prop · G303167 · 1979-12-31 00:00:00 — Med nybyggda fartyg jämställs fartyg som har undergått väsentlig förändring,vartill inte räknas ändring som görs för att fartyget skall uppfylla SBT/COW/CBT-kraven. När det gällerföreskriften om SBT i punkt 1 i regel 1979/80:167 78 13 gäller dock fortfarande den nyssangivna tidigare definitionen av "nya fartyg" såvitt avser oljetankfartyg om dödvikt. De närmare föreskrifterna i punkterna 2 och 3 om de segregeradetankarnas minimikapacitet och om förbudetatt annat än undantagsvis, vid exceptionelltsvåra väderleksförhållanden, ta in barlastvatten i lasttankar överensstämmeri allt väsentligt med föreskrifterna i förutvarandepunkterna 2 och 3. När det gäller fartyg vars längd är mindre än skall enligt punkt 5 de segregeradebarlastförh"llandena vara godkända av administrationen men föreskrifterna i punkt 2 behöver inte vara uppfyllda. I punkt 4 ges en kompletterandeföreskrift för nya räoljetankfartygpå dödvikt. Enligt denna föreskrift får den barlast som vid exceptionelltsvåra väderleksförhållanden får tas in i andra tankar än segregerade barlasttankar, bara tas in ilasttankar som före avgång frånlossningshamn eller -terminal har rengjorts medelst COW. Ett tillräckligt antal päsådant sätt rengjorda tankar bör alltså alltid finnas tillgängligt påifrågavarande tankfartyg. Punkt 6handlar om COW och föreskriver att nya råoljetankfartyg påminst dödvikt skall ha COW-utrustning.Administrationen skall se till att denna utrustning i allt uppfyller de närmare föreskrifternaom COW (i regel 13B) efter detatt fartyget först transporterade råolja eller i slutet av den tredje resa på vilken fartyget transporterade olja som är lämplig för COW, om sistnämndatidpunkt infaller . Vidare föreskrivsi punkt 6 att nya oljetankfartyg, som skall ha COW-utrustning, skall använda utrustningen i enlighet med regel 13B, försåvittfartyget inte transporterar sädan råolja som ärolämplig för COW. Den andra gruppen föreskrifteri regel 13 (punkterna 7-9) avser existerande råoljetankfartyg på minst 4 dödvikt. Föreskrifternainnebär att dessa tankfartyg från och med MARPOL-protokollets ikraftträdande skall vara försedda med SBT, varvid föreskrifternai punkterna 2 och 3 skall 1979/80:167 79 iakttas (punkt 7). I ställetför SBT medges i punkt 8 användning av COW enligt regel 13B, förutsatt att fartyget inte är avsett förtransport av råolja som inte lämpar sig förCOW, och i stället för bäde SBT ochCOW medges i punkt 9 användning av CBT enligt närmare föreskrifteri regel 13A. CBT fär dock bara användas som alternativ till SBT och COW under en övergångstid, som är frånMARPOL-protokollets ikraftträdande i fråga om fartyg påminst dödvikt och från ikraftträdandet i frågaom fartyg som har dödvikt ellermer men mindre än dödvikt. I den tredje gruppen föreskrifter(punkt 10) behandlas existerande produkttankfartyg på dödvikt. Sädana fartyg skall ha SBT eller -utan tidsbegränsning -CBT. 1 punkt 11 slutligen anges de förutsättningarunder vilka oljetankfartyg skall anses vara SBT-tankfartyg, trots att de inte är sådana att de enligt föreskrifter iregel 13 skall vara . Punkt 11 överensstämmer i sak med förutvarande punkt 4. Regel 13A innehållernärmare föreskrifter om CBT. Punkt 1 anger att ettCBT-tankfartyg skall ha lasttankar som äravdelade uteslutande för transport av ren barlast och somi fråga om kapacitet uppfyller kraven iregel 13 punkterna 2 och 3 i frågaom segregerade barlasttankar. För CBT krävs alltså inte att fartyget är utrustat med tankar som från början eller genom ombyggnad inrättats försegregerad bar last och har eget rörledningssystem. För CBT användsbefint liga lasttankar och rörledningar som reserveras för ren barlast. CBT tar alltså, till skillnad från SBT, inte sikte pä fartygets konstruktion, utan pä hur fartyget används. Enligt punkt 2 i regel 13A skall arrangemang och operatio nella metoder för CBT-tankfartyg uppfylla de kravsom ställs upp av administrationen och som i vart fall skall innehålla