prop · G303178 · 1979-12-31 00:00:00 — Har en part anfört besvär över ett beslul, fär ocksåmotparten föra talan mol beslulel, trots alt besvärstiden har gått ul. Besvärenskall dock anföras inom frän utgängen av besvärsliden för den förstabesvärstalan. Återkallas eller förfaller denna, är även den senarebesvärstalan förfallen." Förslaget till lag om ändnng i lagen om allmännaförvaltningsdomstolar Belräffande avfattningen av punkterna 2 i 14 S och 18 S försiastycket bör uppmärksammas att genom proposition 1979/80:96 framlagts förslag 1979/80:178 199 tillny utlänningslag som äravsedd atl träda i kraft den . Punkten 2 i 14S och punklen 3 i 18 § tredje stycket kan även få Jämkas, cm de förslag tillsocialtjänstlag och lag med särskilda bestämmelser om värd av unga somframlagts i proposition 1979/80: I inte blir antagna och träder i lillämpningnär den nu föreslagna lagen avses skola träda i krafl. Godtas vad lagrådetföreslagit vid 22 S i lagen om ändring i körkortslagen bör orden "ellererinran" i 18 S tredje stycket 8 utgå. Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden , , , , Mogård, Söder, Krönmark,, , , , , , , , Proposition om fortsatt körkortsreform 1 Anmälan av lagrådsyttrande Föredraganden anmäler lagrådets yttrande' över förslag lilllag om ändring i körkortslagen (1977:477), m.m. Föredraganden redogör förlagrådets yttrande och anför. Förslaget till lag om ändring i X lagrådsremissen har föreslagils att i 33 kap. 9 S (BrB)skall införas ett nytt andra stycke av det innehållet att om en myndighet harmeddelat eller kan antas komma att meddela ell beslut, som innebär att hindereller synnerlig svårighet uppslår för gärningsmannen i hans yrkes-ellernäringsverksamhet, hänsyn får las till delta vid bestämmande av påföljd. I remissenframhöll Jag atl den föreslagna bestämmelsen avsågs få sin största praktiskabetydelse vid bestämmande av påföljd för allvariigare trafikbrott, efiersomdomstolen i sådana fall får möjlighel att beakia all den dömdes körkort på gmndav brottet har återkallats eller kommer att återkallas. Som bestämmelsen harutformats enligt det remitterade förslaget har den emellertid inte begränsats lillatl avse enbart trafikbrott. Enligt förslaget skulle vidare även andra beslutän körkortsåterkallelse få beaktas, exempelvis återkallelse avyrkeslegitimation, auktorisation eller tillstånd till viss näringsverksamhet. Enligt lagrådet bör det kunna övervägas att begränsa denaktuella regleringen till att gälla återkallelse av körkort på grund av trafikbrott.En sådan Beslut om lagrådsremiss fattal vid regeringssammanträdeden . Prop.1979/80:178 202 lösning skulle enligt lagrådet vara lättare att accepteraän den mera vittsyftande som remissen innebär med hänsyn till att principernaför påföljdsval och slraffmätning f. n. är föremål för ulredning. Lagrådet harmed hänvisning härtill förordat att regleringen tas in i lagen (1951:649) omstraff för vissa IrafikbroU som en ny 6S. Paragrafen börenligt lagrådelinnehålla att vid bestämmande av påföljd för brott enligt nämnda lag hänsyn fårtas till etl beslut om återkallelse av behörighet att föra motordrivet fordonsom har meddelats eller som del finns grundad anledning anla kommer altmeddelas till följd av brottet och som innebär alt hinder eller synnerligsvårighet uppstår för gärningsmannen i hans yrkes- eller näringsverksamhet. Sedan jag efler del alt lagrådets yttrande avgelts på nyltsamrått med chefen för får jag anföra följande. Mol ensärbehandling av frågor om återkallelse av körkort (och traktorkorl) på delsätt som lagrådet har föreslagit kan naturiigtvis åberopas vissa systematiskaoch sakliga skäl. Klart är emellertid att körkortsåterkallelser på grund avtrafikbrott - i synnerhet trafiknykterhetsbrott - ulgör den från praktisk synpunklojämförligt viktigaste och mest frekventa av de beslutstyper som detremitterade förslagel tog sikte på. Även lagrådets förslag tillgodoser detsyfte som i förevarande sammanhang framstår som del väsentliga, nämligen attvid allvarligare trafikbrott