prop · G30340 · 1979-12-31 00:00:00 — Skogsstyrelsenbilräder kommitténs uppfattning all jordbruks- eller skogsbruksdrift av någonbetydelse skall kunna bedrivas pä en lantbraksenhet för atl bostadsbyggnadskall fl beskattningsnaturen annan fastighet. Om man väljer arealens slorieksom kriterium mäste gränsen sällas högre än 5 ha produktiv mark. Olika gränserför jordbraks- respektive skogsmark bör gälla anser styrelsen. Skogsvårdsstyrelseni hävdar att det för länels del knappasi kan anses attskogsbruket har någon egentlig belydelse för ägarens ekonomi, om inteskogsarealen är minst 15 ha. Bestämmandet av arealgräns är av skattepolitiskkaraklär, varför slyrelsen nöjer sig med den framförda synpunkten ommöjlighelen alt bedriva jord- och skogsbruk av nägon belydelse. Motförslagen om övriga fömtsättningar för att bostadsbyggnad skall flbeskattningsnaturen jordbruksfastighet har endasi enstaka remissinsianser 1979/80:40 280 1fråga om förutsättningen all bostadsbyggnaden skall användas som bostad anserlantbruksnämnden i och länstyrelsen I attbegreppet "används som bostad" bör klarläggas, så alt det framgår attdärmed avses stadigvarande bosättning. 1 län ifrågasätterom inte krav på stadigvarande bosättning av ägaren eller arrendator bör gälla.Eventuellt kunde detta krav uppställas för all bostadsbyggnad skall fä ingå ilantbmksenhet med en areal mellan 5 och 10 ha produktiv mark. Förslagelbeträffande arrendators förhållanden har kritiserals av några remissinsianser LBSställer sig tveksam till all arrendators småhusenhet ges beskattningsnaturenjordbmksfastighet. Regeln, som innebär all sädana taxeringsenheter faller undevjovdförvärvslagens tillämpning, bör gälla endasi om småhuset har elländamålsenligl läge och arrendatorn har sin huvudsakliga sysselsättning pä denarrenderade lantbruksenheten. Länsstyrelseni anser det förhällandet alt en arrendator och enjordbruksanslälld, som bor intill varandra pä identiska villafastigheler,kommer att beskaUas efter olika regler är oacceptabelt. Annoriunda ärförhållandet om arrendalorns bostadsbyggnad ligger på ell av arrendalorn ägtbrukningscentmm. Länsstyrelseni befarar alt regeln om beskattningsnatur för arrendatorsbostadsbyggnad kan komma atl missbrukas av sådana som inle bedriver någonegentlig jordbruksdrift. Reglerna om arrendators bostadsbyggnad och tomtmarkbör vara restriktivare än vad som har föreslagits. LänsstyrelsenI har den åsikten alt om arealgränsen 10 ha produktiv marköverskrids bör bostadsbyggnad för anställda och arrendatorer få ingå i lantbruksenhetenendasi om byggnaden används som permanenlboslad. Dock bör alllid minst ellbostadshus som tillhör ägaren och som används som bostad av denne få ingå ilantbmksenheten. Enligl är det inle rimligl all i enlantbmksenhet med exempelvis 6 ha skogsmark fem bostadsbyggnader kan fä ingå,om enheten har fem delägare. Delta kan bli följden av förslaget. Lantbrukarnasskaiiedelegaiion hävdar också alt minsl en av befinlliga bostadsbyggnader skallfå ingå i lantbmksenhet, även om den slår oanvänd eller hyrs ut lill nägon, somstår uianför den kvalificerade kretsen. Ettfltal remissinstanser tar upp frågan humvida bostadsbyggnad med tomt undernågra omständigheter skall ha beskaUningsnaturen jordbmksfastighet. Lantbrukarnasskattedelegation framhåller att man har framfört attvillaschablonen skall slopas och att all bostadsbeskattning skall ske enligtden konventionella metoden. Det är angelägel att