de föreskrifter i en specifikation för CBT-tankfartyg som antogs av konferensen (resolution nr 14) men som får ändras 1979/80:167 80 Enligt punkt 3 skall ett CBT-tankfartyg vara utrustatmed en oljehaltmätare, som är godkändav administrationen enligt av IMCO rekommenderad specifikation, för att möjliggöra kontroll av oljehalten i barlastvatten som släpps ut. En sådanoljehaltmätare skall installeras senast viddet första planenliga varvsbesök som fartyget görefter MARPOL-protokollets ikraftträdande.Intill dess skall genom okulär-besiktningomedelbart före utsläpp av barlastvatten kontrolleras att ingen olja harkommit ut i vattnet. I punkt 4 föreskrivs attCBT-tankfartyg skall vara försedda medett särskilt supplement till oljedagboken(enligt bihang III till bilaga I) förCBT-operationer. Regel 13B upptar närmareföreskrifter om COW. I punkt 1 slås fast att varje COW-installation som krävs i regel 13 punkt 6 eller 8 skall uppfylla föreskrifterna i regel 13B. Enligt punkt 2 skallCOW-installationen med tillhörandeutrustning och arrangemang uppfylla administrationens krav. Dessa skall i vartfall innehålla de föreskrifter i en COW-specifikation som antogs avkonferensen (resolution nr 15) men som fårändras av IMCO. I punkt 3 ges en avsäkerhetsskäl motiverad föreskriftom att varje last- och sloptank påfartyg som tillämpar COW skall vara utrustad medIGS i enlighet med tillämpliga bestämmelser i och SOLAS-protokollet.Med avseende på barlastresor föreskrivs i punkt 4 att lasttankar med tillräcklig kapacitet skall vara COW-behandlade före sådana resor,så att barlastvatten behöver tas in bara i sådana tankar. I punkt 5 ges föreskrifterom att fartyg skall vara försedda med en och ett särskilt supplement till oljedagboken för COW-operationer. Vissa undantag frånföreskrifterna i regel 13 görs förexisterande tankfartyg i reglerna 13C och 13D. Regel 13C avser de fall då ett existerande oljetankfartyg användsuteslutande i särskild fart antingen mellan hamnareller terminaler inom en fördragsslutande stats område. 1979/80:167 81 eller mellan hamnar eller terminaler i fördragsslutande staters områden, förutsatti sistnämnda fall att resan helt och hållet görsinom ett specialområde som avses i regel 10 punkt 1(exempelvis ) ellerinom gränser som kan komma att fastställas genom beslut av IMCO. I dessa fall gäller enligt punkt 1 undantag frän föreskrifternai punk-tena 7-10 i regel 13, under förutsättning att de i punkterna 2 och 3 angivna villkoren är uppfyllda. Punkt 2 ställer upp somvillkor för undantag enligt regel 13C för existerande oljetankfartyg i särskild fart, dels att lastningshamnar och-terminaler som anlöps av ifrågavarande fartyg har tillräckliga mottagnings- och behandlingsanordningar för barlast- och tankspolvatten, dels att allt sådant vatten behållsombord på fartyget och avlämnas till mottag-ningsanordning och att vederbörande hamnstatsmyndigheter bestyrker anteckningen omavlämnandet i oljedagboken, dels att överenskommelse har träffats mellan administrationen och ifrågavarande hamnstatsregeringar om fartygets användning i särskildfart, dels att mottagningsanordningarna bedömtssom tillräckliga och godkänts av regeringarna i de stater där anordningarna ärbelägna, dels att det på det internationella oljeskyddscertifikatet harintygats att fartyget används uteslutande i särskild fart. Dessutom skall fartyget enligt punkt 3vara försett med ett särskilt supplement till oljedagboken. Föreskrifterna i regel 13D avserexisterande oljetankfartyg med särskildabarlastarrangemang. Härmed avses fartyg vilkaskonstruktion eller användning är sådan att deinte behöver tillgripa vattenbarlast för att tillgodose kraven på djupgåendeoch trim. Om de för SBT-tankfartyg föreskrivna kraven i dessa hänseenden äruppfyllda, anses ett existerande oljetankfartyg med särskilda barlastarrangemang enligt punkt 1 utgöra ett enligt punkt 7 i regel 13 (somhandlar om råoljetankfartyg på dödvikt). Förutsättning härför är dels att operationella metoderoch