovet klart väger över de skäl som talarför all uppgiften inte tillhandahålls. Härav synes framgå alt bestämmelsen äravsedd alt fä en ganska restriktiv lillämpning. JO framhåller att, om så intesker, stora delar av det föreslagna regelsystemet rörande uppgiftslämnandemyndigheter emellan kommer att föriora sin betydelse. JO ifrågasätter därför ominte lagtexten bör bringas lill bättre överensslämmelse med motivuttalandena.Statens industriverk erinrar om alt verket handlägger en mängd ärenden som rymsunder sådan verksamhet som redovisas i 9 kap. 4 § och där sekretess oftagäller. För denna verksamhet är det av vikt att de Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 223 uppgifterom affärs- eller driftförhållanden som enskilda lämnar i dessa sammanhang inteutan starka skäl bringas lill annan myndighets kännedom, och detla även omsekreiessen skulle följa uppgifterna. Den enskilde utgår nämligen från attuppgifter av detta slag inte kommer alt lämnas ut, vilket bidrar lill atthanTjeredvilligt lämnar de uppgifter som verket begär av honom. En sådanordning anser verket vara nödvändig för atl inte det förtroende-förhållande somfinns mellan verket och näringslivet skall allvariigt Slöras. Sverigesadvokatsamfund finner skälighetsbedömningen i punkt 2 vara tveksam. Attstatsjuristen i anser all vanskliga bedömningar uppkommer vidtillämpning av punkt 2 framgår av hennes uttalanden om 9 kap 8! mening fär del allmänna intresset av att åtgärdvidtas mol skadliga effekter av konkurrensbegränsningar, även sådana som ejkariellregistreras, inte sällan anses väga tyngre än enskilda förelagsekonomiska skyddsintressen. Detta lär beaktas även av andra myndigheter än demsom har konkurrensfrämjande verksamhet i de enstaka fall då utlämnande begärsav primärt sekretessbelagda uppgifter som är väsentliga för bedömningen avkonkurrensbegränsningarnas effekter. Länsstyrelseni ullalar atl det tycks vara oklart i vilka fall del är möjligtatt till annan myndighet lämna meddelande om fullbordat brott. Inte minslgäller detta beskattningsområdet. Enligt gällande rätt torde del enligtlänsstyrelsen t. ex. inte vara tillåtet för granskningsman, som vidtaxeringsrevision upptäcker brott mot valutalagsliftningen eller försäkringskassebedrägeri,atl anmäla detta till eller vederbörande försäkringskassa. Dettabetecknar som otillfredsställande. Detta och liknande spörsmålhar inte närmare behandlats i förslagel, vilket anser vara enbrist. Ett utlämnande med stöd av punkt 2 innebär en avsevärd omgång. Ommöjligt skall den enskilde först höras. Vidare skall beslut om utlämnandefattas av myndigheten, ej av den enskilde tiänstemannen. Detta torde förutomtidsutdräkl ofta leda lill en större försiktighet när det gäller utlämnande.Länsstyrelsen fruktar alt man på delta sätt avsevärt kommer atl försvårakommunikationen myndigheterna emellan, till men för myndigheternas försök altkomma lill rätta med diverse oegentligheter. Innebördenav skaderekvisiten ger riksrevisionsverkel anledning att ifrågasätta om intemyndigheternas bedömning enligt andra punkten av sekretessbehovet med hänsyntill skaderisk och skyddsinlresse bör underlättas. Ett exempel på oklarhel ärenligt verkets mening vad som anförs i promemorian om indrivningsverksamhelen(s. 135). Indrivningsverksamheten syftar till att slutgiltigt förverkligafastställda rättsanspråk, och för den skull har kronofogdemyndigheternaskyldighet alt efterforska gäldenärens Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 224 tillgångar.Några uttalade begränsningar i undersökningsplikten synes inte föreligga.Beroende på personalresurser och arbetsmetoder sker dock i praktikenbegränsningar. a. begränsas den fallmässiga undersökningen genom atlinformation inhämtas