ge underlag för en ordning, enligt vilken denallmänna domstolen i vissa fall skall kunna beakta brottets konsekvenser ikörkortshänseende för den dömde. Mol den angivna bakgrunden - och med beaktandeav fängelsestraffkommitténs pågående ulredning angående principerna förpåföljdsval och slraffmätning har chefen för jusliliedepartemenlel och Jagsjälv ansett oss kunna i princip godta lagrådets förslag. Som jag strax återkommer till anserjag mig kunnatillstyrka del förslag som lagrådet har lagt fram vid 18, 19 och 24 SS körkorlslagenoch som innebär att slutlig återkallelse av körkort lill följd av en brollsliggärning inte i någon situation bortsett från fall av åtalsunderlåtelse -skall kunna ske förrän domen i brottmålet har vunnil laga krafl. Lagrådetsförslag till lydelse av en ny 6 § i trafikbrottslagen innebär all domstolenunder angivna förutsättningar får la hänsyn lill etl beslul som körkortsåterkallelselill följd av brottet som har meddelals eller som det finns grundad anledning anlakommer att meddelas. Då emellertid endast interimistisk återkallelse kommerattkunna meddelas före domen i brottmålet, synes lydelsen böra Jämkas tillundanvikande av missförstånd. Jag förordar atl paragrafen får det innehålletatt om del finns gmndad anledning anta att till följd av brott enligttrafikbrottslagen beslul kommer att meddelas om återkallelse av behörighet atlföra motordrivet fordon och att beslutet kommer alt innebära att hinder eller synneriigsvårighet uppslår för gärningsmannen i hans yrkes- eller näringsutövning,hänsyn härtill får las vid bestämmande av påföljd för brottet. Vidare bör angesatt hänsyn på motsvarande sätl får Prop.1979/80:178 203 las till ett beslut varigenom behörigheten har återkallatstills vidare. Atl domstolen även har anledning alt fästa uppmärksamhet vid detförhållandel alt körkortet eller traktorkortet kan ha varit omhändertagit,torde framgå utan särskild föreskrift. 1 lagrädsremissenhar Jag ingående redogjort för den avsedda tillämpningen av den nya regeln vidtrafikbrott. Dessa uttalanden - som har lämnats utan erinran av lagrådel -avses givelvis bli vägledande även för tillämpningen av den nu föreslagnaregeln i trafikbrottslagen. I allmänhet torde sålunda anledning saknas alttillämpa regeln när endasl ett bötesstraff är aktuellt för trafikbrottet. Sinstörsta praktiska belydelse torde regeln få i sådana raltfyllerimål där dentilltalade har etl arbete som ställer krav på atl han skall vara behörig atlföra motorfordon eller med hänsyn lill kommunikationsförhållandena inte kommeratt kunna behålla sin anställning utan alt kunna färdas lill och från arbetetmed bil. Domstolen kommer i dessa och liknande fall att, om det föranleds av ensamlad bedömning, kunna bestämma påföljden till exempelvis villkorlig dom ellerskyddstillsyn jämte böler. Som Jag framhöll vid min anmälan av lagrådsremissenbör emellertid understrykas all avsikten inte är alt frångå nuvarande ordning ivad denna innebär att fängelse är normalpåföljden för rattfylleri. I enlighet med del anförda har inom kommunikations- ochjustitiedepartementen upprättats etl förslag till lag om ändring i trafikbrottslagen.Med det ställningslagande som har gjorts nu saknas anledning att i detta sammanhangändra 33 kap. 9S första slyckel BrB. Förslaget till lag om ändring i körkortslagen Enligt del remitterade förslaget (18S 1) avsågsförvaltningsdomstolen få större möjligheter än f n. att slutligt återkalla ettkörkort på grund av brottslig gärning innan dom i brottmålet föreligger. Syftetmed förslagel var att undanröja olägenheterna för körkortshavaren av alt domeni brottmålet kan dröja så länge all den spärrtid, som bestäms vid den slulligaåterkallelsen, blir kortare än den lid som körkorlshavaren redan på grund avinterimistiska ingripanden har varit berövad rätten atl köra bil. Mot förslagethar lagrådel invänt, atl det innebär all man frångår principen atlförvaltningsdomstolen inte skall gå in i en prövning av skuldfrågan i sambandmed sin handläggning av mål om