prop · G303103 · 1979-12-31 00:00:00 — Utredaren bör därför, med utgångspunkt i vad som anförts iJuU 1978/79:7, polisutredningens betänkande och vad som ytterligare kan kommafram vid remissbehandlingen av detta, som en första etapp i sitt arbete,redovisa vilka omedelbara åtgärder som kan vidtas för att minska antalet falskalarm lill polisen. Utredaren bör i erforderlig utsträckning samråda medberörda myndigheler som , brottsförebyggande rådet,televerkel, bankinspektionen, och statens provningsanstalt.Utredaren bör också kunna samverka med den lidigare nämnda samarbetsgruppen somarbetat med provningsnormer inom området. Jag har i dessa frågor hafl samråd med chefen förjuslitiedepartementel. Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jagatt regeringen bemyndigar chefen för industridepartementet all tillkalla en särskild utredare med uppdrag atl utredavissa frågor rörande behovel av officiell kontroll m.m. av vissalarmanordningar, alt besluta om sakkunniga, experter, sekrelerare och annatbilräde åt utredaren. Vidare hemställer jag att regeringen föreskriver all kosinaderna skall belasla fjortonde huvudtitelnskommittéanslag. 525 Kommittéer:Industridepartementet Del II 1:21 Regeringen ansluter sig lill föredragandens övervägandenoch bifaller hans hemställan. Utredning om olTentliga styrelseledamöter i vissaaktiebolag m.m. Departementschefen, statsrådet , anför. antog (prop. 1972:116, NU 1972:62, rskr1972:340) lag om offentliga styrelseledamöter i vissa aktiebolag och sliftelser(SFS 1972:827), Genom lagen fick staten räU atl ulse enledamoi och suppleant för denne i styrelsen för högsl 30förvaltningsaktiebolag eller allmännyttiga stiftelser. För stiftelsernas delgällde som föruisättning atl de hade tillgångar som översteg 5 milj.kr.Offentlig styrelseledamot och suppleant skulle ulses av regeringen. Med stöd avlagen utsåg regeringen - den 30 juni1976 styrelseledamöter och suppleanter i 22 förvaltningsholag och åttastiftelser. Efter beslul av (prop. 1975/76:166, NU1975/76:68, rskr 1975/76:402) förlängdes genom lagen (1976:350) omstyrelserepresentation för samhället i aktiebolag, ekonomiska föreningar ochstiftelser systemet med offentlig styrelserepresentation för ytterligare enförsöksperiod - . Genom 1976 årslag utvidgades tillämpningsområdet för offentlig styrelserepresentation fillatt avse även aktiebolag med egen produktion saml ekonomiska föreningar. Enligtlagen får offenllig slyrelserepresentation omfatta högst 60akliebolag eller föreningar och högst tio stiftelser. lag innebar således atl kretsen av företag somomfattades av lagstiftningen om offentlig slyrelserepresentation väsentligtutvidgades. Den ulvidgade representationsrätten har emellertid inte utnyttjats.Den Ireparti-regering som tillträdde riksdagsval anmälde i sinregeringsförklaring att den inte avsåg att placera statliga representanter iindustriföretagens styrelser. Delta har i praktiken inneburit atl under dennämnda försöksperioden offentlig styrelserepresentation har behållits i deförvall-ningsbolag och stiftelser där ledamöier utsetts tidigare, medan ingaytterligare företag omfattas av sådan representation. har beslutat förlänga försöksperiodenmed . Därvid har en utvärdering av försöksverksamheienaviserats (prop, 1978/79:184,NU 1978/79:59, rskr 1978/79:415;SFS 1979:520), Motbakgrund av det principiella ställningstagande som gjordes avirepartiregeringen i frågan om industriföretagen har dock aktiebolag med egenproduktion och ekonomiska föreningar nu förts bort från lagenslillämpningsområde. De motiv som anfördes för offentlig styrelserepresenlalioni 1972 och lagstiftningsärenden var i huvudsak följande. Systemet med offentlig styrelserepresentation avsågs ingåi en samlad reform som syftade lill att dels förbättra samarbetet ochinformationsutbytet Del II1:21 Skr 1979/80:103 526 mellan företagen och samhällel, dels bereda de anslälldainsyn och inflytande i företagen. Övriga delar av denna reform avsäg rätt tillstyrelserepresenlalion för de anställda och ell