prop · G303143 · 1979-12-31 00:00:00 — I betänkandet föreslås att dessa lån skall återbetalas till dendel det behövs för atl det skall finnas full täckning för bolagets akliekapilal.Härvid skall inte länet anses ha något värde. Dessa regler syftar främsl på alllillgodose de civilrältsliga kraven. TCO menar emellertid alt man inle hell kanbortse från de skatlemässiga konsekvensema. TCO menar därför att skyldighet måste föreligga för ålerbelalningav hela lånet i del fall inte låntagaren skall beskattas för detsamma. För dendel av länet som översiiger det i betänkandet angivna kan emellerlid återbelalningstidenutsträckas till efler 1981. Likaså mäste enligt TCO också lån av denna typ, iaktiebolag som försätts i konkurs varvid dess tillgångar likvideras, beskattasi sin helhel hos lånlagaren. Om låntagaren vid konkurs eller s. k. fattiglikvidaiioninte till fullo återbetalar lånet tillgodogör han sig det felande beloppet somlånats från aktiebolaget skallefritl trots att återbetalning inle kanaktualiseras. TCO vill även fästa uppmärksamhet på atl del fortfarandekvarstår problem av beskattningskaraktär atl lösa för fåmansaktiebolagenförorsakade av del speciella förhållandet av att ägaren är anställdoch arbetsgivare i dessa företag och därigenom en person kan representera tväskilda rättssubjekt. : 1 likhei med reservanten att frågan om återbetalning av lån, lämnade årslagstiftning om läneförbud till aktieägare m.fl., inte bör lösas enligt arbelsgruppensförslag. Regler om återbetalning av länen bör under alla förhållanden utformasmed beaktande av atl lånen tillkommit i enlighet med då gällandelagstiftning och ej heller innebär någol brott mot nu gällande bestämmelser. Atllåta straffansvar inträda för den som inte återbetalar lån av detta slag skulleinnebära en form av retroaktiv strafflagstiftning, som enligt bankföreningensuppfattning borde vara helt utesluten. Det sist sagda avser givelvis intesådana fall där efter låneförbudets tillkomst ett lån utan tillstånd harövertagits av en nytillkommen aktieägare. : Föreningen, sominstämmer i yttrandet från , vill särskilt undersirykavikten av vad förbundet framhåller i sitt remissvar under rubriken, : Län som lämnats innanläneförbudet trädde i kraft skall enligt förslaget vara återbetalda innanutgången av Prop.1979/80:143 377 Förslaget har överhuvudtaget inte medbrottsförebyggande verksamhel att göra, då länen togs före läneförbudet av år1973 och alltså var fulll tillåtna enligt då gällande rätl. Här föresläs en beslämmelseav retroaktiv karaktär .som kan medföra stora svårigheter för mänga företagaresom fulll lagenligt lånade pengar ur akliebolagel då delta fortfarande vartillåtet. Stockholmskommun (= kammarkontoret): Återbetalning av ifrågavarande lån kan leda tillsvårigheter för vissa låntagare. Arbelsgruppen, som säger sig vara medveten omdetta problem förutsälter emellertid, alt länsstyrelse, såsom beträffande nyalån, skulle kunna meddela dispens och alt denna dispensprövning kan göras någolmer generös än vad som gäller för nya lån, I likhei med revisionskoniorel fär kammarkontoretkonstatera all arbetsgruppen ej förebragt någon utredning av de skatlemässiga,likvidiletsmässiga, elc. konsekvenserna av kravet pä återbetalning av äldrelån. Arbetsgruppen har ej heller närmare redovisat omfattningen av de ekonomiskamanipulationer som är att hänföra till nuvarande låneregler. Hur effeklivl inslrumenlen skärpl återbelalningsplikt kan bli i arbelet att stävja ekonomiskbrottslighet kan därför ej utläsas. Återbetalningav gamla län kan som visats drabba även seriösa bolag och dess ägare mycket hårt. Risk finns att det i dispensärenden kan bli fråga om skönsmässiga avgöranden samt olika bedömningsgrunder länsstyrel serna emellan. Mot denna bakgrund och dä nägol material som belyser förslagels samtliga konsekvenser ej förcbragts samt då förslagel kan be faras leda till ökad byråkrati kan kammarkontoret ej ge arbetsgruppens föreliggande förslag sitt fulla slöd. Behovel