prop · G3031 · 1979-12-31 00:00:00 — i lån framhåller altom den föreslagna lagstiftningens intentioner skall uppfyllas är det vikliglatl formerna för social- 1979/80:1 84 tjänstens medverkan i planeringen klargörs. Tyvärr gerinle utredningen annat än allmänna rekommendationer. Några direkt bindandeanvisningar om hur della vikliga arbete skall gå lill i praktiken och vilka nyaresurser som krävs förekommer inle. kommun finner del nalurligl allsocialutredningen lalar myckel om vad socialljänslen skall göra och mindre omhur del skall göras. gäller inte minsl avsniliel om socialljänslensmedverkan i samhällsplaneringen. Socialvårdens medverkan i samhällsplaneringenhar länge diskulerals. men del utvecklingsarbele som hiuills bedrivils ärmyckel blygsamt. tänker sig uppenbarligen att socialljänslenskall spela en mera cenlral roll i planeringssammanhang än lidigare.Ulredningen säger exempelvis all socialnämnden bör la inilialiv lill ålgärderäven inom andra förvailningsområden. För alt socialljänslen framgångsriklskall kunna inlervenera inom andra verksamhelsomräden krävs naluriiglvis enavsevärd kunskapsuppbyggnad som i sin lur släller stora krav påsocialljänslens informationssystem. Inom della område fordras alltså ettfortsaU ulvecklingsarbete, belönar kommunen. kommun anser att socialljänslensmedverkan i samhällsplaneringen måsle klart slås fasl. För all denna medverkanskall bli möjlig måsle emellertid socialljänslen snarasl ulveckla instrument,rutiner och meloder härför. Svenska röda korset framhåller atlsocialutredningen inte anger hur socialljänslens slriikturpåverkande insatserskall ulformas, men atl det finns skäl anta alt denna inriktning avsocialtjänsten kommer att anpassas efler lokala förhållanden ochförulsällningar. Föreningen i samhullet,förordar all socialnämnden får velorält lill planer i de fall de planeradeförändringarna inte lar lillräcklig hänsyn till människornas livsmiljö. Lugbestämmelser om sociulljänslens medverkun isumhällsplunerlngen En fråga som många remissinstanserhar synpunkler på är om socialljänstens medverkan i samhällsplaneringen börregleras inte endast i socialtjänstlagen utan även i annan lagstiftning. Några remissinsianser, bl.a.länsslyrelsen i , framhåller alt socialljänslens medverkan isamhäUsplaneringen bör säkerställas genom uiiryckliga besiämmelser ilillämpliga lagar och andra förfaltningar. anger dock inle ivilka förfallningar dessa besiämmelser skall tas in. saknar entvingande regel för kommunstyrelsen atl höra socialnämnden i planeringsfrågoroch sätter i fråga om del inle föreligger behov avall ålägga de för samhällsplaneringen särskill ansvariga organen skyldighelall samverka med socialnämnden. Sådana föreskrifter, framhåller sällskapet,skulle öka genomslagskraften av den föreslagna rollen för socialvården isamhällsplaneringen. Flertalel av de remissinsianser somkommenterar denna fråga framhåller, all om socialljänslens medverkan isamhällsplaneringen skall slås fasl 1979/80:1 85 även i annan lag än socialljänsllagen bör della i försiahand göras i byggnadslagstiftningen. Positiva lill all bestämmelser härom tasin i byggnadslagstiftningen är bl.a. följande remissinsianser.Sociulstyrelsen, länsstyrelsernu i Slockholms, Ålvsborgs och ,, och kommuner saml Föreningens sociulchefer,, och Länkens Kumrulför-bund. Endast en remissinstans, slutensplanverk, anför skäl mot att bestämmelser om socialljänstens medverkan isamhällsplaneringen las in i annan författning än socialtjänstlagen. Av de remissinstanser som är positiva lill altbestämmelser om socialljänslens medverkan i samhällsplaneringen tas in ibyggnadslagstiftningen pekar på att socialulredningen i sillprincipbetänkande ansåg alt medverkan i samhällsplaneringenborde regleras föruiom i sociallagstiftning även i annan berörd lagstiftning.Mesl aktuell ansågs då byggnadslagstiftningen vara. 1 sill slutliga förslaganser socialulredningen atl behov inle föreligger av yllerligare regler försocialtjänstens dellagande i samhällsplaneringen. ifrågasällerulredningens motivering och föreslår atl man särskill prövar behovel av regleri främsl byggnadslagstiflningen för medverkan i planeringsarbetet.Stockholms kommun och Föreningen framhåller alt med denutformning som lagförslaget fått finns slora risker att utredningens intentionervad gäller socialnämndens medverkan i samhällsplaneringen inte kommer atlkunna uppfyllas. Beslämmelsen får genomslagskraft först om andrasamhällsplanerande organ, exempelvis byggnadsnämnd, åläggs all efterfrågasocialnämndens medverkan i planeringen och redovisa framförda sociala aspekierinför beslulande organ. och övriga planeringsorgan skall haskyldighel all redan i början av en planering samarbela med socialtjänsten.Sveriges socionomers riksförbund, vars uppfattning i denna fråga delas av bl.a. SACOISR, framhåller alt socialutredningen har i någon mån utvecklat sinataiikegångar kring medverkan i