system för informationsutbytemellan förelag och samhället. I sistnämnda delar permanentades verksamheten år1976 genom lagen (1976:351) om styrelserepresenlalion för de anslällda iaktiebolag och ekonomiska föreningar och lagen (1976:349) om uppgiftsskyldigheti planeringsfrågor. Vad gäller informationssystemet förelag-samhälle har underdess ulnytljande en rad olika uppfattningar om systemet kommii lill uttryck.Regeringen har därför genom beslut tillsatt en särskild uiredare(dir. 1979:22) med uppgifl all genomföra en förulsätlningslös ulvärdering avinformationssystemet och presentera elt underlag för beslul om dess framtid. Enligt ullalanden i förarbetena till lagarna om offenlligslyrelserepresentation avsågs de offentliga styrelserepresenlanlerna i förstahand fungera som kontakt och opinionsförmedlare mellan förelag ochförelagsledning å ena sidan och de allmänna samhällsintressena å den andra.Syftet var att tillgodose samhällels behov av samarbete och informationsutbytemed företagen pä central nivå. Den offentlige styrelseledamoten representerardock inte staten på del sättet att regeringen eller nägon annan får geledamoten bindande direktiv eller atl ledamoten får inta ståndpunkter sommotverkar företagets intressen. Offentlig styrelseledamot har i princip sammaställning, uppgifter och ansvar som övriga styrelseledamöter. Jag delar uppfattningen att det flnns behov av kontaktermellan staten och näringslivet. Nära samverkan oeh ömsesidig information mellanstat, kommun och näringsliv är förutsättningar för en balanserad tillväxt somökar människornas sociala välfärd, Å andra sidan kan principiella invändningar resas mot altkontakterna mellan staten och näringslivet sker i former som innebär allansvarsfördelningen mellan enskilda och offenlliga intressen blir oklar och attviktiga avgöranden riskerar all undandras allmän insyn. Den försöksverksamhet med offentlig styrelserepresentationsom har pågått har hitlills utvärderats endasl i myckel begränsadomfattning. Den utvärdering som gjordes lagstiftningsärende byggdepå ett begränsai antal intervjuer och i lagstiftningsärendet gjordes knappastnågot försök att väga fördelarna med offenllig styrelserepresentation mol deinvändningar av principiell natur som jag nu har redogjort för. Någonytterligare ulvärdering har inle gjorts. Jag anser att en särskild utredare nu bör tillkallas föratt göra en utvidgad ulvärdering av den hittillsvarande försöksverksamheten, Ulvärderingen bör syfta till att belysa dels deprincipiella frågorna och dels prakliska för- och nackdelar med offentligastyrelseledamöter. Även frågan om syftet med representationen kan nås i andraformer bör belysas. Utredaren har att föreslå åtgärder mot bakgrund avutvärderingens resultat. Ulvärderingen bör bedrivas i nära samråd med de poliliskapartierna, berörda akliebolag och stiftelser samt de offentligastyrelseledamöterna. Samråd bör vidare ske med stiflelseutredningen (Ju1975:01). Utredaren bör lägga fram sina förslag före ulgången av . Medhänvisning lill vad jag nu har anförl hemsläller jag atl regeringen bemyndigarchefen för industridepartementet att tillkalla en särskild uiredare med uppdrag attutvärdera försöksverksamheten med offentlig styrelserepresentation och föreslåålgärder vad 527 Kommittéer:Industridepartementet Del II 1:22 gäller sådan represenlalion i akliebolag och sliftelser, alt besluta om sakkunniga, experler, sekrelerare och annalbiträde ät uiredaren. Vidare hemställer jag att regeringen föreskriver att kosinaderna för utredningen skall belasla fjortondehuvudlilelns kommilléanslag. Regeringen ansluter sig föredragandens övervägandenoch bifaller hans hemställan. Utredning om effekterna av industripolitiskstödverksamhet Beslut vid regeringssammanträde Departementschefen,statsrådet , anför I regeringens proposiiion om riktlinjer förindustripolitiken m.m. (prop. 1978/79:123) framhölls atl den svenska ekonominav tradition bygger på marknadshushållningens principer. Marknadssystemet harbelydande fördelar. I systemet