prop · G303148 · 1979-12-31 00:00:00 — I avsnitt 10 framlägger utredningen slutligen/öw/ag tillframlida prognos-och utvärderingsarbete. Enligt utredningens mening bör såvälprognoserna beträffande efterfrågan på som tillgången av tandvårdspersonalföljas upp i 1979/80:148 31 Detta gäller åven vårdefterfrågans utvecklinghos såvål barn och ungdomar som den vuxna delen av befolkningen. anlalförsöksområden med olika uppläggning av vuxeniandvården borde även ge eltbiillre underlag i fråga om framlida prognosarbele. Ulredningenföreslår all underlag för uppföljning av del prognosarbele som presenterats idenna rapport handhas av en permaneni arbetsgrupp inom , 1 ensådan grupp bör ingå representanter från , , UHÄ ochberörda personalorganisationer. Arbetsgruppen skall även sammanställa ochutvärdera befintlig statistik från de eventuella försöksområdena. 1979/80:148 32 Sammanställning av remissyttrandena över socialstyrelsenstand-vårdspcrsonalutrednings rapport (Ds S 1979:9) Den framtida elter-frågan påtandvårdspersonal, upprättad inom . Samiliga remissinsi.anser år positiva lill en ökadsatsning på förebyggande åtgärder. Socialslyrelsen: Styrelsen \ill i detta sammanhang peka pådet planeringsinstrument i form av "Tandhälsovårdsprogram för barn ochungdom" som slyrelsen lagil fram i delta syfle och som enligt vadslyrelsen erfar aiiviinds i alll större ulslräckning vid planering avlandhiilstivårdsprogram inom de olika huvudmannaområdena. Styrelsen iir lörnärvarande i färd med att utarbeta ett liknande ramförslag till landhälsovårdför vuxna patienter. läns landsling: Sjukvårdsstyrelsen ställer sigbakom den allmånna inrikining av landvården som presenleras i rapporlen.Siirskill giiller detta de förslag som siktar mot en viisentlig ökning avprofylakliska åtgårder. Sjukvårdsstyrelsen vill framhålla, atl folklandvårdensedan lång tid tillbaka har erfarenheler av profylaktiskt inrikiad vård inomden organiserade barn- och ungdomstandvården och borde diirför i takt medökade resurser kunna intensifiera profylaxen för alla patientkalegorier.Personalen inom folktandvården är starkt medvelen om betydelsen och effekternaav profylax och lorde därför vara välmoiiverad atl omsätta ulredningensvärderingar och förslag i prakiiskl handlande. : En följd av detla må vara atten krafiig lillväxl av landläkarkåren, med en utbildning inrikiad lill slor delpå reparaliva ålgärder. kan vara en onödigt dyr utbildningsinsats. Diiremot kanstyrelsen ej biträda utredningens uppfattning atl en salsning påtandläkaruibildning skulle försvåra en ökad satsning på förebyggande åtgärder. LO: LO vill också understryka behovet av informalion ochupplysningsverksamhet föran förebygga tandvårdsbehov. De fackligaorganisationerna och andra folkrörelser bör hår kunna medverka på ettbetydelsefullt sålt. En akliv samverkan mellan företagsbålsovården ochtandvården bör också vara ett medel atl öka kunskaperna och nå åven grupper sominte regelbundel besöker tandläkare. Siirskill viktigt är det enligt LO:smening all ge företagshälsovården ökade möjligheter att kartlägga och påtalasådana förhållanden i arbelsmiljön som inverkar negaiivt på de anställdastandhälsa. 2 Dimensionering av tandläkarutbildningen Fiertalet remissinstanser molsaitev sig eller släller sigtveksamma till en r e d u k 1 i o n av utbildningskapacileten med det avutredningen föreslagna antalet utbildningsplatser i t a n d 1 ii k a r ut b i I d - 1979/80:148 33 ningen , bl.a. socialslvrelscn.riksförsäkrings\crkcl. Lanils-lingsförbundel, låns landsting.