prop · G3031 · 1979-12-31 00:00:00 — De skulle inle ses som under-slödslagare ulan som inackorderingsgäsler.Folkpensionsreformen syftade lill atl göra dem ekonomiskt oberoende.Ålderdomshemmen skulle ruslas upp och ges en bällre standard. Del gamlasamboendesyslemet skulle, för dem som så önskade, ersällas med enskilda rum.Vidare borde endasi äldre och handikappade, som var i behov av omvårdnad ochtillsyn, bo i ålderdomshem. Äldre personer som var i behov av vård isjukvårdsinrättning skulle vårdas där. En förutsättning för denna avgränsningvar dock att vårdmöjligheterna utökades för vad man kallade sinnessjuka,sinnesslöa och kroniskt sjuka. beslut altålderdomshemmens karaktär av fattigvårdsanstalter skulle försvinna ansågsinnebära alt bestämmelsen om ålderdomshem borde las upp i särskildlagsliflning. 1 avvaktan på alt åldrings-vårdsuiredning blev färdigmed sill arbele fick dock lagbestämmelserna kvarstå i ShjL, när denna eflerträdde1918 års fattigvårdslag. I och med ShjL blev ålderdomshemmenöppna hem dil man kunde söka sig av fri vilja. Man tog bl.a. bortlagbestämmelserna om arbetsplikt och rätten atl vidla disciplinära ålgärder molden som bodde i ålderdomshem. ulformade slalsmaklernarikllinjer för vården av åldringar i ålderdomshemmen m. m. Till grund förbesluiel låg åldringsvårdsutredningens belänkande. Man konstaterade attmassfatligdom inle längre fanns och därför inle krävde samhällsinsatser för deäldre. Insalserna borde i stället grundas på de äldres behov av bosläder,omvårdnad och service. Efterfrågan borde tillgodoses inom ramen för ell sålångl som möjligt fritt konsumlionsval. Insalserna förde äldre skulle intebindas till vissa bestämda och en gång för alla fastställda handlingsmönster.Man ansåg all särskilda hjälpåtgärder borde vidlas för atl så många gamla sommöjligt i framliden skulle kunna leva kvar i sin invanda miljö. I fråga omvårdinsalserna inom ålderdomshemmen uttalades all någon akliv sjukvård inleskulle lämnas men väl sådan sjukvård som kunde belecknas som en god hemsjukvård.Sjukvårdens insalser för de äldre skulle syfta lill atl återföra dem lill hälsaeller relativ hälsa. Beslämmelserna om ålderdomshemmen fick stå kvar i ShjL. När de nya folkpensionerna infördesår , medförde de enligl föredragande departementschefen ell ekonomiskloberoende - men på en blygsam nivå - för de flesla äldre. 1979/80:1 Omsorger om äldre 263 na standardhöjningar av folkpensionen. Även den allmännasjukförsäkringens ikraftträdande påverkade de äldres situation.Folkpensionärernas realinkomster hade ökat i takt med andra inkomsttagares. Omkringtvå tredjedelar av pensionärerna hade inkomsler vid sidan av pensionen. För caen iredjedel motsvarade dessa sidoinkomster omkring eller mer än hälften avfolkpensionen för ensamstående. Gamla människor bodde företrädesvisi det äldsta bostadsbeståndet. Etl betydande antal gamla bodde i lägenheler somsaknade vatten, avlopp, wc och cenlralvärme. Särskilda ålgärder hade vidlagitsför all förbättra boendet. Pensionärshem och pensionärsbosläder hade byggts iflerfamiljshus. Lån och bidrag hade lämnats lill förbättringar av äldre bostäder. Bostadstillägget för pensionärerförbättrades efterhand. Enligl åldrings-vårdsutredningen var emellertidbostadstillägget inte så stort att de äldre kunde konkurrera om modernalägenheter. Utredningen ansåg del vikligl alt bostadstilläggen i så slorulslräckning som möjligt knöls lill de faktiska bostadskostnaderna. På grund avpågående utredningar kunde departementschefen inte mer än i princip instämma iutredningens uttalande. hade det gjortsbetydande framsteg inom vården vid ålderdomshem. Främst gällde dellaupprustning och modernisering av hemmen. Kommunreformen, del ökadeskalteunderiaget saml slatsbidrag som hade införts för ny- och ombyggnad avålderdomshem hade slor betydelse för denna utveckling. Fattigvårdskaraktärenundanröjdes även formellt när ShjL trädde 1956. Folkpensionernahöjdes så att de äldre kunde belala för sig och inte betraktas