prop · G3031 · 1979-12-31 00:00:00 — Jag anser del därför angelägel all de förslag lill ny lagstiftningi frågorna om vård ulan samiycke som har utarbetats nu granskas av lagrådelinnan propositionen om den nya sociallagstiftningen föreläggs . 2.1 Vården av unga Som framgår av vad jag har sagllidigare innebär socialulredningens förslag all de nuvarande vårdlagarnaskall ersällas av en lagstiftning som blir gemensam för de tidigare skildavårdområdena. Någon motsvarighet lill hiUillsvarande BvL kommer därmed inlealt finnas i framliden. Förslagel är elt av flera ullryck för den helhelssynsom kommer atl vara gmndläggande för den framlida socialljänslen. I denföreslagna socialtjänstlagen, som i slor utsträckning får karakiären avramlag, underslryks bl.a, all verksamhelen inom socialljänslen skall bygga pärespekl för människomas självbeslämmanderält och inlegrilel. Som en följd avdetla anges all socialnämndens insalser för den enskilde skall ulformas ochgenomföras tillsammans med honom. Socialljänsllagen innehåller i molsals lillbl.a. NvL och BvL inga besiämmelser om ivångsvård av den enskilde. Demöjligheler lill vård ulan den enskildes samiycke inom socialljänslen somulredningen anser alt man måsle ha även i framliden, nämligen när del gällerbarn och ungdom, föreslås bli reglerade i en särskild lag - lagen med särskildabestämmelser om värd av underårig (LVU). Somjag återkommer lill i avsniu 2.2delar jag socialutredningens uppfaUning atl den nya socialljänsllagsliftningeninle bör ge möjlighel lill värd samiycke när det gäller vuxnavårdbehövande. I fråga om barn och ungdom råder del dock inga delade meningarom all samhällel inle kan frånhända sig rätlen all ingripa lill de ungas skydd,om nödvändigl med tvång. Socialulredningen föreslår all beslul om sådan vårdskall fallas av länsräll efler ansökan av socialnämnden. Jag ansluler mig ilikhel med de allra flesla remissinslanserna lill denna konslmklion som skiljersig från BvL:s. där beslut i försia instans fallas av nämnden själv. Jagåterkommer i del följande närmare lill förulsäliningarna för vård ulan samiyckeav barn och ungdom liksom lill reglerna om förfarandel nfi. m. Medfrivillighet och medbestämmande som utgångspunkter för den nyasociallagsliftningen är del enligl min mening nalurligt all meddela denödvändiga Ivångsbesläm-melserna i en särskild lag vid sidan av den ceniralaramlag som skall vara gemensam för olika vårdområden. Jag ansluler migföljakfiigen lill socialulredningens förslag i delta hänseende. I denproposition om socialljänslen som enligl vad jag kommer all föreslåskall föreläggas kommer slällning all las lill den framlidasociallagsliflningens utformning i övrigl. Enligl BvL är bamavårdsnämndenskyldig alt vidla förebyggande ålgärder eller omhänderla den unge församhällsvård om del föreligger sådana förhållanden i fråga om den ungeshemförhållanden eller hans egel beleende som anges i 25§ (se avsnill 2.1.3).Denna skyldighel all ingripa är ovillkorlig. Nämnden skall vidla ålgärder medslöd av lagen vare sig föräldrarna samlycker lill dessa eller inle. Äromsländighelerna sådana alt barnel bör las om hand för samhällsvård, skallnämnden beslula om detla oberoende av om föräldrarna samlycker lill enplacering uianför hemmet eller inle. I socialulredningens förslag harulgångspunklen för lagsliftningen varit någol annorlunda. Liksom när del gällervuxna vårdbehövande skall i vården av barn och ungdom socialljänslens insalserså långl möjligt ges i frivilliga former och i samarbele med den unge och hansföräldrar. Samhällel har emellertid ellsärskill ansvar för barn och ungdom. LVU avser därför all ge samhällelmöjlighet all ge barn och ungdom den Irygghel som ligger i all de alllid kanfå den vård och behandling som de behöver. LVU kompleUerar socialljänsllagen isilualioner då de frivilliga insalser som kan ges med slöd av socialljänsllagenär otillräckliga. LVU skall med andra ord tillämpas försl när del har visal sigall del inle gär alt få samiycke lill den vård som är nödvändig