Östergötlands läns landsling, läns landsling. länslandsting, låns landsling, landsling, Krislianslads länsland.siing. läns landsting, Väslmanlands liins landsling, länslandsting, Väslernorrlands läns lundsling. Jämllands läns landsling, Våsicrbotienslåns landsling, låns landsling, kommun, . .Socialstyrelsen: har metl beaktande bl,a.av vad styrelsen ovan redovisat övervägt utredningens förslag alt reducerauibildningskapacilelen för landliikare med 100 platser. Styrelsen konstateraratl förslaget utgår från dels en iindrad viljeinriktning på tandvårdens mål ochinnehåll dels från prognoser över efterfrågan och lillgång på tandläkartimmar.Utredningens förslag baserar sig på en jämförelse mellan den lägstatillgängsprtignosen och en maximal kalkyl över den framtida efterfrågan pålandvård. Styrelsen år för sin del likväl inte beredd att med ledning av detunderlag utredningen redovisat nu tillstyrka en reduktion av utbildningskapacitetenmed föreslagna 100 utbildningsplatser . Det synes emellerlidstyrelsen förutseende atl redan nu börja skapa förutsättningar för en eventuellsenare reduktion av utbildningskapacileten. För all fatta beslul om sådanreduktion krävs dock enligi styrelsen ytterligare kunskaperom relationen mellanutbud respeklive efterfrågan på tandvård och inte minst i vilken utsträckningviljeinriktningen mot förebyggande tandvård kan förverkligas. : Av uppgifter frånförsäkringsstatisliken framgår att mindre än hälfien av den vuxna befolkningen(20 är och äldre) besökt tandläkare under åren 1974- 1977. Enligtriksförsäkringsverkels preliminära statistik har ingen ökning skelt avdenna andel. Uppgifter om den andel av de försäkrade som besökltandläkare vissa år säger ingenting om hur stor den lillgodosedda efterfråganpå tandvård år eftersom det kan röra sig om helt olika individer de olika åren.För att belysa denna frågeställning har utredningen låtit utföra en speeialbearbetningav försäkringsstatistiken. Av resultatet av denna bearbetning framgår, attunder fyraårsperioden - 1977 av befolkningen ochäldre besökt tandläkare inom privattandvård eller folktandvård menalt endas! besökt tandläkare under vari och ett av dessa år. Det är således endast en mindre del av befolkningen somerhållit tandvård varje är. Vidare framgår av statistiken att undertandvårdsförsäkringens bägge försia år har den lillgodosedda vårdefterfrågankoncentrerats till ett relativt fålal patienter vilka erhållit en omfallandetandbehandling. Således har av de försäkrade och cirka 12procent avde patienter som ftck behandling inom privattandvården åren 1974 och1975 tagit i anspråk cirka hälften av del totala tandläkararvodet och dentillgängliga tandläkar- 3 1979/80. 1979/80:148 34 liden under periotlen. Ulredningen anser att jiimförelser mellanintervjuuntlersökniiigar genomförda före tandviirdstörsåkringens genomförantleoch försäkringssiatisiiken antytler atl andelen behandlade minskat sedantandvåidsförsiikriiigen infottlcs. Talrika vitinesbtird om svårigheterna attfii titl hos lantlliikare visar också atl den ej lillgodosedda efterfrågan påtandvård kan ha en avseviird omfallning. något som även försöken med ell syslem(öv nya landvåvdspa-lienier visal. vill hiir hiinvisalill sin skrivelse lill med redovisning ochbedömning av resultaten från sysiemel för omhändertagande av nyalandvårdspatienter. Belråffande den framtida tillgången på landlåkarlimniaranser riksförsäkringsverkel att flera faktorer talar för all den uiarbcladelillgångsprognosen iir för optimistisk. Beräkningarna har utförts under vissaantaganden om ulbildningskapaciiei, verksanihetsgrad och sysselsiiltningsgrad.Ulredningen har inle tagil hänsyn till all utvandringen av tandläkare medsvensk legitimation successivt har ökat under de senasle ;iren. Vidare antarulredningen all den relativt höga sysselsättningsgraden inom privattandvårdenkommer alt bestå. Utredningen tar heller inte hänsyn till effekterna av ökademöjligheier lill föräldraledighet, delpensionering oeh studier under arbetstid. Mol bakgrund av ovanstående kan riksförsäkringsverkel inledela ulredningens uppfallning att det bör vara möjligt atl reducera utbildningskapacitetenför tandläkare med 100 platser . Ulredningen har ju dessutombetonat all uppgifler avseende landlåkarlimniar m.m. avser hela landet och attde stora regionala skillnaderna mellan landvårdsresursernas fördelning inteframgår av de genomsnittssiffror som presenteras. Ulredningen konstaterar attett tillfälligt