prop · G30351 · 1979-12-31 00:00:00 — medförslag till ändrade blancokreditregler för bankinstituten; Regeringenföreslår att antaga de förslag som har upptagits av bifogade utdragav regeringsproiokoll. Ipropositionen föreslås att bankernas rält alt inom en allmän ram lämna blancokrediter,dvs. krediter ulan särskild säkerhel, vidgas från till 10 96 av summan avbankens eget kapital och inlåning. Dessutom föreslås atl blancokreditgivning tillsamfälligheisföreningar inryms i den generella blancokreditvolymen. 1979/80. Prop.1979/80:51 2 Lagom ändring i lagen (1955:183) om bankrörelse Härigenomföreskrivs att 59 § lagen (1955:183) om bankrörelse skall ha nedan angivnalydelse. 59§1 Kredit Hr beviljas endast mot Kredit får beviljas endast mot betryggande säkerhet i fast eller lös betryggande säkerhet i fast eller lös egendom eller i form av borgen, egendom eller i form av borgen. Utan säkerhet får dock kredit lämnas Utan säkerhet får dock kredit lämnas till ett sammanlagt belopp, som vid till elt sammanlagt belopp, som svarar mot högst/ew varie tidpunkt svarar mot högst av summan av bankaktiebo- procent av summan av bankaktiebo lags egel kapital och dess inlåning, lags eget kapital och dess inlåning. Därutöver får kredit ulan säkerhel Därutöver får kredit utan säkerhet beviljas beviljas 1. sådan låntagare, som avses i 1. sådanlåntagare, som avses i 57 § första stycket A 2 eller 3, samt 57 §första stycket A 2 eller 3, samt utländskt bankföretag, utländsktbankföretag, 2. samjällighetsförening, 2. näringsidkare i och för hans 3. näringsidkare i och för hans rörelse,om krediten är kortvarig, rörelse, om krediten är kortvarig. Aktiei bolag, som huvudsakligen förvaltar eller driver handel med aktier eller somidkar emissionsrörelse, (Ir mottagas som pant endast om aktien noteras vidfondbörs här i landet. Vad nu sagts gäller även förlagsbevis, som utfärdats avsådant bolag. Bestämmelseni 49 § om förbud för bankbolag att som pant mottaga egen aktie äger motsvarandetillämpning på förlagsbevis som bolaget utfärdat. Dennalag träder i kraft . I Senaste lydelse 1975:227. Prop.1979/80:51 3 Lag om ändring i lagen(1955:416) om sparbanker Härigenomföreskrivs att 28 § lagen (1955:416) om sparbanker skall ha nedan angivnalydelse. Kredit för beviljas endast mot betryggande säkerhet i fast eller lös egendom eller i form av borgen. Utan säkerhet får dock kredit lämnas till ett sammanlagt belopp, som vid varie lidpunkt svarar mot högst av summan av sparbanks fonder och dess inlåning. Därutöver för kredit utan säkerhet beviljas 1, sådan låntagare, som avses i 26 § första stycket A 2 eller 3, samt utländskt bankföretag, 2. näringsidkare i och för hans rörelse, om krediten är kortvarig. Kreditför beviljas endast mot betryggande säkerhet i fast eller lös egendom eller iform av borgen. Utan säkerhet för dock kredit lämnas till ett sammanlagtbelopp, som svarar mot högsl/em procent av summan avsparbanks fonder och dess inlåning. Därutöver (år kredit utan säkerhel beviljas 1. sådan låntagare, som avses i 26 § första stycket A2 eller 3, samt utländskt bankföretag, 2. samfällighetsförening, 3. näringsidkare i och för hans rörelse, om kreditenär kortvarig. Akliei bolag, som huvudsakligen förvaltar eller driver handel med aktier eller somidkar emissionsrörelse, flr mottagas som pant endasl om aktien noteras vidfondbörs här i landet. Vad nu sagts gäller även förlagsbevis som utlardats avsådant bolag. SparbankHr ej som pant mottaga föriagsbevis, som utfärdat, och ej hellerbevis om tillskott till garantifond eller grundfond i . Denna lag träder i kraftden 'Senasie lydelse 1975:228, Prop.1979/80:51 4 Lagom ändring i lagen (1956:216) om jordbrukskasserörelsen Härigenomföreskrivs att 36 § lagen (1956:216) om jordbrukskasserörelsen skall ha nedanangivna lydelse. 