för den unge. Del hell övervägande antaletremissinsianser som har yllral sig över ulredningens förslag har tillslyrkl denulformning av lagen som ulredningen har föreslagil eller lämnal denna ulanerinran. hör bl.a. fierlalel kommuner, socialslyrelsen, kammarrällen iSundsvall, fierlalel länsstyrelser, Kommunförbundel, Landslingsförbundel, LOoch TCO. Några remissinsianser, däriblandJO, har pekal på att den av socialutredningen valda metodiken leder till atlnämndens möjligheler all på längre sikl planera för barnels vård kan komma allbegränsas. Samlycker föräldrarna lill de åtgärder som nämnden föreslår, kansåledes barnel inle ges vård med stöd av LVU. Nämnden kan därmed inte ulöva denbefogenhel atl bestämma över barnet och dess förhållanden som man hade hafl ombarnet hade varil omhändertaget. Det finns en risk för all föräldrarna lartillbaka sitl samiycke också när den vård man har enats om är mycketangelägen. Prop.1979/80:1 l« Enligt min mening mäsle del finnasbestämmelser som skyddar bainei från godtyckliga och för barnet skadligaavbrott i vården. Del är också viktigi all nämnden ges sådana befogenheter altden vid behov kan hindra slörande ingrepp i vården, bör emellertid varamöjligi all uppnä lUan all man frångår den syslemalik som inredningen harföreslagil. förslag innebäratt en ovillkorlig fömlsätlning för lagens tillämpning är all samtycke lillvården inte har kunnat nås. Det finns emellertid enligt min mening silualionerdå värd med slöd av LVU bör kimna komma i fråga, även om föräldrarna då vårdenaktualiseras formellt samtycker lill denna. Man kan således inle bortse fränatt omsländighelerna ibland kan vara sådana atl det mäste antagas alt eltlämnat samtycke inte är allvarligt menat och då del kan befaras alt föräldrarnaredan kort tid efter del alt samiycke har lämnats kommer atl vilja la barnettillbaka frän del hem där nämnden länker värda bamel. Jag vill vidareifrågasätta om barnets rätl till Irygghel och omvårdnad alltid tillräckligt kantillgodoses när efter upptäckten av en svår barnmisshandel värdens utformningoch besländ blir beroende av ell medgivande som föräldrama har känt sigtvingade atl lämna i en pressad situation. Elt annat exempel är risken för attföräldrar som gravi missbrukar alkohol eller narkotika och i dt skede kan varavilliga all medverka lill all nödvändig vård ulom hemmel kommer till slånd enkort lid därefter begär tillbaka barnel eller på annal säll griper in i vårdensutformning till skada för barnel. Man måsle också förulse all ungdomar som harbegåtl broll eller är missbrukare och därför behöver vård kan vilja samtyckalill vården faslän de redan från början har tänkt undandra sig vården . De anförda exemplen visar enliglmin mening atl del är nödvändigt all lagsliftningen ges en sädan ulformning unge kan tillförsäkras en obrulen vård under den lid som nämnden finnerbehövlig. Somjag kommer all beröra närmare i del följande öppnar lagenvisserligen möjlighel all omedelbarl la barnel om hand för vård, omfömtsållningar för törlsatt vård pä frivillig grund inte längre föreligger.Omsländighelerna kan emellertid vara sådana all nämnden inle hinner vidla ensådan ålgärd i lid för all hindra ell skadligt avbrott i vården. Jag vill emellertid samlidigl framhållaall man inom socialljänslen i försia hand skall söka ge barnel irygghel ochomvårdnad genom slöd- och hjälpälgärder i hemmel. Även i silualioner då barnelmåsle beredas en lids vård i annal enskill hem eller i inslilution är juavsikten som regel alt barnet så snarl förulsällningar för del föreligger skallålerknyia gemenskapen med föräldrarna. Föräldrarna bör så långl möjligi fåvara med och beslula om insalsernas arl och vårdens ulformning. Del ligger ellstort värde i all föräldrarna, även när barnel ges vård uianför del egnahemmel, tillsammans med nämnden får behålla ansvarel för barnel. Man kan enliglmin mening inle bortse från de negativa verkningar dl beslul om vård med slödav LVU kan få i situationer där del är föräldrarnas uppriktiga mening 1979/80:1 ' att pä allt sätl medverka till en nödvändig förändring avbarnels förhållanden. Kan del emellertid anlas atlföräldrarna eller i förekommande fall den unge själv inte kommer att viljamedverka lill vården som nämnden bedömer nödvändig, bör nämnden ivissa fall kunna ansöka hos länsrätten om vård med slöd av LVU. även om delfinns elt formellt samtycke lill vården när denna aklualiseras. Som enförutsätlning för lagens tillämpning bör gälla atl del kan anlas all behövligvård ej kan ges pä frivillig väg. 2.1.3 Föruisätlitingar för vård är enliglnuvarande regler skyldig atl vidta förebyggande ätgärder eller beslula omsamhällsvård under förutsättningar som anges i 25 S BvL, Dessa är uppdelade påtvå huvudfall. Beslämmelserna i 25 § a) avser således brisier i barnelshemförhållanden, Ålgärder skall vidlas om nägon som inle har fylll 18 ärmisshandlas i hemmel eller annars där behandlas på sådanl säll atl hanskroppsliga eller själsliga hälsa ulsälls för fara. 1 25 § a) anges även densilualionen atl barnels utveckling äventyras på grund av föräldrarnasolämplighel som fostrare eller brislande förmåga alt fostra barnel. I 25 § b) behandlas förhållandensom gäller den unges eget beleende. Där anges som grund för ålgärder atl någonsom inte har fylll på grund av broilslig gärning, sedeslösl levnadssäli,underlålenhei atl försörja sig ärligt, missbruk av beroendeframkallande medeleller av annan jämförlig anledning är i behov av särskilda tillrältaförandeåtgärder frän samhällels sida. För den som har fylll ochbegålt broilslig gärning ges i 25 § andra slyckel en i viss mån avvikandereglering. Denna har kommil lill för all undvika att genom en generell regelföra lagöverträdare i åldrarna in under BvL:s regler. 1 andraslyckel anges sålunda all broilslig gärning inle får ulgöra grund föringripande med stöd av BvL, om inte den unges livsföring i övrigl ulgörlillräcklig anledning därtill eller sådanl ingripande med hänsyn till pågåendebehandling enligl BvL eller av annan särskild anledning måste anses lämpligastför hans tillrältaförande. har pämolsvarande säll föreslagil alt underårig som inte kan ges behövlig vård påannat säu skall kunna beredas vård med stöd av LVU i Ivå fall. Dels om brisieri omsorgen om den underårige eller annal förhållande i hemmel medför fara förhans hälsa eller utveckling (punkt I). Dels om den underårige ulsäller sig för allvarlig fara i sådanlhänseende genom missbruk av beroendeframkallande medel, broilslig verksamheteller annat därmed jämförbarl beleende (punkt 2). Enligl socialulredningens förslagskall socialnämnden ägna särskild uppmärksamhet ål barns och ungdomsuppväxtförhållanden. Nämnden skall genom förebyggande insatser och genom ettrikl ulbud av individuella stöd- och hjälpinsalser pä allt sätt medverka till att deunga bereds irygga uppväxtförhällaudeii och gyniisamnia levnadsbetingelser iöviigt. Som ulredningen påpekar är del en viklig förutsätlning för alltbehandlingsarbete alt finna sädana former för samhällets insatser atl man kannä en förtroendefull samverkan med den man vill hjälpa. En utveckling av de långsiktigtförebyggande insalserna och uppsökande verksamhel bör tillsammans med ettvidgat ulbud av sociala ijänsler leda lill all behovet av insatser mot denenskildes vilja på sikl minskar, Somjag har antytt tidigare är del ändauppenbart atl det inte helt går att undvika situationer då den imge behöveromedelbar hjälp av men föräldrarnas eller den unges medverkaninle slår all få. Samhällel måsle därför i framliden liksom nu i vissasituationer kunna vidta ätgärder lill skydd för den unge. Syftel med beslämmelserna i 25 § b)BvL är alt lillgodose den unges behov av vård men också alt förhindra för samhällelskadliga beteenden. 