återkallelse av körkort på grund av brott. Lagrådelföreslår i stället alt för de fall, då behov av interimistisk återkallelse kanföreligga, nämligen fallen enligt 16 S 1-7, återkallelse på samma sätl som nuskall ske tills vidare men att det interimistiska beslutet om det grundas påmisstanke om brottslig gärning får en begränsad giltighetstid. Lagrådetsförslag tillgodoser samma syften som det remitterade förslagel och har dessulomden fördelen, alt körkortshavaren på ell tidigt stadium får besked om hur långtid körkoriei kan komma atl vara återkallat. Jag tillstyrker därför förslagetoch förordar att 18, 19 och 24 SS ändras i enlighet med vad lagrådet har anföri. Prop.1979/80: 178 204 Förslaget innebär att 41 S andra styckel i det remitteradeförslagel måsle ändras så, alt förvaltningsdomstolen alllid måste pröva om ettbeslut om omhändertagande av ett körkort skall bestå. I denna del medför förslagelsåledes ingen ändring i förhållande till vad som gäller . Jag tillstyrkerockså vad lagrådet i övrigi har anfört om 41 S. Det innebär att mål om återkallelsealltid skall anhängiggöras genom en ansökan. När eU körkort har omhändertagits, blirhandläggningsordningen i huvudsak följande enligt de nya förslagen. Del allmänna ombudei skall genom en ansökan omkörkortsingripande anhängiggöra målel i länsrätten, som utan dröjsmål skallpröva om körkortet skall återkallas tills vidare eller återställas.Ansökningen om körkortsingripande skall i della fall inte innehålla någotinterimistiskt yrkande. Huruvida ansökningshandlingen bör tillställas körkortshavareneller inte får prövas enligt lOS förvaltningsprocesslagen (1971:291). Beslutarrätten om återkallelse lills vidare, skall en giltighetslid förbeslutet beslämmas om grunden för ingripandet är misstanke om broll. Körkortetskall återställas när beslutels giltighetstid har gått ut. I körkortsförordningenbör därvid införas en bestämmelse om att ett nytt godkänt förarprov skallavläggas innan kortet lämnas ul, om den interimistiska återkallelsetiden harvarit längre än exempelvis . Ombudei har givetvis möjlighet atl begäraförlängning av del interimistiska beslutet. År del t. ex. fråga om misstanke omtrafiknykterhetsbrott, bör ombudet införskaffa ulredning om vederbörandesnykterhetsförhållanden innan tiden för del interimistiska beslulel löper ut.Visar uiredningen alt vederbörande alltjämt inte bör betros med körkort, börombudet begära förlängning av liden eller, om fall som avses i 16§ 5 eller 7kan anlas föreligga, återkallelse lills vidare utan någon lidsbegränsning. Närdomen i brottmålet eller annan ulredning som kan behövas har tillförts körkortsmålei,skall del las upp till slutligl avgörande. Om etl nytt förarprov i enlighel med vad jag nu har sagtalltid skall krävas när den interimistiska återkallelsen har varit längre än ellår, bör i konsekvens härmed motsvarande gälla vid återförvärv av körkort efterslutlig återkallelse. Delta påverkar givetvis vissa av de förslag till ändringari körkortsförordningen som Jag har redovisat i remissprotokollet. I det remitterade förslagel finns bestämmelser om allrätten skall kunna meddela körkortshavaren en erinran, om återkallelse ellervarning inte kan komma i fråga. Lagrådet är närmasl böjt att avstyrka förslageti denna del med hänvisning till atl en erinran kommer att sakna självständigrättsverkan och att körkortshavaren genom rättegången har fått en tillräckligtverksam påminnelse om en körkortshavares ansvar. Däremot anser lagrådet atl -som också har föreslagits i remissen det allmänna ombudet bör kunna meddela körkortshavarenen erinran i vissa fall där anmärkningarna mol körkortshavaren inte har letttill en omprövning av körkortsinnehavel i domstol. Jag instämmer med vadlagrådet har anfört i denna del och Prop.1979/80:178 205 förordar i likhet med lagrådel alt institutet erinranutgår ur lagförslaget och i stället tas in i körkortsförordningen. 