prop · G30396 · 1979-12-31 00:00:00 — Det kan emellertid inlräffa atl de vid inresan lämnadeuppgifterna först visar sig vara orikliga. Avvisning skall dåkunna ske. Tempusformen "har lämnat" bör därför användas i ställetför presens. Av större betydelse är att i 28 § 1uttryckligen har angelts alt avsaknaden av UT eller AT utgör grund föravvisning när sådanl tillstånd fordras för inresa i . Delta gäller redannu i fråga om AT, även om AT inte uttryckligen nämns i 18 8 1 UUL ("passoch tillstånd atl inresa"). 1 den mån regeringen föreskriver krav på attäven UT skall ha ordnats innan inresa får ske (se 2.2), kommer utlänningar somomfattas av denna ordning all kunna avvisas enligt 28 8 I, om de vid inresansaknar UT. Atl avvisningsärendet skall överlämnas till bl. a. närutlänningen åberopar politisk förföljelse framgår av 33 8. Självfallet fåravvisning på grund av avsaknad av UT eller AT endast ske, om det kan antagasall utlänningen har för avsikt att bosätta sig eller slanna ulöver denuppehållsfillståndsfria liden i - eller annat nordiskt land -respektive här la anslällning som kräver arbetstillstånd. 29 § Denna paragraf behandlar de maleriellaavvisningsgmnderna. Den motsvarar i huvudsak 19 8 i nuvarande utlänningslag. Avden allmänna motiveringen (2.5.2) framgår all avvisning enligl 29 8 I kan skeäven när del försl efler inresan inträffar omständigheter som ger anledning atlanla, all utlänningen inte har medel för sin försörjning under den lid hanavser all slanna här. Om en utlänning som har kommil hit som turist ansöker om AT,torde förhållandet inle sällan vara det atl han har för avsikt att slanna kvar.Är delta fallet föreligger förutsätlningar för avvisning, även om han hartillräckligt med pengar för alt klara sig under den fillslåndsfria liden.Självfallet blir omständigheterna i det särskilda fallet avgörande. Slopandet av tredje punkten inuvarande 19 § avses inte medföra någon mera väsentlig saklig ändring. Denomständigheten att utlänningen har yrkesmässigt bedrivitprostitution, koppleri eller olovlig införsel eller utförsel medför normalt attdet skäligen kan antas att utlänningen även i forlsältningen kommer attunderlåta att försörja sig på ett ärligt säll. Avvisning kan därför ske enligt29 § 2 (jfr 43 8 I). Den avvisningsgrundenär i övrigt lillämplig på den som bedriver yrkesmässigt hasardspel eller somannars försörjer sig genom brottslig verksamhet. Som kommittén har framhållitbör avvisning enligt 29 8 2 kunna ske av en 1979/80:96 97 utlänning som skäligen kan antas komma att försörja siggenom att arbela ulan föreskrivel AT (jfr 95 8 första styckel 2). Fjärdepunklen i den nuvarande lagen har ulvidgals på säll som framgår av den allmännamotiveringen (2.5.2). Även "andra särskilda omständigheter" äntidigare ådömt fängelsestraff får läggas till grund för bedömningen av omullänningen kan antas komma alt begå brotl här. I övrigl har någon ändringbeträffande avvisningsgrunderna inte gjorts förutom i språkligt hänseende. I sista slyckel har för tydlighelsskull angetts atl endasi den som har vid prövningstillfället fortfarandegällande visering eller ännu giltigt UT är undantagen frånavvisningsbeslämmelserna i första och andra styckena. 30 8 Paragrafenbehandlar avvisning av en presumtiv terrorist. Den molsvarar 20 8 i gällandeullänningslag och innefatlar ingen ändring i sak. 31 8 Tillförevarande paragraf har förts bl. a. beslämmelserna om den lid inom vilkenavvisning får ske (första slyckel) och beslutande myndighet (andra stycket). Första stycket motsvarar jämleandra slycket i sak 21 8 försia slyckel i gällande UtlL. Polismyndigheterna haralltså kvar handläggningen av vad som brukar kallas långa awisningar.Beslämmelserna fick sin nuvarande utformning genom prop. 1976/77: 132. Beslutetom avvisning skall i varje särskill fall meddelas inom de angivnalidsfristerna. Det räcker inle all frågan har lagits upp lill prövning inom denliden (prop. 1976/77: 132 s. Veckofristen har belydelse för möjlighelenalt verkställa avvisningsbeslutel ulan hinder av anförda besvär (jfr 83 8). I andra stycket anges alt delliksom nu är polismyndigheten som beslular om avvisning när skyldighet inleföreligger alt överlämna ärendet lill . I ell tredje stycke har införls enny bestämmelse som avser självrättelse. 