prop · G3031 · 1979-12-31 00:00:00 — 1 övrigt får jag hänvisa till utvärderingsgruppensdel- och slutrapporter och lill den sammanfattande diskussion somledningsgruppen gör i sin slutrapport. 2.8 Stöd- och hjälpinsatser i hemmet De Slöd- och hjälpinsatser somsocialvården nu gör för enskilda regleras i de tre vårdlagarna - BvL, NvL ochShjL. Somjag har nämnt tidigare kan 1979/80:1 Stöd och hjälp i hemmet 220 den nuvarande lagstiftningen och de olika insalserna sägasbygga på en s. k. irappslegsmodell. Denna innebär atl socialvården lill enbörjan sälter in en mindre ingripande ålgärd om den sociala problematiken inleär alllför svårartad eller när ärendet har blivil känt. Efter handtrappas graden av ingripande upp dels beroende på hur stor man anser all densociala avvikelsen är och dels utifrån allmänpreveniiva synpunkler. Under 1970-lalel har man börjat seannoriunda på frågan när olika sociala åtgärder bör vidtas. Den delvis ändradesynen innebär alt man söker anpassa insalserna efter behoven. Dessa kan hossamma person förändras på olika sätt. De kan långl ifrån alltid tillgodosesgenom ålgärder som följer ett schablonmässigt "upptrappningsmönster". "Trappstegsmodellen" är intebara en metodfråga utan också en fråga om idéer och värderingar. Till denna"modell" knyts lätt ell straff-tänkande, ett hänsynslagande lillsamhällsskyddet även om del skulle gå ut över den enskilde och innebäratvångsåtgärder. Ålgärder som bestäms av behoven i varje särskilt fall och eninriklning på insatser som vidtas i samråd med den det gäller har fått ökadbetydelse under 1970-lalet. Denna utveckling bör också ligga till grund försocialljänslens stöd- och hjälpinsatser i hemmet. Det är därför viktigt allmelodulvecklingen forlsäller. När jag i det följande angerbehandlingsmetoder, som bör kunna komma i fråga inom den framtidasocialljänslen, villjag underslryka att de enbarl är exempel. a. börbehandlingsplanering och uppföljning av de insalser som har förekommit i olikaärenden kunna påskynda metodutvecklingen. Den nya socialtjänstlagens karaktärav ramtag bör också stimulera lill en fortlöpande metodutveckling i del socialaarbelel. Enligt BvL skall barnavårdsnämndenlämna den som har vårdnaden om barn stöd och hjälp vid utövandet av vårdnaden.På begäran av vårdnadshavaren skall nämnden utse barnavårdsman alt lämnasådant bislånd. 1 övrigt är nämndens skyldighet atl vidla åtgärd knuten lillvissa i lagen särskilt angivna indikationer. Förekommer missförhållanden ifråga om barns och ungdoms vård, fostran och utveckling, skall barnavårdsnämndeningripa med en eller flera förebyggande åtgärder eller besluta att omhändertaden unge för samhällsvård. Lagen anger fyra olika slag avförebyggande åtgärder, nämligen hjälpåtgärder, som innefattar råd och stöd,förmaning och varning, föreskrifter om den unges levnadsförhållanden ochövervakning. Som exempel på råd och slöd nämns i förarbelena behandling inomden psykiska barn- och ungdomsvården (PBU/BUP), medicinsk eller annan sakkunnigrådgivning eller undersökning, behandling av sjukdom, kroppsfel eller lyte,byte av vistelseort eller bostad, utbildning och arbetsanställning,fritidssysselsättning och föreningsanslutning m. m. Förmaning är avsedd altriktas till föräldrar eller annan fostrare, varning endast till den unge själv.Föreskrif- Prop.1979/80:1 Stöd och hjälp i hemmet 221 ter får meddelas den unge själv, hans föräldrar ellerannan fostrare. En sådan föreskrift kan gälla behandling för sjukdom ellerannan kroppslig eller själslig brist eller svaghet, sysselsättning,arbetsanställning, vistelseort eller bostad, förfogande över arbetsförtjänsteller andra tillgångar eller förbud att använda rusdrycker eller narkotiskamedel elc. NvL beskriver olika hjälp- ochvårdformer i fråga om dels öppen vård utan samband med anstallsvislelse, delsvård under villkorligt anstånd med tvångsintagning på vårdanstalt, dels vårdunder permission eller efter utskrivning från anstalt. Till hjälpåtgärderräknas t.ex. hjälp till lämplig anslällning. ombyte