1 anslutning härtill vill jag göra ett förtydligande tillmina uttalanden i remissprotokollet om gränsdragningen mellan återkallelse och vamingå ena sidan och erinran eller ingen åtgärd alls å den andra, när det gällerbrott mot gmndläggande irafiksäkerhetsregler (16 § 4). Innebörden av mina uttalandendär är, all elt sådant brott inte utan vidare skall föranleda en återkallelse,om omständigheterna tyder på all någon trafikfara inte har förelegal. Förarenkan t. ex. ha förvissat sig om all någon annan trafik inte förekom eller allöverträdelsen av annal skäl inte kunde medföra någon trafikfara. Åventillfälliga förbiseenden bör kunna föranleda alt överträdelsen bedöms somringa. Beträffande 39 S i det remitterade förslagel, som anger fömtsättningarnaför all höra socialnämnden i frågor om körkort, anser lagrådet alt stadgan-delhar utformats alltför restriktivt och all det i vart fall bör jämkas något. Jaganser mig inte kunna tillstyrka lagrådets förslag i denna del. Bestämmelsenhar i sak utformats i enlighet med förslaget i prop. 1979/80: I omsocialtjänsten. Frågan behandlas alltså av i det sammanhanget. Mol vad lagrådel i övrigi har anfört i anslutning lill deenskilda bestämmelserna har Jag ingen erinran. Utöver vad som följer av det anförda bör vissaredaktionella ändringar göras i förfallningsförslagel. Förslaget tid lag om ändring i lagen om allmännaförvaltningsdomstolar Som lagrådet har påpekat bör punkten 2 i 14S och 18 Sförsta stycket ändras till följd av prop. 1979/80: 96 med förslag lill nyutlänningslag, m. m. och orden "eller erinran" utgå ur 18 § iredjestycket 8 i det remitterade förslaget. Vidare måste viss jämkning göras medhänsyn till prop. 1979/ 80; 153 om ändring i lagen (1971: 289) om allmännaförvaltningsdomstolar. Det innebär bl. a. att 18 § tredje stycket 8 i delremitterade förslaget bör bli en ny punkt 9. Enligt lagen (1976: 206) om felparkeringsavgift (ändradsenast 1979:562) får regeringen förordna att lagen skall tillämpas i fråga omöverträdelser av föreskrifter om stannande och parkering. I förordningen (1976:1128) om felparkeringsavgift (ändrad senast 1979:766) har angetts vilka typerav överträdelser som kan föranleda felparkeringsavgift. 1 3 § lagen om felparkeringsavgift har bestämts att felparkeringsavgiflenskall utgöra lägst 50 och högst . Felparkeringsavgiflen fastställs ikommuner med egen trafikövervakning av kommunfullmäktige och i andra kommunerav . har i en framställning den 10 oktober1979 hem- 1979/80:178 206 ställtatt den nu gällande övre gränsen för felparkeringsavgifterna slopas eller höjskraftigt. Som skäl för sin hemställan har kommunen åberopat dels altpenningvärdesförändringar motiverar en höjning, dels att den nuvarande gränsenförhindrar ett effektivt differentierat avgiftssystem. Föregen del vUl jag anföra följande. F.n. har ca 90 kommuner egen Irafikövervakning. Av dessa fillämpar ungefärhälften en enhetlig felparkeringsavgift för hela kommunen oavsett typ avöverträdelse. Ingen av dessa kommuner har beslutat om avgifter över 100 kronor.De andra kommunerna med egen irafikövervakning till-lämpar olika syslem medavgiftsdifferentiering. Av dessa är del f. n. bara nio - bland dem Slockholm -som för någon form av överträdelse har beslutat avgifter om . Dessaförhållanden lyder på atl del f. n. inte kan anses föreligga något behov av atlgenerellt höja maximiavgiften. Däremol är Jag inte främmande för all del ivissa fall kan finnas skäl att bestämma avgifter föröverträdelser som från säkerhels-eller framkomlighetssynpunkt är särskiU aUvarliga.Jag tänker då i första hand på parkering i kolleklivkörfält, påövergångsställen o. d. Det kan även finnas andra situationer där en kraftigarereaktion kan vara motiverad, t. ex. vid parkering på platser som ärreserverade för handikappade. Jagär mol denna bakgmnd inte beredd att godta förslagel från kommunall slopa eller kraftigt höja avgiftsmaximum. Däremot anserjag atl del böröppnas möjlighet alt bestämma högre avgifter i t. ex. de speciella fall som Jaghar berört. Jag förordar all regeringen bemyndigas att fastställa avgiftsinlervallen.Regeringen kan därefter i förordningen om felparkeringsavgift närmare angerambeloppen för olika lyper av parkeringsöverträdelser. Denändring som krävs i lagen om felparkeringsavgift är författningsteknisktokomplicerad. Jag anser därför alt lagrådets yttrande inte behöver inhämtasöver lagförslaget. 