36 §'Kredit för beviljas endast mot Kredit för beviljas endast mot betryggande säkerhet ifast eller lös betryggande säkerhet i fast eller lös egendom eller i form avborgen, egendom eller i form av borgen. Utansäkerhet för dock kredit lämnas Utan säkerhet för dock kredit lämnas tillett sammanlagt belopp, som vid till ett sammanlagt belopp, som vid varietidpunkt svarar mol högst/e/n varje tidpunkt svarar mot högst tio procentav summan av cenlralkassas procent av summan av centralkassas ochanslutna jordbrukskassors eget och anslutna jordbrukskassors eget kapitalsamt centralkassans inlåning, kapital samt centralkassans inlåning. Därutöverför kredit utan säkerhel Därutöver för kredit ulan säkerhet 1, sådan låntagare, som avses i 1, sådanlåntagare, som avses i 34 § första stycket A 2 eller 3, dock 34§ försia stycket A 2 eller 3, dock icke staten, samt utländskt bankfö- ickestaten, samt utländskt bankföretag, retag, 2, samfällighetsförening, 2. näringsidkare i och för hans 3, näringsidkare i och för hans rörelse,om krediten är kortvarig, rörelse, om krediten är kortvarig. Kreditutan säkerhet enligt första stycket beviljas av ceniral kassa eller, efter medgivandeav denna, av ansluten jordbrukskassa. Aktiei bolag, som huvudsakligen förvaltar eller driver handel med aktier eller somidkar emissionsrörelse, för mottagas som pant endast om aktien noteras vidfondbörs här i landet. Vad nu sagts gäller även förlagsbevis som utlardats avsådant bolag. Kreditkassaför ej som pant mottaga aktie i bolag, som har till uppgift att tillgodose förkreditkassor gemensamma intressen, eller förlagsbevis, som sådant bolag ellercentralkassa utfärdat, och ej heller bevis om andel i eller tillskott tillkreditkassan själv eller annan jordbrukets kreditkassa. Dennalag träder i kraft den , 'Senaste lydelse 1975:229, Prop.1979/80:51 5 Utdrag EKONOMI DEPARTEMENTET PROTOKOLL Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , ,, , , , Åsling, Söder, Krönmark, BurenstamLinder, , , , , , , Propositionmed förslag till ändrade blancokreditregler för bankinstituten Medstöd av regeringens bemyndigande tillkallades en kommillé med uppdragatt se över banklagstiftningen. Enligt direktiven skall kommittén bl. a.föreslå ändringar i bankinstilutens rörelseregler på sådana punkter därjämkningar i de gällande reglerna är angelägna mot bakgrund av utvecklingenefter reform av banklagarna, I etl delbetänkande' (DsE 1979:5) Blancokrediteroch bankkonlorselablering har banklagsulredningen lagl fram förslag i dessahänseenden. Till belänkandet har fogats ett särskilt yttrande av ledamoten och en reservation av ledamoten , . Tillprotokollet i detta ärende bör som bilaga 1 fogas banklagsutredningens betänkandesåviii avser frågan om blancokrediter. Yttrandenöver betänkandet har efter remiss avgetts av bankinspektionen, kommerskollegium,(), , fullmäktige i Sverigesriksbank, . Post- och , , , föreningsbankers förbund, iSverige (LO), (), Svenska bankmannaförbundet.Svenska arbetsgivareföreningen (), hantverks- och industriorganisätion- Familjeföretagen (SHIO - Familjeföretagen), (), 1Betänkandet är undertecknat av rättschefen , ordförande, bankdirektörenBertil , bankinspektören , riksbanksdirektören , direktören , direktören . ochbankdirektören , Prop.1979/80:51 6 , , grossislförbund.Svenska försäkringsbolags riksförbund. och Svenska handelskammarförbundel. Kommerskollegiumhar till sitt remissvar fogat ett yttrande från handelskammaren i Stockholm.SAF har anslutit sig till industriförbunds synpunkter, SHIO - Familjeföretagenoch har avgeU gemensamt yurande. /SR och har avståu från an ytlra sig. Ensammanställning av remissyttrandena, såvitt avser frågan om blancokrediter,bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 2. Frågan om bankkonlorselableringlas inte upp i denna proposition utan kommer att behandlas i ett senaresammanhang. Med hänsyn lill utredningens förslag och det splittraderemissutfallet bör regeringen ta ställning till den frågan med fråganom lekmannastyrelse vid bankinspektionen. Denna fråga övervägs f n, avbanklagsutredningen och ett förslag kan väntas enligt vad jag harinhämtat från utredningen, BanklagaVnasbestämmelser