finns inbyggt en strävan till effektivtutnyttjande av resurserna och en sådan inriktning av produklionen attkonsumenternas önskemål tillgodoses. Ett marknadssystem ger dessutom möjlighetlill decentralisering av beslut och ansvar. Genom marknadsmekanismerna sker enfortlöpande anpassning till ändrade efterfråge- och produktionsförhållanden.Del allmänna måste dock i vissa fall ta på sig ett ansvar i dennaanpassningsprocess för all underlätta omställningen för enskilda människor,förelag och orler. Sådana samhällsinsatser görs framför allt inom ramen för denallmänna ekonomiska poliliken saml regional-, arbetsmarknads- och industripolitiken.Insatserna riktas i varierande grad till industrin. sker detta genomdirekta industripoliliska insalser, ibland genom alt t,ex, regional-ellerarbetsmarknadspoliliskl slöd ställs lill företagens förfogande. Formerna för degjorda insatserna varierar. Stöd lämnas såväl i form av bidrag som lån ochlånegarantier. Även åtgärder för atl främja tillgången på induslriell servicekan räknas lill den industripoliliska medelsarsenalen. Vid riksdagsbehandlingen av propositionen togs vissamoUonsyrkanden om utredning om effekterna av industripolitisk stödverksamhetupp. Motionerna i fråga hade väckts under den allmänna motionstiden. _I motionen 1978/79:1002 anfördes atl det omfattandeekonomiska slöd i form av lån, garantier och bidrag som siaten har lämnat tillkrisdrabbade branscher och företag i skilda sammanhang kritiserats för att hahaft en ogynnsam inverkan på sådana förelag och branscher som inte har fåttdessa slöd. Motionärerna ansåg därför att en analys borde genomföras i syftealt klarlägga industristödens effekter inom industrin. Dellokaliseringspolitiska siödet borde dock enligt molionen undanlas frånanalysen. 1 molionen 1978/79:1528 anfördes alt de senaste årensansvällning av de selekliva åtgärderna inom näringspolitiken medfört en radicke önskvärda konsekvenser. påpekade motionären att de riktadeinsatserna hade varit motiverade under de rådande ekonomiska förhållandena. DelH 1:22 Skr 1979/80:103 528 Mångfalden av slöd och slödformer lill näringslivel haremellertid gjort del svårl alt få en klar överblick av slödpolilikens siruktur,storleksordning och fördelning. Motionären efterlyste därför en total värderingoch kartläggning av de olika näringspolitiska stödformernas omfallning.inrikining och fördelning mellan olika förelagstyper. Näringsutskoitet (NU 1978/79:59 s. 23) uttalade vid sinbehandling av proposilionen och de båda molionerna all del är angeläget ochnödvändigl all närmare kunskap vinns om hillillsvarande ställiga stödåtgärder,varför en sådan utredning som föreslås i molionen 1978/79:1002 borde komma lillstånd. Genom en sådan utredning kommer även flera av de önskemål som framförs imotionen 1978/79:1528 all lillgodoses. beslöl med bifall tillmolionen 1978/79:1002 och med anledning av molionen 1978/79:1528 all som sinmening ge regeringen lill känna vad utskottet anförl (rskr 1978/79:415). Jag delar uppfattningen att en ulredning angåendeeffekterna av slödålgärderna lill industrin är angelägen. En kommillé börtillkallas för att genomföra denna utredning. Till ledning för kommilléns arbete vill jag anföraföljande. Ett omfattande arbele bedrivs forllöpande för alt ulvärdera flera avstödinsatserna. Detta gäller framför allt de stöd som är av mer reguljär natur.Jag länker på exempelvis regionalpoliliska och arbetsmarknadspoliliska stödsamt på slöd som ges inom ramen för verksamhelen inom styrelsen för tekniskutveckling (STU), AB Svensk exportkredil (SEK) och de regionalautvecklingsfonderna. Kommiitén bör i huvudsak uppmärksamma de icke-permaneniastödåtgärder som riktals till enskilda företag eller branscher. Motivet försådana statliga insalser har huvudsakligen varit atl förhindra eller fördröjasyssel-sättningsmässigt oacceptabla neddragningar i en bransch eller ettföretag eller atl möjliggöra en omslruklurering som kan ge lönsamhel. I vissa fall har stöd givils av försörjningsberedskapsskäl.Regeringen