somförsörjningsfall. Av detta följde, ansåg dåvarande departementschefen, attavgiften på ett ålderdomshem inte skulle vara högre än alt en pensionär medfull folkpension kunde belala avgiften. slog fast att denna principborde uppställas som huvudregel. I ell avseende hade ulvecklingeninom vården i ålderdomshem inle varil så positiv. Detta gällde den s.k. klientelblandningen.1 sin behandling av propositionen underströk att frågan varminsl lika aktuell vid della fillfälle som då slatsmaklerna log beslutet år1947. Andelen sjuka i ålderdomshemmen hade varit . Delhade dock skett en bättre differentiering av dem som behövde vård. De gamlas fruklan förålderdomshemmen hade i allmänhet försvunnit. Inte sällan sökte sig de äldresjälvmant lill ålderdomshemmen i en utsträckning som överträffadeplatslillgången. I propositionen ultalades vidareatt ålderdomshemmen i princip inte tillhörde sjukvårdsorganisationen. Hemmenvar inle avsedda för akut eller långvarigt sjuka personer. Utgångspunkten förvilka som kunde beredas plats i ålderdomshemmen skulle vara ShjL:sbestämmelser. Hemmens uppgifter reglerades dock av en hård verklighet. Under enavsevärd framtid kom det att finnas sjuka åldringar i ålderdomshemmen. Delinnebar inte atl departementschefen därmed accepterade att en del ålderdomshemfungerade som sjukvårdsanstalter. Prop.1979/80:1 Omsorger om äldre 264 Sjukvården borde byggas ut så atldet blev möjligt atl ge alla äldre .sjuka en vård som syftade till alt återföradem till hälsa eller relativ hälsa. Även gamla människor kunde behandlas medframgång. Del föreslogs alt beteckningen kroniskt sjuk skulle mönstras ut ochersättas med långvarigt sjuk. I fråga om sjukvården borde olika former av öppenvård uppmuntras. Del framhölls i propositionen atl en kvalificerad vård krävdeväl utbildad personal. Ambitionen var all så många gamlasom möjligt skulle leva kvar i sin invanda miljö. Särskilda åtgärder bordevidtas för de gamla i hemmen, s. k. öppen åldringsvård. Skälet till delta varatt hålla tillbaka behovet av instilutionsvård. Även med avsevärda finansiellainsalser ansågs en öppen vård vara direkl ekonomiskl gynnsam för samhällel. Den s. k. för gamlahade vuxit ut förhållandevis snabbt . Hemvårdarinnornas arbetespelade alltjämt den största rollen inom den sociala hemtjänstensåldringsvårdande verksamhet. Även om statsbidrag inle föreslogs utgå tillhemljänstverksamheten, ansåg departementschefen att det var väsentligt atlkommunerna fortsatte ulvecklingen av verksamhelen i de former den hade fåll.FriviUiga organisationers insatser borde stödjas. I den s. k. för gamlaengagerades deltidsanställd personal. Det ansågs värdefullt ur folkhushålleissynpunkt att ta tillvara arbetsförmågan och yrkeskunnighelen hos husmödrar ochandra kvinnor uianför den vanliga arbetsmarknaden. Den anlitade arbetskraftenmåste dock uppfylla vissa krav på kunnighet och smidighet. Ersättningen förarbetet borde inte sättas för lågt. I propositionen underströks värdetav den verksamhet som höll på att växa fram för atl bereda gamla förströelse.Vidare uttalades förhoppningen atl sysselsättningsverksamheten vidålderdomshemmen skulle utvecklas vidare. Statsmakternas beslut omallmän tilläggspension var en fortsättning av samhällets insatser för attförbättra de äldres ekonomi. Beslutet kan sägas på sikl radikalt ha förändratde äldres ekonomiska situation i det svenska samhället. lade socialpolitiskakommittén fram en kartläggning av åldringsvården. På grundval av denna beslötriksdagen om vissa reformer inom åldringsvården. 