1 likhel med nära nog alla remissinsianser som har ullalalsig i frågan ansluler jag mig till socialutredningens uppfaUning all insalserinom socialljänslen mol den enskildes vilja enbart skall ha sin grund i etlbehov av vård. a. kammarrällen i har framhållil i sillremissyllrande får del inle vara en angelägenhel för atttillgodose sam-hällsskyddet. RäUen alt vidta vårdinsatser motden enskildes vilja är nära förbunden med förälders vårdnadsrätt som den harutformats i . I denna ligger inbyggd en rätl för barnel lilltrygga förhållanden. Samhällets barnavårdande organ har jämle föräldrarna ellansvar för all barn och ungdom får god vård och omvårdnad. Barnel kan på gmndav brisier i omsorgen från föräldramas sida ulsällas för fara till hälsa elleruiveckling. Många unga får också svårigheier som inle kanbe-mäslras med bislånd enbarl från föräldrarnas sida. Samhällel skall i sådanafall erbjuda sin medverkan för all undanröja vad som kan ävenlyra den ungeshälsa eller uiveckling. Ofta finns del förulsältningar all ge den unge denbehövliga vården i samförslånd med föräldrama och den unge själv. 1 andra fallmåsle samhällel ges möjlighel all gå in vid sidan av föräldrarna och med sådanabefogenheler all en uiveckling som är ogynnsam för den unge kan förhindras.Behöver den unge samhällels bistånd, bör det alltså finnas möjlighet all beredahonom vård, även om samiycke lill vården inle går atl få. Samhället måsle kunnavidla ålgärder till skydd för den unge, om brister i omsorgen eller annatförhållande i hemmel medför fara för barnels hälsa eller uiveckling. Samhällel måsle också ha ell ansvarför all den unge inle skadas genom sitl egel beleende. Den unges bristandemognad kan i förening med en social missanpassning leda lill atl han skadastill sin hälsa eller sin utveckling. Också i sådana fall bör det vara enskyldighel för samhällel all vidla behövliga ålgärder till skydd för den unge.Jag anser således i likhet med 1979/80:1 13 socialulredningen all om den unge genom missbruk avberoendeframkallande medel, broilslig verksamhet eller annat därmed jämförbartbeteende ulsäller sig för allvarlig fara till hälsa eller utveckling, så börsamhället kunna bereda honom vård även om det inle finns samiycke lill vården. Remissinslanserna har i allmänhetinle haft någol all erinra mot det säll varpå socialulredningen har beskrivitgmndeina för samhällets insalser. Några länsslyrelser är dockkriliska lill ulredningens förslag alt del skall föreligga ullvarlig fara förden unges hälsa eller utveckling för värd med stöd av I S första stycket 2. Manmenar bl, a, att samhället måsle kuima ingripa på ell lidigl sladium mot ungdomsom visar tendenser all skada sig genom sill beleende, dvs. redan dä faraföreligger för den unges hälsa eller uiveckling. Alt värd med stöd av LVU skallkimna konmui i fiåga vid bl, a. missbmk av beroendeframkallande medel färenligt min mening inie innebära atl varje missbruk skall kunna utgöra grund förlagens tillämpning. Del är först när missbruket blir elt påtagligt hot mot denunges hälsa eller lUveckling. som samhällel skall kunna vidla vårdålgärder utansamtycke. Inte heller behöver varje broilslig gärning påkalla vårdinsatser medslöd av LVU. Blir det å andra sidan fråga om upprepad brotlslighel eller ettmyckel allvarligt brotl är del lydligl att samhället mäste kunna gripa in ävenmot föräldrarnas och den unges vilja. Jag anser det vikligl atl den härangivna begränsningen Iramgär redan av lagen. En lillfredsslällande avgränsningnås om man som socialulredningen har föreslagil gör beslämmelsen lillämpligendasi i de fall del föreligger en ullvurlig fara för den unges hälsa elleruiveckling. En sådan begränsning av lagens tillämpningsområde får dock inleleda lill all socialnämnden över huvud laget vidtar ålgärder försl i elt sentskede. Det är samhällets uppgift att bislå den unge så snart han behöver stödoch hjälp. Detla torde näslan alltid vara fallet om den unge har börjat missbrukaalkohol, narkolika e.d. eller han har begäti broll som inle är renlbagatellarlat. Samhällel bor emellertid kunna vidla vårdålgärder utan hanssamiycke bara när del föreligger en allvariig fara för den unges hälsa ellerutveckling. Jag återkommer i specialmoliveringenmed yllerligare synpunkler pä grunderna för ingripande. SammanfaUningsvis vill