3 Ställningstaganden till vissa internationella överenskommelser Vägtrafikensinternationalisering har sedan lång lid motiverat överenskommelser mellanstaterna för att underlätta den gränsöverskridande trafiken. är f n.bundet av den i undertecknade konventionen rörandevägtrafik. Efler fortsatta internationella överläggningar öppnades den 8november 1968 två nya väridskonven-tioner för undertecknande. Konventionernarör vägtrafik (i fortsättningen kallad Wienkonvention I) resp. vägmärken ochtrafiksignaler (i fortsättningen kallad Wienkonvention II). På gmndval av dessa båda konventioner fortsatte inom ramen för FN: sekonomiska kommission för (ECE) arbetet på en ytterligare harmoniseringinom . Detta arbete har resulterat i en europeisk överenskommelse somkompletterar Wien- Prop.1979/80:178 207 konventionI (Europaöverenskommelse I) och en liknande överenskommelse till kompletteringav Wienkonvention 11 (Europaöverenskommelse II). Dessabåda överenskommelser öppnades för undertecknande i den I maj 1971.Slutligen har är 1973 slutits ett tilläggsprotokoll till EuropaöverenskommelseII (Europaöverenskommelse III). har undertecknatmen inte ratificerat Wienkonventionerna samt Europaöverenskommelserna I och II. Europaöverenskommelse III är ännu inte undertecknad av . Jaglämnar i det följande en redogörelse för innehållet i konventionerna ochöverenskommelserna. Wienkonvention I ochEuropaöverenskommelse I behandlar trafikregler och olika därtill anslutandefrågor. Del gäller t. ex. förarbehörighet, fordonsregistrering och tekniskaminimikrav på fordon. Wienkonvention II och Europaöverenskommelse11 rör vägmärken och irafiksignaler, medan Europaöverenskommelse III behandlarvägmarkeringar. Genom konventionerna och överenskommelserna har en långtgående enhetlighet nåtts mellan de berörda länderna, någol som är av slorlvärde för den gränsöverskridande trafiken. En sådan enhetlighet är också en förulsättningför en effektiv trafikövervakning när del gäller utländska trafikanter. Den svenska lagstiftningenhar successivt anpassats till dessa internationella överenskommelser. Dennaanpassning har sketl parallellt med elt långl drivet nordiskt samarbete i syfleatt inom nå en ännu längre gående harmonisering mellan de olikalagstiftningarna än vad som följer av Wienkonventionerna ochEuropaöverenskommelserna. En följd av denna successiva anpassning är altratifikation av konventionerna och överenskommelserna inte förutsätter någralagändringar från svensk sida. Ratifikation kräver därför inte någol beslut avriksdagen. Vissa reservationer bliraktuella i förhållande till konventionerna och överenskommelserna. Det har - molbakgrund av det nordiska samarbete som har bedrivits på vägtrafiklagstiftningensområde ansetts naturligt att behovet av reservationer kartläggs i nordisktsamarbete. för vägtrafiklagstiftning arbetar f. n. på ensådan kartläggning och kan beräknas ha slutfört den . Jagavser att - så snart resultatet av kartläggningsarbelel föreligger - föreslåregeringen att ratificera konventionerna och överenskommelserna. Jaghemställer att regeringen föreslår att anla dels förslagen till 1. lag om ändring i lagen(1951:649) om straff för vissa trafikbrott, 2. lag om ändring i körkortslagen(1977:477), 3. lagom ändring i lagen(1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar, dels det till detta protokollfogade förslagel till 1979/80:178 208 4.lag om ändring i lagen (1976: 206) om felparkeringsavgift. Jaghemställer vidare att regeringen bereder tillfälle alt la del av vadJag har anföri i det föregående om ställningstaganden till vissainternationella överenskommelser. Regeringenansluler sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition förelägga vad föredraganden har anfört för den åtgärdeller det