1971:30 med förslag till lag omallmänna förvaltningsdomstolar m. m. (s. 506) uttalade föredraganden följande ianslulning lill 19 8 förvaltningslagen. Några remissinstanser har erinrat om atlförvaltningsmyndighet i viss utsträckning anses kunna ompröva sina beslut ochatl självrältelse sålunda i praxis förekommer i vidare utsträckning än vad somföljer av de aktuella beslämmelserna i förvallningslagen. Med anledning häravvilljag framhålla atl förvallningslagens bestämmelser på förevarande punktliksom i övrigt ger utlryck för en minimistandard i fråga om handläggningen avförvaltningsärenden. Lagen innefattar som jag påpekat tidigare i olikasammanhang inte någol ställningstagande till vad som skall anses gälla i sådanaförvaltningsrättsliga frågor som visserligen har anknylning lill enskildaregler i lagen men inle uttryckligen regleras i denna. Frågan omförvaltningsmyndighets befogenhel att ompröva sina beslut tillhör denna kategoriav spörsmål. Jag vill också erinra om all lagen inle innebär någon ändring isådana särskilda bestämmelser om rättelse av beslut som kan ha meddelats ispecialförfattning. 7 1979/80. Prop.1979/80: 96 98 Flera skäl lalar för en möjligheltill omprövning av avvisningsbeslut i vissa fall. Det är ofta fräga omsituationer där beslut måste fallas under slor tidspress. Vissaavvisningsbeslul kan och skall verkställas ulan hinder av anförda besvär. Om enny omständighet upptäcks som skulle kunna föranleda upphävande avavvisningsbeslulet, kan visserligen polismyndigheten se till atl beslutetöverklagas. Om inte inhiberar verkställigheten kan emellertidbeslutet redan vara verkställt när besvären väl prövas. Jag har därför anslutitmig till kommilléns förslag alt införa en sådan möjlighet (2.5.2). Samtidigtvilljag betona att möjligheten till rätlelse bör användas med återhållsamhet. Behovet av att kunna ändra ettbeslul framslår som angeläget främst när nya omständigheter av icke-polilisknalur har tillkommit i ärendet. En ekonomisk garant kan länkas träda fram efterdel att avvisningsbeslulet har fallats. 1 ell sådant fall skulle det, somkommittén framhåller, framstå som byråkratiskt att behöva anföra besvär överavvisningsbeslulet. Har likväl besvär anförts eller har beslutet vunnil lagakrafl, upphör möjligheten för polismyndigheten atl rätta beslutet. Jag vill idetta sammanhang erinra om att ärendet normall skall överlämnas till (85och 86 S§) när det i samband med verkställigheten åberopas nya politiska skäl. Den möjlighet till självrältelsesom jag föreslår avser endast ett upphävande av avvisningsbeslulet, dvs. enrättelse lill förmån för utlänningen. En fömtsäUning för upphävande är somframgått att nya omständigheter har tillkommit som visar att beslutet intelängre bör gälla. 32 8 Paragrafen reglerar förfarandet vid avvisning av enpresumtiv ter rorist. Den motsvarar i sak 21 8 andra stycket i gällande lag. finns möjlighet tillavvisning både enligt andra styckel av denna paragraf och enligt 29 8 förstastycket 4. Avvisning bör i ett sådant fall ske med stöd av 29 8 första stycket4 och alltså beslutas av polismyndighet. Det förutsätter atl utlänningen ifrågainte finns med på förteckningen över presumtiva terrorister och att ullänningensaknar gällande visering eller UT. 33 § 1 denna paragraf ålerfinns bestämmelserna omskyldighet för polis myndighet att till överlämna etl avvisningsärende, när utlänningen åberopar risk för politisk förföljelse, risk att sändas till krigsskådeplats eller risk att straffas för desertering eller annan vägran att fullgöra krigs tjänslgöring. Motsvarande bestämmelser finns nu i 21 a 8 första stycket UtlL. Den ordning för överlämnande som föreslås behandlas närmare i den allmänna moiiveringen (2.4.4). Huvudregeln