om säkerhel förbankinstitutens kreditgivning fick i huvudsak sinnuvarande utformning vid översyn av banklagstiftningen (prop,1968:143, BaU 1968:60, rskr 1968:368, SFS 1968:601, 602 och 605), De ärenhetligt utformade för de tre bankinstituts-grupperna och finns föraffärsbankerna i 59 § lagen (1955:183) om bankrörelse (BL), för sparbankerna i28 § lagen (1955:416) om sparbanker (SpL) och för föreningsbankerna i 36 § lagen(1956:216) om jordbrukskasserörelsen (JkL), Enligtden gällande grundläggande regeln för bank bevilja lån endasl motbetryggande säkerhet i fast eller lös egendom eller i form av borgen.Innebörden av huvudregeln är att bankerna skall pröva om ställd säkerhet,värderad efter objektivt godtagbara grunder, läcker hela kreditbeloppet. Ensådant krav på säkerhet har ansetts vara behövligt bl, a, med hänsyn tillskyddet för insätlarnas medel hos bankerna, I viss utsträckning fördock bankerna lämna kredit ulan särskild säkerhet, s, k, blancokredil. De haren generell rätt att lämna blancokrediter inom en viss ram. Denna är fr, o, m,(prop, 1975:73, NU 24, rskr 152, SFS 227-229) bestämd till ettbelopp motsvarande högst 5 96 av summan av bankens egel kapital och dessinlåning. För affärsbankerna utgörs det egna kapitalel av aktiekapital, egnafonder och vinstbalans som har fastställts av bolagsstämma. Med eget kapitalavses för en sparbank egna fonder och för en kreditkassa summan avcentralkassan och de anslutna jordbrukskassornas eget kapital, dvs.insatskapital, egna fonder och fastställd vinstbalans, Blancokredil för utöverden generella ramen lämnas till vissa särskilt angivna låntagare, som ansesgoda för sina förbindelser. Bland dessa låntagare är 1979/80:51 7 staten,kommun eller därmedjämförlig samfällighet, affärsbank, sparbank, centralkas.saeller annan allmän kassa eller inrättning, vars reglemente fastställts avregeringen, kreditakiiebolag, försäkringsföretag med svensk koncession,utländskt bankföretag och samlallighelsförening. Blancokredil får slutligenlämnas också lill näringsidkare i och för hans rörelse, om krediten ärkortvarig. De angivna reglerna om kredit tillämpas också på garantiförbindelsersom bankerna ingår (62 § BL, 31 § SpL och 39 § JkL), I enskrivelse till regeringen hemställde Svenska bankföreningenom sådan ändring av 59 § BL att en ny form av blancokrediter införs, nämligen blancokreditertill fysiska personer, för vae låntagare dock högst tre basbelopp enligt lagen(1962:381) om allmän försäkring, Post-och , anslöt sig ien skrivelse till bankföreningens hemställan. Regeringenbeslöt atl överlämna skrivelserna lill banklagsutredningen förattövervägas vid utredningsuppdragets fullgörande, Banklagsulredningenkonstaterar i sitl nu avgivna delbetänkande att det -med hänsyn bl, a, till denminskande självfinansieringen inom näringslivet -finns anledning att räkna medatt efterfrågan på blancokrediter i framliden ökar, Mol bakgrund härav föreslårutredningen en höjning av den generella blancokredilramen från 5 till 10 %räknat på summan av affärsbanks eget kapital och dess inlåning, I sambandhärmed föreslår utredningen atl den förhållandevis ringa blancokreditgivningsom nu sker till samfälligheisföreningar inryms i den generella blancokreditvolymen.Motsvarande ändringar föreslås för sparbanker och föreningsbanker. Bankföreningensrepresentant i utredningen utvecklar i etl särskilt yttrande sin syn påbanklagstiftningens säkerhetskrav. Han kommer till den slutsatsen all den cenlralaregeln om att lån får beviljas endast mot särskild säkerhel varken ärmeningsfull eller ändamålsenlig. Tiden borde enligt hans mening vara mogen allstryka del formella säkerhetskravet ur banklagstiftningen och överlåta ålbankerna all själva bedöma när och i vilka former säkerheter behöver ställasvid kredilgivningen. Remissinstansernahar genomgående lillslyrkl utredningens förslag eller lämnat det ulan erinran.Bankinspektionen framhåller bl, a, att kravet på säkerhet måste efterges ibetydande