av verksamhet ellervistelseort eller kontakt med läkare liksom övervakning. Övervakning kan kommai fråga för den som är hemfallen åt alkoholmissbruk och dessutom uppfyller någonav de special-indikationer som anges i lagen. Övervakning skall också anordnasför den som har beviljats villkorligl anstånd med tvångsinlagning påvårdanstalt. Om det behövs får ocksåföreskrifter meddelas om vederbörandes sysselsältning, vistelseort ellerannat. Sådana föreskrifter kan avse t. ex. vistelse i viss kommun eller i vissanvisad bostad eller gälla en viss sysselsättning eller arbetsplats. Underpermission från vårdanstalt åligger del nyklerhelsnämnden i den permitteradesvislelsekommun att bislå honom med lämpliga hjälpåtgärder. Den som ärpermitterad skall i regel stå under övervakning. Vare sig övervakning anordnaseller inte, får anstaltens styrelse som villkor för permission meddela sådanaföreskrifter som nämndes . Den som av olika skäl inle kanförsörja sig och inle kan få sina behov tillgodosedda på annal sätt har enligtShjL rätl atl få socialhjälp lill siu livsuppehälle och lill behövlig vård.Socialhjälp kan också ulgå i andra fall. Om den enskilde behöver vård skallsocialnämnden se lill all den i förslå hand lämnas i den vårdsökandes hem (14 Sfjärde slyckel). Möjlighelen lill vård enligt ShjL är knulen lill behovel avekonomisk hjälp. Vårdbehovet kan tillgodoses i det egna hemmel t. ex. genom attsocialnämnden betalar vården (avsnitt 2.6.3). ansåg i sittbetänkande (SOU 1974: 7) Barn- och ungdomsvård att man i slörre utsträckning änhittills bör kunna ge vård och behandling medan barnen bor kvar iföräldrahemmet. Föräldrarna bör enligt utredningen kunna få både ekonomiskhjälp och hjälp av personelll slag. En utgångspunkt är alt barn inle skallbehöva skiljas från sin familj av maleriella skäl. Ekonomisk hjälp lillföräldrarna kan i mänga fall förebygga all barnel las om hand för samhällsvård.Utredningen pekar också på alt det finns samhällsekonomiska skäl för alt ökainsatserna i barnens egna hem. Kostnaderna för vård i fosterhem, barnhem pchungdomsvårdsskola är avsevärda. Om etl barn trots allt måsle omhändertas, bör etlomfattande och mångsidigt ekonomiskt slöd kunna leda lill all barnel snabbarekan Prop.1979/80:1 Stöd och hjälp i hemmet 222 återvända till hemmet och riskerna minska för elt nyttomhändertagande. Del bör enligt ulredningen inte heller accepteras att barnplaceras i annan familj eller i institution därför att föräldrarna saknar t.ex. bostad, barntillsyn eller arbele. Utredningen betonar förskolans,dagbarnvårdarnas och fritidshemmens roll i fråga om hjälp med barntillsyn ochderas belydelse för vårdarbetet. Ålgärder av servicekaraktär skallenligl foslerbamsutredningen också kunna åsladkommas genom att hemvårdare ochbarnvårdare utnyttjas för mer direkt vård. För all hemvårdare skall kunna göraen effektiv insals i barnfamiljer med sociala problem bör de få bättremöjligheler än f n. till fortbildning. Ulredningen föreslår attförsöksverksamhet med fortbildning av hemvårdare skall påbörjas iarbetsmarknadsstyrelsens regi och i samarbete med ochKommunförbundet. Slufiigen framhåller utredningenall hittillsvarande erfarenheler från försök i både och andra ländertyder på att i många fall bättre resultat kan uppnås med s. k. familjeterapi änmed traditionell vård. Familjeterapin som stödform behandlas mer utföriigt idet följande. 1 många fall är del också angelägelatt förbättra familjens eller de enskilda familjemedlemmarnas störda relationertill omvärlden, t. ex. grannar, arbetsplatsen, skolan, myndigheler etc.(samhällsarbete). förslag omökat stöd från samhällels sida för vård i föräldrahemmet tillstyrks ellerlämnas ulan erinran av nästan alla remissinstanser. Detsamma gäller förslagelom ökad satsning på den sociala hemhjälpen och försöksverksamhel medfortbildning på detta område. Vikten av resursförstärkning och samordning avinsatser understryks på flera håll, liksom kravet på välutbildad personal. såvälprincipiella som konkreta överväganden och förslag gäller lill stor delfamiljen och barnen. Jag återkommer till utredningens ställningstaganden idessa avseenden både här och i andra sammanhang, bl.a. när jag behandlaromsorgerna om barn och ungdom (avsniu 2.9). 