denna ändring genomförs. Ominkomstskatlereglerna görs neutrala förvandlas frägan om beskauningsnatur förbostadsbyggnader till att i huvudsak vara en jordpoli- 1979/80:40 281 Många skäl talar för atl alla bostadsbyggnader, som normalt behövs förjord- eller skogsbruk, hänförs till jordbraksfastighet. Den arealgräns som harangetts i förslaget kan godtas. Regeln bör dock endasi vara en hjälpregel. Somhuvudregel bör fortfarande fastighetens användning vara avgörande förbeskattningsnaturen. LOoch TCO anser atl bostadshus med tomtmark inle skall taxeras som jordbruksfastighet.Liknande synpunkter framförs av och lantbruksnämnden iSödermanlands län. anser dock atl en sädan omfattande förändringinte är möjlig all genomföra ärs fastighetstaxering. 3.5.2 Beskattningsnaturför exploateringsmark och täktmark (9.3.1) Förslagetall denna mark skall bryias ut från lanbmk och beskallas som annan faslighetgodlas eller lämnas ulan erinran av de allra flesla remissinslanserna.Lantbrukarnas skattedelegation och lanlbruksuniversilelel är emellertidnegativa till förslaget. Lantbruksuniversitetetpekar på de skattekonsekvenser som förslaget för med sig. Inte förränavstyckning har skett för exploaleringsändamäl bör ändring avbeskattningsnaturen göras. 3.5.3 Fastighetermed en areal mellan 2 och 5 ha (9.4) Förslagetom att bebyggd fastighet med en areal mellan 2 och 5 ha skall delas upp i tvätaxeringsenheter med olika beskattningsnatur har lämnals ulan erinran avflertalel remissinsianser. Positiva är bl. a. och lantbruksnämnderna1 Kristianslads och . Ensädan regel får lill följd att smärre arealer jordbruksmark och skogsmark påfastigheter mellan 2 och 5 ha produktiv mark som taxeras som annan fasfighetkommer att taxeras som jordbruksfastighet i fortsättningen. Detta flr bl. a.till följd atl såväl jordförvärvslagen som lagen om skötsel av jordbruksmarkkommer atl bli lillämplig även pä dessa taxeringsenheter. Samlidigl blir ocksäavkastningen från dessa fasligheler föremål för inkomstbeskattning. Eltantal remissinsianser framför en del kritiska synpunkter på förslaget.Länsstyrelsen 1 anför: Detär tveksamt om man kan påstå att de skilda områdena kan anses som ellerjämställas med en sädan ekonomisk enhet som bör laxeras för sig. Den allmännauppfattningen bland ägare av sådana fasligheler är all hela registerfastighetenär den nalurliga enhelen. En uppdelning i tvä taxeringsenheter kommer med slorsäkerhet alt upplevas som en onödig åtgärd. Av länets ca 16 000taxeringsenheter med beskattningsnaturen jordbmksfastighet kan åtminstone 2000 enheter anlas komma att beröras av nu ifrägava- 1979/80:40 282 Eftersom det här är fräga om relativt små fastigheter och dä värdet avframför allt lantbruksdelen mäsle bli förhållandevis litet, ter sig denföreslagna uppdelningen onödigt delaljerad i ett syslem som eljest kännelecknasav rätt långlgående schablonisering. De effekter som förslaget flr påinkomsttaxeringens omräde och som i vissa fall kan le sig slötande urrättvisesynpunkt bör lösas inom ramen för kommunalskattelagens bestämmelser.Frågan bör utredas av 1976 ärs fastighetstaxeringskommiité i dess fortsattaarbete. Enligtlänsstyrelsens mening bör man därför i vart fall dä en ägare innehar endasi enregislerfaslighel av nu ifrågavarande slag och dä sammanslagningsreglerna ilagförslagets 4 kap. 3 § säledes inle blir lillämpliga, föreskriva altregisterfaslighelen skall utgöra taxeringsenhet och klassificeras som småhuseller