omfattning, särskilt när det gäller kredit till nystartade företagoch företag som med hänsyn till verksamhetens beskaffenhet har svårt att ställasäkerhet. Inspektionen understryker dock atl bankerna både får och bör tarisker under den självklara förutsättningen att riskerna är kontrollerade ochalt bankerna på objektiva grunder har tilltro till kredittagarens förmåga attinfria krediterna. Riksbanksfullmäktige anser i likhet med fiertalet andraremissinstanser alt förslagel atl höja blancokreditvolymen är väl motiverat. Bankföreningenhar ifrågasatt om det formella säkerhetskravet i banklagarna behövs.Föreningen framhåller bl, a. alt avgörande för en banks kredilprövning sällanär de formella säkerheterna ulan företagets finansiella 1979/80:51 8 styrka,räntabilitet, likviditet och företagsledningens skicklighet. En naturligutformning av banklagen bör därför vara att bankerna får frihei att tiUämpasådana principer för sin kreditgivning. Enligt bankföreningen kan detta ske utanatt skyddet för insätlarnas medel sätts i fara. Kapitaltäckningsbestäm-melsernai banklagarna bör vara tillräckliga för att garantera bankernas solvens.Kommerskollegium, , TCO och förelrädare för näringslivet har också ifrågasattbehovet av kravel på särskild säkerhel, I en skrivelse tillekonomidepartementet har bankföreningen hemställt attdirektiven för banklagsutredningen kompletteras med ett uppdrag att utreda omdel är lämpligl att upphäva huvudregeln att för kredit från bank skall ställasbetryggande säkerhel i form av, pant eller borgen. För egen del vill jaganföra följande. Genom banklagstiftning skedde en väsentligliberalisering av rätten att lämna blancokrediter. Utrymmet för blancokrediterblev nära nog sju gånger siörre . När blancokredilramen vidgades år1975 medförde del att den tillåtna volymen för affärsbankerna ökade från ca 3600 milj, kr, till 6 000 milj, kr, med hänsyn till förhållandena vid 1974 årsutgång. 1 uppgick denna volym lill 10 246 milj, kr,,varav 6 340 milj, kr, eller något var utnyttjad. Vissa affärsbankerhade utnyttjat av sin blancokredilvo-lym. För sparbankerna ochföreningsbankerna var den genomsnittliga utnyttjandegraden lägre. Någrasparbanker hade dock utnyttjat större delen av sin blancokrediivolym. Jagdelar utredningens uppfattning all det finns anledning atl räkna med en fortlöpandeväsentlig ökning av behovet av blancokrediter. Det finns fiera orsaker härtill.Som utredningen och fiera remissinstanser har framhållit minskarsjälvfinansieringen inom näringslivet. En lägre självfinansiering ökarföretagens beroende av externa krediter. Allt fiera företag kan komma i densituationen att deras tillgångar inte förslår som bankmässig säkerhet för derasbankengagemang. Dettta gäller inte minst nystartade företag och företag inomden mindre och medelstora industrin. En annan orsak lill altanspråken på blancokrediter ökar är, som framhållits från olika håll, attbankerna i växande utsträckning har att lämna garanlier till betydande beloppför fullgörande av stora entreprenader. Entreprenadföretagen kan ofta inteställa säkerhel, i vart fall inte bankmässig säkerhet, för sina motförbindelsertill den garanterande banken. Ävenefterfrågan på blancokrediter från fysiska personer har ökat. Sålunda utgjordesår av affärsbankernas utnyttjade blancokrediivolym av s. k. spariån,som lämnas utan säkerhet. Som uiredningen har framhållit kan efterfrågan påsådana lån väntas öka. Å andra sidan är bankernas möjligheter att gekonsumtionskrediter starkt begränsade i nu rådande kreditläge. Bankernasväxande internationella engagemang harockså betydelse i detta sammanhang. Isamband med den omfattande internationella upplåningen Prop.1979/80:51 9 frånsvensk sida har en särskild form av blancokrediter aktualiserats,nämligen blancokrediter i utländsk valuta. Dessa krediter lämnar svenska bankeri konsortium med utländska banker eller i konkurrens rned utländska banker, somenligt sin praxis inte ställer krav på särskild säkerhel. Mot bakgrund av vad