2.8.4 Information och rådgivning Information och rådgivning tillenskilda och familjer är viktiga stödinsatser. Jag har lidigare behandlatinformationen inom (avsniu 2.4). Här villjag peka på följande.En huvuduppgift för socialljänslens uppsökande verksamhet bör vara att geinformation bl.a. genom barnavårdscentralerna. Upplysningarna kan gälla vilkaresurser som har, vilka insatser som verksamheten kan göra iolika situationer, vilken hjälp som andra organ, t.ex, sjukvården, kantillhandahålla den enskilde i olika behovssituationer osv. Det kan t. ex. vara fråga om enfamilj har rätl till ekonomisk hjälp och i så fall hur mycket. Andra frågor kangälla t.ex. uppfostringsproblem. 1979/80:1 Stöd och hjälp i hemmet 223 Informationen bör vara saklig och odramatiserad, positivoch erbjudande. En sådan information bör göra det lällare för bl. a. familjersom behöver hjälp i olika frågor att bli öppnare än nu i kontakten medbarnomsorgen. Jag tror också alt människor tidigare än nu kommer att vända sigtill när behov av socialt bislånd av ell eller annal slag haruppstått. Jag kommer senare att föreslå atlsocialtjänstens uppgiftsmaterial om enskilda skall gallras etc.(avsnitt 2.20). Det förslärkla inlegri-tetsskyddet bör också göra det lättareför människor atl vända sig lill . Allmänheten bör upplysas omdessa ändringar. Rådgivning är en annan viktiginsats i det individuella behandlingsarbetet. En klar gräns kan inle alltiddras mellan rådgivning och information. Rådgivning gäller den enskildesförhållanden och kan inte sällan kräva en mer ingående behandling, somförutsätter viss utredning eller kartläggning för att klarlägga en särskildsituation. Rådgivningen kan t.ex. avse hjälp med att ställa upp en budget förfamiljens utgifter och inkomsler. Det kan också vara fråga om alt ta reda påvilken myndighet som bäst kan hjälpa den enskilde i en särskild situation samthjälpa honom eller henne att få kontakt med rätt instans. Det kan gällarådgivning i frågor som rör familjeproblem, barns och ungdomars svårigheterosv. Att ge råd består ofta i attutifrån gemensamma kunskaper om den problematiska situationen tillsammans medden enskilde klara ut vad del finns för realistiska handlingsalternativ ochvilka följderna kan vänlas bli av olika handlingsval. Ett aktivt samspel medden enskilde i rådgivningssituationer behövs för att denne skalL kunnamotiveras till all ändra sin situation på ett meningsfullt sätt. Man börundvika all registrera rådgivning åt en enskild, om inte särskilda skäl lalarför det. Familjen har oftast en avgörandebetydelse för barnens möjligheter atl utvecklas till socialt mogna människor ivuxen ålder. Del är då väsentligt att uppmärksamma barnfamiljernas behov avekonomiska resurser för alt kunna få och behålla en god bostad och en innehållsrikfritid m. m. Socialpolitiska ekonomiska reformer som exempelvis bostadsbidragkan givetvis inte tillgodose alla behov av inkomstförstärkningar. Särskiltfamiljer med slor försörjningsbörda är sårbara vid mer eller mindre tillfälligainkomstbortfall eller utgiftsökningar. Rätten till behovsprövat ekonomisktbidrag som har förordats tidigare bör ge de sämst ställda barnfamiljerna enekonomisk gmndtrygghet (avsnitt 2.6). Jag återkommer till frågan om ekonomiskastödinsatser för bam och unga (avsnitt 2.9). Både socialutredningen ochfosterbarnsutredningen har i sina betänkanden redovisat olikabehandlingsinsatser som kan komma i fråga. Jag kommer i det följande atlbehandla vissa av dessa insalser. 