prop · G303143 · 1979-12-31 00:00:00 — Styrelsen i ett förelag brukar utmärkas av vissarättsförhållanden. Den förvaltar självständigt förelagets angelägenheter. Dettauppdrag ulövas gemensamt av styrelsens ledamöter men under enskilt ansvar. Förbeslut räcker del vanligen med att flertalel av dem biträder ett förslag.Bortsett från ordföranden är deras inbördes ställning lika. Kommitténs lagförslag avviker i ett viktigt avseende fråndessa allmänna grunder. Bolagsmännen kommer att inta en särslällning istyrelsen om inte annat har avtalals. Under vissa fömlsätlningar kommer de bl,a, att kunna förbjuda åtgärder i den löpande förvallningen och verkställighetenav beslul som styrelsen redan har fatlat. Detta innebär etl kraftigt ingrepp istyrelsens självständiga ställning. Orsaken lill detla är alt bolagsmännen i regel ansvararobegränsat för bolagels förpliktelser. Det har därför ansetts vara rimligt attde har möjlighet atl förbjuda åtgärder som kan medföra förluster för dem (sea. a. s. 154). Vi delar denna uppfattning. Men lill skillnad från kommitténanser vi det vara svårt att lillfredsställande förena tvingande bestämmelser omstyrelse med ett obegränsat ansvar för bolagsmännen. Som de föreslagna reglerna är utformade blir styrelsenhelt beroende av bolagsmännen. Den kommer inte att självständigt kunna förvaltabolagets angelägenheler. Motsättningar mellan bolagsmännen kan försvåra styrelsensarbete. Vidare kommer ansvarsförhållandena att bli invecklade och svåra atlbedöma. Dessutom kommer skyddel av tredje man att uppvisa brister. Det ärosäkert vad som kan komma att krävas för god tro vid förbud mot beslutadeåtgärder. Förslaget att införa bestämmelser om styrelse i vissahandelsbolag tillgodoser enligt vår uppfattning inte på ett lämpligt sätt deanställdas befogade krav på medbestämmande. Visseriigen förändras formema förförvaltningen. Men även i fortsättningen kommer bolagsmännen att ha detavgörande inflytandet i alla förvaltningsfrågor. Vi betvivlar alt de anställdaär särskilt betjänta av en sådan ordning och anser att andra lösningar börövervägas. 1979/80:143 59 Vi föreslår därför alt det inte införs några tvingandebestämmelser om styrelse i handelsbolagen. FAR: FAR har observerat de strävanden som i andråsammanhang görs för atl underlätta de mindre företagens verksamhel och begränsaförekomsten av onödig byråkrati. Mot denna bakgrund anser FAR alt denföreslagna storleksgränsen för krav på obligatorisk styrelse yllerligare börövervägas. Bestämmelserna om slyrelserepresentation har utformats medutgångspunkt i aktiebolagslagen. FAR vill mot bakgrund av att bolagsmännen ihandelsbolag har personlig ansvarighet ifrågasätta om ansvars- ochbefogenhetsfördelningen mellan styrelsen och bolagsmännen tillräckligtklarlagts. Någon motsvarighet till bolagsstämman i aktiebolaget har ejföreslagits för handelsbolagen. LO: LO släller sig mycket posiliv lill atl utredningenskapar förutsättningar för att lagen om slyrelserepresentation skall kunnaomfatta även handelsbolag genom att föreslå atl slyrelse skall finnas ihandelsbolag som har minsl 25 arbetstagare. Detsamma föreslås även förkoncerner där handelsbolag är moderförelag. Gränsen för slyrelse vid 25arbetstagare är LO sä länge beredd att acceptera åven om styrelse somförvaltningsorgan rimligen bör vara lika funktionellt för mindre företag. 1samband med propositionen förulsäller LO atl lagen om styrelserepresentationför de anställda i aktiebolag och ekonomiska föreningar (LSA 1976: 351)utvidgas till atl omfalta även handelsbolag så att den nya handelsbolagslagensmöjliggörande av slyrelserepresentation för de anställda snabbi förverkligas. TCO: Det är enligt TCOs uppfallning angelägel att lagen omslyrelserepresentation snarasl görs tillämplig på handelsbolag med slyrelser,samt atl de nya koncemer som bolagskommittén föreslår (l.ex. sidoordnadekoncerner) också blir föremål för en fullvärdig styrelserepresentation för deanställda. SACOISR: /SR tillslyrker all regler skapas omstyrelse- och