från andra myndigheter och efterforskningar görs i olikaregister. Kännedom om gäldenärens tillgångar redan före en förrättning anses gemöjlighel lill en, även för den enskilde, mer ändamålsenlig handläggning av ettärende. Alhjäml måste dock i mänga fall uppgifter om tillgångar inhämtas påfallet genom kontakt med gäldenären. Detta kan, även om största diskretioniakttas, lätt leda lill men för gäldenären. Del kan också bli fråga omkostnadskrävande förrättningar. Mot bakgrund av del anförda anser verket detvara angeläget all tveksamhet om kronofogdemyndigheternas möjligheter att fäinformation från andra myndigheter i indrivningsarbelel undanröjs. Ettklariäggande i del fortsatta arbetet med förslag till sekretesslag är därförönskvärt. Förslaget att myndighetenoch inte den enskilde tjänstemannen skall göra prövningen enligt punkt 2kommenteras av ell par remissinstanser. Regeringsrätten uttalarsom sin mening all beslul, om uppgift skall lämnas till annan myndighet, måslekunna fallas i ett sammanhang och alt det praktiskt ej kan uppdelas på fleraled. Frågan, varbeslutanderätten skall ligga, kan enligt JO:s mening lämpligen regleras imyndighetens instruktion eller arbetsordning. En hänvisning till sådanabestämmelser kan göras i lagen. Möjligen bör i själva lagen regleras hur delskall förfaras i särskill kvalificerade eller svårbedömda fall (jfr 13 kap. 6 §andra slyckel). i anser del lämpligast allbeslutsformen i fråga om utlämnande av uppgift till annan myndighei fårregleras internt inom utlämnande myndighei. HovrättenförVästra har uppfattningen all det är alt föredra all man direkt angavall begränsning av giltigheten av punkt 2 kan följa av bestämmelse i 3-12 kap.eller i annan lag. KommerskoUegium delaruppfattningen alt huvudmetoden all inskränka den s. k. generalklausulenstillämpningsområde bör vara alt i författning närmare ange när uppgifter färutväxlas mellan myndighei och på vilka villkor del lär äga rum. Kollegietfinner det också motiveral att i fråga om viss sekreiess lill skydd förenskilds intressen förbjuda utlämnande av uppgifter mellan myndigheter när inteförfaltningsstöd finns. Andra stycket i 7 S berörsi riksarkivels yttrande. anser atl vad som avses med "personregisterenligt dalalagen" inte är helt klart. Som framgår av specialmotiveringen(s. 257 O kan datainspektionen meddela förbud mot utlämnande av uppgift frånpersonregister om förbudet är begränsat lill upptagning på datormedium. Däremolsträcker sig inte datainspektionens beslutsområde lill uppgifter på annalmedium såsom papper och film. Detla har bl. a. den konsekvensen atl dalainspek- Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 , 225 tionenkan gallra uppgifter på datormedium efler samråd med , medanriksarkivet fattar gallringsbeslul rörande indata- och uldalamalerial på papperoch film etc. Promemorieförslaget synes av motiveringen att döma gedatainspektionen utvidgad möjlighel att allmänt reglera överföring avpersonregisteruppgifler från en myndighei lill en annan. Klart framgår dockinte om datainspektionen härigenom skall erhåUa en utvidgning av sittkompetensområde. anser all bestämmelsen bör förtydligas. Kommunikalionsregelni7i!tredje stycket har föranlett åtskilliga uttalanden från remissinstansernassida. Regeringsrättennoterar att en regelrätt kommunikation förutsätts för normalfallen.Bestämmelsen synes i och för sig tilltalande och rimlig men bidrar enligtregeringsrättens mening onekligen till att ge hela förfarandet kringöverlämnande av uppgift från en myndighei till en annan eller inom en myndigheisådana dimensioner alt den praktiska användbarheten reduceras. Vidare påpekarregeringsrällen atl förfarandet kan inge den enskilde medborgarenföreställningen att han inträder