1 propositionenkonstaterade dåvarande departementschefen att samhällets insatser syftade tillalt bereda de gamla ekonomisk självständighet, en god bostad och vid behovpersonlig vård och omvårdnad. Ökningen av anlalel äldre ansågs skärpa behovetav samhällels insalser. De äldre hade i ekonomiskl avseendenått större oberoende och fåll större valmöjligheler. Del var närmasl denallmänna försäkringen - främst 1979/80:1 Omsorger om äldre 265 pensioneringen - som hade förbältrat de äldres silualion.1 framliden skulle förhållandena ylleriigare förbättras genom den allmännatilläggspensioneringen. En fortsatt successiv standardhöjning avfolkpensionerna ansågs ha grundläggande betydelse för all de äldre skulle fådel av den materiella välståndsutvecklingen. program syftade till delsen kraftig salsning på bällre bosläder och en utbyggnad av särskilda insatserså alt äldre så länge som möjligi skulle kunna bo kvar i sin invanda miljö,dels en snabb ulbyggnad av långtidssjukvården. Del underströks att de storaolikheterna mellan kommunerna belräffande åldringsvården var mindretillfredsställande. Bostäder för äldre ansågs vara endel av den allmänna bostadsförsörjningen för vilken kommunen hade ansvarel. Deäldres bostadsbehov skulle därför beaktas i det kommunala bostadsbyggandet. Detbehövdes en snabb och omfattande uppmstning av de äldres bostäder. Förslaglades fram om dels en inventering av de äldres bostäder, dels en ökning av denverksamhet som avsåg förbättringslån lill bostäder för äldre, dels anordnandeav temporära bosläder för äldre. som man förbättrade deäldres bostadssituation borde de gamla få en effektivare tillsyn och vård ihemmet. Den sociala hemhjälpen borde byggas ut i betydande grad. Förslag ladesfram om statsbidrag av nettokostnaden för hemhjälp till äldre,handikappade och barnfamiljer. Statsbidraget skulle medverka till atlverksamhelen över hela landet byggdes ut så att behoven täcktes. Del fanns vidare behov av attstimulera en snabb utveckling av långtidssjukvården. Ett tidsbegränsatlånestöd till byggande av sjukhem infördes. Lånen skulle vara ränte- ochamorteringsfria . Som villkor för lånen gällde bl. a. atlsjukhemmen skulle inrättas och utrustas så atl de fick en hemliknande miljö.Man framhöll bl.a. alt sjukhemmet för många patienter skulle vara deras hem fören mycket , kanske återstoden av deras liv. Det ansågs möjligt altslälla dessa krav ulan att ge avkall på sjukvårdsresurserna. Genom en ändring i ShjL harkommunerna getts en skyldighet atl bedriva uppsökande verksamhet. Beslutetavser alt skapa en trygghet och garanti för god personlig vård och omvårdnadför människorna. Den uppsökande verksamheten är avsedd att vara ett väsenfiigtinslag i del sociala välfärdssystemet. Den skall vara en garanti för individenspersonliga vård och omvårdnad - den personliga tryggheten - på samma sätt somlagen om allmän försäkring är en viktig grund för ekonomisk trygghet. antog förslag omnya slatsbidragsregler för social hemhjälp. Statsbidraget utgår numera med 35%av kommunernas bruttokostnader för hemhjälpsverksamhelen. 1 bidragsunderlagetingår även kostnader för hår- och fotvård, badservice, maldistribuiion,snöröjning Prop.1979/80:1 Omsorger om äldre 266 Även serviceinsalser som ges äldreoch handikappade i är slaisbidragsberältigade liksom färdtjänsten. 2.10.3 De äldre i dagens samhälle Den följande redovisningen byggerpå material från såväl socialutredningen som pensionärsundersökningen.Pensionärsundersökningen hade lill uppgifl att mol bakgrund av socialpolitiskakommitténs kartläggning belysa ulvecklingen och följa upp effekterna av 1964års program. Vidare skulle ulredningen kartlägga pensionärernas situation idagens samhälle och analysera de framtida utvecklingslinjerna. Utredningenstödjer sig på uppgifter från en intervjuundersökning som gjordes blandålders-, förtids-och blivande pensionärer under mitten av . Fömtom enredovisning av viss central statistik har pensionärsundersökningen i april 1975också genomförl en enkät bland landets samtliga kommuner. Vidare lillslälldessamtliga sjukvårdshuvudmän en enkät rörande hemsjukvården.Utredningen redovisar också resultatet av en enkät om den somatiskalångtidssjukvården som hade genomfört på utredningens uppdragi oklober 1975. En liknande undersökning inom den psykiatriska vårdentillställdes huvudmännen . Omsorgerna om de äldre berör mångasamhällsområden. Inom regeringskansliel har tillsatts enäldreberedning med representanter för social-, budget-, utbildnings-, bostads-och arbetsmarknadsdepartementen. Äldreberedningen skall åt regeringen beredafrågor om de äldres levnadsförhållanden. 