styrelserepresentation i handelsbolag med minst 25 anställda ienlighet med kommittémajoritetens förslag. En sådan slyrelserepresentation gerhan-delsbolagsanslällda samma möjligheter till inflytande på företagets loppnivåsom anslällda i aktiebolag och ekonomiska föreningar. Styrelserepresenlalionär av särskilt värde eflersom kollektivavtal ibland saknas, varvid inflytandetvia MBL blir urholkat. : Under hänvisningtill vad anfört i sin reservation får SBEF avstyrka all förslaget omslyrelse i handelsbolag genomförs. Beträffande det föreslagna stadgandet i 5kap. 3 8 önskar SBEF dessutom påpeka följande. Enligt förslaget skall islyrelse ingå de bolagsmän som är förvaltningsberäitigade då skyldighet att hastyrelse uppkommer, Eflersom bolagsman i handelsbolag icke nödvändigtvisbehöver vara fysisk person innebär förslaget om styrelse i handelsbolag atläven juridisk person t, ex. aktiebolag kan ingå i styrelsen. Jämfört med vadsom hitlills gällt för styrelse i andra associationsformer ärdetta eninnovalion. SBEF vill ifrågasätta om konsekvensema med juridisk person somstyrelseledamot övervägts innan förslagel till ifrågavarande paragrafformulerades. : Motivet för denna, ganskaomfattande, nya reglering år atl lagen om styrelserepresenlalion för anslälldaska kunna göras tillämplig också på handelsbolag. Enligt Handelskammar-förbundetsmening kan detta inte vara ett rimligt sätl atl lagstifta. Arbetstagarna börsjälvfallet ha del inflytande som medbestämmandelag, annan 1979/80:143 60 lagstiftning och avtal kan ge dem. Detta medinflytande böremellerlid organiseras så alt det svarar mot beslutsstrukturen i det enskildaföretaget. Att tvinga handelsbolag av en viss storlek alt ha slyrelser enkomför atl på den konstruerade vägen åstadkomma ett medinflytande förefaller långsökt.Handelskammarförbundet vill till detta foga att själva grundstrukturen ihandelsbolagsformen gör del olämpligt med en obligalorisk styrelse. Iförslagets 2 kap. finns de dispositiva regler som gäller bolagsmännens inbördesrättigheter och skyldigheter. Dessa regler anger hur etl handelsbolag skallstyras och slår i principiell konflikl med de bestämmelser i det föreslagna 5kap. som rör styrelsen. vill betona att en slyrelse iett aktiebolag med nödvändighet intar en central beslutsposition.Aktiebolagsreformen fordrar atl en kollegial styrelse kan uppträda som legalställföreträdare för bolaget. I handelsbolagsformen är förhållandet ett hellannal och det finns för den sistnämnda formen inle heller något annat skäl attha obligatoriska regler om styrelse. vill peka på denbesynnerliga effekt som blir följden av att i handelsbolagslagen kombineraregler om styrelse med regeln om vetorätt för varje bolagsman.Motsatsförhållandet härvidlag kommer till uttryck i en bestämmelse i förslagelinnebärande att bolagsman som ingår i styrelsen och har obegränsat personligtansvar har rätl atl inlägga förbud mot beslut som styrelsen fattar. Medhänvisning till vad som anförs i den tidigare nämnda reservationen avstyrkerHandelskammaren således kommitténs förslag i denna del. Sverigesadvokatsamfund: Av motiven framgår att det enda skälet för kommitténs nuåsyftade förslag är alt möjlighet därigenom skall beredas förlöntagarrepresentation i huvudsaklig överensstämmelse med vad som gäller iaktiebolag. De gällande bestämmelserna härom innebär dock endasl en rält förarbetstagarorganisation alt under de i samma bestämmelser givnaförutsättningarna utse arbetstagarrepresentanter i aktiebolagets styrelse. 