1979/80:1 Stödoch hjälp i hemmet 224 Allt fler kommuner bedriver på försök ellerreguljärt en verksamhet som foslerbamsutredningen kallar hemma-hos-arbete. Meddetla avses praktiska insatser i form av hushållsarbete och samtal med mereller mindre behandlingsmässig inriklning. Hemma-hos-arbetel syftar till aUtillvarata och utveckla familjens egna resurser och därmed göra del möjligt förden atl bättre bemästra en silualion i fråga om både inre och yttre villkor.Det är mycket viktigt au del i verksamheten finns handledare somhemma-hos-arbelarna kan vända sig till för all få hjälp med all bearbeta deproblem som uppslår under arbelel i familjen. Familjelerapin är mer direkl inriklad pårelalionsbearbetning. Det kan gälla såväl familjens inre relationer som dessrelationer till omgivningen, grannar, skola, fritid m. m. Familjepedagogiskl inriktade insatser har i ökadomfattning satts in för att underlätta främst invandrares svårigheter. Det ärangeläget att verksamheten följs upp. Flera av de instanser som har yttrat sig översocialutredningens förslag, som TCO, m. fl.,har lämnat synpunkter på bl. a. hemma-hos-verksamheten. I stort hararbetsmetoden fått ett positivt mottagande. Remissvaren och rapporten omSkåneprojektel ger underlag för en bedömning av den ifrågavarandeverksamhetens möjligheter och begränsningar. Del kan således ligga en fara i enhemma-hos-verksamhet, om denna får ersätta en nödvändig, mer ingripandeåtgärd. Hemma-hos-lerapi är inget alternativ till ell barns placering iexempelvis familjehem, då förhållandena påkallar ell ingripandeenligt lagstiftningen om vård utan samtycke. Ett sådant tillvägagångssättstrider mot principen om flexibilitet, som bl.a. innebär att åtgärderna skallavpassas efter behoven. Del innebär också en tillämpning av denupptrappningsme-tod som jag har kritiserat tidigare. Jag anser det vidarelämpligt att man tydligare än skiljer på hemma-hos-verksamhet ochfamiljeterapi och klargör dessa båda verksamheters olika förutsättningar. Med hemma-hos-insalser bör avses enbehandlingsmetod som syftar till att hjälpa familjer all klara ut olikapraktiska saker som exempelvis skötseln av etl hem, liksom de enklare problemsom kan uppstå i samband med detla. Här börden barnvårdarverksamhet somkommunerna bedriver kunna bli av betydelse. Stödet bör liksom socialutredningenhar föreslagit syfta till all tillvarata och utveckla familjens egna resurseroch därmed göra det möjligt för den att själv bemästra de situationer som kanuppstå i fråga om familjens yttre och inre villkor. Familjeterapi bör sältas in i situationer somkräver en mer ingående bearbetning av familjens relationer dels mellan de olikafamiljemedlemmarna och dels mellan familjen och omgivningen. Detla ställerkrav på en beteendevetenskaplig utbildning hos behandlaren. Det kan gällasocionomer, psykologer eller liknande. Denna behandlingsform eller arbetsmetodiktillämpas nu allmänt i olika situationer av socialvården men även av 1979/80:1 Stöd och hjälp i hemmet 225 andra sociala organ som familjerådgivningen och denpsykiska barn- och ungdomsvården. Jag ser det därför som en naturlig utvecklingatl socialljänslen, familjerådgivningen och den psykiska barn- ochungdomsvården lill organisation och funktion närmar sig varandra. Dessa nusplittrade resurser kan därigenom komma flera lill del. De barnvårdare, socialassislenlereller andra befallningshavare som kommer all arbela med olika terapiformer börges den grund- eller fortbildning som dessa behandlingsmeloder kräver. De börockså ha handledning och annat stöd i sitt arbete. Erfarenheterna frånSkåneprojektel bör las till vara bl.a. då del gäller frågan hur handledningenbör utformas. Handledning och ulbildning är nödvändiga men inle tillräckligaförulsällningar för alt den berörda verksamheten skall lyckas. Del behövsockså, här som i annal sociali arbele, all man når fram till en meningsfullkontakt med de olika familjemedlemmarna. fömlsäller ertärenheter.medkänsla och förmåga all förslå och göra sig förstådd. Det som gör socialtarbete av del här slagel särskill känsligl är möjlighelerna lill en närgångensocial konlroll som kan ulnylljas i olika sammanhang. Del är vikligl både förfamiljerna och för socialarbetarna all yrkesrollen klarläggs i bl. a. detlaavseende. Ledningsgruppen för