1 första hand skall man behandlaaktuella frågor om boende och vård. Beredningen skall även vara etl organ därman diskuterar övergripande prioriteringar inom äldreomsorgen. Avsikten är attregeringen i anslutning till äldreberedningens arbete skall inbjuda tillöverläggningar med pensionärernas organisationer, landsfings- ochkommunförbunden och med forskare och andra som har särskilda kunskaper ellererfarenheler av äldre-msorgen. De äldres allmänna situation Pensionärsundersökningen visar attde äldre i allmänhet är i ett förhållandevis gott fysiskt och psykisklvälbefinnande långt upp i åldrarna. Ulredningen ger alltså en mer positiv bildav pensionärernas verklighet än vad som har varit känt. Den aktiva levnadstidenvisar sig - enligt pensionärsundersökningens olika undersökningar - varagenomsnittligt längre än vad man har trott. Det är försl i slutet av70-årsåldern som behovet av stöd och hjälp från omgivningen relativt snabbt gersig tillkänna. De småkrämpor o.d. som visar sig kan ofta framgångsriktbehandlas eller kompenseras med tekniska hjälpmedel. Denna beskrivning, som bl. a.forskningen har tagil fram, öppnar enligt min mening stora möjligheter lillframgångsrika insatser från samhällets sida i fråga om omsorgerna om de äldre.Den stämmer väl med vad jag Prop.1979/80:1 Omsorger om äldre 267 framhöll inledningsvis atl de äldres kunskaper ochlivserfarenheter i ökande grad måsle las tillvara i samhällslivet. Materialetger enligl min mening anledning lill omprövning på många punkter av devärderingar som har gällt om de äldre i samhällslivet. Forlsallforskning behövs men del forskningsmalerial som vi redan har bör studerasingående och las tillvara när vi skall förverkliga de politiska riktlinjernaför den framlida äldreomsorgen. Del kan också bli fråga om all göra vissaomprövningar av de verklighelsföreslällningar och värderingar vi har om deäldre i samhället. var fritiden ochrekreationsmöjligheterna begränsade. De positiva faktorerna var gemenskap medanhöriga och en väl känd krets uianför familjen. är del tolala utbudettill pensionärerna myckel storl. Del finns kursverksamhet, resor, föreningslivoch andra kulturella aktiviteter, förströelse och övriga former av samvaro. Delär framför allt pensionärernas egna organisationer som ansvarar för utbudetmen även inom den kommunala äldreomsorgen görs betydande insatser. Flerlalel pensionärer trivs enliglpensionärsundersökningen med pen-sionsliden. Men ensamhet och sysslolöshet ärinte ovanligi. Ekonomiska svårigheter, sysslolöshet, bristande självkänsla ochutanförkänsla är störst bland nyblivna pensionärer (). Ensamhet är delstörsta problemet i den äldsta åldersgruppen (). Pensionärsundersökningen visar atlknappt hälften av ålderspensionärerna kände lill sina rältigheter.Pensionärerna var bäsl informerade om pensionens storlek och sämst omhyresbidrag, bostadstillägg m. m. Behovel av samhällsservice blandäldre har vuxil . fick 327000 ålderspensionärer eller27% av gruppen hjälp av samhällel i någon form. Enliglpensionärsundersökningen anlitade ungefär var tjärde ålderspensionär med bostadi den öppna marknaden service av något slag. Prakliskl laget alla pensionärer iåldern och däröver var i behov av samhällels slöd i en eller annan form.Behovet av hjälp stiger efter . Enligl pensionärsundersökningenanlilade närmare var femle ålderspensionär social hemhjälp.Efterfrågan var störst i . Efterfrågan av service iålderdomshem och inom den somatiska långtidsvården var störst i den högstaåldergruppen. Del är alltså personer i de äldstaåldersgrupperna som behöver mest slöd. I framliden, som . kommer dekvinnliga pensionärerna atl behöva mest hjälp. Pensionärsundersökningenkonslalerar också alt de ensamslående har slörre behov av hjälp och slöd ängifla och sammanboende. Dödlighelen bland dem som inle