som part i ärendet och lär möjlighet allöverklaga ett beslul som går honom emot. Socialstyrelsenhyser i och för sig förståelse för principen atl den enskildes yttrande skallinförskaffas, innan en sekretessbelagd uppgift utlämnas till annan myndighei.Förslagel förutsätter emellertid en regelrätt kommunice-ring med den enskilde ide flesta fall. Förfarandet kommer i praktiken alt leda till tungroddhet ochökad byråkralisering. Risk föreligger att också i de fall där etl intimtsamarbete mellan myndigheter framstår som angeläget detta kommer att försvåras.Styrelsen syftar här särskill på den samverkan mellan sjukvårdande ochsocialvårdande myndigheter som ofta bedöms nödvändig för all den enskildesvårdbehov skall bli tillgodosett. Till skydd för den enskilde torde enligtstyrelsens uppfattning det vara tillräckligt med en allmän regel om altuppgiften skall kunna utlämnas, om del är uppenbart att så kan ske utan men fördenne. Om utlämnande av uppgiften i ell barnavårdsärende är till men förföräldrarna men del ligger i barnets inlresse, bör utlämnande ändå kunna ske.När det gäller samarbetet myndigheter emellan vill styrelsen vidare peka på föreslagna regeln kan ge upphov till svårigheter vid handläggningen av t.ex. bidragsförskott. Del är nödvändigt all håller sigunderrättad, såväl vid ansökningstillfället som senare, om vårdnadshavarensmedverkan till fastställande av faderskapet och underhållsbidraget. Uppgiftemakring dessa omständigheter inhämtas uteslutande från barnavårdsnämndema/socialacentralnämnderna. Styrelsen ifrågasätter därför om inte lagrummet kanförenklas och att man förslagsvis i stort sett endast bibehåller huvudregeln iförsia slyckel. Ocksågeneraltullstyreisen är tveksam om behovel av kommunicering. Enligt styrelsensmening borde kommunicering i varje fall lä underiåtas t. ex. när del äruppenbart att uppgift bör lämnas ut trots skaderisken och skyddsinlressel, närkretsen av berörda enskilda (importörer, exportörer etc.) i 47 1979/80. Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 226 delsärskilda fallel är stor och när det frän kontrollsynpunki är olämpligt allunderrätta den enskilde. Detta bör i så fall tydligt anges i lagtexten.Styrelsen ser emellertid helst atl kommuniceringsskyldigheten inskränktes lillfall när utlämnandet avser uppgift om enskilds personliga förhållanden, i denmån 7 § är lUlämplig i sådana fall. Kommuniceringsskyldighet förefallerstyrelsen onödig från rättssäkerhetssynpunkt när det gäller uppgifter om enskildsekonomiska förhållanden. En skyldighel i detta hänseende skulle endasl kommaatt fördyra och fördröja proceduren utan att fylla någon egentlig funktion. JOifrågasätter del praktiska värdet av bestämmelsen i tredje stycket. Kommunikationsregeln kan,enligt , i någon mån uppväga de negativa konsekvenserpunkt 2 i första slyckel kan medföra. m.fl. påpekarall 7S i viss mån tillmötesgår önskemålen om dialog mellan myndighei ochuppgiftslämnare genom föreskriften i iredje slyckel. Organisationerna hälsardelta med tillfredsställelse. Det är dock att märka att i denna bestämmelsebehandlas utlämnande av "sekretessbelagd uppgift", dvs. uppgiftbeträffande vilken är klarlagt all den faller under sekretessbestämmelse. Vadorganisationerna efterlyser beträffande många av de i 9 kap. angivnasituationerna är all denna kommunikation sker även vid avgörandet humvidaskaderekvisilet i sekrelesslagen är uppfyllt beträffande den lämnadeuppgiften. anser all den enskilde i de fä fall där 7 ! ; försia stycket 1 kan blitillämpligt bör beredas tillfälle yttra sig, eller åtminstone underrättas omall utlämnande skett, för att möjliggöra för uppgiftslämnaren alt följa ochbevaka en känslig uppgifts behandling i förvaltningen. Också del föreslagna