är liksom att ett påstå ende om risk för förföljelse m. m. i det land som utlänningen skall sändas til) skall föranleda överiämnande av ärendet i praktiskt taget alla fall. Endast om det är uppenbart att påståendet är orikligt, fär polisen i dessa fall besluta om avvisning. Detsamma gäller om utlänningen påstår att han i 1979/80: 96 99 del land lill vilkel han skall sändas inle är skyddad motatt sändas vidare lill förföljelselandel. Motsvarande regler gäller närpåsläendel görs i samband med verkställighet (se 85 8). Enligt 37 8 skall polismyndighetenvidare till anmäla sådana avvisningsbeslut som myndighelen har meddelat,däri"ör atl den har bedöml ullänningens påstående som uppenbart oriktigt.Om gör en annan bedömning, kan verket med anledning av anmälningen beslulaalt överta ärendet (37 8). 34 § Åven denna paragraf är hämtad från 21 a 8 förstaslyckel UtlL. Av praktiska och pedagogiska skäl har beslämmelsen förts till enannan paragraf än den som avser flyktingar. Paragrafen reglerar skyldighetenatt överlämna ett avvisningsärende till , när en utlänning visserligen inleåberopar förföljelse men ändå med hänsyn lill de politiska förhållandena ihemlandel inte vill återvända dil. Om de omständigheter som ullänningenåberopar till slöd för sin hållning är sådana att de inte kan lämnas utanavseende, skall ärendet liksom överlämnas lill . Som framgår av denallmänna moiiveringen, kan en åberopad omsiändighel lämnas utan avseende, inleendast därför atl påståendet är uppenbart oriktigt ulan också på den grunden,atl den enligt av regeringen fastlagd praxis saknar relevans för ullänningensrätt atl få slanna här enligl 34 8. Hänvisningen till 33 8 avsesmedföra alt överiämnande skall ske även i fall då utlänningen kommer från ellerannars skall sändas till Iredje land men påstår atl han där inle är skyddadfrån alt sändas vidare till hemlandet. Etl påstående om risk förvidaresändning saknar givelvis belydelse i de fall då de åberopadeomständigheterna enligt vad sagts kan lämnas utan avseende. I andra fallgäller emellertid, all avvisningsbeslul får meddelas endast under fömtsättningatt påståendet är uppenbari oriktigt. Det skall sålunda vara uppenbart, atlullänningen efler avvisningen är skyddad mot all sändas lill hemlandet. Annarsskall ärendei överlämnas till . 35 och 36 §8 Paragraferna molsvarar i sak 21 a 8 andraoch tredje slyckena i gällande ullänningslag. 37 8 Bestämmelsen är ny. Den har utföriigt behandlats iden allmänna moiiveringen (2.4.4). Som framgår av andra stycket skall ärendetalltid överläs av , om utlänningens påstående inle är uppenbart oriktigt,eller, i fall som avses i 34 8, de åberopade omständigheterna inle kan lämnasulan avseende. Även i andra fall får överta ärendei, om verkel önskar del.Anledning lill della kan bl. a. förekomma när ömmande skäl av icke-polilisknalur åberopas. Övertar ärendet, förfaller enligl iredje stycketpolismyndighetens avvisningsbeslul. I fjärde stycket erinras om utlänningensmöjlighet all nöjdförklara sig. Prop.1979/80:96 100 Gör han del, bortfaller anmälningsplikten och beslutet kanverkställas. förlorar ullänningen möjligheten atl anföra besvär. Delär självfallet viktigi att en ullänning, som säger sig vilja avgenöjdförklaring, erinras om vad denna innebär i fråga om förlusl av rätlen omgående prövning av enligl 37 8 och rätten till besvär. Under den gemensamma beteckningenutvisning har samlats de nuvarande avlägsnandeformerna förpassning, förvisningoch uivisning. De olika formerna av utvisning harfått särskilda rubriker. Beträffande var och en anges dessulomförutsättningarna för avlägsnandet, beslulande myndighet samt de övrigabestämmelser som skall gälla. 38 8 I paragrafenregleras utvisning på grund av att utlänningen saknar pass eller lillslånd altvistas i när detta krävs. Den motsvarar med en viss redakfionelländring 22 och 23 8§ i nuvarande utlänningslag. Beslutet meddelas av SIV.Liksom nu skall avlägsnandebeslut meddelas med atl en ansökan om UTavslås, om del inte föreligger synnerliga skäl mot detla. 