lever ensamma ärpåfallande låg i jämförelse med ensamslående i samma ålder. Trols alla insalser som görs för deäldre nu är jag medvelen om atl det finns brisier i dagens samhälle. Ensamhetoch isolering, framför allt i lälorler är etl svårt problem bland alli förmånga, kanske särskill för den som överlever jämnåriga, anhöriga och vänner.Nedsall rörlighel och 1979/80:1 Omsorger om äldre 268 hinderi boendemiljön liksom del ändrade livsmönsirel i det moderna samhällelmedverkar till alt många äldre upplever tillvaron som problemfylld. I ökande grad har pensionärerna lämnat arbelslivel.Somliga har kunnal göra det av fri vilja, andra mol sin vilja. behöveräldre heller inte arbela efler pensionsåldern för all Irygga sin maleriellaslandard. Sirukiur-omvandlingen medför särskilt stora risker för den äldrearbelskraflen. Detta gäller även rationaliseringar och effektiviseringar iföretagen. Arbetsmarknadspoliliska åtgärder har satis in för att molverka ensådan utveckling och trygga arbetet för de äldre. De s. k. trygghetslagarna påarbetslivels område har haft samma syfte. Pensionärsundersökningen visar atl skälen till attde äldre arbetar efler pensioneringen är behovel av sysselsättning, varefterföljer inlresset för arbetet. Försl på Iredje plals kommer ekonomiska skäl. Ennäslan lika slor andel pensionärer arbetar för atl komma i konlakl med andra. Pensionärsundersökningen framhåller alt det ärförenat med slora svårigheier alt försöka förutse andelen förvärvsarbeiandebland de äldre . Av de uppgifter som har framkommit i ulredningenförefaller del dock som om andelen äldre förvärvsarbeiande kommer all minska. Arbelel är en källa till försörjning med del kanoch bör också ge en positiv självupplevelse utifrån medvetenheten all människangör en insats, medverkar i produktionen. Arbelel är också en källa lillgemenskap. Upplevelserna av arbelslivel i detta avseende är dock mycketskiftande. En del pensionärer har vid pensionsålderns inträde åtskilligalevnadsår kvar både med förmåga och vilja till alt arbela. Andra är slilna avell hån arbete under ell hell liv. Del är här ofla fråga om brisier som förslen demokratisering av arbelslivel och forlsalla förbällringar av arbetsmiljönkan avhjälpa. Enligt socialutredningen är del av siörslabelydelse all de som vill även skall kunna behålla sill arbele efler uppnåddpensionsålder. Naiurliglvis måste det vara etl arbele i förhållande lill derasarbetsförmåga. Den enskilde i åldern måste enligl ulredningen gesreella möjligheter atl välja mellan arbete och pensionering eller all kunnakombinera dessa. Jag delar helt den principiella ståndpunkt somsocialulredningen har gett uttryck för. Den röriiga pensionsålder som hargenomförts inom den allmänna försäkringens ram med möjlighelerför den enskilde atl välja pensionstidpunkl ochdelpension har också delta syfte. Del går dock inte alt blunda för alt dennuvarande strukturtör-ändringen inom arbetslivet medför slora risker för denäldre arbelskraflen. De arbetsmarknadspoliliska ålgärder som har satts in föratt molverka denna utveckling måste fortsätta. Jagär överens med socialulredningen om atl brisier i arbelslivel. 1979/80:1 Omsorger om äldre 269 gör alt arbelel upplevs negaiivi bör avhjälpas genom endemokratisering av arbelslivel och forlsalla förbällringar av arbetsmiljön.Skälen lör pensionärernas intresse av all arbeta är som har framgått avpensionärsundersökningen främst behovel av sysselsällning och konlakl samtinlresset lör arbelel. I den mån de äldre inle kan vara kvar i arbelslivelmåste samhällel i andra former ta tillvara den kunskap och erfarenhel dennagrupp har. Jag återkommer lill delta. Jag anser emellertid atlulgångspunklen måsle vara all alla äldre som så önskar skall få och behålla etlarbele. Regeringen har beslutat tillsätla en särskild utredning som skallkartlägga och analysera de möjligheler och hinder som finns för äldre atlförvärvsarbeta. Pensionärsundersökningen har gjorten specialbearbetning av inkomstslatistiken för . Den