1enlighel härmed bör skyldighet alt i de fall som avses i 5 kap. i förslagettillsätta styrelse i handelsbolag inträda endasl om arbeistagarrepresenlationi styrelsen begäres enligt nyssnämnda, för akliebolag nu gällande regler, 1annat fall bör det enligt samfundets mening inte föreligga någon ovillkorligskyldighet för bolagsmännen att tillsätta styrelse i ett handelsbolag. Å andrasidan bör sådan slyrelse kunna tillsättas om bolagsmännen, oavsett antaletanställda och oberoende av om begäran om arbeistagarrepresenlation framställes,så anser lämpligt; såvitt samfundet har sig bekant är styrelser i handelsbolagredan nu ganska ofta förekommande. Bokförings- och : Deanställdas insyn och inflytande i företaget bör i första hand regleras imedbestämmandelag och avial mellan respektive organisationer. : Förbundet instämmer i denreservation som avgelts av kommittéledamoten med instämmande av experternaNorén och Strand. : Enligt vår mening är de anställdaskrav på och behov av medinflytande och information lika legitima för allaföretag, oavsett kapitalassocialionsform, men dessa krav och behov bör utformasoch anpassas till respektive företagsform, Lagen om slyrelserepresentation föranslällda har utformats för atl passa aktiebolagsformens karaktär. I etlaktiebolag har slyrelsen såsom ombud och ställföreträdare för ägarna - mångagånger helt anonyma - en lika naturlig som nödvändig funktion. Motsvarande ärinte fallet i handelsbolag, där ägare och företagsledning 1979/80: 143 61 som regel är samma personer. Vi anser därför att det intefinns någon anledning atl införa slyrelseinstitulel i handelsbolag ulan menaralt de anställdas medinflytande och information skall tillgodoses på annat sättän att enkom härför påtvinga handelsbolag slyrelsefunktionen. SHIO-Familjeföretagen och : Videlar reservanternas inställning i frågan om behovet av en slyrelse ihandelsbolag av viss storlek. För de mindre och medelstora företagen som drivsi handelsbolags form kan detta innebära en onödig administrativ belastning.Personalinflylandet i handelsbolagen kan tillgodoses på annal sätt ån genomformell siyrelsefunktion. : Förbundet avstyrker kommitténsförslag om införande av styrelseplikt för de större handelsbolagen. Beträffandede närmare skälen för förbundets ståndpunktslagande hånvisas till ledamolenOllens reservalion i denna del. Härutöver vill förbundet endast peka påreglerna i 5 kap 7 8 om obegränsat personligt ansvarig bolagsmans vetorätt motstyrelsens beslut. Bestämmelsen, som just i detta sammanhang synes sakligtmotiverad, innebär all styrelsens möjligheter lill att fungera som eltbeslutsorgan praktiskt kan omintetgöras. Detta förhållande visar, att införandetav en styrelseplikl måste ses som en konstlad konstruktion, vilken inle kananses gagna bolaget som sådant. : Vi delarulredningens synpunkter på att samarbetet mellan de anställda ochföretagsledningen är mycket väsentligt även i handelsbolag och kommanditbolag.Enligt vår mening är dock förslaget att införa styrelse för handelsbolag medpersonligt ansvariga delägare alltför långtgående. Bolagsmans rätt att skyddasin personliga förmögenhet har beakiats genom en vetorätt. Genom denna vetorättblir styrelsens funktion ytterligt begränsad. Tillsammans anser vi delta lalarför atl styrelsen i handelsbolag inte kommer att fylla denna funkiion avsamarbelsorgan mellan företagsledning och anställda. 1 stället föreslår vi attsamarbetet mellan anställda och förelagsledning exempelvis löses genom uiökadskyldighel till kontakt med företagsnämnd i samband med för företagetbelydelsefulla beslut. 2.6 Särbestämmelser i övrigt för större handelsbolag Riksåklagaren: När del gäller de slörre handelsbolagenknyter sig intresset främst till frågoma om behovet av regler om bundetbolagskapiial, låneförbud samt slyrelse och verkslällande direktör. Vad förstgäller frågan om bundet kapital i handelsbolag kan visserligen hävdas atl enbestämmelse med sådan innebörd sannolikt kan bidra till att försvåraskalteflykts-transklioner av skilda slag. Från civilrättslig synpunkt tordeemellertid någol behov av en sådan beslämmelse inte föreligga. Fortfarandeskall ju den ordningen gälla atl bolagsmännen ansvarar primärt och solidarisktför bolagets förpliktelser, varför anledning saknas att tillämpa de iaktiebolagslagen till skydd för det bundna bolagskapitalet uppställdasanktionerna om betalningsansvar, återbetalnings-och skadeståndsskyldighet. Medhänsyn härtill och då specifika skatteflyktsproblem i första hand synes böralösas