och konsekvenserna av den föreslagna skärpningenav låneförbudet har enligt kammarkontorels förmenande ej till fullo visats,varför kontoret ej reservationslösl kan lämna det sill stöd. (= revisionskontoret): Revisionskoniorelkan för sin del konstatera, all arbetsgruppen ej förebragt nägon ulredning avde skattemä.ssiga, likvidiletsmässiga etc. konsekvenserna av kravel på äterbelalningav äldre lån. Gruppen förutsäuer emellertid en liberal dispensprövning fränlänsstyrelsernas sida, vilket förhoppningsvis skulle motverka förslagetsnegativa konsekvenser. Enligt revisionskontorels uppfattning kommer länsslyrelsernahär alt slällas inför nog sä besvärliga avgöranden. Riskerna för en betydandeanhopning av dispensärenden fram mot sluiet av och därav följande skönsmässigaavgöranden samt för olikformiga bedömningsgrunder mellan länen, måstebetraktas som stora. Svenskarevisorssamfundet: SRS avslyrker bestämt förslaget. års lagändring,då låneförbud infördes gentemot aktieägare, styrelseledamöter ochverkställande direktör, fanns det varken civilrättsligt eller skalterättsligtnågra hinder mot all dylika lån lämnades. Självfallet ingick del i revisorernasuppgifter att granska länens värde liksom värdel av lämnade säkerheter. Vidinförandet av låneförbudet avstod lagstiftaren från all föreskrivaåterbetalning av befintliga lån med hänsyn till de i mänga fall mycket svåraekonomiska påfrestningar som skulle drabba gäldenären. SRS anser att de motiv arbelsgruppenredovisat för införande av en bestämmelse om obligatorisk ålerbetalningsskyldighelinle har sådan tyngd all de uppväger de svåra ekonomiska påfresiningar som imånga fall kan komma att drabba gäldenären. Om denne under den föreslagnaperioden skulle tvingas återbetala sitt lån genom ökade löneuttag skullesannolikt ohållbara situationer i många fall uppstå. SRS kan inte anse, atldetta skulle gagna bolagets anslällda, borgenärer eller övriga intressegrupper. Prop.1979/80: 143 378 Samfundet anser i andra hand all, däresl en ändring avövergångsbestämmelserna med krav på obligatorisk återbetalningsskyldighettrots allt skulle genomföras, amorteringstiden bör utökas väsenlligl jämförtmed arbelsgruppens förslag. För alt bereda låntagarna rimlig möjlighel all medbeskattade medel ålerhelala sina lån bör enligt samfundels mening inleundersliga . SRS erinrar i sammanhängd om all i skaltelagsliftningen harinförts uttryckligt stadgande att ränta skall utgå på dessa lån. : anser - ilikhei med reservanlen - atl de skäl som i samband med införandel 1973av låneförbudel anfördes beiräffande frågan om lån som lämnals föreikraftträdandet är bärande. De dramatiska effekler av en ålerbetalningsskyldighelsom visals i reservanlen Bångslads exempel talar också i denna riklning. Ellförverkligande av förslagel skulle vidare innebära en form av retroaktiv lagsliflning,som inle bör förekomma. Vid bedömandet av frågan om införande av ålerbetalningsskyldighelbeträffande ifrågavarande län bör slutligen beaklas att, när eu förelag förreller senare blir till salu, ålerbelalningsskyldighel aktualiseras. En köpareav aktierna i ett bolag kan nämligen enligi praxis (RR 1977 nr 1:45) inle laöver säljarens län hos bolagel ulan all komma i konflikl med låneförbudet i 12kap. 7 S aktiebolagslagen. ackordscentral: Enligt ackordscentralens meninghar reservanlen Bångslad anfört övertygande skäl mot all gruppens förslaggenomförs . Ackordscentralen delar hans uppfattning alt hithörandefrågor måste allsidigt belysas och undersökas, innan beslul fallas i saken. : Samfundet avstyrker medbestämdhet förslagel all nu införa en skyldighet att före den I januari 1982återbetala s. k. aktieägarlån, som upptagits i enlighel med gällande rätl vidtiden för långivningen. I alll väsenlligl ansluter sig samfundet härvid lillvad som anföris i ledamolen Bångstads reservalion. Samfundet önskar tillägga,all de olägenheler som lånen understundom vållat nära nog regelmässigt hängersamman med atl gällande värderingsregler inle