jag nuhar anfört anser även jag att en väsentlig ökning nu bör ske av bankernas rätt atllämna krediter utan krav på särskild säkerhel. Med anledning av vad bl. a. enledamot i utredningen och fiera remissinstanser har anfört i principfrågan ombehovet av särskilda säkerhetsbestämmelser vill jag framhålla att kravet påsäkerheter vid bankernas kreditgivning har tillkommit med anledning av tidigareerfarenheter och har betraktats som eu väsentligt led i skyddet för insätlarnasmedel. När del nu har satts i fråga om detta krav längre är nödvändigt kan detemellertid finnas anledning att utreda om det går att mera allmänt ge avkall påkravel på särskild säkerhet för kredit. En omständighet som har åberopats äratt utländska banklagar inte upptar krav på formella säkerheter. Det bör därförklarläggas bl. a. vilken betydelse detla har för de svenska bankerna och deras möjligheteratt i den ökande internationella verksamheten konkurrera med utländska bankerpå lika villkor. Jag avser därför alt föreslå regeringen all ge banklagsulredningeni uppdrag att förutsättningslöst ulreda om huvudregeln au för kredit från bankskall ställas särskild säkerhet behövs också i framliden eller kan modifieraseller slopas utan risk för att insätlarnas skydd äventyras. Ifrågan om att vidga blancokredilramen bör man undvika att banklagens rörelsereglerblir alllför detaljerade och i onödan styr inriktningen av bankernas kreditgivning.Jag anser därför i likhet med utredningen att det är lämpligare alt höjaprocentsatsen förden tillåtna blancokreditvolymen än alt enligt bankföreningenstidigare förslag särskilja blancokrediter till fysiska personer och lägga dessakrediter utanför den generella blancokreditvolymen. Jaganseratt den föreslagna ökningen av blancokredilramen från 5 lill kangodtas utan au insätlarnas skydd äventyras. En sådan ökning innebär att dentillåtna volymen beräknad med hänsyn till förhållandena vid ulgången av augusti1979 för affärsbankerna fördubblas från 10 246 milj. kr. till 20 492 milj. kr.Dessa belopp skall ses mot en beviljad ullåning och lämnade garantier vid sammatidpunkt på sammanlagt ca 164 000 milj. kr. År1966 fick bankerna rätt att lämna kredit utan särskild säkerhet även lill samfällighetersom avses i lagen (1966:700) om vissa gemensamhetsanläggningar (prop,1966:128, B:oU 54, rskr 394, SFS 709). fanns inte någonmotsvarighet till den nuvarande generella rätten för bankerna atl inom enallmän ram lämna blancokrediter, I samband med att anläggningslagen (1973:1149)trädde 1974 ändrades bestämmelserna till att avse samfällighetsförening,(prop, 1973:160, CU 33, rskr 389, SFS 1159-1161), Blancokreditgivningentill samfälligheisföreningar har varit ringa. 1979/80:51 10 hänsyntill detta och till alt jag nu förordar en väsentligt vidgad ram för bankernas blancokrediterbör kredilgivningen lill samfälligheisföreningarna innefattas i den generellaramen såsom banklagsutredningen har föreslagit. Jag utgår från alt detla ipraktiken inte kommer att medföra någon försämring av samfällighetsföreningarnasmöjligheter lill krediter. Pågrund av det anförda förordarjag att 59 § BL ändras så att den generella blancokreditvolymenhöjs från räknat på summan av affärsbanks eget kapital och dessinlåning samt att blancokreditgivning till samfälligheisföreningar inryms idenna volym. Motsvarande ändringar bör göras för sparbanker i 28 § SpL och förföreningsbanker i 36 § JkL. 1 likhet med vad som har framhållits vid tidigareförändringar av blancokrediträtten (prop. 1968:143 och prop. 1975:73) vill jagunderstryka att samma grundsats bör gälla vid bankernas blancokreditgivning somvid all annan kreditgivning, nämligen an trygghet skall föreligga förlåneförbindelsens fullgörande. Den vidgade rätten atl lämna kredit utansärskild säkerhel ställer stora krav på bankernas bedömning av låntagarna vidkreditprövningen. Jag utgår från atl bankinspektionen ägnar särskilduppmärksamhet åt de praktiska verkningarna av den ökade generella blancokrediträtten. Medhänvisning lill vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen attantaga inom ekonomidepartementet upprättade förslag lill 1. lag om ändring i lagen (1955:183) om bankrörelse, 2. lag om ändring i lagen (1955:416) om sparbanker, 3. lag om ändring i lagen (1956:216) omjordbrukskasserörelsen, Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslular att genomproposition föreslå alt antaga de förslag som föredraganden har lagtfram. 