39 8 Enligtparagrafen, som närmasl molsvarar 24 8 i gällande lag, skall utvisningsbesluletinnehålla ell ålerreseförbud. Beslämmelsen har emellertid skärpls genom altmeddelandet av elt ålerreseförbud gjorts till huvudregel. Tiden under vilkenutlänningen inte får återvända har bestämls lill minst sex månader.Återreseförbudet kan emellertid när det föreligger särskilda skäl ulelämnas. Omdet står klart atl utlänningen kommer all iaktta gällande bestämmelser angåenderälien lill inresa eller uppehåll, bör någol återreseförbud inte meddelas.Tillstånd alt återvända lill trots återreseförbudet kan ges av t.ex. i form av ell UT och i förekommande fall visering. Om UT beviljas medfördelta all ålerreseförbudet upphör alt gälla. gäller dock inte beträffandelillslånd enligt 76 8 till kort besök i rikel. 4042 §§ I dessa paragrafer finns bestämmelser omuivisning på grund av brolt, dvs. vad som kallas förvisning och regleras i26-28 88 i gällande utlänningslag. Beträffande innehållet i 40-42 8§ får jag iförsta hand hänvisa till vad jag har anfört i den allmänna motiveringen(2.5.4). Allmän domstol skall liksom beslula om utvisning på grund avbrotl. Allmänt selt innebär de föreslagna ändringarna att möjligheten lill utvisningpå grund av brott begränsas (41 8). I fråga om den som när åtalet väcktes hadeett PUT eller som då var bosatt i sedan minst tre årkrävs synnerliga skäl för att uivisning skall få ske. Treårstiden motsvaras av . I fråga om nordbor inträder kravet 1979/80:96 101 påsynneriiga skäl bosättning här. Den som på grund avflyktingförklaring eller i övrigt uppenbart är att anse som flykting fårutvisas endast om han har begått sådana handlingar som avses i 78 8. Därmedavses både synneriigen grovt brott enligt 78 8 första styckel och verksamhetsom innebär fara för rikels säkerhel enligt 78 8 andra stycket. Har en utlänning fått en flyklingförklaring och hardenna inte återkallats, får enligl min mening antas all även domstolen bedömerutlänningen som flykting. Detsamma gäller i fråga om den som har fått elt avsvensk myndighel utfärdat internalionellt resedokument enliglflyktingkonven-tionen. I övriga fall bör domstolen beakta en invändning omflyktingstatus endast om det för domstolen framstår som uppenbart atl denåtalade är flykting och i behov av här. Är della inle fallel, börliksom invändningar om flyklingskap prövas i samband medverkslällighelen eller i övrigt sedan domen har vunnil laga krafl. Jag fårhänvisa till 71 8 som behandlar frågan om upphävande av utvisningsbeslut ochtill avsnitt 2.6.3 i den allmänna motiveringen. Återreseförbud skall som huvudregel tidsbegränsas.Enligt 42 8 får ålerreseförbudet inle avse kortare lid än två år.Tidsbegränsade förbud bör i normalfallet bestämmas till . Återfallsriskenoch utlänningens samhällsfarlighel bör, som kommittén anför, tillmätasavgörande betydelse när liden bestäms. Förbudet får också ges utantidsbegränsning. Den möjligheten är emellertid avsedd atl tillgripas i andrahand. I allmänhet torde tidsobegränsade återreseförbud böra meddelas endast isamband med en dom avseende särskilt allvarlig brotlslighel eller i fråga omutlänningar som har begålt myckel allvarlig brottslighet. I 42 8 föreskrivs vidare att upplysning skalllämnas i domen eller beslutet om påföljd för överträdelse av förbudei och omden dag då förbudet upphör att gälla. 438 Paragrafen behandlar frågan om uivisning på grund av asocialitet. Denmotsvarar 29 8 första slycket I och 2 saml 30 8 försia stycket första meningeni gällande UtlL. Bestämmelsen har närmare behandlats i den allmännamotiveringen (2.5.5). 