hyreshusenhet beroende pä byggnadens karaklär Värdet av fastighetens markoch övriga tillgångar utom tomtmark och småhus- eller hyreshusbyggnad börkunna bestämmas schablonmässigt och tilläggas respektive delvärde på samma sätlsom föreslås ske för det nuvarande delvärdel värde av särskilda lillgångar. ÄvenLantbruksuniversitetet och i anser attföljdeffektema av förslaget bör utredas ytterligare. Kammarräuernaanser i likhet med i att alla fastigheter meden areal som understiger 5 ha och som inte ingår i en störte brakningsenhet börha beskattningsnaturen annan fastighet. /SRifrågasätter också om inte dessa små fasligheler, för vilka bostadsändamålet ärdet dominerande, skall taxeras som småhusenheter med beskattningsnaturen annanfastighet. Undantag skall enligt /SR endast ske om minst 2 ha av arealenutgör åker. I sädant fall skall fastigheten taxeras som lantbmksenhet, varvidbostadsbyggnaden ingär i samma enhel. a. den lokala skattemyndigheten i m. fl.fögderier påpekar atl förslagel förorsakar onödigl adminislralivt merarbete. Hypoteksbankenanser all uppdelningen innebär en nackdel för kreditgivare som är intresseradeav den belånade egendomens totalvärde. 4.1Allmänt om bestämmande av taxeringsvärde Förslageni fråga om bestämmande av taxeringsvärde har på det stora hela godtagits ellerlämnats ulan erinran av remissinstansema. 4.1.1Taxeringsvärdenivå och värdetidpunkt (10.2.1.6 och 10.2.1.7) Atttaxeringsvärdet även i fortsättningen skall utgöra 75 96 av marknadsvärdetgodlas uttryckligen av bl. a. länsstyrelserna i och Västerbotlenslän. som dock fömtsätter atl konsekvenserna liksom lidigare beaktas vid bl. Samma åsikt redovisar och ,som ocksä godlar att marknadsvärdet skall bestämmas 1979/80:40 283 medledning av priser vid fastighelsförsäljningar företaxeringsåret. Enliglskogsstyrelsens uppfattning är det inte längre försvariigt att bortse fränskogspoliliska effekter när det gäller utformningen av skatte- ochtaxeringsregler. Del är därför tillfredsställande atl ulredningen inle lämnalnågra förslag lill särbestämmelser när det gäller taxering av skogsmark ochväxande skog. Domänverketredovisar en kritisk inslällning och.anför: Domänverketvill i detta sammanhang erinra om att statsmakterna vid ett fiertal tillfällenansett det lämpligl atl jämka taxeringsvärdena för skog för aU inle oönskadeeffekler i olika beskaltningssammanhang skulle uppslå. Liknande behov kan kommaall visa sig redan vid fastighetstaxering. För domänverkels del hartaxeringsvärdena belydelse i försia hand för garantibelopp och för skogsvårdsavgifl.Efter 1981 skulle verkel som helhel komma alt drabbas av effektivfastighetsskatt under de avkaslningsförulsäll-ningar som kan överblickas.Detla mäsle vara fel eftersom verket driver ett rationellt och kontinueriigtskogsbruk. Missförhållandet kan - i varje fall leoreliskl via en lagändring -rättas till genom justering av garantibeloppels sloriek. Verket kan emellertidinle bedöma om della är prakliskl genomförbart med hänsyn till andraskattekonsekvenser. Sä länge denna och förmodligen flera andra följdändringar iinkomstbeskattningen inte kan överblickas bör enligl verkels mening inletaxeringsvärdenas nivå fastläggas i fastighelslaxeringslagen. framhåller all systemet all vid varje taxeringbestämma taxeringsvärdet med en fixerad procentsats av etl beräknalmarknadsvärde kan fungera lillfredsslällande i en ekonomi med relativt lugnprisutveckling. Med lanke på den