1979/80:51 11 BLANCOKREDITER OCH BANKKONTORS ETABLERING Delbetänkande avgivet av banklagsutredningen Prop.1979/80:51 12 Till Statsrådet och chefen för ekonomidepårtementet Genom beslut bemyndigade regeringen chefenför dåvarande att tillkallahögst sju Ledamöter med uppdrag att se över banklagstiftningen. Med stöd av bemyndigandet tillkallades den1 rättschefen (ordförande), bankdirektören , bank inspektören , riksbanksdirektören , direktören , direktören , och bankdirektören som ledamöter. Som sakkunnig förordnades avdelningsdirektören som expert hovrättsassessorn . Som experter har vidare förordnats fr.o.m. den 1 oktober 1976byrådirektören , fr.o.m. den 1 april1978 civilekonomen och fr.o.m. hovrättsfiskalen . Utredningens sekreterare har t.o.m. varitnumera departementsrådet samt därefter numera kanslirådet . Vidare har hovrättsassessorn fr.o.m.den 1 januari 1978 och hovrättsassessorn fr.o.m. förordnats till biträdande sekreterare. Utredningen har tidigare överlämnat delbetänkandet Nya kap i ta 11äckningsregler för bankerna. Utredningen får härmed överlämna delbelänkandet Blancokrediter och bankkontorsetablering. 1979/80:51 13 Reservation har avgetts av ledamoten . . Särskilt yttrande har avgetts av . Utredningen avser att närmast behandla bl.a. frågor om anpassning av banklagarnatill den nya aktiebolagslagen. 1979/80:51 14 FÖRFATTNINGSFÖRSLAG.................................................................. ..... 8 Förslag till lag om ändring i Lagen (1955:183) om bankrörelse 8 Förslag till lag om ändring i lagen (1955:416) om sparbanker 10 Förslag till lag om ändring i lagen (1956:216) om jordbrukskasserörelsen 12 1 Inledning............................................................................ 15 2 BLancokrediter.................................................................. 15 2.1 Gällande rätt....................................................................... .. 15 2.2 Historik............................................................................... .. 16 2.2.1 Inledning............................................................. .. 16 2.2.2 BlancokreditbestämmeLser före nu gällande lag 17 2.2.2.1 Affärsbankerna............................... .. 17 2.2.2.2 Sparbankerna.................................. .. 20 2.2.2.3 Kredi t kassorna.............................. .. 20 2.2.3 lag........................................................ 21 2.2.A Ändringen .................................................. 24 2.2.5 framställning.......................... .. 25 2.2.6 Blancokrediltill utländsk stat............................ .. 26 2.3 Överväganden och förslag................................................. .. 29 Särskiltyttrande av ledamoten , 1979/80:51 '5 I banklagsutredningens direktiv ingär att pröva banklagstiftningens rörelseregler på sädana punkter där jämkningar framstår som angelägna mot bakgrund av utvecklingen efterbank Lagsref ormen är 1968. Utredningen redovisar i dettadelbetänkande vissa förslag till ändringar i rörelsereglerna. Ändringarna avser bankernas rätt att lämna kredit utan säkerhet, s.k. blancokredil, och rätten att etablera bankkontor. Banklagstiftningens huvudregel för kredilgivningen innebär att Län får lämnas endast mot betryggande säkerhet i fast eller Lös egendom eller i form av borgen.Från huvudregeln finns ett undantagsom medger bankerna en generell rätt att Lämna blancokredil inom en viss ram. Dennaär bestämd tili ett belopp som svarar mot högst av summan av institutets egetkapital och inlåning.