u n da n t a g e t från kommunikationsskyldigheten uppmärksammas i en radremissyttranden. a. framhåller några instanser atl lagtext och motiv intestämmer överens. Hovrätten för VästraSverige anser att ullrycket "om så kan ske utan större olägenhel"bättre synes täcka vad som avses än "om möjligt". - Vad som sägs imeningen "Skulle uppgiften..." (s. 259) är knappasl etl rimliglargument i den fråga som diskuteras. En möjlighel att yttra sig över en uppgifthos den mottagande myndigheten är inie alltid ell skäl atl underiåta attdelgiva begäran om utfående av uppgiften från den förvarande myndigheten. Delkan ju länkas atl uppgiften hos mottagaren läggs till grund för sådan myndighetsutövningmol den enskilde som är lill nackdel för honom. Hovrätten förklarar atldelgivning enligt förvaltningslagen i så fall är en ringa tröst. Kammarrätten iGöteborg påpekar att del i motiven (s. 258), som exempel på när yttrande kanunderiåtas, nämns all situationen är så klar atl utlämnande kan fä äga rum ulanföregående kommunikation. Detta exempel kan knappast rent språkligt falla inunderorden "om möjligt" i lagtexten. Samma påpekande gördatainspektionen, som förklarar alt man, om man önskar atl undantagsbestämmelsenskall ha sådan omfattning - något som goda sakskäl Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 _ 227 talarför - bör formulera om lagtexten, t, ex, på följande sätt:" utlämnas, skallden bereda den enskilde lillfälle alt ytlra sig i frågan, dock ej om inhämtandeav sådant yttrande är omöjligt eller uppenbart obehövligt",har samma mening. Verket erinrar vidare om all det ipromemorian hänvisas lill att ISS förvaltningslagen i vissa fall - näruppgiften hos den mottagande myndigheten skall läggas till grund förmyndighetsutövning mot den enskilde - medför atl kommunikation kommer alt ske.Verket har uppfattat detla uttalande så atl bestämmelsema i 14-20 S§förvaltningslagen avses bli tillämpliga hos den mottagande myndigheten i dessärendehandläggning. Verket anser att meningen däremot inte kan vara att dessaregler i förvaltningslagen skall bli tillämpliga i ärendet om utlämnande avuppgiften hos den myndighei som innehar uppgiften och har all pröva om denskall lämnas ul - så alt redan prövningen enligt 7 § första stycket 2 kan bliatt anse som myndighetsutövning mol enskild. m.fl. påpekar alt lagtext och motiv inte stämmeröverens. Enligt organisationernas mening bör iredje slyckel ges den betydelsensom formuleringen antyder, nämligen att kommunikation kan underlåtas endasl närdel objektivt sett framstår som omöjligt alt invänta eller fä svar eller eljeslsynnerliga skäl föreligger. Organisationerna bedömer sålunda kommunikationensom så viktig att den endast i rena undantagsfall bör kunna fä underiåtas, Isamtliga fall bör dock förfrågan sändas lill uppgiftslämnaren. Om dennes svarav en eller annan anledning inte kan inväntas, bör delta anges iundertätlelsen, Uppgiftslämnaren fär härigenom även i dessa fall vetskap om hurför honom ömtåliga uppgifter hanteras av myndigheterna, LRF anser att uttrycket"om möjligt" bör tolkas så atl myndighet endasl rent undantagsvis börkunna underiåta kommunikation, Atl den enskilde "om möjligt" skallberedas tillfälle atl yttra sig finner i alltför höggrad ägnat alt medföra godtycklig tillämpning och föreslår all den föreslagnabegränsningen "om möjligt" utgår. Behovet av följdnormgivning tas uppi flera remissyttranden. understryker del enligt verketsmening oavvisliga kravet på att socialförsäkringsorganen fär full tillgång tillför deras verksamhet erforderiiga handlingar, även sådana handingar/uppgifter,vilkas innehåll lill äventyrs kan vara "lill men" för den enskilde.Med hänsyn härtill måsle bestämmelser om utlämnande av handlingar