barlastarrangemang har godkänts avadministrationen, dels att överenskommelsemellan administrationen och regeringarna Prop.1979/80:167 82 i berörda hamnstater har träffats i de fall dåkraven på djupgående och trim skall uppfyllas genom operationella metoder, dels attdet pä det internationella oljeskyddscertifikatethar intygats att fartyget har särskilda barlastarrangemang.Punkt 2 innehåller ett mot regel 13 punkt 3svarande förbud att annat än undantagsvis ta in barlastvatten i lasttankar.Enligt punkt 3 åligger det den administration, sompå ett oljeskyddscertifikat harintygat att fartyget har särskilda barlastarrangemang, atttillställa IMCO närmare uppgifter häromsä att de fördragsslutande parterna kan informeras. Regel 13E innehållerde inledningsvis berörda föreskrifterna om PL. De är tillämpliga pånya oljetankfartyg som enligt regel 13 skall vara försedda med SBT, dvs. råoljetankfartyg på dödvikt och produkttankfartyg på dödvikt (punkt 1). De tekniska föreskrifternaom PL är upptagna i punkterna 2-4. I regel 16, som handlar om pump-, rörlednings- och utsläppsanordningar i oljetankfartyg, har två nya punkter (5 och 6) tagits upp. Enligt punkt 5 skall varje nyttoljetankfartyg som skall ha SBT eller som använder COW uppfylla vissa krav i frägaom pump- och rörledningssystemen. Sålunda skall oljeledningarna vara sä utformade och installerade att mängden olja som blir kvar i ledningarna begränsas sämycket som möjligt. Vidare skall det finnas möjligheter att tömmaalla lastpumpar och oljeledningar, närlossningen har avslutats. Oljerester frånpumpar och ledningar skall kunna av-lämansbåde i land och till en tank ombord.Föreskrifterna om tömning av lastpumpar och oljeledningar gäller enligt punkt 6 också i fräga omexisterande räoljetankfartyg som skall ha SBTeller som använder COW eller CBT. I bihang II tillbilaga I har vissa ändringar gjorts för att anpassa formuläret för det internationella oljeskyddscertifikatettill de nya bestämmelserna i bilaga I. I samma syftehar formuläret till oljedagbok - bihang IIItill bilaga I -utökats med formulär till tre nya supplement som är avsedda förCBT, COW resp. fartyg i särskild fart. 1979/80:167 83 5.1 Lagstiftningen om åtgärder mot vattenföroreningfrän fartyg Bestämmelser om förbud mot utsläppav olja, toalettavfall och fast avfall samt om omhändertagande av oljehaltigt barlast- ochtankspolvatten och av annat avfall frånfartygs drift, m.m. finns i lagen (1976:6) om åtgärder mot vattenförorening frånfartyg inom (ändrad 1979: 463, i det följande benämnd1976 ärs lag) och i förordningen (1976:573) om åtgärder motvattenförorening från fartyg inom (ändrad 1979:465, i det följande benämnd1976 års förordning). Författningarna bygger på Helsingforskonventionen. Vidare finns i lagen (1972:275) om åtgärder motvattenförorening frän fartyg (ändradsenast 1979:462, i det följande benämnd 1972 årslag) och i kungörelsen (1972:278) om åtgärder motvattenförorening från fartyg (ändradsenast 1979:464, i det följande benämnd 1972 årskungörelse) bestämmelser om dels förbudmot utsläpp av olja från fartyg pädet fria havet utanför , dels fartygs konstruktion och utrustning, oljedagbok och särskilda åtgärder mot vattenföroreningfrän fartyg, m.m. Författningarna bygger på oljeskyddskonventionen med däri fram t.o.m. är1971 beslutade ändringar. Enligt 1 § gäller 1.92S_£s_l£g åtgärder mot vattenföroreningfrån fartyg inom och Sveriges sjöterritorium utanför detta (dvs. inom Östersjönoch inloppet till denna upp till en linje i höjd med och samtinom svenskt inre vatten och svenskt vatten utanför ). 