har tidigare denna dag uppdragil åt överstyrelsen för ekonomisktförsvar att genomföra en studie rörande de metoder som används för att tryggaförsörjningsberedskapen. Kommittén bör därför inle behandla försörjningsberedskapsstöden,men bör i sill arbete samråda med överstyrelsen. De icke permanenta stödinsatserna har som nämnts iallmänhet föranlelts av akula problem i olika väl definierade förelag ochbranscher. De har därför kunnat riktas direkl till dessa. Även om slöden varilväl motiverade i varje enskilt fall kan de medföra vissa risker då omfattningenblir så stor som . Exempel på sådana risker kan varakonkurrenssnedvridning, undanträngning av framlidsinriktade projekt frånkapitalmarknaden. Kollision med vissa inlernationella ålaganden och ellminskal ansvar i företagen för finansiell planering och marknadsanalys. Kommittén bör söka bedöma effekterna av stödinsatserna påsåväl kort som lång sikt. Resultatet av arbelet bör redovisas före utgången av år1980. Med hänvisning lill vad jag nu har anförl hemställer jagatt regeringen bemyndigar chefen för industridepartementet alt tillkalla en kommitté med högst fem ledamöter, meduppdrag all utreda effeklerna av industripolitisk stödverksamhet, all ulse en av ledamöierna att vara ordförande, att besluta om sakkunniga, experter, sekrelerare och annalbilräde åt kommiitén. 529 Kommittéer:Industridepartementet Del II 1:23 Vidare hemsläller jag all regeringen föreskriver all kosinaderna för ulredningen skall belasla fjortonde huvudtitelns kommilléanslag. Regeringen ansluier sig lill föredragandens övervägandenoch bifaller hans hemsiällan. Beslut vid regeringssammanlräde 1979-09-06Departementschefen, statsrådet , anför. Debatten om skogsindustrins framtid har under 1970-talelkretsat bl.a. kring råvarufrågorna. Särskilt har frågan om den långsiktigavirkesbalansen uppmärksammals. Den exceptionella högkonjunkturen under åren1973 och 1974, med etl nära hundraprocentigt kapaciielsuinyttjande och medomfattande utbyggnadsplaner inom skogsindustrin, skapade oro för all denframtida virkesförbrukningen skulle överstiga skogarnas produktionsförmåga viduthålligt skogsbruk. Mol denna bakgrund beslöl atttillkomsten och lokaliseringen av induslriell eller liknande verksamhel skulleprövas enligt 136 a S byggnadslagen (1947:385) med utgångspunki i hushållningenmed träfiberråvara (prop. 1975/76:56, Cu 1975/76:8, rskr 1975/ 76:123), Del kan nu konstaleras att utvecklingen under 1970-talelsandra hälft blivil annorlunda än man föreställde sig oeh 1974,Genom lågkonjunkluren har virkesförbrukningen i skogsindustrin kommit all liggaavsevärt lägre än , Enligt virkesrådens statistikuppgick skogsindustrins årliga virkesförbrukning till imedeltal ca 50 milj, m fub jämförl med ca 60 milj, m-* fub och1974, Brutloavverkningen under 1970-talel kommer därmed att understiga denårliga nivå på 75 milj, m-* sk (motsvarande ca 59 milj, m- fub) som enligt 1973års skogsutredning kan anses vara möjlig all långsiktigl upprätthålla.Samtidigt har indusirins utbyggnadsplaner bantats betydligt och en del projeklskjutits framåt i tiden. Enligt nuvarande planer torde tillkomsten av nyaindustrianläggningar och nedläggning av befintliga anläggningar komma attmedföra ett i stort setl oförändrat råvarubehov. Vid normalt kapacitetsutnyttjande i skogsindustrinkännetecknas f,n, den teoretiska virkessitualionen för landet som helhet avjämvikt mellan brulloavverkning och långsiktiga avverkningsmöjligheter. Delföreligger emellerlid regionala skillnader i virkesbalansen sombalanssituationen är olika för barrvirke och löwirke. Dessa frågor har belyslsutförligt i den inom industridepartementet upprättade promemorian (Ds I 1979:5)Skogsindustrin - nuläge och utvecklingsmöjligheter. För landet som helhel råderunderskott på barrvirke och överskott för lövvirke. Underskott på barrvirkeråder framför allt i , där utbyggnaden inom såväl massa- somsågverksindustrin har varil snabb , Lövvirkes-överskottet ärockså störst i , Det är oklart hur stor del av delta