444688 I dessa paragrafer har lagits in bestämmelserna i 29 8 andra styckel, 31 8första och andra styckena samt 32 8 i nuvarande UtlL. Enligt 30 8 förstastycket i gällande lag skall påstående om flyklingskap prövas först i sambandmed verkställigheten. Som framgår av den föreslagna 44 8 skall i fortsättningendenna fråga beaktas i viss utsträckning redan i uivisningsärendei (jfr 41 8). I sakligt hänseende har ändring skelt dels genomall 44 8 första slycket anpassats till 41 8, dels genom att återreseförbudensom huvudregel har gjorts tidsbegränsade (46 8). Det torde endast iundanlagsfall böra förekomma att ett tidsobegränsat återreseförbud meddelasmed stöd av 46 8. Prop.1979/80:96 102 47 8 Denna och följande paragraf har sammanförts underrubriken sär skilda utvisningsgrunder. Paragraferna upptar två utvisningsgrunder av exceptionell karaktär, nämligen utvisning av den som är presumtiv terro rist och utvisning av hänsyn till rikets säkerhel. Gemensaml för dem är att besluten fattas av regeringen. Förevarande paragraf molsvarar isak de nuvarande bestämmelserna om uivisning av en presumtiv terrorist i 29 8första slyckel 5, 30 8 andra styckel och 31 8 tredje slyckel i gällandeutlänningslag. 48 § I paragrafenhar ulan ändring i sak tagits in bestämmelserna i nuvarande 34 8 UllL om s. k.politisk uivisning. 49 § Paragrafenmotsvarar närmasl 32 8 i gällande utlänningslag. Liksom när det gäller återreseförbudvid uivisning på grund av brott eller pä grund av asocialitet (42 8) görsåterreseförbuden i dessa fall normalt tidsbegränsade. Bestämmelserna om särskildatvångsåtgärder i gällande utlänningslag (35-37 88) har i huvudsak oförändradeförls över i den nya lagen. Några förtydligande tillägg och ändringar har dockgjorls, samlidigl som beslämmelserna förnyats i språkligt och redaktionellthänseende. Det kan vidare erinras om förslaget till ändring i 24 kap. 21 8 RB,varigenom del blir möjligt aU vid behov hålla en utlänning, som har utvisats pågrund av brotl, i häkte i avvaklan på att utvisningsbeslulet vinner laga kraft. 50 § Denna paragraf anger förutsättningarna för rätten atttillgripa sär skilda tvångsåtgärder. Den motsvarar i sak 35 8 andra stycket i nuvarande utlänningslag. Beslutet fallas enligl .första stycket av den myndighel som handlägger ärendet. Därmed avses inte endast myndighet som är behörig atl avgöra ärendei. är sålunda all anse som handläggande myndighet, inle bara i avvisningsärenden ulan även när den företar ulred ning med anledning av en uppkommen fråga om uivisning innan ärendet ännu har överiämnats till SlV:s prövning. I andra stycket har uttryckligenangetts alt myndigheten, när det är tillräckligt, kan föreskriva som villkoratt utlänningen lämnar från sig sitt pass eller därmed jämställdlegitimationshandling. Vidare har understrukils att samma förutsättningar somangetts i försia stycket måste vara uppfyllda för att de ålgärder som anges iandra stycket skall kunna tillgripas. Jag får vidare hänvisa till beslämmelsenom kvarhållande i 8 8 tredje stycket. 51 § Denna paragraf är ny. Genom beslämmelsen klargörs atlSIV kan besluta om tvångsåtgärder även efter det att verkel har skilt sig från etl Prop.1979/80: 96 103 ärende och sålunda inle längre är handläggande myndighetmen innan besvär har anhängiggjorls hos regeringen eller beslutel har vunnitlaga kraft. Anmälan av polismyndighet vid tillfälligl omhändertagande enligt 528 skall i sådant fall ske lill . 52 8 Beslämmelsen i första slyckel motsvarar i sak 35 8iredje styckel försia meningen i nuvarande utlänningslag. Till andra slyckel har förtsbestämmelserna i 35 8 första slycket och tredje slycket i gällandeutlänningslag om tvångsåtgärder i fråga om den som är presumtiv terrorist. Enligt Iredje styckel skallpolismyndigheten efter ett tillfälligt beslut om tvångsåtgärd skyndsamt anmälaåigärden hos den handläggande myndighelen som därefter prövaråtgärden. Bestämmelsen är till skillnad från nu tillämplig även på fall då delär obligatoriskt för polismyndighet atl ta en presumtiv terrorist i förvar.Den överensstämmer pä denna punkl med vad som gällde enligt den s. k.terroristlagen (1973: 162), 53 och 54 88 Paragraferna reglerar rätten att hälla kvaren utlänning i förvar och molsvarar i huvudsak 35 8 Ijärde stycket. 