1979/80:167 84 Enligt 2 § gäller 1976 årslag dock inte i fräga om - utsläpp som avses i miljöskyddslagen (1969:387), - dumpning somavses i lagen (1971:1154) om dumpning av avfall i vatten, - sådant utsläppav skadliga ämnen som direkt orsakas avutforskning, utvinning och därmed förenad, inte landbaserad bearbetning av havsbottnensmineraltillgångar, eller - utsläpp av skadliga ämnenför behörig vetenskaplig forskning angåendebekämpning eller kontroll av förorening. I 3 § lag finns vissa definitioner. Med förstås den egentliga med . och inloppet till Östersjönupp till latitud- o ' parallellen vid 57 44,8 nord. Definitionen pä fartyg omfattar även svävare och fast eller flytandeplattform samt annan flytande anordning som används till sjöss. Vidare omfattar definitionen på olja petroleumprodukter av varje slag, dock intepetrokemiska produkter. Enligt 4 § lag fårolja inte släppas ut från fartyg utan skall behållas ombord och inte avlämnas annat äntill föreskriven mottagningsanordning. Ifråga om utsläpp av olja frånfast eller flytande plattform och frånannat fartyg som inte är oljetankfartyg och har enbruttodräktighet som understiger 400registerton gäller dock i stället för4 § lagen de föreskrifter som sjöfartsverketmeddelar (2 § 1976 ärs förordning). I 5 § 1976 ärs lag föreskrivsatt toalettavfall inte får släppas ut från fartyg annat än under förhållanden som anges i föreskrifter av regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer. Enligt 4 §1976 års förordning meddelas sådana föreskrifter av sjöfartsverketefter samråd med . Vidare färenligt sistnämnda paragraf efter samråd med meddela 1979/80:167 85 föreskrifter om typgodkännande av reningsverk och andra system för toalettavfall. 6 § lag innehållerett förbud mot utsläpp från fartyg avannat fast avfall än matrester. Utsläpp av matrester skall dock ske så långt som möjligt, dock minst , frän närmaste land. I 8 § lag bemyndigas regeringen eller den myndighetsom regeringen bestämmer att meddela föreskrifter föratt förebygga att vattnet förorenas av annat avfall som härrör från fartygs drift änolja, toalettavfall eller fast avfall. Enligt 6 § förordning meddelas sädana föreskrifter av efter samråd med . I 9-14 §§ 1976 ärs lag och 7-16 §§1976 års förordning finns bestämmelser i fråga om mottagning och behandling av oljerester,toalettavfall och fast avfall. Bestämmelsernainnebär i huvudsak följande. Anordning för mottagningoch behandling av oljehaltigt barlast- eller tankspolvatten skall finnas på platser inom territorium där olja lastas eller oljetankfartyg repareras.Ansvarig för att behövlig mottagnings- och behandlingsanordning finns är den som lastar ut olja resp. den som driverreparationsverksamheten. Därutöver föreskrivs att anordning för mottagning av oljehaltigt barlast- ellertankspolvatten skall finnas även i annatfall, nämligen på platser där1. oljetankfartyg lastas med annat änolja, 2. fartyg som får föra vatten ibränsletank vanligen lastas, 3. fartyg som får föra vatten ibränsletank vanligen bunkras och 4.annat fartyg än oljetankfartyg repareras.Ansvarig för att det förorenade vattnet kan tas emot och i förekommande fall behandlas är i fall 1. avlastaren, 2. hamnens innehavare, 3.den som driver bunkringsverksamheten och 4. den som driver reparationsverksamheten. För omhändertagande av oljehaltigt barlast- eller tankspolvatten från fartyg fåravgift inte tas ut. 1979/80:167 86 finns dock tvåundantag. Sålunda får den som driver verksamhet med reparation avfartyg ta ut avgift för omhändertagande av sådana rester av olja som efter tömning av tankarna med fartygets pumpanordningarfinns kvar i tankarna. Vidare får innehavareav hamn, i samband med att fartyg som fårföra vatten i bränsletank lastas, ta ut avgift av fartygets avlastareför mottagning eller behandling av förorenat barlast- eller tankspolvatten, om inteavlastaren gentemot innehavaren av hamnen har åtagit sig att ombesörjamottagningen eller behandlingen. Den som avlämnar oljehaltigt barlast- eller tankspolvatten tillmottagningsanordning skall lämna sådan uppgift om lösningsmedel eller andra ämnen i vattnet som har betydelse för behandlingen. Om sådan uppgift lämnas får den som svarar för anordningen inte vägra att ta emot förorenat vatten från fartyg. Om behövlig anordning förmottagning och behandling av oljehaltigt barlast- eller tankspolvatten intefinns, får vid vite förbjuda att