inom skattelagstiftningens ram ansluter jag mig lill utredningens uppfattningatt bestämmelser om bundet bolagskapiial inte bör införas i den civilrättsligaregleringen om handelsbolag. Ett principiellt låneförbud kan vara motiveratdels för att skydda det egna kapitalet dels för att förhindra skatteflykt. Somovan anförts har jag godtagit utredningens ståndpunkt enligt vilken regler ombundet kapital inte bör införas för handelsbolagens 1979/80:143 62 Med hänsyn härtill och då något annat motiv som fråncivilrätlslig synpunki påkallar en bestämmelse om låneförbud inte tordeföreligga ansluter jag mig till utredningens slutsatser jämväl beträffandeifrågavarande spörsmål. Överåklagaren i : Det ifrågasättsom inte trots av kommittén anförda skäl däremoi etl låneförbud molsvarande deti aktiebolagslagen borde införas för att motverka möjligheterna till skatteflykt. i : Även om regler omlåneförbud, såsom framhållits i förslaget, lätl kan kringgås, bör i likhet medvad som gäller för aktiebolag sådant förbud för bolagsman i handelsbolaginföras till motverkande av att förfarandet utnyttjas iskatieflyktssamman-hang. i : Det kanifrågasättas om ej regler om skyldighet att tillskjuta kapital från börjankunde medföra atl man planerade noggrannare innan man startade bolaget. Igäldenärsbrotts-utredningar har ibland kommit tillsynes avskräckande exempel påatt man alltifrån starten hafl brisl på rörelsekapital. De föreslagna reglemaom skyldighel för handelsbolag atl avge offentlig årsredovisning är (slutet av6.4.2) ej fullgod ersättning för regler om bundet kapital eflersom sådanredovisning kommer i efterhand och måhända för sent för att borgenärerna skallvara skyddade. På sidan 126 påpekas möjligheten för bolagsmännen att åsladkommaskaiieflykl genom atl låna pengar från bolaget. Kommittén belyser möjligheternaatt kringgå ett låneförbud med hjälp av olika lånetransaktioner. Vad kommitténanför kan utgöra skäl för att vid sidan av låneförbud kräva bundet kapital ibolaget. Kammarrätten i : Kammarrätten delar debedömningar kommiuén gjort härvidlag. Bankinspektionen: Kommittén har slannal för alt inleföreslå någon inskränkning i bolagsmännens avtalsfrihet såvitt gäller deraskapitalinsatser, något som förefaller motiverat med hänsyn till bolagsformenshuvudsakliga användningsområde. i (majoriteten):finner del angeläget att nuvarande möjligheter till skatteflyktförhindras. I motsats till kommillén anser att etl låneförbud,som för aktiebolagens del numera införts i aktiebolagslagen, bör intas ihandelsbolagslagen. Verkningarna av etl förbud kommer att knytas direkt tillbolagel och dess soliditet, ell resultat som inte uppnås genom en skatlemässigreglering. i (en minoritet av treledamöier): Avsnittet om låneförbud i yttrande utgår. i (majorileten): Kommiitén harfunnit, att det inte behövs något bundet kapital i handelsbolag och därför intenågot behov av atl genom låneförbud skapa säkerhet för att vissa tillgångar avhänsyn lill borgenärerna finns i bolaget. Det har emellertid kommit tilllänsstyrelsens kännedom, att i fall, där avslagit ansökan om lånfrån aktiebolag lill aktieägare, låneförbudel i akliebolagslagen kringgås på säsätl, all aklieägaren bildar handelsbolag eller kommanditbolag lillsammans medsitt eget akliebolag och därefter via handelsbolaget lånar pengar för privalkonsumtion. Förfarandet möjliggör skatteflykt. Enligt kommittén bör deskatteflyktsproblem som kan vara förenade med möjligheten atl ta lån frånhandelsbolaget i stället lösas inom ramen för skattelagstiftningen. Ikonsekvens med vad som anförts om att kommanditdelägare inle skall påförasförlust, som överstiger hans insatskapital, och om förbu- 1979/80:143 63 det mot aktiebolag som komplementär föreslårlänsstyrelsen, att bestämmelse om låneförbud införs i den bolagslag som nuföreslås. i Göleborgs och län: Något behov avetl generellt låneförbud för handelsbolag synes knappast föreligga, Kommittén anser, alt de skatteflyktsproblem som kan varaförenade med möjligheten att ta lån