överutbud av landvårdspersonal kan finnas på ett antal ortermedan det i landet för övrigt anses föreligga en avsevärd brist på tandvårdsamt att en utjämning av sådan regional obalans kan ta lång lid.Riksförsäkringsverkel har lidigare bland annal i sittremissyttrande över TU-78:s delbetänkande SOU 1979:7 "Tandvården i börjanav 80-talel" - redovisal sin uppfallning om del allvarliga missförhållandeden regionala obalansen utgör. Enligt riksförsåkringsverkeis uppfallning ärdet nödvändigt att bibehålla nuvarande utbildningskapacitet, eftersom samhälletmåste garantera atl hela rikets befolkning får tillgång lill tandläkare. Skullemot förmodan ett eventuellt överskott av tandläkare på vissa orter uppstå,utgår verket från att sedvanliga arbetsmarknadsåtgärder vidtas på samma såttsom för andra yrkesgrupper. landvårdsutredning: Enligt våra direktiv skall viföreslå ålgärder för en bättre fördelning av tandvårdsresurser över landet. 1vårt delbetänkande Tandvärden i början av 80-lalel (SOU 1979:7) har vi räknalmed alt barn- och ungdomstandvårdens behov av landläkare skall kunna varatillgodosett . Vi visar emellerticl samiidigi på alt behovet av 1979/80:148 35 vuxentandvård ar otilliiickligl tillgotlosell på miingahall I lantlcl. Vi har åiiiui Inte lagit sliillning till hur behovel avvuxciitantlv;ird skall Iillgt)tloses i elt liingre perspektiv, varlbr vi f.n.saknai' underlag tor vaitleiiiig av framlida behov av tandläkare. Vi är diirförinle beredda all lui förovtla en reduklion av lantlliikarulbildiiiiigens kapacitetmed 100 platser . Laiulsiingsförbundci: LaiitlstiiigslVirbimdet har i olikasammanhang, bl.a. silt remissyttrande över utredningens diskussionspromemoria"Planering för framtidens tandviird" och 1978 årstaiidvårdsulrednings delbetilnkaiide (SOU 1979:7) Tandvården i början av80-lalel. uttalat all den nuvarande dimensioneringen av landliikarulbiltlningenbibehålls. land-vårdspersonalutredning retlovisar enligtlandsiingsförbundeis uppfattning inle maierial som ger anledning tillomprövning i delta avseende. Utredningens förhoppningar alt det på relativtkort sikt skall gå atl föra över resurser från ulbildningen av en personalgrupplill en annan år inte heller realistiska bl.a. diirför att de berördautbildningarna har olika huvutlmiin och disponerar olika resurser. De utförda beråkningarna avseende den framtida tillgångenpå landlåkare och tandläkartimmar bygger bl.a. på uppskattningar avulbildningskapaciiei. sysselsättningsgrad och netloinvandring. Enligt landsiingsförbundeisuppfallning finns del slarka skiil räkna med en annan utveckling ån den avutredningen antagna i flera av dessa avseenden. Mvcket talar för attulredningens tillgångsprognos avseende landlåkarlimniar iir för oplimistisk ochalt den borde reduceras sårskilt vad avser . 1 ulredningen betonas på flera stiillen att uppgifternaangående tandliikartimmar, hygienisltimmar och tandskölerskelimmar avser helalandel och all de genomsnittssiffror rörande l.ex. antal tandlåkariimmar perindivid som presenleras. inle på något sätt ger ultryck för de slora regionalaskillnader i tandliikarlillgång som exislerar. Utredningen konslalerar atl delkan finnas etl överulbud av landvårdspersonal på ett anlal orler i landet medandet i landel för övrigt anses finnas en avsevärd brisl på tandvård. Enutjiimningav sådan regional obalans kan ta läng lid. Detla framgår inle avulredningens genomsnillsberåkningar. 