Skåneprojektetframhåller all hemma-hos-verksamheten kan fyUa en visseriigen relativtbegränsad men ändå positiv roll inom . Rimliga förväntningar ocharbelsfömtsäilningar måste emellertid till. om svåra bakslag och besvikelserskall kunna undvikas. Orealistiska förväntningar är vanliga och måste motverkasgenom bättre kunskaper och rollfördelning. Familjen, socialassistenten ochhemma-hos-arbeiaren bör inledningsvis försöka klara ut vad som kan vara rimliglatl uppnå. Samarbele mellan hemma-hos-arbelare med varierande kompetens kanvara vikligl. En realislisk målsätlning får inle innebära atl de sämsl slälldafamiljerna lämnas ål sitt öde. Yrkesetiska och juridiskaspelregler måsle enligl ledningsgruppen redovisas. Hemma-hos-insalserna fårinle förfalla till "spioneri" och "förmyn-deri". Enbegränsning av den myndighetsulövade (vertikala) sociala kontrollen med ökadvikt på samarbete och förtroende - i enlighel med socialulredningens förslag -bör gynna behandlingen och slarka familjernas inlegrilel. Ledningsgruppenframhåller vidare att risken för atl hemma-hos-arbeiet verkar stämplande intekan hell uleslulas. Men den kan begränsas om bosladsområdels egna invånare ochorganisationer så långl möjligi svarar för insalserna. Även allmänl inriktadeinsatser kan kompensera sådanl och minska riskerna lör stämpling. Ledningsgruppen konstaterar ocksåall behovel av handledning och ulbildning är uppenbart men all resurserna fördelta är otillräckliga. Om familjerådgivningen fördes över lill kommunerna,skulle del ge bättre förulsällningar för en god handledning. Socialslyrelsenbör enligl gruppen ta initiativ till utbildningsinsatser som behövs för allsäkerställa en rimlig kvalitet i verksamhelen. får inte utbildningensroll överbelonas. Prop.1979/80:1 Stöd och hjälp i hemmet 226 "Personlig lämplighet. Iivsert'arenhet och kunskap omsamhällsprocesser är ofla mer avgörande än någon speciell form avulbildning." Del är vidare nödvändigl allhemma-hos-personalen har ordnade anställningsförhållanden, tillgång tillarbetslokal och telefon, möjligheter atl överlägga med arbelskamralcr.Ledningsgruppen säger vidare all det är direkt olämpligt, för all inte sägaomöjligt, all i samma ärende arbela både som socialassistent ochhemma-hos-arbetare. Däremol kan del vara lämpligl all socialassistent undervissa perioder eller i etl visst ärende går in som hemma-hos-arbelare. Jag vill slulligen för egen del framhållaall jag anser del lämpligl alt i samband med den nyalagstiftningen utarbetar underlag för lokall program- och utvecklingsarbetegenom all ställa samman kunskaper och ertärenheter av allmän karaktär omhemma-hos-verksamheten. 2.8.7 Koniaktfumiljer, vuxenkumrui har redovisatsynpunkter på de verksamheter med stöd- eller konlaklfamiljer eller medvuxenkamrat som bedrivs på sina håll inom socialvården. Jag finner liksomsocialulredningen all benämningen konlaklfamilj är den lämpligaste.Remissopinionen är positiv till dessa verksamheler. Man pekar på gynnsammaeffekler och anser all insatser av detta slag bör ingå i socialtjänstensframlida arbelsmeloder. Med konlaklfamilj menas altsocialvården anlitar familjer som frivilliga medarbetare med uppgift all påolika sätt ha kontakt med och vara etl stöd för personer eller familjer medsociala problem. Begreppet vuxenkamral svarar mot samma slag av stöd från enenskild person. Del är viktigi all i verksamhelenlöna ner den traditionella vårdare- och klienlrollen och bygga upp enmedmänsklig kontakt och gemenskap som grundas på elt gemensamt ansvar.Insalserna måste kunna avpassas efter behovet - frän en vardaglig, återkommandegemenskap till särskilda insatser i akuta silualioner. Liksom inomhemma-hos-arbete bör konlaklfamil-jerna inte lUnyttjas som en utredningsresursför . Detla skulle försvåra etl förtroendefulll samarbele med denman söker slödja. Del är vikligl alt man i samarbetet söker vidga stödmollagarenssociala konlakler. Det kan exempelvis gälla frilidssiuialionen. arbelsplalsen,bostadsområdet eller i skolan. Fackliga