från handelsbolag bör lösas inom ramen för skattelagstiftningen. delar denna uppfaUning, anser för sin del, att det är angeläget attmöjligheterna till kringgående av låneförbudet i aktiebolagslagen snaraststoppas. Som framgår av vad anfört är detta en fråga av storräckvidd, som även berör väsentliga avsniu inom skatterätten. Länsstyrelsenanser därför, att det fortsatla utredningsarbetet bör omfatta såväl dencivilrättsliga som den skatterätlsliga lagstiftningen. LRF: Genom direktiven har aktualiserats frågan omöverförande av regler om låneförbud till handelsbolag. I handelsbolagsfalletbeskattas handelsbolagets vinst hos delägarna. Det går inle att med hjälp av enlägre beskattning hos bolaget undvika beskattning hos delägama. Härigenom gårdet heller inte atl göra någon skattevinst med hjälp av lån från handelsbolagettill delägama. De medel som utlånas från handelsbolaget fill delägarna är iprincip beskattade medel. Att skatteflykt skulle kunna uppkomma genom altbolagsmännen lånar de medel som moisvarar avskrivningarna i bolaget är interimligt. Avskrivningama ulgörs alltid av en latent skatteskuld som måsteåterbetalas. Därigenom kommer lånet alhid att bli återbetalt. Det går inte atljämföra akfiebolagssiluationen, där man lånar ul av skattade pengar medhandelsbolagsfallet, dår man på sin höjd kan låna ut"skattekrediter". : Vi delarutredningens mening att ett låneförbud inle kan införas för handelsbolagen ochatt de eventuella skatteförmåner som kan erbjudas genom lån från handelsbolagfår förhindras genom skatterättslig lagstiftning. I sammanhanget vill viemellertid påpeka vikten av att en total översyn av reglema om låneförbud görs,då vi uppmärksammat att handelsbolag i vissa fall utnyttjats för kringgående avreglema om låneförbud enligt aktiebolagslagen. Vi avser det förfarandel atthandelsbolag utgör dotterbolag till aktiebolag och sålunda kan låna frånaktiebolaget genom undantagsreglerna avseende koncernlån. Övriga delägare kansedan slussa lånet vidare. 2.7 Bestämmelser för handelsbolag i allmänhet i åklagardistrikt: Det synesangeläget att regler skapas så att samma insyn, som kräves för aktiebolag,generellt kommer atl gälla även för handelsbolag och kommanditbolag. Jag villdärför föreslå att en förutsättning för att handelsbolag eller kommanditbolagskall anses föreligga är att skriftligt avtal upprättas samt att bolaget låterregistrera firma. Det skriftliga avtalet bör därvid införas i firmaregist-rel,som därigenom skulle få en med akliebolagsregislret analog utformning. Del kanför övrigl i detta sammanhang påpekas att en effekliv bekämpning av den typ avbrottslighet, som består i systematiska bolagskonkurser, bäst sker genomdalaregister byggda på ansvariga fysiska personer. Kammarrälten i : Enligt nu gällande rätt kan ettbolag bildas hell formlöst, och kommittén föreslår ingen ändring härvidlag.Självfallel Prop.1979/80:143 64 måste emellertid i praktiken flertalet bolagsavlal iklädasskriftlig form, och kommittén rekommenderar (s 92) att så även framgent sker.Detta synes inte minst från skatterättslig synpunkt vara lämpligt, och av denföreslagna lagtexten framgår genom ordval säsom "föreskrivs ibolagsavtalet" och liknande (se lex 2 kap 21 6 2, 3 och 4 st, 5 kap 3 6 Ist, 5 kap 5 § 1 och 2 st och 5 kap 6 6 I st), atl etl skriftligt avtal normaltförutsätts. Man kan även fästa uppmärksamhet på att regeln (3 kap 1 6 3 st) omlänsstyrelsens prövning av frågan om rätt atl som komplementär begagnaakliebolag synes förutsätta att bolagsändamålet finns skriftligen dokumenterat. Det kan dårför ifrågasättas om denna lagstiftarens doldaförutsättning eller i vart fall starka rekommendation om ell skriftligtbolagsavtal -oavsett om någon tänkt rättsföljd kan knytas därtill - inte börkomma till uttryck i själva lagtexten. En sådan lösning kanske skulle komma attvara lill gagn för de bolagsmän som inle självmant skulle ha avialal iskriftlig form. Skulle lagen på elt eller annat sätt "tvinga" dem attfatta pennan, kan man förmoda alt