olja lastas, fartyg repareraseller annan verksamhet bedrivs som kan förorsaka förorening genom olja. Meddelas inte förbud får verket vidta åtgärder för att inrätta eller driva anordningen på bekostnad av den som har attsvara för denna. om utformning och driftav mottagnings-och behandlingsanordningar meddelas av . Om prövningsskyldighet för upplag eller anläggning för behandling av oljeavfall och anmälningsskyldighet för anläggning för central uppsamling av sådant avfall finns dock särskilda föreskrifter i miljöskyddslagen (1969:387) och miljöskyddskungörelsen (1969:388). I fråga omomhändertagande från fartyg av oljeavfall frän fartygs maskinrum o.d.,toalettavfall och fast avfall finns bestämmelser i 8 a § renhällningskungörelsen (1974:1024). 1979/80:167 87 I 17-23 §§ 1976 ärs lag och 17-24 §§1976 års förordning finns bestämmelser ombl.a. särskilda åtgärder motvattenförorening från fartyg, tillsyn över lagens efterlevnad samt om besvär,ansvar m.m. Bestämmelserna överensstämmeri allt väsentligt med motsvarande bestämmelser i 1972 ärslag och kungörelse (se redogörelsenför dessa författningar) . 1976 ärs lag trädde i kraft, såvittavser utsläpp, mottagning och behandling avolja, och i övrigt den 1januari 1977. Anmärkas bör att äldrebestämmelser (dvs. lag) dock gälleri fräga om utsläpp pä det friahavet från fartyg som hör hemma i land som inte till-lämpar Helsingforskonventionen. Enligt 1 § första stycket 1.922_£_-'-å9 P '®*- fria havet utanför oljainte tömmas ut från tankfartyg med en bruttodräktighet av minst 150 registerton eller annat fartygm.ed en bruttodräktighet av minst 500 registerton.Vidare skall utflöde av olja frän sådant fartygförhindras sä längt det är möjligt. Iparagrafens andra stycke anges att det föröstersjöområdet ochSveriges sjöterritorium utanför detta finns vissa bestämmelser i 1976 årslag. Därutöver föreskrivs i 2 § 1972 årskungörelse att bestämmelserna i 1 §första stycket lag skall tillämpasocksä i fråga om svenskt tankfartyg med en bruttodräktighet under 150 registerton och i fräga om annat svenskt fartyg med en bruttodräktighet under 500 registerton och en maskinstyrka avminst 400 effektiva hästkrafter. färdock medge undantag från bestämmelserna i 2 §1972 ärs kungörelse. I 2 § lag anges vissa undantag från förbudet att tömma ut olja frånfartyg. Enligt denna paragraf får på det fria havet utanför tömmas ut 1979/80:167 88 1. oljehaltig blandning från annat fartyg än tankfartyg, under förutsättning att - fartyget är under gång, - blandningenaldrig töms ut med större hastighet änsom svarar mot olja per nautisk mil som fartyget tillryggalägger, - oljan utgör mindre änen tiotusendel av blandningen, och - uttömningen sker sålängt från närmaste landsom omständigheterna medger, 2. slagvatteninnehållande olja som har runnit eller läckt fränutrymme för framdrivningsmaskineri itankfartyg, om vattnet töms ut under de förutsättningar somanges under 1, 3. annan olja frän tankfartyg änsom avses under 2, under förutsättning att - fartyget är under gäng, - oljan aldrig töms ut med störrehastighet än som svarar mot olja pernautisk mil som fartyget tillryggalägger, - den sammanlagdamängd olja som töms ut under en barlastresa inte överstiger en femtontusendel av fartygets lastförmåga, och - fartygetbefinner sig frännärmaste land. Med olja förstås enligt 3 §1972 års lag råolja, smörjolja,dieselolja och annan brännolja enligt bestämmelser som meddelas av regeringen. Med oljehaltigblandning avses varje blandning som innehållerolja. I fräga om förbud mot utsläppav annat avfall som härrör från fartygs drift än olja meddelas enligt 4 § 1972 årskungörelse föreskrifter av chefen för marinen när det gäller örlogsfartygoch av när det gällerandra fartyg. De båda myndigheterna skall därvid samrådamed varandra samt med och sjöfartsverket.Enligt 1979/80:167 89 motivuttalanden avses med uttrycket "fartygsdrift" fartygs normala användning. Bestämmelsen medger att föreskrifter meddelas inte bara om utsläpp av