visarall drygl en halv miljon personer hade enbarl folkpension sominkomstkälla. Nästan lika många hade också annan pension, vanligen ATP. Som en konsekvens av samhällelsreformer under de senasle årtiondena kommer de äldres ekonomiska situation atlylleriigare förbättras. De äldres ekonomiska välfärd är därför säkrad iframtiden. Både folkpension och ATP är värdebeständiga genom deras anknytningtill basbeloppet. Pensionärsundersökningen har visal atl andelen pensionärersom kommer att få ATP successivi ökar. Men ännu kommer en fjärdedel avålderspensionärerna all vara utan ATP. De tillkommande pensionärerna får eflerhand högre pension genom all anlalel mtjänade poängår ökar. Pensionärsundersökningen redovisaren slatislik priser som visar all medelinkomsien för inkomsttagare iåldern och däröver sleg från . Deäldres ekonomiska situation har således förbätlrats betydligt. Kvinnornaspension är i genomsnitt lägre än männens (var den sammanlagdamedelpensionen . för kvinnor och . för män). En tredjedel av personer medskalleplikliga förmögenheter (mer än .) var personer i åldern 65 åroch däröver. De ägde också en tredjedel av den samlade skattepliktigaförmögenheten (). Det råder alltså stora välslåndsskillnadermellan pensionärerna liksom inom befolkningen i övrigt. har begärt enkartläggning och översyn av pensionärernas boendeförhållanden. Denna övervägs fn. somjag har nämnt lidigare inom äldreberedningen. Jag vill dock här någotberöra de äldres boende. Jag har i dessa frågor samrått med chefen förbostadsdepartementet. Jag har tidigare påmint omstatsmakternas uttalande atl särskilda insatser måste vidlas för alt såmånga gamla som möjligt i framliden skall 1979/80:1 Omsorger om äldre 270 kunnaleva kvar i sin invanda miljö och 1964 att genom vissa ålgärdersnabbi skapa bättre bostadsförhållanden för de äldre. har fullföljt dessa tankegångar.Utredningen uttalar alt en ändamålsenlig boslad är en självklar förutsältningför goda livsvillkor. Målen självbestämmanderätt och normalisering, somjagkommeratt behandla senare, innebär atl de äldre skali ha valfrihet och kunnaleva och bo som andra och med andra så långl detta över huvud tagel kanförverkligas. Socialulredningen betonar att man bör eftersträvaen variationsrik utformning av boendemöjligheterna för äldre. Förulsällningarmåste ges för samvaro och gemenskap mellan olika åldersgrupper. De äldres behov av ändamålsenliga bostäder måstebeaklas i kommunernas bosladsförsörjningsprogram menar socialutredningen. Avpensionärsundersökningen framgår även all de flesla kommunerna avser att täckapensionärernas bostadsbehov inom det allmänna bostadsbyggandet. Pensionärerna tillbringar en stor del av sin tid ibostaden. Det är då viktigt alt bostaden är modern och välplanerad och i vissafall individuellt anpassad och utrustad med tekniska hjälpmedel. Utbudet avsociala tjänster till äldre måste också vara väl avvägt och differentierat.Härigenom minskar även pensionärernas behov av hjälp. är enligtsocialutredningen en följd av målet normalisering - de äldre bor i en normal miljö. uttalar vidare atl pensionärernasmiljö måste planeras i samråd med dem. Miljön mäste ses i ett helhetsperspektivså att den ger möjlighet till både enskildhet och gemenskap. 1 bostadsområdetbör dag-och områdescenlraler upprättas, menar utredningen. De skall vara tillgängligaför alla invånare i ett geografiskt område. 1 första hand för barn ochpensionärer vilka är de grupper som har den mesta fritiden. Jag återkommer tilldenna fråga. Pensionärsundersökningen har framhållit att bostadsstandardenför pensionärer i glesbygden måste uppmärksammas i den allmänna bostadsplaneringen. Pensionärsundersökningen ger exempel på hurkommunerna kan gå till väga när ett bostadsområde, där det bor ett större anlalpensionärer, skall förändras. Del bör enligt utredningen övervägas om inle enfastighet eller en del av en sådan bör inrymma servicebostäder. Härigenom fårpensionärerna möjlighet alt bo kvar i det gamla bostadsområdet.