organisationer,idrottsföreningar m.m. bör kunna hjälpa till med och har också visal inlresseför atl mobilisera denna lyp av resurser. Jag ser del som en naturligutveckling atl sådana insalser i framliden initieras och förmedlas inomarbelsplalsen. bosladsområdet eller liknande ulan atl blirformellt inblandad. Samhällsarbelel och grannskapsarbeiel bör kunna stimuleralill en sådan utveckling. Socialljänslen har också ansvar för ulbildning.evenluell ekonomisk kompensation m.m. Erfarenhelerna från bl.a.Skåneprojektel lyder på alt denna stödform har uivecklingsmöjligheler. De visarockså pä olika svårigheier med denna Prop.1979/80:1 Stöd och hjälp i hemmet 227 typ av verksamhel. Man får räkna med alt det blir fråga ometl långvarigt utvecklingsarbete med sikte på aU så långl som möjligi lålamänniskorna själva och deras organisationer frivilligt ta över elt ansvar förvarandra. I etl sådanl läge skulle socialljänslens roll i sammanhängd kunnaminskas. Ledningsgruppen för Skåneprojekleiframhåller all kontaklfamiljsverk-samhelen kan bli en positiv resurs endast omman visar stor respekt för enskilda människors integritet. Dessutom krävsmedvetenhet om risker för uppkomst av bindningar och beroendeförhållanden. Det är också nödvändigl all klaraut metoders begränsningar och möjligheler. Socialljänslen bör vidare genödvändigl ekonomiskl stöd och bistånd med kompletterande ulbildning ochhandledning. Ledningsgruppen anser del angelägelalt man ytterligare prövar föreningslivets medverkan. Sådan medverkan torde gebättre fömtsättningar för alt människor med samma värderingar, erfarenheter,språk etc. skaU kunna mötas, slödja varandra och samarbeta på lika villkor. Närkommunen går in med insalser till stöd för enskilda är förutsättningarna förett möte på lika villkor i regel mindre gynnsamma. Det förefaller vikligl all undvikaatt kontaktfamiljer får alllför "lunga" ärenden. Det nu sagdautesluter inle enligl gruppen all konlaklfamiljer i enstaka fall kan utnyttjas,även när problemen är svåra och kanske måste kombineras med - eller i varjefall föregås av - mera yrkesmässigt socialt och psykologiskt stöd. Det kan finnasskäl att - med varsamhet och en kritisk hållning - ytterligare pröva detta. Enligt min mening börsocialstyrelsen kunna medverka till den fortsatta metodutvecklingen. Slyrelsenbör också kunna behandla verksamheten med konlaklfamiljer i rapporter ellerallmänna råd. föreslår all"kontaktman" skall kunna förordnas med den enskildes samiycke. Jagföredrar att i stället använda benämningen kontaktperson. Dennes uppgift skallvara alt hjälpa den enskilde och hans närmaste i personliga angelägenheter.Enligt utredningens förslag skall övervakningsinstitutet i nuvarande vårdlagarinte få någon motsvarighet inom . Kontaktpersonen skall bl. a.kunna svara för uppgifter som fullgörs av en barnavårdsman. Dennainstitution föreslås därför inte få någon direkt motsvarighet i den nyalagstiftningen. Möjligheten atl förordnakontaktperson är avsedd att kunna utnyttjas i betydligt fler situationer än desom nu föranleder atl man utser en övervakare eller förbindelseman.Kontaktperson skall kunna förordnas så snart den enskilde har behov av atl fåstöd, råd eller hjälp. Del kan t. ex. vara fråga om alt en vårdnadshavaré begärhjälp i vårdnaden eller att nämnden med hänsyn till barns förhållanden sökerkontakt med föräldrar och erbjuder kontaktperson. Det kan gälla ungdom medlonårsproblem eller missbrukare som behöver personligt slöd. Prop.1979/80:1 Stöd och hjälp i hemmet 228 Kontaktpersonens väsentligasteuppgift skall vara att fungera som etl personligt stöd och hjälpa till på olikasätt. Om den enskilde t. ex. missbrukar alkohol eller narkolika kankontaktpersonen förmedla läkarbesök, besök på alkohol- ellernarkomanvårdsklinik elc. I vissa fall kanske en kontaktperson även kan hjälpaden enskilde alt bryta sig loss ur en i sammanhanget olämplig miljö.Kontaktpersonen skall även kunna underlätta för den enskilde all ordnaulbildning. all söka arbete och alt skaffa bostad.