snabba infiationstaklen bör det enliglförbundets mening övervägas alt genom variationer av procenlsalser på delberäknade marknadsvärdet neutralisera alltför extrema effekler. Stockholmskommun anser all del saknas bärande skäl alt ha skilda nivåer för marknadsvärdeoch taxeringsvärde. LänsslyrelsenI län anför: Medhänsyn lill bl. a. vad kommittén anför om prisbildningen pä jordbruksfastighetpä gmnd av de förändringar i jordförvärvslagen som Iräder i krafl ,liksom andra händelser som kan inträffa t. ex. nedläggning av industri, somhelt dominerar en ort, vilket hell kan spoliera flertalet fastighetsvärden inomorten, anser länsslyrelsen all man bör lämna en möjlighel öppen atl bestämmamarknadsvärdet under hänsynstagande lill händelser som inträffar senare änunder andra årel före laxeringsåret. föreslär därför att"skall" i 5 kap. 4 § fastighelslaxeringslagen byls ut mot"mä". Skogsstyrelsenuttalar sig för att förslag om en s. k. rullande taxering framläggs. Snabbasvängningar i prisnivån skulle bemästras genom etl sådanl syslem. Liknandeuttalanden görs av LBS. som anför alt en svaghet med del nu lilämpade systemetär att taxeringen elt vissl är grundas på marknads- 1979/80:40 284 värdensom genomsniUligl gällde före taxeringsåret. Med den uiveckling som harrått under de senasle ovannämnda perioderna har detta visseriigen inneburit ensäkerhetsmarginal mot alllför kraftiga verkningar av inflationen. Förhållandenkan dock vändas i sin motsats med en annan utveckling av fastighetspriserna somkan bli en följd t. ex. av den pä alllmer aktuellaenergiförsörjningsfrägan. Enligt LBS vore ell säll aU undvika eller åtminstonereducera de allvarligaste effeklerna all ha åriiga fastighetstaxeringar . k. rullande fastighetstaxeringar. Kommitténhar ansett atl övervägande skäl talar för all den ovägda laxeringsnivän böranvändas för alt mäta relationen mellan taxeringsvärden vid provvärderingar somsker för all faslslälla taxeringsvärdenivän. länsstyrelserna IKristianslads samt . Överlantmätaren I länoch hävdar emellertid att den ovägdaköpeskillingskoefficienten är atl föredra. 1moliven föreslår kommittén att man vid provvärderingarna bör använda den ovägdalaxeringsnivän (T/K) för mätning av relationer mellan taxeringsvärden . LMV delar inte denna uppfattning ulan ansluler sig tillreservanternas förslag att den ovägda köpeskillingskoefficienten (K/T) böranvändas. Omtaxeringsvärdena sprider relativt litet kring den genomsnittliga nivån är - somreservanterna konstaterar - måttet K/T atl föredra. För varjefastighetstaxering som genomförs förbättras värderingsmetoderna vilket rimligenmedför all spridningen blir mindre för varje gång. Måltet K/T blir alllsä"bällre och bätlre" medan mättet T/K alltid kommeratt ge etlfelaktigt resultat beroende pä atl köpesummorna sprider kring marknadsvärdet. Ommarknadsvärdet - och därmed taxeringsvärdet - kunde bestämmas exakt ger måttetK/T etl helt riktigt resultat medan måttet T/K fortfarande ger ett felakliglresultat. 