iakttagits. En riklig lillämpningav dessa regler, något som självfallet måsle ägnas särskild uppmärksamhet vidrevision av bolag med fordringar av denna lyp. skulle enligi samfundels meninginnebära alt de effekler som arbelsgruppen önskar uppnå i många fall erhållsutan att tillgripa en dramatisk stupstocks-lagstiftning. Samfundet önskar ocksåanmärka, att det knappast kan ifrågakomma all slraffsanklionera ålerbelalningsskyldigheten,i vart fall inte om lagsiiftningen skulle innebära ett ingripande i beslående rältsenliga,civilrällsliga avtal. Över huvud tagel är del en tvivelaktig princip attstraffsanktionera betalningsskyldigheten utan avseende på de subjektivaomständigheter som föreligger i varje enskilt fall. : 1 vissa enstaka börs-och fondhandlarenoterade förelag finns sk. förbjudna lån. Efter påpekande frånAktiespararna är dessa lån under snabb avveckling i de akluella bolagen. Fördessa bolag lorde frågan om återbetalning icke vara förenad med större svårigheler.För andra bolag kan del dock finnas svårigheler, pä sätt som angivils av ledamolen.aukloriserade revisorn , atl vid utgången av 1981 ha ålerbelalal samiligalån. Vi kan inte läla bli alt påpeka atl förslagel i sig innehåller enretroaktiv lagsliftning, som lorde vara främmande för vårl rältsmedvelande. bokförings- och revisionsbyråers förbund: SBRF ftnnerbeträffande förslaget om återbelalningsskyldighet före ulgången av 1981 förlån Prop.1979/80: 143 379 som tagits före låneförbudets ikraftlrädande alt det imånga fall skulle fä synnerligen svåra konsekvenser och avstyrker därförförslaget. Vi ansluter oss i denna fräga hell lill reservalioner av ledamöiernaBångstad och . : Beiräffande låneförbudelansluter sig föreningen lill vad reservanten Bångslad anförl. : Här inslämmer förbundel iden reservation som lämnades av arbetsgruppens ledamoi Bångslad. Förslagel äralltså inte tillräckligt underbyggt. Hela den akluella frågan bör ulredasvidare. : Vi finner förslaget till dennadel mindre motiverat och utan egenllig funkiion. De s. k. AL-länen kan knappaslha någon större relevans när det gäller brottsförebyggande ålgärder annal än ide fall värderingsfrågor kan uppkomma i samband med likvidalionsplikt. Slyrelsenskall vid upprättande av årsredovisning bl.a. förvissa sig om att ibalansräkningen upptagna lillgångar är balansgilla, dvs. för fordringar utrönaatt gäldenären är solvenl och således kan beiala sina skulder. Revisorernamåste för att kunna lillsiyrka balansräkningens faslslällande göra sammaundersökningar och bedömningar. Vi finner del därtör slötande all iaktiebolagslagen särskilt ange alt vissa fordringar är värdelösa, oavsell gäldenärensekonomiska status. Förslagetskall också ses mot bakgrund av de stora problem som del skulle skapa för åtskilligagäldenärer och som ingående belysts i ledamoten reservation. Densituation som råder är komplicerad och svårbemästrad, men den skall ses molbakgrund av alt lånen lillkommil i enlighet med då gällande lagstiftning ochall äierbelalningsfrågorna borl lösas när lagsiiftningen ändrades 1973 och ickenu med så korl övergängs-lid, atl någon planering i prakliken knappast kangöras. Vi avstyrker därför förslaget i denna del. SHIO-Fumiljeförelagen: Bångstad visar övertygande atl problemeni många fall kan bli betydande och l.o.m. Det är därförnödvändigt alt en särskild ulredning får undersöka olika alternativa möjligheteratl avveckla de s.k. förbjudna lånen. En sädan utredning bör ta hänsyn bl. a.till de skatlemässiga och likvidiletsmässiga effekterna och de prakliska möjlighelemalill ålerbelalning m. m. SHIO-Familjeförelagen avslyrker förslagel på denna punkl.Enligt organisationens uppfattning kan den föreslagna åtgärden inle genomförasförrän effekterna närmare undersökts. : Den föreslagna lagändringeningriper på ell schablonmässigt sätt i bestående civilrättsliga förhållandenulan hänsyn lill parternas reglering av sina relalioner. Redan med beaklande avde allmänna rällsgrundsalser på vilka obligalionsrätlen