DelH1:23 Skr 1979/80:103 530 överskott som är praktiskt tillgängligt för skogsindustrinsom råvara. Vidare förekommer skillnader i virkesbeståndet hos olikaågarkategorier. Överskoll pä äldre skog finns framför alll inom det enskildaskogsbruket, dvs. i första hand bland fysiska personers och dödsbonsskogsinnehav. Variationerna i skogsindustrins kapacilelsuinyiljandekommer mol den angivna bakgrunden all vara avgörande för efterfrågan påvirkesråvara . Delta släller slora krav på anpassning avavverkningsvolymen i skogsbrukel. En uppgång i ulnyltjandegraden iskogsindustrin från 75 lill motsvarar en ökning av brutloavverkningen med16-17 milj. m-'sk. Konjunkluranpassningen har traditionellt främsl fallit pådet enskilda skogsbrukel medan domänverket och bolagen har kunnal upprätthållajämnare avverkningsnivåer. Lagerhållning av råvara inom industrin och imporl avvirke och flis har medverkai lill en dämpning av svängningarna i avverkningsledel.Även om problem har funnits i vissa konjunkturlägen har anpassningen hittillskunnal ske relativt friklions-friu. När skogsindustrin nu efler en period av mycket lågtkapacilelsutnyltjande åter har gått in i en bättre konjunktur, harvirkesulbudel emellertid inle ökat i takt med efterfrågan. Detta har föranlellriksdagen atl besluta om lillfälliga slimulansålgärder för all kortsiktigt ökautbudet av virke (prop. 1978/79; 199, JoU 1978/79:38, SkU 1978/79:53, rskr1978/79:427 och 428, SFS 1979:486 och 595), Dessutom har skogsindustrin genomsärskilda leveranspremier försökl stimulera till ökade avverkningar. Den bristande anpassningsförmågan på virkesmarknaden kandock antas bara delvis vara av kortsiktig och övergående karaktär. Situationenkan visserligen antas förbättras genom den uppgång i virkespriserna som nuskett och genom de mer långsiktiga slalliga åtgärder rörande skogsbrukel somjag redovisar närmare i del följande. Trols höjda virkespriser och deutbudssti-mulerande effeklerna av beslutade statliga åtgärder kvarståremellertid av alll att döma väsentliga problem av mer strukturell nalur. Hithör bl.a. skogsindustrins bristande betalningsförmåga, förändringar i delenskilda skogsbrukets ägarstruktur och skattesystemets ulformning. Skogsindustrins betalningsförmåga och kostnadsutvecklingeninom skogsbrukel är viktiga förklaringsfaktorer för prisbildningen påvirkesmarknaden. Den exceptionellt slarka konjunkturuppgången förskogsindustrin skapade en hög belalningsförmåga förföretagen i branschen. Resultatet blev kraftigl höjda virkespriser som innebaren markanl förbättring av lönsamheten i skogsbrukel, vilken hadesjunkil Irendmässigt sedan början av 1950-lalel. Virkespriserna fortsatte allsliga l.o.m. trots atl skogsindustrins konjunklur redan är 1975 hadevänt nedåt. De stora förluslerna inom skogsindustrin under åren 1977 och 1978framtvingade sänkningar av virkespriserna. Samiidigi fortsatte kostnadernainom skogsbruket - i huvudsak löne- och maskinkostnader - alt stiga. Detta harlett till förväntningar om kraftigt höjda virkespriser när skogsindustrin nuhar gått in i en högkonjunktur. Många enskilda skogsägare har därför avståttfrån alt avverka i väntan på höjda virkespriser. Situationen är emellertid annorlunda än vad den varår 1973. Skogsindustrin har ett behov av konsolidering efler de sloraförlusterna . Prisökningar på flera av skogsindustrinsprodukter har noterats men är inte lillräckligt slora för alt både skapa dennödvändiga finansiella konsolideringen och ge utrymme för väsentligt ökadevirkespriser. är lönsamheten f.n. låg inom delar av skogsbrukel. 