36 och 37 88 i nuva rande utlänningslag, I 53 8 har införts en bestämmelse enligt vilken ett uppsiktsbeslut gäller för högsl varje gång. Beslämmelsen är avsedd som en garanti mot atl uppsiktsbeslut kvarslår (jfr även 54 8). 1 54 8 andra styckel har tillagts en bestämmelse om alt och regeringen vid beslut om verkställighet skall ta ställning till tidigare beslutad tvångsåtgärd. 55 8 I fråga om denna paragraf får jag hänvisa till den avriksdagen anlagna prop. 1978/79:215 med förslag till lagstiftning omgränsövervakning (JuU 1979/80:4. rskr 1979/80: 10. SFS 1979: 1090). Med anledningav propositionen beslöt bl. a,, att som en ny 38 8 införa enbestämmelse om befogenhet för tulltjänsteman och särskilt förordnadepasskontrollanler som medverkar vid utlänningskontroll all tillfälligt omhänderlaen utlänning. Beslämmelserna har utan någon ändring i sak överförts lill 55 8. Onder denna rubrik har samlats denuvarande bestämmelserna om förhör i 39-43 8§ UllL. För atl underslryka altförhör i etl ärende är avsett att tillvarata både ullänningens och myndighetensintresse har ordet "förhör" bytts ut mot begreppet"förhandling". Möjligheten all hålla förhör vidallmän domstol infördes . Del ansågs vara särskilt betydelsefullt genomatl möjlighet därigenom öppnades att höra vittnen på ed. Eftersom det numeraäven finns möjlighet atl Prop.1979/80:96 104 hålla vittnesförhör under cd hos länsrälterna fannkommittén ingen anledning alt behålla de allmänna domslolarna somförhörsmyndigheler. Någon bestämmelse motsvarande 43 8 UllL logs därior inle ini kommitléförslagel, vilkel pä denna punkl har lämnats ulan erinran vidremissbehandlingen. Jag delar kommilléns uppfaUning och föreslår sålunda atlde allmänna domslolarna upphör som förhörsmyndigheler enligt UtlL. 5662 88 56-61 88 motsvarar i huvudsak 39 8-42 a 8första-tredje slyckena. I 60 8 har genom hänvisning till 148 förvaltningslagen (1972: 290) överensslämmelse uppnåtts med denna isekrelesshänseende. I 62 8, som motsvaras av 42 a 8tjärde styckel, anges all regeringen meddelar närmare föreskrifter omersättning och förskott till bl.a. tolk. Föreskrifterna fanns lidigare 18 8 3vittnesersällningskungörelsen (1973:262). Enligl den beslämmelsen fick ersällninglill lolk vid förhör enligl utlänningslagen ulgå med belopp som i varjesärskill fall prövades skäligl. Bestämmelsen har den ulgått ochersatts med förordningen (1979:291) om lolktaxa. Enligl förordningen utgårersättning till tolk enligt en taxa som fastställs av domslolsverket. Dennaförordning är emellertid endasi lillämplig när lolkar anlitas av domstol ochvissa domstolsliknande nämnder samt åklagarmyndighet, polismyndighet och kronofogdemyndighet.När en tolk anlitas vid förhandling i utlänningsärende hos t.ex. fåremellertid ersättning även ulan föreskrifi anses böra ulgå enligt tolktaxan,eftersom denna får anses ge ultryck för vad som är skälig ersättning. Klagan över beslut m. m. I detta avsnitt har samlatsbeslämmelserna i gällande lag om fullföljd av lalan m. m. Flertalet avbestämmelserna är i sakligt hänseende oförändrade. 1 några fall har del skellsakliga ändringar. Paragraferna har inordnals underrubrikerna klagan över beslut om avvisning eller utvisning m. m., klagan överbeslul om förvar, begränsning av rätten att överklaga beslut, överlämnande avärende till regeringen samt nöjdförklaring. 6366 88 Paragraferna reglerar fullfoljdsrälten molavvisnings- och ulvisningsbeslul. De motsvarar i sak 44 § första-fjärde slyckenasaml 46 och 46 a 88. En nyhet är dock bestämmelsen i 65 8 andra meningen omrält för ullänningen alt överklaga SIV:s beslul att inte ge flyklingförklaringeller att återkalla en sådan förklaring. Beslämmelsen hänger samman med rättenenligt 16 till flyktingförklaring i vissa fall. 67 8 Bestämmelserna i denna paragraf om klagan över beslutom förvar har sin motsvarighet i 48 a 8 i gällande ullänningslag. 1979/80:96 105 68 8 Bestämmelser motsvarande försia styckei finns i 49 8i gällande ullänningslag. Delsamma gäller bestämmelserna i andra slyckel om klago rält över beslul atl avvisa ombud eller biträde samt beslut i en jävsfråga.