1978 årstandvårdsulredning har särskili i uppdrag all behandla frägor om den regionalafördelningen av landvårdsresurser. Förbundsstvrelsen har vid upprepadelillfällen markerat den starka vikt landstingsvärlden lägger vid den regionalabalansen. ulialade således i sitl remissyttrande lillsocialdepartementet över TU 78:s delbelänkande (SOU 1979:7) Tandvården i börjanav 80-talel i anledning av framlagda förslag att i nägon mån förbättra denregionala balansen följande: ""Det måste konstateras all denregionala obalansen vad gäller tillgång till tandläkarresurser för vuxentandvårdlill största delen sammanhänger med de privatpraktiserande tandläkarnaslokalisering. Möjligheier atl på korl och medellang sikl i nämnvärdulslräckning förbällra den regionala balansen är starkt begränsade cenom auanvända kvoterincsreclerna. kan endasl ske aenom att 1979/80:148 30 elableringsreglcrna for pii\atlaiKlliikareftiriintlras."' LantlstingsUirbuiulels styielse finner således dels allmyckel talar för all ulretliiiiigens tillgiinyspiiignoser siirskill vad avser1990-talel iir viil tipiimis-liska. dels all kraven på eii fbrbiittiad regionalbalans vatl giiller lillgång på landliikare stiiller okatlc krav på tillgångenpå tandliikartimmar. Av dessa skiil iir det tliii tor iiotlvåiidigt all nubibehålla luivarantle ulbildningskapaciiei för tandliikare for alt garanieraalt de tandliikarglesasle områdena får sill landliikarbebov tillfredsslällt.Förbundsstyrelsen avvisar diirför besliiml förslaget om att tlra nei'utbildiiiiigstaklen för tandläkare. läns landsling: All samlad erfarenhet visar,all lidigare framlagtla prognoser rörantle avviigningeii avlandläkarutbildningen, hur viilgjorda dessa ån varit, aldrig hållit streck.Kanske har della. som utretlningen sjiilv såger. berott på atl '"prognoserfören så begränsad sektor, som tandvården ulgör. alllid lenderar au försummaden allmiinna samhällsutvecklingens belydelse." Minskningen av landliikarstutlerandena från 500 till 400per måste betraktas som i viss mån iiventyrlig för folklandvården.Kalkylerna avser en genomsnittlig siluaiion för hela rikel oeh måsle innebiiraen kvarstående obalans i lån. när detla skrivs, har låg landläkarläthet.Del förefaller, som en viss lokal övermiiiinad lemporärt måsle accepteras, omspridning till bristområden skall kunna uppnås. Att medvetet skapa en beståendearbetslöshet bland tandläkarna är självfallet ej avsiklen. läns landsling: De kalkyler som utredningenframlägger för den vuxna befolkningens landvård rymmer mängaosäkerhetsfaktorer. Landslingel avslår diirför från all göra annal ån meraallmänna kommentarer. vill bl.a. peka på atl den lägre årligaarbetstiden för yrkesverksamma inom offenllig vård jiimfört med prival är enföljd av den belydligl större andelen kvinnliga landliikare och unga tandläkareinom folktandvården. En ökning av den privata vårdsektorn i relalion lill denoffentliga innebär därför inte aulomaliskl alt fler landläkarliminar erhålles. Utredningen hävdar atl dagens situation med brist påtandläkare inte fär vara utgångspunkten för överväganden beiräffande denframtida tandläkarutbildningens dimensionering. anser att den nyainrikiningen mol förebyggande vård kräver mindre tandläkarinsalser på sikl.Effeklerna av en ökad satsning pä förebyggande vård måste alltså enligtlandstingets mening helt riktigt ha stor tyngd vid bedömningen. Men landstingetvill hävda att del år osäkert om lika snabba genomslag av profylaxen sker hosde vuxna som för barnen. Systemet med organiserad vård har varit en avförutsättningarna för hemtagandel av de profylakliska vinsterna inombarntandvärden. Motsvarande system saknas för de vuxna. Med hänvisning lill de kalkyler som gjorts menarutredningen att del bör vara möjligt alt reducera uibildningskapacilelen förlandläkarna med 100 platser . Det betyder en sänkning frånnuvarande .500 till 400. delar som anförts utredningens uppfattningall en minskning på 1979/80:148 37 sikt blir komma till stiind. kan tlock intetillstyrka en letluktion retlan frim 1981. Den reella vårdsitualionen som den upplevs i elt liin medViirmlantis siruklur ger för niir\araiule ej st()d lör en sådanåigiirtl. Utredningens beriikningaravser genomsnittsviirtleii för helalandel. Den legionala obalans som råderkan siikrast ftirbiittras geiitim all iiylillskollel av landliikare i storuisiriickning (år komma bilsiomiåtlena tillgotlti. En sådan föriindring kriiver relaiivt längIitl men måste ges hög prioritet. vill erinra om alt vuxenvårdeii itlag lill 80 '-7 omhantlerlas av den privatavårdsektorn. En markeradkonceniralion