4.1.2Undantag från marknadsvärdeprincipen (10.2.1.4) Dennadel av förslaget har lämnals utan erinran av de allra fiesta remissinstanser.Förslagel att andra privaträtlsliga förpliktelser är sådana som gäller enligtservitut och tomlrättskontrakt behandlas av bl. a. i Hallandslän. FIO m. fl. Lantbrukarnas skattedelegation anser att privaträtlsligaförpliktelser bör beaklas vid värderingen i högre grad än vad som harföreslagits. Länsstyrelseni förordar att upplåtelse av nyttjanderätt till läkt skall beaktassom säreget förhållande. Samma bör enligt gälla i fall dåavverkningsrätt till skog har upplåtils. Omtaxering på grund av sädanupplåtelse kan inle alltid komma i fråga, eflersom del krävs en viss omfattningpå avverkningen för att omtaxeringsgmnd skall föreligga. I princip sammasynsätt skulle enligt kunna anläggas exempelvis påartendetomtsomräden med för ägaren oförmånliga kontrakt, som inte kan sägas uppvid försäljning av fastigheten. 1979/80:40 285 Lantbrukarnasskaiiedelegaiion understryker atl alla inskränkningar i förfoganderätten tillfastighet som har belydelse för marknadsvärdet bör beaklas. Delegationen kaninle acceplera atl kontrollaspeklen skall hindra en rättvis värdering. Fräganhar framför allt betydelse beträffande upplåtelse av avverkningsrätt lill skogoch upplåtelse av naturtillgångar. Enklaste sättet vid värdering av skog voreall i uttrycklig bestämmelse ange att vid åsättande av värdefaktorer för skogenskall oavverkad men upplåten avverkningsrätt borträknas. Nägrakonlrollsvårigheler föreligger normalt inte, eflersom upplåtelsernaregelmässigt är baserade på skriftliga avtal. Något missbruk kan inte hellerbefaras, eftersom en avverkningsupplätelse har mycket betydande civilrältsligaoch inkomsträllsliga konsekvenser för båda avtalsparterna. f/Om.fl. gör gällande att avtalade nylUanderätter och belastningar i övrigt påfastighetema bör beaktas då innebörden av dessa belastningar ofta, t. ex. i frägaom jordbruksarrende, bestäms genom lagstiftning och inte genom parternas friaavtal. Ytterligare ulredning i frägan bör göras. har den åsikten att vid bestämmande av marknadsvärde förvattenfällsfastighet, där värdet är beroende av delaktighet i regleringarregeln om privaträltsliga förpliktelser inle skall gälla. Fräganom värderingen av lomträttsfastigheter har berörts av några remissinstanser. Tomträttskommitténtillstyrker förslaget alt tomlrältskonlrakl skall beaklas vid värderingen.Enligt tomträttskommittén kvarstår emellertid problemen kring gränsdragningenmellan markens ägare och tomträtlshavaren vid marklaxeringsvärdets bestämmandei slora delar oförändrade. Principielll sett borde endast markägarens del itomträttsfastighetens taxeringsvärde avspeglas i markvärdet, medantomträttshavarens del utgjorde byggnadsvärdet. Det skulle således kunnaövervägas om inte gränsen mellan markvärde och byggnadsvärde borde följagränsen för rättighetens innehåll. En sådan ordning förutsäller all närmareupplysningar om tomträttsupplälelsen lämnas vid laxeringen, lämpligtvis avmarkägaren. Länsstyrelseni anser att frägan om tomträttens värde vid fastighetstaxeringenbör utredas närmare, eventuellt av lomlrällskommil-lén. vill underslryka vikten av att de speciella problem somär förknippade med taxering av lomlrätlsfasligheler fortsättningsvis beaktas. Isamband med frågor om undantag frän marknadsvärdeprincipen vill iÖstergötlands län kommentera de försäljningar av småhus som berörs avbestämmelser om stafiig köpeskillingskontroll. I länet har i etl flertalbesvärsärenden yrkats all dessa hus skall värderas med undanlag fränmarknadsvärdeprincipen. finner del angeläget all elt klargörandegörs huruvida sådana försäljningar kan anses vara etl uttryck förmarknadsvärdet saml huruvida avsteg frän marknadsvärdeprincipen skall göras idessa fall. 1979/80:40 286 Fråganom belåningsförhållandenas inverkan på marknadsvärdet kommenteras i