jagframhålla all del övergripande syftet med lagen är atl till skydd för den ungetillförsäkra honom den nödvändiga vården, även i silualioner där samiycke lill vårdeninle föreligger. Bestämmelsernas syfte är all ge samhällels barnavårdandeorgan möjlighet och skyldighet all dels bilräda eller lillfälligl ersällaföräldrar vars vårdinsalser är otillräckliga (I S första styckel 1), dels biståden unge i fall där han genom sitt beleende ulsäller sig för fara lill sinhälsa eller utveckling (I iJ försia slyckel 2). Jag ansluler mig således liksomsocialulredningen och remissinslanserna till den nuvarande syslemaliken atlhänföra grunderna lill brister i omsorgen om den unge och den unges egelbeleende. Prop.1979/80:1 14 BvL har i princip två åldersgränsernär det gäller ingripanden. 1 25 S a) -fallen gäller som övre gräns. 25 Sb) - fallen avser dem som inte har fylll . beslutad samhällsvårdskall upphöra senasl när den unge har fyllt . Men om den unge haromhändertagits med stöd av 25 § b) efter del han har fyllt , skallsamhällsvården upphöra senast ire är efler omhändertagandet. Det innebär allvården i dessa fall kan pågå i längsla fall tills den imge fyller . har föreslagitatl en enda åldersgräns, , skall gälla för lagens tillämpning.Bestämmelserna om vårdåtgärder med stöd av lagen beträffande bam och ungdom harenligt utredningen elt starkt samband med reglerna orn omyndighet och vårdnad.Utredningen har bl, a. av delta skäl det följdriktigt all möjligheternalill åtgärder med stöd av lagen begränsas av de regler om vårdnad ochomyndighet som gäller enligt . Ulredningens förslag innebär bl,a. atl vård som har beslutals och påbörjats innan den unge fyller 18 är skallupphöra senast då den unge når denna ålder. När det gäller beslut om vård somgrundas på brister i omsorgen om den unge finns det givetvis inte skäl atlförorda en längre värdlid än den som kan komma i fräga enligl BvL. Delskulle inle vara förenligl med grunderna för värden alt låla denna bestå ävenefter del alt den unge har uppnatt myndig ålder och säledes inte längre slårunder föräldramas vårdnad. När del däremot gäller situationerdå vården har beslulats med anledning av den unges eget beteende harremissopinionen varil övervägande krilisk till ulredningens förslag. Man harinte det acceplabell all en behandling som har beslulats och måhändaframgångsrikt påbörjats skall avbrytas den dag dä den unge fyller , om handå vägrar medverka i värden. Den arbetsgrupp inom kanslihuseisom tillkallades av min företrädare lör att redovisa ett beslutsunderlag ifrågorna om vård utan samtycke inom socialvård och sjukvärd har hafl silluppdrag begränsal till vuxna missbrukare. Arbetsgruppen föreslår emellertidunder hänvisning till det samband som ulformningen av vården av unga har medvården av andra missbrukargrupper alt vård som har beslulats med slöd av LVUpå grund av den unges eget beteende skall få fortsätta även om åldersgränsen 18år överskrids. Jag kan i allt väsentligt dela denkritik som har rikiais mot socialutredningens förslag i denna del. Visserligenkan på principiella grunder hävdas att värd med slöd av lagen inle i någol fallbör kunna pågå efler del den unge har fyllt . En regel med sådant innehållskulle dock kunna medföra allvarlig skada för den unge i silualioner dåforlsall vård är nödvändig, men där den unge bl.a. beroende pä sin ungdom inteär motiverad för insalser i frivilliga lörmei. Regeln kan också komma all leda 1979/80:1 15 lill all socialnämnden underlåler alt ansöka om vård medstöd av lagen belräffande unga som snarl skall fylla . Möjlighdema atl geunga lagöverträdare en adekval vård kan därmed allvariigl begränsas. Starkaskäl talar därför enligl min mening för atl vård som har beslutals och inlellsinnan den unge har fylll skall kunna slutföras. När del gäller frågan om vård ocksåskall kunna besluias belräffande den som har fylll har älskilligaremissinsianser utlalal oro för atl utredningens förslag kan komma all fåallvarliga konsekvenser för de unga missbrukare och