lill siöire lälorter föreligger når del giiller privattaiitllåkariia. En snabbare lorbiillring av den regionalabalansen kan endasl uppnås genom en onifiirdcining avbefintliga resurser. : Förvaltniiigsulskottetförulsiiiler atl i kommande randvårdsplanarbeie vårtlan måste (illCöras tantkårdsresurserför vuxna, inom folk- och/ellerprivallandvård, så alt lilnel blir jamstiilll med landel i övrigt. Om iiven övriga""tandliikarglesa" lånplanerar en molsvarande ökning kan eflerfrågan på tandvård tolall i landel komma alt öka mer iin vatl ulredningen riiknal med. Ävendessa frågor bör vågas in niir beslul om indragning avutbildningsplatser för tandläkare ska falt.as. Våsicrhoncns läns landsling: Våsierbolteiislåns landsting har i sina tidigareremissyilranden liksom i denna skrivelse pekat på en del av de svårigheler som finns att beräkna det framtida tandvårdsbehovet och diirmed anlalel ulbildningsplaiser för tandvårdspersonal. Förebyggande landvård, genomtänktavårdrutiner och ökad delegering fråntandliikare till annan tandvårdspersonalger ulan ivekan rationaliseringsvinster pålängre sikt, Atl dimensioneringenbl.a. av tandläkarutbildningen bör ses överi detla sammanhang år helt klarl men alt redan 1981minska antalet ulbildningsplaiser med hundra eller år enligi landslingets uppfattning helt orealistiskt. Avgången under studietitlen har ökat de senasle årenoch kommer under de närmasle åren alt bli . Studenter som startar sinutbildning på tandläkarlinjen är också i genomsnili äldreän lidigare. Varför tlen yrkesverksamma liden blir kortare. Rätten lill föräldraledigheti form av förkortad arbetsiid från 8 lill /dag liksom annan frånvaro förfackliga uppdrag, MBL, klinikiråffar m.m.drabbar åven tandvärden. Nyltjandegraden eller den tid som direkt kandisponeras till landvårtlande verksamhet år ungefär75 % av toiala arbetstiden. Den har dessulom en sjunkande lendens. Som följd av de förebyggande taudvårdsinsaiseniakommer anlalel personer med tandproteser all minska. Det lotala tandvårdsbehovet kommer diirmed alt öka eftersom personer med egna läntler i behållkriiver betydlig! mer tand\ärd under sinlivstid än en som iir protesbarare. .\r 148 1979/80:148 3S Med hänsvn lill tlen slora tisiikerhel stim föreliggerbeiriiff:mtle efterfrågan och tillgång på landliikarlimmar särskilt pa miiitlicorler bor uibiklniiigs-kapaciteten lör tandliikare inte retlueeras. fCO: Med hiinsyn lill all samtliga prognoser hillillsslagit lel kan TCO tlock inte tillstyrka att antalet utbikliiiiigsplatser fiirtandliikare skiiis ner med 100 fr.o.m. år 19S1. Man bör i siallel ulgå från allefteifrågan oeksa på tandliikarvårtl kommer all i)k;i i takt medsamliallsuivefklingen. Netlskärningar bör inte göras förriin tlel iiruppenbait atl tlel råder balans mellan tillgäng och efterfrågan. Vad som nusagls minskar inte behovet av en kraftig ökning av utbildningskapacileten förprofyla.xpersonal. TCO vill siirskill understryka atl delta år nötlvåndigt föratt tle uppstilllda målen för den framtida tandvården skall uppnås. LO:----- Delta tyder på att de perst>ner, framftir alltbland låginkomsl- som inle haft regelbunden landliikarkoniakltidigare har hafl svårt alt iiveii efler laiulvärdsförsiikringens införande fåen god tandvård eller ens någon landvård alls. En stor del avtaiidviirdsresurserna har i siiillei använls för ökad tandvård hos grupper somretlan haft relativt gotl värd. Erfarenhelerna av hur svårt det kan vara altIii lid ht)s landläkare visar också all det finns en avsevärd efterftågan pålandvård som inle åniiu tillgodoses. LO har lidigare i yllrande över en rapporl fiånlandvårtlspersonalulred-ningen efterlyst en belysning av hur landslalus ochlandvårdseflerfrågan varierar mellan olika inkomstgrupper. Tidigareundersökningar har visat ell klart samband mellan låg inkomsi och dåliglantlslaius. LO:s påpekande atl de eflersalla landvårdsbehoven inle minst blandlåginkonisttagare och i något högre åldrar bör belysas tydligare har dock inlelillgodosells