någraremissyllranden. Göteborgskommun anför all dilemmat med atl lånelägel i en fastighet har avgörandebetydelse för marknadsvärdet alltjämt väntar pä sin lösning. Enligl kommunensmening skulle kanske en utveckling av H-tabellerna göra att man kom ett steg pävägen. Den lokala skattemyndigheten i är av den uppfattningen atllånebilden skall beaktas vid prövningen av representativa köp. anför atl det är väl känt, atl den höga prisnivånmöjliggörs genom en hög belåning av nyproduktionen. Det är enligtriksförbundets mening betänkligt, all sädana höga priser som fill största delenmöjliggörs genom speciella finansieringsformer skall få ligga till gmnd förbestämmande av taxeringsvärden, som sedan flr allvariiga konsekvenser även förandra fastighetsägare inom orten genom hög beskattning. 4.1.3Ortsprismetoden (10.2.1.8) Nägraremissinstanser betonar att viss försiktighet bör iakttas vid användandet avpris som grund för beslämmande av marknadsvärdenivän. SRFtillstyrker alt av marknadsvärdet skall gälla som riktpunkt förtaxeringsvärdet samt alt ortsprismetoden skall tillämpas i första hand. 1 mångafall kan det dock bli synneriigen svårt alt rättvist fastställa marknadsvärdetdä några försäljningar inte har ägt rum. Stor försiktighet bör iakttashärvidlag. framhåller atl såvitt de kan bedöma har flera fästighetstyper undersenare tid hafl en prisutvekling som knappasi kan anses normal. Detta torde bl.a. gälla kommersiellt använda fastigheter inom storstadsområden,skogsfastigheter och vissa bostadsfastigheter. En lugnarepenningvärdeul-veckling lillsammans med flera nu akluella lagstiftningsåtgärderkan emellertid snabbt ändra läget. Del är sålunda befogat atl iaktta vissförsiktighet vid behandlingen av köpeskillingsstatistiken. Liknandesynpunkter framförs av LBS, Lantbrukarnas skattedelegatlon. SBEFframhåller också att det är av betydelse att fl utrett vilken inverkan de under1979 starkt ökade energipriserna kan tänkas fl på framtida marknadsvärden innanman bestämmer hur köpeskillingsstatistiken skall användas. LänsstyrelsenI anser att definitionen av det sätt på vilkel prisstatistikenläggs till grund för beräkning av marknadsvärdet ger en alltför stor osäkerheti utfallet bl. a. på gmnd av svårigheten att sorlera bort försäljningar sominte kan anses representativa. Det torde enligt vara svårt atlstatistiskt eller pä annat säll belägga vilka omständigheter som påverkarmarknadsvärdet. Även den nya jordförvärvslagen kan medföra att denprisstatistik som gäller för åren ärs taxering kan komma att ge Prop.1979/80:40 287 taxeringsvärdensom inle överensslämmer med prisutvecklingen efter . vill slarkl understryka att denköpeskil-lingsslalistik, som föresläs ligga lill grund för marknadsvärderingen,uppenbarligen inte utgör underlag för att ange ett marknadsvärde på fastighetersom inle går i handeln. påpekar atl man genom ortsprismetoden blirberoende av utpräglat lokala förhållanden och atl metoden förutsätter all mankan finna ett anlal representativa försäljningar. Felkällorna kan varaavsevärda. Denlokala skattemyndigheten I föreslär att de fastigheter som skall tasmed i prisstatistiken skall besiktigas exempelvis avfastighetstaxerings-konsulent. Någraremissinstanser kan inle dela fastighelslaxeringskommitténs åsikt attlillskollsköpen i slort sett saknar betydelse vid niväbestämningen. som framhåller att det är alldeles uppenbart all lillskoltsförvärvenofta medför marginella företagsekonomiska och skattemässiga