de för ändamålet skulle vända sig till någonrältsbil-dad person. Därmed skulle bolagsmännens uppmärksamhel säkerligen kommaatt riktas mot problem rörande exempelvis hur förekomsten av dolda reserver ibolagsmännens insatser - omsättningstillgångar eller anläggningstillgångar -skall påverka fördelningen av vinst och föriust. Det bör framhållas att redanen i bolag bedriven rörelse av obetydlig slorlek -exempelvis kompanjonskapmellan två bilreparatörer som tidigare drivit var sin rörelse i enskild firma -kan leda lill skatteräitsliga problem, vars lösande skulle befrämjas av att bolagsavtaletförelåg i skriftlig form. När vidarebolagsman säljer sin andel i handelsbolaget uppkommer ibland behov av attnoggrant bestämma den tid varunder andelen innehafts samt andelensanskaffningsvärde. Man kan anta att etl skriftligt bolagsavtal kan ge ledninghärvidlag. Slutligen kan framhållas att det även lorde finnas ettsamhällsintresse i att avtal med vidlyftiga konsekvenser såväl föravialspartema själva som för dem - anställda, borgenärer, stat och kommun -som träder i beröring med den genom avtalet tillskapade juridiska personen,inte ingås alltför lättvindigt. Här skall inte närmare utvecklas hurlagstiftaren författningsmässigt bör ge utiryck för sin ståndpunkt beträffandebolagsavtalets avfattning. Som en möjlighet kan emellertid anges en föreskrift,atl det för bolagets registrering i handelsregistret skall inges ettdagtecknat, bevittnat bolagsavtal eller iransumt därav. Denna lösning skullevisseriigen inte påverka det materiella rättsläget, såvida själva registreringeninte görs till ett konstitutivt moment. Däremot kan man möjligen anta attantalet muntliga bolagsavtal härigenom skulle reduceras. Bankinspektionen: Kommittén har inle ansett tillräckligaskäl föreligga för att i lag ställa upp krav på skriftligt bolagsavtal. Inspektionenkan acceptera denna ståndpunkt. Att å andra sidan skiftet, såsom kommiiténföreslår, skall ha skriftlig form förefaller också inspeklionen nalurligl. RSV: Utredningen har ej framlagt något förslag om attbolagsavtal bör ges skriftlig form. Enligt RSVs bedömning kan muntliga avtalförsvåra en riktig bedömning av delägarnas vinstandelar. Även ur civilrättsligsynpunkt torde skriflliga avtal vara att föredra för alt undvika tvister omfördelningen i samband med äktenskapsskillnad och dödsfall. Enligt RSVs meningbör i varje fall krav på skriftligt bolagsavtal ställas för bolag som driververksamhet av större omfattning. i : Länsstyrelsendelar kommitténs uppfattning alt något uttryckligt krav på skriftligtbolagsavtal inte behöver uppställas i lagen. 1979/80:143 65 2.7.2 Bolagsmännens inbördes rättigheter och skyldigheter Hovrätten för Väsira : Den i 2 kap, 6 8lagförslagel uppställda regeln om arvode för förvaltning av bolagetsangelägenheler innebär en nyhet i förhållande till gällande rätt. Såvitthovrätten har sig bekant har behov av ändring inte gjort sig gällande i delpraktiska livet. Hovrätten anser för sin del atl de vid lagens tillkomstanförda skälen för 8 8 BL alltjämt äger giltighet och avstyrker förslaget idenna del, Nials (om handelsbolag och enkla bolag, 1955, sid 139) befogadeanmärkning, mot regeln i 8 § BL bör i stället leda till att ändring avsistnämnda regel överväges. : Ett utmärkande drag förhandelsbolagslagen har varil dess dispositiva karaklär, särskilt vad gällerbolagsmännens inbördes förhållanden. Såsom ett godtagbart ingrepp i dennaprincip får ses kommitténs förslag om all den i lagförslagets andra kap. 5 8reglerade granskningsrätten görs tvingande. Kollegiet delar emellertidhandelskammarförbun-dets farhågor att tolkningssvårigheler kan uppståbeträffande frågan när kontrollrätt kan vägras, varför bestämmelserna häromnärmare bör preciseras. i : Kommitténs förslag innebäratt i handelsbolagslagen dispositivi föreskrivs att till bolagsman som deltari förvaltningen skall utgå skäligl arvode. finner förslagelvälbetänkt och mera anpassat lill olika förvallningstyper av handelsbolag ängällande lag.