vilar framkommerdärför allvarliga erinringar mot förslaget. BRÄs arbelsgrupp har inle närmare analyserat varför så principielllbelydelsefulla och ingripande regler som de föreslagna skulle vara moliveradeulan har enbart uttalat alt "del är rimligt" all kräva denifrågavarande återbelalningen (PM sid. 78). Arbelsgruppen har förklarat sigmedveten om all dess förslag kan innebära svårigheler för låntagarna men hardärvid påpekal atl snarl sex är förflulil sedan låneförbudel irädde i kraft ochstatsmakterna sålunda markerade atl denna typ av lån var oacceptabel (sid. 79 f).Förbundel finner det slötande all risken för ekonomiska svårigheter förenskilda personer lill följd av regler som ingriper i beslående civilaförhållanden avfärdas med hänvisning lill vad lagstiftaren markerade Prop.1979/80: 143 380 som oacceptabelt genom enstrafflagstiftning som då inte avsåg annat än framtida föriaranden. Varilåntagarnas svårigheter kan bestå har på etl övertygande säll belysts i ledamolenBångslads reservalion. Induslriförbundel, som i olika sammanhang har all förelrädaoprioriierade borgenärers iniressen, kan inle finna alt borgenärsintressena motiverarlagsliftning om återbetalning av län som lämnals före låneförbudelsikraftträdande. Genom de insynsregler som finns tillförsäkrasbolagels borgenärer tillfredsställande informalion för att kunna beaktaifrågavarande lån vid en bedömning av bolagets ställning innan de går in i etlaffärsförhållande med bolagel. 1 den|mån borgenärerna har elt inlresse av enåterbetalning av lånen är de oförhindrade att göra framslällningar härom lill bolagelmen skäl saknas för lagstiftaren atl opåkallat vidta åtgärder till förmän fördessa borgenärsinlressen. Förbundet finner ocksä anledning till stark kritik mol destraffrättsliga resonemang som förs i motiven. Först kan konstateras att någonstraffbeläggning enligt svensk räll inte kan uppkomma genom molivuttalandenasådana som de ovan återgivna. Förslagel är sålunda härulinnan teknisklofullständigt. Vidare är molivuttalandena oklara. Det kan ej utläsas vilken denstraffbelagda gärningen skall vara eller vem som skall vara gärningsman. 1 motiven talas om fullgörande av återbelalningsplikt vilkelleder tanken till att straff skall drabba den försumlige gäldenären.Hänvisningen till ABLs låneförbud - enligt vilket gärningsman är slällförelrädareför långivande bolag - leder å andra sidan tanken till atl gärningsmannenskall sökas på borgenärssidan och att gärningen då skulle vara underlåtenhetalt kräva betalning. Båda alternativen bör avvisas. Om avsikten är atl straffaunderlåtenhet att indriva fordran framstår en sådan regel som elt kringgåendeav den svenska rättsordningens förbud mol retroaktiv strafflagstiftning. Äravsikten atl gäldenären skall straffas för bristande betalning ligger del näratill hands att associera BRÅs förslag till lidigare seklers gäldstuga, ettinstitut som bör ha sin plals enbart i rättshistorien. Utan all utvecklainvändningarna häremot närmare vill förbundet blotl framhålla alt en lagregelom siraff för gäldenärens brislande betalning lägger elt hell otillbörligtpåtryckningsmedel i borgenärens hand. Det finns inle skäl anta all i alla falldä regeln skulle vara tillämplig i det nu aktuella sammanhanget gäldenärenskulle ha etl sådant inflytande över borgenären/aktiebolaget all detlapåtryckningsmedel inte skulle kunna utnyttjas av borgenären till allvarligtförfång för gäldenären och/eller hans övriga borgenärer. Förbundel avstyrker BRÅsförslag. : Vi kan inle tillstyrka dettaförslag då vi inte kan överblicka konsekvenserna av det. Vi föreslår därför alten närmare utredning tillsätts för att utreda denna fråga. redovisningskonsulters förbund: Vi måste med kraflinstämma i reservanlen Bångstads synpunkter vad gäller förslagel omåterbetalning av lån lämnade års lagstiftning om låneförbud lill aklieägarem.fl., då omfaltningen av förekomsten av dylika lån ej är utredd. Vi villdessutom fästa uppmärksamheten på de avsevärda problem som