elleruppgifter lill dessa organ intas i lag eller förordning för samtliga demyndigheter där utlämnande av sekretessbelagda uppgifter kräver särskiltlagstöd, Molsvarande lorde, omvänt, gälla för åtskilliga myndigheter där behovföreligger atl erhålla uppgifter frän ochförsäkringskassorna. Härutöver förutsätter verket att i lagen om allmänförsäkring kvarstår en beslämmelse med en innebörd motsvarande nu gällande 20kap, 9 5 för de myndigheter som ulan inskränkning har all tillämpa detföreslagna 2 kap, i sekretesslagen. Verket förbehåller sig all i anslutninglill ev, kommande proposition närmare Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 228 fäprecisera de lag- och författningsbestämmelser som behövs för alt täcka verketsoch kassomas behov, I allmänna motiveringen (s, 151) har även utsagts atlsekretessfrågorna mellan myndigheterna närmare behöver utredas. Enligt verketsmening är del vidare nödvändigl all åstadkomma fritt utbyte av handlingar elleruppgifter mellan verket och försäkringskassorna även i de fall där del inte ärfråga om prövning enligt 4 § 1 eller revision enligt 5 §, Detta skulle kunnaske antingen inom ramen för speciallagstiftning eller - måhända än bättre -genom att 5 S utökas så att den täcker inte bara revision utan även andratillsynsfunktioner, SCButgår från all statistikbehoven beaktas vid utformningen av kommandeförfattningsreglering enligt 6 S- Generaltullstyreisenullalar all styrelsen, och slalens pris-och karlellnämnd avseratl i en gemensam skrivelse lill regeringen hemställa bl, a, atterforderiiga författningsbestämmelser utfärdas som medger rutinmässigt utbyteav information om import och export från generaltullstyreisen tillriksskatteverket och slalens pris- och kartellnämnd. Bl, a, kommer att föreslåsall en regelmässig informationsöverföring får ske från tillriksskatteverket och lill statens pris- och karlellnämnd i form av databand medföretagsrelalerade uppgifter rörande import och export. Banden måste äveninnehålla identitetsnummer för berörda importörer och exportörer. Denplanerade informationsöverföringen till skattemyndigheterna gäller främstmervärdeskatt, men även uppgifter och malerial som rör direkt skatt ochpunktskatter avses kunna utväxlas mellan och skattemyndigheterna.Överföringen av information lill slalens pris- och kartellnämnd syftar bl, a,liU all möjliggöra en kontinuerlig kartiäggning av importerande företags marknadsandelarinom viktigare varuområden. Arbetarskyddsstyrelsenanser all en reglering i 7 §, som innebär att en prövning skall göras för varjesärskUd handling och all den enskilde ofta skall ha tillfälle att yttra sig, ärhelt ohanterlig för arbetarskyddsslyrelsens och yrkesinspektionens del. Detomfattande informationsbehovet gör det nödvändigt med generella regler, sommedger ell rutinmässigt informationsutbyte. Såsom uttalas i promemorian börett sådanl utbyte bli föremål för särskild författningsreglering. Detta kanenligt styrelsens mening lämpligen ske i samband med den följdnormgivning somberörs på s. 259 i promemorian. En sådan reglering skulle ur arbetarskyddetssynpunkl ha väsentliga fördelar genom att den på etl överskådligt sätt tog uppgällande undanlag från lagens huvudregler. I en sådan specialförfattning kundeman också ta upp det viktiga problemet om i vilken utsträckningsekretessbelagda uppgifter fär lämnas ut till skyddsombud,fackföreningsfunktionärer, skyddstjänstemän m. fl. Styrelsen ochyrkesinspektionen har i sin verksamhet ett klart behov av all fritt fä spridainformation om olika slag av arbelsmiljöproblem. Mottagare kan varaallmänheten, eller arbetsgivare och arbetstagare eller en snävare krets avfunktionärer. Det kan här gälla sådant som t. ex. uppgifter om Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 229 sammansättningenav produkter som används i arbetslivet. Arbetsgivare kan t. ex. ha behov avuppgifter ur produktregister för all upprätta förteckningar över innehållet ifariiga ämnen som används i verksamheten. Även medicinska uppgifter kan oftavara aktuella. Styrelsen anser att sekretesshänsyn i allmänhet inte fär hindraalt sådan information sprids i den utsträckning som behövs för allarbetsmiljöarbetei skall ge avsett resultat. erinrar om atl verket saknar lokal organisation. Vid handläggningav tillstånds- och medborgarskapsärenden utför polisen utredningar omutlänningars personliga förhållanden och, i första hand vid handläggning avmedborgarskapsärenden, infordras uppgifter från sociala myndigheter,allmännaförsäkringskassor,exekutionsväsendet m. m. Verket måsle ha tillgäng lill dessauppgifter för atl över huvud taget kunna tillämpa reglerna i utlännings- ochmedborgarskapslagstiftningen. Ingen av bestämmelserna i 2 kap. tar direktsikte på ell uppgiftslämnande lill invandrarverket. Generalklausulen i 7 § kanenligt vad som framgår av specialmoliveringen inte åberopas vid ettrutinmässigt utbyte av malerial myndigheter emellan. Till detta kommer alt beslämmelsernai 7 § försia slyckel 2 över huvud laget inte kan lillämpas när del gälleruppgifter från socialvården och de allmänna försäkringskassorna. För all verketockså i fortsättningen skall lä tillgång lill vissa uppgifter som är nödvändigaför verksamhelen, anser verket alt del krävs en specialreglering enligt 6 S- Etlfall, där allvarliga sekretessproblem föreligger, är enligt yttrandet frånSveriges industriförbund m.fl. det omfattande register om den kemiskaindustrins produkter som är under uppbyggnad inom produktkontrollnämnden.Registret skall vara ett medel för samhället att hindra och motverka olikaskador på människor eller miljön. I registret registreras de kemiska produkternasexakta sammansättning. Företagen kan för sin existens vara beroende av atldessa uppgifter icke sprids obehörigen. Orsaken är bl. a. all produkterna oftainte är patenterbara. Olika metoder för hemlighållande av de exaktasammansättningarna är då företagens enda skydd mot konkurrenter. Det är därförsynnerligen angeläget all endasl de centrala tillsynsmyndigheterna,och arbetarskyddsstyrelsen, fär tillgång lill primärmalerialet.För övriga lillsynsorgan och allmänheten torde en på ändamålsanpassat sättbearbetad information vara till fyllest och i många fall mer användbar. Medanledning av del anförda hemställer organisationerna all frågan om utlämnandeav uppgifter från produktkontrollnämndens register bryts ut och görs tillföremål för särskild författningsreglering. Organisationerna säger sig varainformerade om Svenska bankföreningens m. fl, remissyttrande över förevarandepromemoria och vill instämma i vad där anförts om särskildförfattningsreglering av bankinspektionens och möjligheter atl lillannan myndighet utlämna sekretesskyddade uppgifter om bankerna och deraskunder, 1det nyssnämnda remissyttrandet anför m.fl.bankorganisationer följande efter all ha redogjort för 7 §: 1979/80:2 Del B Bilaga 2 230 Förslagetupptar inte någon allmän regel alt den hos bankinspektionen sekretessbelagdauppgiften skall ha samma sekretesskydd eller över huvud någol sekretesskydd hosden mottagande myndigheten. En annan sak är all uppgiften hos den mottagandemyndigheten kan i del särskilda fallel fä det sekretesskydd, som må gälla föruppgifter över huvud hos den mottagande myndigheten, exempelvissialistiksekretessen hos enligt 10 kap, 8 S, Organisationerna anserinte den sålunda beskrivna ordningen tillfredsställande. Ett utlämnande frånbankinspektionen av hemliga uppgifter kan bli beroende på en skönsmässigprövning.