fördelar, som gördet möjligt alt betala vida högre priser för tillskottsmark än vad som betalasför hela driftsenheter. Även försäljningar av hela fasligheter ulgörlillskollsförvärv. Nyssnämnda remissinsianser anser alt ytteriigare ulredningangående tillskottsköpens betydelse måste göras innan ny lagsliflning kan kommaUll stånd. och Lantbrukarnas skattedelegatlon påpekarockså att priserna vid tillskottsköp kan vara högre än normall. Släktköpenberörs av bl. a. Lantbrukarnas skauedelegaiion som hävdar att dessa bör ingå iprisstatistiken som balanserande faktor gentemot tillskottsköpen. EnliglLantbruksuniversitetet kan det förekomma att prisei vid släktförvärv sätts förlågt. Man skulle dock med fog kunna hävda alt priserna sätts med ulgångspunkt ifastigheternas avkastningsförmåga. Lantbmksuniversitetet är inte främmande förtanken att låla släktköpen ingå i underlaget för marknadsvärderingen. Länsstyrelsent tar upp frågan om försäljningar på vilka statligköpeskillingskontroll har inverkat skall anses som representativa. Svårighetföreligger dessutom enligt länsslyrelsen all fl grepp om dessa försäljningar. kriliserar användandet av ortsprismetoden. varierar taxeringsvärdena f n. myckel kraftigt mellan olikaorter. Detta beror pä alt efterfrågan på småhus i vissa områden är störte äntillgången. För småhusens räkning skulle en tillämpning av nuvarande principervid den kommande taxeringen leda lill helt orimliga konsekvenser. 4.1.4Avkastningsmetoden (10.2.1.8) Avkaslningsmetodenföredras för vissa fästighetstyper av domänverket, , länsslyrelsen I . 1979/80:40 288 lantbruksnämnden och länsjägmästren I län.skogsvårdsstyrelsen i län. FIO, m. fl.. Lantbrukarnas skattedelegatlonoch Skogsindustriernas samarbeisutskott. betonar slarkl att marknaden för jordbruksfastigheter i grandläggandeavseenden skiljer sig frän vad som gäller för andra fasligheter.Prisbildningsmekanismen för dessa fasligheter är en helt annan än för t. ex.småhus och hyreshus. beror på åtskilliga olika faklorer som t. ex. lilenomsättning, efterfrågan från nu speciella köpargmpper, dåligt jämförelsematerialosv. Av dessa skäl bör framför allt i fråga om större jordbraksfas-ligheterlaxeringen baseras pä avkasiningsvärdel. Ävenskogsvårdsstyrelsen i län och Skogsindustriernas samarbetsutskottförordar alt marknadsvärdenivån baseras pä någon form av avkastningskalkyl. Lantbrukarnasskattedelegation anser ocksä all de köp som ingår i prisstatistiken är för floch dessulom inte representativa för rikels hela besländ avjordbruksfastigheter. En avkaslningsmetod kan heller inte användas utan vidare,eftersom del är ytterst svårt all avgöra vad som är normal avkastning på enjordbmksfastighet. Enligl delegationen mäsle den värdenivå som framkommer vidden bristfälliga ortsprismetoden sältas i relation till elt genomsnilfiigtavkastningsvärde. Pä så vis kan man få kontroll på att värdenivän blirnågoriunda riktig. Vad däremot gäller skogsvärderingen anser delegationen atlså länge köpeskillingsstatistiken belräffande skog har sä slora brister och ärså dåligl genomlyst är det nödvändigt all ha andra utgångspunkter förniväbestämningen av marknadsvärdet. Enda sättet inför nästa allmännafastighetstaxering är att fastställa marknadsvärdenivän utifrån enskälighetsprövad och pä rimliga grunder hällen avkastningskalkyl. Ilikhet med Lantbmkarnas skaiiedelegaiion anser all enavkaslningsmetod kan komma till användning vad gäller skogsbruket.