lagöverträdare som kanberedas vård med stöd av BvL. Remissinslanserna har framhållit all ulredningensförslag kan komma all leda till en överströmning från socialvården lillkriminalvården och den slulna psykiairiska vården. Och man har påpekat atl denvård som kan ges inom kriminalvård och sjukvård ofla är sämre lämpad altåstadkomma en social rehabilitering av unga som mognar sent än de vård- ochbehandlings-möjligheler som finns all lillgå inom . Den lidigare nämnda arbelsgruppenhar i sin rapport all del finns anledning all tillåta atl vård enliglLVU inleds även efler älder. En förulsällning bör då enliglarbelsgruppen vara all vård inom socialljänslen är klarl överlägsen den som kanges på annal håll, alliså den psykiairiska värden eller kriminalvården.Arbelsgruppen menar dock all del inle bör komma i fråga all låla vården pågåmed slöd av LVU längre än lills den unge har fyllt . Som remissinslanserna har visat påmåsle frågan om möjlighelerna till vård utan samtycke inom efter18 års ålder ses mot bakgrund av de allernaliva vårdmöjligheler som finns. Ifråga om vården av de vuxna missbrukarna vill jag hänvisa lill vad som anförs iavsnill 2.2. Genom ändringar i den psykiairiska ivångslagsliftningen skapassärskilda former för alt omhänderta den som missbrukar alkohol eller narkotikaför avgiftning. Tvångsvården skall ha korl varaklighel och följas avrehabililerande och slödjande insalser inom i frivilliga former.De bestämmelser som föresläs för vården av företrädesvis vu.xna missbrukare ärenligl min mening oftast mindre lämpliga för unga missbrukare i åldrarna 18-20år. Missbrukel hos dessa ungdomar har inle sällan sin grund i brislande socialanpassning i förening med en försenad mognad. Ofta är del svårl all på kort tidmotivera dessa ungdomar för forlsall vård i frivilliga former, I slällel kan enlängre lids placering med inlensiva slöd- och hjälpinsatser behövas. Deresurser som finns att lillgå inom barn- och ungdomsvården är anpassade lill deungas särskilda behov och kan därför ofta på ell bätlre säll medverka lill ensocial rehabililering. Även de unga lagöverträdarna harofla slorl behov av insalser inom barn- och ungdomsvården. En ulbyggnad avsamhällels sociaUjänsl bör kunna bidra lill alt dessa unga i ökandeulslräckning kan ges slöd och hjälp i frivilliga former. Men även här kanförhåUandena vara sådana alt en försenad mognad och en bristande motivation förinsatser i frivilliga former nödvändiggör vård även utan den unges egetsamtycke. Prop.1979/80:1 16 Visserligen kan del hävdas att deresuiser som finns all tillgå inom kiiminalvården är tillräckliga föi' atltillgodose även dessa ungas behov av vård. Ett omhänderlagande inomkriminalvärden innebär ju inle heller nägon begränsning av socialtjänstensansvar. Här måste emellertid flera faktorer beaklas. Kriminalvård i frihel genomskyddslillsyn ger inle förutsätlningar för all genomföra en iindamålsenlig vårdmol den unges egen vilja. Del lorde således endasi i begränsad omfattningvara möjligt atl förena en sådan påföljd med föreskrifter lör den dömde atlunderkasla sig insalser inom socialvården. När det gäller frihetsberövandepåföljder som fängelse eller ungdoms-fängelse vet man genom en omfaltandebehandlingslörskning att placering av en lagöverträdare i fängelse eller annanliknande inslilution ger små möjligheter lill resocialisering. Det tycks ocksåha mindre betydelse vilken form av anstallsvård man väljer och vilkabehandlingsmeloder som prövas inom anstalterna. Det sagda torde i viss mångälla även tvångsomhänderlagande inom . Insatserna inomsocialljänslen är dock såväl till sitl innehåll som lill sin utformninganpassade för all kunna tillgodose behoven hos de unga som till följd av enförsenad mognadsulveckling eller av andra skäl har behov av slödjande ochhjälpande insalser. Socialljänslen kan genom de vårdlider som tillämpas däroch genom anslutande insatser i frivilliga former vara bätlre ägnad allmedverka lill en social rehabililering av unga som allijäml befinner sig iuiveckling.