avfall från fartygs framdrivning utan även om utsläppav exempelvis sopor, toalettavfall och avfall från annan last än olja i lagens mening, säsom kemikalier och kemikalierester. För tiden till dess föreskrifter härom har trätt i kraft gällerenligt punkt 4 övergångsbestämmelserna till kungörelsesåsom föreskrifter sådana länsstyrelsebeslut som har meddelats med stöd av 3 §kungörelsen (1958:191) med tillämpningsföreskriftertill lagen (nr 36) om åtgärder mot vattenföroreningfrån fartyg. Bestämmelserna i 5-7 §§ 1972 ärslag och 5-3 §§ kungörelsehandlar om bl.a. fartygs konstruktion och utrustning för att förebyggaeller begränsa vattenförorening och om certifikat som visar att sådana bestämmelserär uppfyllda. Av bestämmelserna framgårbl.a. Föreskrifter i fråga om fartygs konstruktion och utrustning och i fräga om certifikat som avses i artikel VI a i oljeskyddskonventionen (enligt1971 års ändringar) meddelas av sjöfartsverketefter samråd med . Svenskt fartyg fåranvändas till sjöfart endast om det är konstruerat och utrustat enligt nämnda föreskrifter. Vidare gäller att svenskt tankfartyg med en bruttodräktighet av minst 150 registerton inte fär användas till sjöfart, om det saknar föreskrivet certifikat. Tankfartyg med en bruttodräktighet av minst 150 registerton fårinte anlöpa eller uppehålla sig inom sädandel av Sveriges sjöterritorium eller sådan lastnings- eller lossningsplats till sjöss under svensk kontroll som har bestämt, om fartyget saknar föreskrivetcertifikat eller motsvarande handling utfärdadav behörig utländsk myndighet. fär dock medge undantag frän förbudet, omdet på annat sätt visas att fartyget uppfyller fordringarna enligtartikel VI a i oljeskyddskonventionen eller omi övrigt särskilda skälföreligger. Det bör anmärkas att - för tiden 1979/80:167 90 till dess artikel VI a i konventionen har trätt i kraft -bestämmelsernagäller utländskt fartyg endast om det hör hemma i land som redan tillämpar artikeln (punkt 5 övergångsbestämmelserna till kungörelse). Enligt 8 § kungörelsefär svenskt fartyg inte föra vatten i bränsletank.Sjöfartsverket får dock medge undantag från förbudet. I 8 § lag och 9 och 14 §§ kungörelse finns bestämmelser om oljedagbok. Enligt dessabestämmelser skall på svenskt tankfartyg och på annat svenskt fartyg med en bruttodräktighet av minst 500 registerton, för vilket olja används som bränsle förframdrivningen, av befälhavaren eller under hans tillsyn föras oljedagbok enligt föreskrifter som meddelas av efter samråd med . För kontrollen av oljedagböckerna meddelar anvis ningar efter samråd med ochtullverket. Bestämmelser om särskilda åtgärder mot förorening,bl.a. förbud och förelägganden som är påkallade för att hindra eller begränsa utsläpp,finns i 11-14 §§ 1972 ärs lag och II och 12 §§1972 års kungörelse. De åtgärder som enligt 11 § lagen kan vidtas är 1. förbud mot fartygets avgång eller vidare resa, 2. förbud att användaviss utrustning, 3. föreläggande attfartyget skall följa viss färdväg, 4. föreläggande att fartyget skall anlöpa eller avgåfrån viss hamn eller annan uppehållsplats, 5. föreläggande i fräga oro fartygets framförande eller drift, 6. föreläggande att läktra olja eller annat som är skadligt, 7. föreläggande omatt lastning, lossning, läktring eller bunkring skall avbrytas, 8. föreläggande omannan åtgärd för att hindra eller begränsa utsläppav olja eller annat som är skadligt. Prop.1979/80:167 91 I nämnda bestämmelser anges vidare de myndigheter - i första hand sjöfartsverket- som får meddela förbud och förelägganden. Vidare anges de åtgärder som kantillgripas om någon underlåter att inom förelagdtid vidta åtgärd som åligger honom enligt meddelatbeslut. Vidare finns i 14 a §1972 års lag och 12 b § 1972 årskungörelse föreskrifter om skyldighet att rapportera vattenföroreningar, händelsersom innebär risk för sådana föroreningar, m.m. I 15-26 §§ lag och 13-16 §§1972 ärs kungörelse finns bestämmelserom tillsyn över lagens efterlevnad samt om besvär, ansvar m.m.