ändamål som föredraganden har hemställt om. 1979/80:178 209 Propositionen ............................................................... ... I Propositionenshuvudsakliga innehåll ........................... I Förslag tilllag om ändring i lagen (1951: 649) om straff för vissa trafikbrott 3 Förslag lilllagom ändring i körkorlslagen (1977:477) 3 Förslag tilllag om ändring i lagen (1971: 289) om allmänna förvaltningsdomstolar 13 Förslag tilllag om ändring i lagen (1976: 206) om felparkeringsavgift I-"» Utdrag av protokoll vid regeringssammaniräde den 14februari 1980 16 1 Inledning ................................................................... 16 2 Allmänmotivering.......................................................... 18 2.1 Allmänna utgångspunkter........................................ 18 2.2 Överflyttning av vissa körkortsmålfrån förvaltningsdomstol till allmän domslol 20 2.2.1 Inledning ..................................................... 20 2.2.2 Gränsdragningen ........................................... .. 23 2.2.3 Slutsatser ..................................................... 25 2.3............................................................................ Körkortsålerkallelsensinverkan vid bestämmande av brottspå följd m.m.................................................................. 30 2.3.1 Allmänna utgångspunkter ............................ .. 30 2.3.2 Nuvarande regler och praxis vidbestämmande av påföljd för grövre trafikbrott........................................ .. 31 2.3.3 Vissa bestämmelser om nedsättningoch uteslutning av påföljd 33 2.3.4 Framställningar om ändringar ...................... 34 2.3.5 Förslag till reglering ...................................... 36 2.4 Pricksystem.............................................................. 39 2.5 Handläggningen avkörkortsingripanden ............. 41 2.5.1 AUmänl ......................................................... .. 41 2.5.2 Allmänt ombud .............................................. 42 2.5.3 ......................................... .. 45 2.5.4 Nytt förarprov ............................................... 48 2.6 Utländska körkort ................................................. 49 2.6.1 Inledning ..................................................... 49 2.6.2 Icke-nordiska körkort ...................................... 50 2.6.3 Nordiska körkort ............................................. 53 2.7 Registreringsfrågor ............................................... .. 56 2.7.1 Inledning ..................................................... 56 2.7.2 Rationaliseringar och elt särskilt trafikbroltsutdrag 57 2.7.3 Rehabilileringsregler........................................ .. 60 2.7.4 Gallringsregler ................................................. 61 2.7.5 Registrering av innehavare avutländska körkort 62 2.8 Övriga frågor............................................................ .. 64 2.8.1 Återkallelsegmnderna ................................... 64 2.8.2 Återkallelse på gmnd avstraffbelagd gärning 65 2.8.3 Ändringar i körkortsförordningen .................. 67 2.9 Ikraftträdande m.m.................................................. .. 73 3 Upprättade lagförslag ................................................ 74 Prop.1979/80:178 210 4 Specialmolivering .......................................................... 74 4.1 Förslaget till lag om ändring ibrottsbalken ............ 74 4.2 Förslagel lill lag om ändring i körkorlslagen(1977: 477) 77 4.3 Förslaget till lag om ändring ilagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar 84 5 Hemställan .................................................................... 85 6 Beslul ............................................................................ 85 Sammanfattning av körkortsutredningens betänkande (SOU 1978:27) Fortsattkörkortsreform 86 Körkortsutredningensförfattningsförslag (överflyllningsallernati-vet) 97 Körkortsulredningensförfattningsförslag (förbättringsalternativet) 101