uppkommer vid ålerbelalningsskyldighetenmed hänsyn till gällande marginalskalteef-fekler. De bruttobelopp som måsteuttagas blir avsevärda, lill vilket sedan kommer betydande lönebikosinader.Delta kan leda till orimliga belastningar för företagen med ty åtföljanderisker för sysselsättningen i landet. Prop.1979/80:143 381 : En reservant iden arbetsgrupp inom rådet, som lagt fram förslaget, finner detsamma intetillräckligt underbyggt med hänsyn lill de omfattande konsekvenser det kanmedföra och med hänsyn lill den korta lid lill vilken frågan måste vara löst.Frågan bör därför bli föremål för en övergripande ulredning med beaktande avalla på frågan inverkande synpunkter. Reservanten anser atl även motsvarande,numera förbjudna lån från pensionsstiftelser bör beaklas i en mera övergripandeutredning. Skäl finns enligt förbundels uppfallning att sådan utredningtillsättes och resultatet härav avvaktas, innan den förevarande frågan las upplagstiftningsvägen. 7 Vilande bolag och skrivbordsbolag Överåklagaren i : Arbetsgruppentar i detla avsnill upp förslag lill ändring i akliebolagslagen som avses ledatill ökade möjligheter all avveckla icke rörelsedrivande öo/ag. Enligt minbedömning är förslagel om införande av en bestämmelse med innebörd att bolag,som enligt inle drivit rörelse, skall tvångslikvideraseller avföras ur regislret atl föredra framför förslagel om en "registerhållningsavgift"i storleksordningen per kalenderår och bolag. Eftersom man syftar iillatl hindra dem som för brottsliga ändamål ulnylijar de vilande bolagen kan manknappast räkna med atl en smärre avgift har någon avhållande effekt. Överåklagaren i : Arbetsgruppensförslag tillstyrks. Överåklagaren i åklagardistrikt: Lättheten all bildaakliebolag saml atl upplösa dem genom så kallad fattigkonkurs har genom de betydandesummor som härigenom - bland annal skallemässigl undandras del allmänna ochbolagets övriga borgenärer blivil ell samhällsonl. En viklig uppgift i kampenmot den ekonomiska brottsligheten är därför atl sanera bort huvuddelen avskrivbordsbolagen saml att försvåra bildandel av nya sädana. Förhoppningen atlhöjandel av aktiekapitalet till kombinerat med en bestämmelse omretroaktiv verkan av låneförbud för aklieägare och bolagsledningskulle kunna upplösa respektive för framliden försvåra bildandet av nyaskrivbordsbolag synes för optimistisk. Regeln i 2 kap 2 § aktiebolagslagen omrätten alt lillskjuta apportegendom är enligt min mening en bidragande orsak lillden stora mängden av skrivbordsbolag. De spärrar mot missbruk, somaktiebolagslagen innehåller, är inte tillräckliga när del gäller alt förhindraexempelvis felaktiga värderingsinstrumenl av personer som systematisktmissbrukar aktiebolagsformen. Genom penningvärdels fall utgör ej heller 50000kronor längre den spärr, som var tänkt när regeln tillkom. Jag vill därför föresläalt regeln i 2 kap 2 § aktiebolagslagen ändras på så säll alt minsl 50000kronor av den tillskjutna egendomen skall utgöras av kontanter -saml för althindra missbruk - della belopp skall innestå på spärral konlo så länge bolagelär vilande. Bestämmelsen borde få retroaktiv verkan. Länsåklagaren i : Vad gäller "regislerhållningsavgiften"föreligger risk att den kan uppfattas som en ren beskattning, varför kanske ettannal namn bör väljas. Länsåklagaren i : Såsom arbelsgruppen anförär det angeläget all vilande bolag och skrivbordsbolag avvecklas i skyndsamtakt. Prop.1979/80: 143 382 arbetsgruppen föreslagna åtgärder är ägnade all främja en sädanavveckling. ringsräll: Tingsrällen anser att de ipromemorian åberopade skälen ej utgör tillräcklig grund för alt införa en sådangenerell avgift. De s. k. bolagen kommer ändå atl inom en snarframlid försvinna och för bolag med aktiekapital pä . eller högre ulgören årlig avgifi om ca I . sannolikl inte någon avhållande faktor. Hurmedel till en i och för sig synnerligen behövlig upprusining avaktiebolagsregistret skall anskaffas är en annan fråga. Om åtgärder ansespåkallade är