531 Kommittéer:Industridepartementet Del II 1:23 I viktiga konkurrentländer som och lönsamhet i skogsbrukel vid betydligt lägre virkespriser än i Sverige.Orsaken till della är bl.a. all skogen växer snabbare än i och altavverknings- och skogsvårdskoslnaderna är lägre på grund av mer utprägladstordrift och en lägre inten.sitet i skogsvården. DeUa möjliggör i sin lurhögre lönsamhel för skogsindustrin i dessa länder vid givna produktpriser. Vidförsäljning pä kompenseras en del av denna konkurrensnackdel för desvenska tillverkarna av lägre transportkostnader. De nordamerikanskatillverkarnas successiva intrång på den västeuropeiska marknaden under1970-lalet har emellertid utan ivivel inneburil en press nedåt på de svenskaföretagens försäljningspriser. Delsamma gäller det ökade ulbudel avskogsinduslripro-dukler från tropiska länder. Härigenom påverkas våramöjligheter att med nuvarande produklsammansällning över en längre perioderhålla lillfredsställande lönsamhet inom både skogsbruk och skogsindustri.Den utveckling mot mer råvarusnåla processer och ökad vidareförädling som pågårinom svensk skogsindustri minskar visserligen virkeskoslnadernas betydelse.Trots delta kommer emellertid lönsamhetsproblem iroligen alt göra sig gällandeför delar av den svenska skogsnäringen även i framfiden. Betydelsefulla förändringar har under senare är skell idet enskilda skogsbrukels ägarstruktur. Sålunda har en ökad andel av denenskill ägda skogsmarken övergått till personer som inte har jordbruk ellerskogsbruk som sin huvudsakliga sysselsällning. Den höga inflationstakten undersenare år och den allmänna tendensen all investera i realvärden lorde habidragit fill all barn och andra släktingar till lantbrukare i slörreutsträckning än lidigare har utnyttjat möjligheten atl fritt förvärva skogsfastigheler.Möjligheter till jakl, fiske och friluftsliv utgör andra vikliga motiv bakomförvärven. Huvuddelen av dessa förvärvare har en fast inkomst vid sidan avjord- och skogsbrukel. Jag vill här också peka på de problem som följer av altoskiftade dödsbon äger skogsfastigheler. kan ofta innebära alt det aktivabrukandet upphör. Regeringen har därför i form av tilläggsdirekfiv givitutredningen (Ju 1977:07) om ställföreträdare för dödsbon i vissa fall uppdragalt se över frågor om skifte av dödsbon. Det finns ca 230.000 enskilda företag med skog i Sverige.Genomsnitts-arealen är ca 50 ha. Endasl av dessa företag, eller ungefär90.000 är kombinerade jordbruk/skogsbruk. Ca 140.000 förelag är s.k.skogsgårdar. Av dessa ägs 75.000 av personer som bor på fastigheten medan65.000 ägs av utbor. av samtliga företag ägs av flera personer. Ca10 % innehas av dödsbon. De enskilda skogsägarna har vidare en myckel högmedelålder. Endast ca en fjärdedel av alla enskilda skogsägare är yngre än 50år. De ekonomiska förutsättningarna är olika för skildakaiegorier av enskilda skogsägare. De självverksamma kan uppnå elt någorlundalillfredsställande resultat i skogsbrukel även vid lägre prisnivåer genom denroll som den egna arbetsinsatsen spelar. Kostnaderna för anställda slår däremotigenom för andra kategorier och bidrar till atl sänka förränlningen påinvesterat kapital. Olika förslag har presenlerals i syfte altfrämja utbudet av virke. Bl.a. föreslog skogspolitiska utredningen i betänkandet(SOU 1973:14) Mäl och medel i skogspolitiken att ett kombinerat avgifts- ochbidragssystem skulle införas för all påverka virkesutbudet. I andra sammanhanghar framförts förslag om selektiva statliga bidrag i syfte att ta till varaannars icke lönsamma marginalkvantiteler. Som exempel kan nämnas DelH1:23 Skr 1979/80:103 532 slöd lill avverkning i områden med långa Iransporlavslåndtill induslrin. slöd lill hellrädsutnyltjande. slöd för alt ta till varaklenvirke etc. Av intresse är också de slrävanden som har förekommit attåstadkomma långsiktiga pris-och leveransuppgörelser mellan virkesmarknadensparter i syfle alt minska risken för virkesbrist vid övergång frånlågkonjunktur till högkonjunktur. Avverkningslvång gentemoi privala skogsägare haraklualiserals i vissa sammanhang. syslem med avverkningstvång lillämpades iSverige under för all lillgodose behovel av brännved.Erfarenhelerna från den liden visar all etl sådanl system släller krav påmycket stora administrativa resurser och även är förbundel med vissa andraproblem. Grunden för samhällels syn på råvarufrågorna ligger iulformningen av skogspolitiken. Enligt de av godkändariktlinjerna för skogspolitiken (prop.