i den föreliggande slutrapporten, vilket LO beklagar. Inle hellerbelyser rapporlen de slora skillnaderna i lillgång på tandvård mellan olikadelar av landel. De genomsnittssiffror som anförs i rapporlen ger dårför enalllför glåiiad biltl av situationen når del gäller vårdbehov oeh lillgång påtandvård . I många delar av landet finns del en slark brisl påtandvård. En uljämning av denna regionala obalans kan ta lång lid. LO molsäller sig därför beslämt utredningens förslag allreducera utbildningskapacileten för landläkare med 100 platser fr.o.m. år 1981.Enligt LO:s uppfallning är del nödvändigt att bibehålla nuvarande utbildningskapacitetanda lill dess man klart kan överblicka att man kommer all kunna garaniera althela rikets befolkning får lillgång lill erftirderlig tandvård. Delta är än merangelägel om man inle är beredd all anviintla tillräckliga styrmedel för attutjämna den regionala obalans som finns i tillgången på landvård. och somfrämst hänger ihop med privattandläkarnas lokalisering. Ju mindre siyrmedel manar beredd all använda för en regional utjämning, desto mer lär man i så fallacceptera alt del kan bli etl överskott av landläkare på vissa orler. Etl bidragande skiil lill att bibehålla nuvarandeutbildningskapacitet iir 1979/80:148 39 också atl utredningens lillgångsprognos sannolikt ar alltför optimistisk. Utrediiiiigen har inle lagil hansynlill den ökantle iilvandi ingen avtandliikare med svensk legitimation. Inle heller har man beriiknal någon minskning av den relativasysselsiillningsgratlen blantl tandliikare metl hänsvn lill bl.a. ökade möjligheter till föräldraledighel, tlelpensionering och stutlier underarbetsiid. Behovet av atl åtgärda de slora regionala s k i 11 n ati e r n a framhålls av . Osiergöihiiids läns landsling. Vannlauds läns Umdsiing. Väsiiuanlaiids liins liindsiing,låns landsling. Våsirninrrliiiids läns lundsling. Jämllands läns landsling. Väslerboliens läns landsling. Norrboiicns läns landsling, och LO. Örebrolåns landsling: Vad bciråffär denregionala fördeliiingeii av landvårdsresurserna har ulredningen inle lagil slållning. ulan i prognosarbeiei förutsaii en jåmnfördelning över landel. Ävenmed myckel starka siyrmedel kan man knappast räkna med en loial utjämning. I1978 års tandvårdsulrednings direkliv ingår bl.a. all komma med förslag lill åtgärder fören biillre regional balans. Denna utrednings förslag måsle enligt utskottets meningavvakias innan man överhuvudlaget tar slutgiltig ställning i dimensioneringsfrägaii. Väslerboliens läns landsling: I denna slutrapport har man hell utelämnat följdernaav den regionala obalansen av landvårdsresursernavid diskussion om delmålens förverkligande. Man hänvisar lill pågående tandvårdsulredning (). Utredningens förslag lill den framlida dimensioneringen avutbildningen av landvårdspersonal grundas således påelt anlagande atl vi har eller inom de närniasleåren kommer all få en jämn fördelning av vårdresurserna.Med lanke på de speciella svårigheter som finns alt rekrytera tandvårdspersonal till glesbygdskliniker kommer enregional obalans alt bli bestående även om man tillgriper särskilda rekryteringsålgårder. Vi måste därför räkna med attha ell visst överskoll av landläkare särskiltpå fakultetsorterna för all ijänsternai glesbygderna och mindre lätorler skallöverhuvudtaget locka någon sökande. Följanderemissinstanser ar positiva till ulredningens förslac om minskadutbildningskapacitet förtandläkare : UHÅ. UHÅ: menar atl åvenom framlidens landlåkare kommer all ägna sig åtförebyggande ålgiirder i högregrad ån . finns risk för överbehandling,speciellt om del nuvarande laxesysleniel behålls.Man säger vidare: Man är överens om au enbart reparaliv landvård inle leder lill förbättrat tandhälsf)lillstånd.En stor del av de fyllningar, som cörsom, blir 1979/80:148 4i) inte bättre iin detidigare gjorda men viil större. Vitlell överskoll av landliikare ökar sannolikheten lör ontitliga omgorniiigai- och justeringar av tidigare uttbrd reparalivvåid.