det enligt tingsrättens mening lämpligare atl ingripa direkl molde bolag del gäller. Det kan då finnas skäl alt överväga bestämmelser omtvångslikvidation i de fall där del framgår av årsredovisningar alt bolagel ejdriver rörelse. : Slyrelsen lillslyrker förslagel. Bankinspeklionen: Inspeklionen anser förslagel om regislerhållningsavgifti syfte atl rensa och effektivisera aktiebolagsregistrel vara välbelänki. Ävenom syftet med avgiften är att effektivisera registret bör den dock icke sättashögre än som motsvarar kostnaden för registerhållningen. Den får eljest karaklärenav skatt. : Missbruk av aktiebolagsformen genomanvändande av vilande bolag bör stävjas. Del är emellertid fel alt ulgå fränall alla vilande bolag är instrument för lagbrott eller missbruk. Det finnsgoda och giltiga skäl för atl förvaltande och rörelsedrivande bolag m.fl.förfogar över vilande bolag. Detta kan vara behövligt av en rad olika skäl-namnskydd, beredskap inför organisatoriska förändringar eller företagar-initiativsom mäste förberedas under fullt legitim och affärsmässigt moliveradsekretess. Del må vidare framhållas att skrivbordsbolag och vilandebolag med etl aktiekapital understigande automatiskt kommer atlavföras ur aktiebolagsregistrel om de inle trätti likvidation eller gått i konkurs. Riksrevisionsverkei: De vilande bolagens ochskrivbordsbolagens anlal kommer sannolikl att starkt reduceras efter år 1981.Behovet av särskilda åtgärder för att minska deras antal bortfaller därför, Möjlighelenalt hålla bolag vilande är för övrigt också av viss belydelse för ell seriöslarbetande näringsliv. Det förtjänar påpekas att en avgift av den storlek som arbelsgruppenföreslår från författningsmässig synpunkt närmast skulle få karaklären av enskatt. En avgift på I kkr. skulle nämligen åriigen inbringa inläkler istorleksordningen , dvs. mer än patent- och registreringsverkets toiala budgetomsluining.Kostnaderna för bolagsärendena vid palenl- och registreringsverket uppgickenligt uppgift till RRV 1977/78 till knappl och täcktes helt med nu ulgåenderegislreringsavgifter m. m. Från kostnadsläckningssynpunkt skulle således inteens en mycket kraftig resursförslärkning till bolagsbyrån motivera en regislerhållningsavgiftsom är så hög som den föreslagna. Det som sagls ulesluler dock inle all del skulle kunnavara moiiveral atl införa en årlig, kostnadsanpassad registerhållningsavgiftför att förstärka bolagsbyrån genom utökad resurstilldelning bl. a. på grundav kraven på en snabbare handläggning av bolagsärenden. 1 den mån som byråns verksamhelläggs över på en mer akliv bevakning av förhållanden och förändringar i denbestående stocken av registrerade bolag, blir en sädan avgifi i ökad gradmotiverad från kostnadsfördelningssynpunkt. Näraliggande paralleller till en sädan avgift finns f. n.i andra verksam- Prop.1979/80: 143 383 Registerhållningsavgifl las f. n. ul i samband medbl. a. fordonsregi-strering, läkemedelsregistrering och regisirering avbekämpningsmedel. Införandet av en ev. registerhållningsavgift för aktiebolagbör enligt RRVs uppfattning föregås av en studie som sätter in en sådan avgifti det totala sammanhang som kostnads- och intäklsförhållandena vid bolagsbyrånoch vid palenl- och registreringsverkel som helhel ulgör. Riksskatieverkel: RSV delar arbelsgruppens åsikl all delvore önskvärt med en snabb avveckling av sä många vilande bolag ochskrivbordsbolag som möjligt. Del är riktigl att avvecklingen gått långsamt menrimligtvis bör dessa bolag ha upplösts eller på annal säll upphört / 82. Förslaget om en registerhållningsavgifl redovisas inle idetalj beträffande debitering, uppbörd och indrivning. Däremoi skulle ävenseriösa företag kunna fä glädje av avgiften, eftersom den skulle användas fören effektivisering av aktiebolagsregistrel, som är av värde inle minsl förnäringslivets behov. Arbetsgruppens konstaterande atl en sådan avgift som föreslagitsbli I , torde uigöra avdragsgill koslnad vid laxeringen är inle utanvidare klart.