samhällsplaneringen. a. formulerat ett anlal delmål som socialljänslen skall verka för. Ulredningenföreslår däremot inte all socialljänstens medverkan i samhällsplaneringenskall regleras i annan lagsliflning än socialtjänstlagen. äranmärkningsvärt då socialutredningen i principbetänkandet påpekade atl ävenbyggnadslagstiftningen skulle behöva förändras. Förbundet underslryker allsocialtjänsten måste få en reell makt att påverka planeringen. Detla kräverändringar även i annan lagstiftning än sociallagarna. Som exempel nämns alligångsällningslillsiånd för byggnation av I.ex. bosläder, fritidsområden,kommunikationer och industriområden bör få lämnas först sedan socialnämndenbedömt de sociala konsekvenserna. Även andra former av lagreglering avsocialljänstens medverkan är tänkbara, anför förbundet. Prop.1979/80:1 86 Den enda remissinstans somuttryckligen anger all medverkan i samhällsplaneringen intebör komma till utlryck i någon annan författning än socialljänsllagen är, somtidigare nämnls, statens planverk. Verkel anser alt utöver socialtjänstensmedverkan i planeringens olika sla-dier bör, som socialulredningen framhåller,färdiga planförslag remitteras lill . Verkel belönaremellertid att det är viktigt all en sådan ordning inle låses i lagstiftningen,eftersom della skulle kunna lolkas som atl det vore tillräckligt atl färdigaplanförslag remitteras lill socialnämnden. Eu annat skäl är alt den snabbautvecklingen på olika områden leder lill organisatoriska förändringar som gördet mindre lämpligt atl i förfaUning reglera omfattningen av samrådsförfarandetgenom all där I.ex. räkna upp de förvaliningar. vilkas mening iolika fall skulle vara skyldig all inhämla. Del måsle förulsällas all kommunslyrelsentillförsäkrar socialnämnden inflytande på hela planeringen inom kommunen. förhållande till övriga facknämnder Flera remissinstanser kommenterarsocialljänstens samverkan med övriga facknämnder. De flesta av dessaremissinsianser behandlar frågorna om samverkan hell korlfailal och deinskränker sig ofta lill atl framhålla, alt del är av siörsla vikt altsocialljänslen aktivt samarbelar med andra nämnder om socialulredningensinientioner skall kunna förverkligas eller atl de ser myckel posilivi på ellsådanl samarbele. Några remissinsianser utvecklar dock sina synpunkler påsamverkansfrågorna. anför all avsocialljänslens uppgifler i den lotala kommunala verksamheten följer altsocialtjänsten genom sina resurser skall uppfylla huvudparlen av del kommunalaansvarel. Arbelel med all ta fram planeringsunderlag kräver medverkan frånflera kommunala organ och kanske också från ulomkommunala organ. I delta arbelebör någol organ ges uppgiften all vara initiativtagare och administrativsamordnare av verksamheten. Dessa uppgifler kan enligl slyrelsen läggas påsocialnämnden. behöver inle innebära all socialljänslen ges enöverordnad roll i förhållande lill andra nämnder. I stället bör socialtjänstenges en praktisk samordningsroll. Möjligheten för den enskilda kommunen att geannan nämnd denna roll bör även finnas. Även om annat kommunalt organ ges dennasamordningsuppgift bör inget hindra atl socialnämnden lar initiativ lill etlsådanl arbete, framhåller förbundet. pekar på allsocialulredningen framhåller, all en förutsättning för atl utredningensinientioner skall kunna uppfyllas är ell väl utvecklat samarbete mellan ochinom olika samhällsorgan och mellan olika yrkeskalegorier. Rådel frågar sig hurdella samarbele prakliskl skall kunna realiseras och vilka ylterligareresurser del kommer all krävas. Dessa problem har utredningen tyvärr inte gållnärmare in på ulan de överlämnas i stort selt lill kommunerna atl lösa.Visserligen framhåller socialutredningen behovet av centrala direktiv 1979/80:1 87 för samverkan och speciellt angelägenheten av riktlinjerför samverkan mellan och hälso- och sjukvården, men det sker iyUersl svepande ordalag. Del måsle understrykas alt samverkan aldrig är etlmål i sig, anför rådet. kommun framhåller alt om socialljänstens medverkani samhällsplaneringen skrivs in i lagen får della inle uppfällas så alt detbara blir socialnämnden som svarar för de sociala målen i kommunens planering.Del bör vara självklarl för de olika facknämnderna alt planera sin verksamhetefter sociala mål. I praktiken är en förutsättning alt det finns effektivi ochsmidigt fungerande samarbelsformer mellan de olika facknämnderna ochförvaltningarna. kommun anser atl ensam inle kan angeden sociala dimensionen i samhällsplaneringen och atl det är nödvändigt atlkommunerna organiserar ett väl utbyggt och fungerande planeringsorgan därsocial, ekonomisk och fysisk planering kan samordnas. ställer sig i vissa avseenden tveksamt till vad somi utredningsförslaget sägs om samarbete med exempelvis föreningar. Ett sådantsamarbete kan, enligt förbundet, leda till att indirektkommeratt styra föreningsakliviieterna och därmed minska föreningarnasinitiativförmåga och vitalitet. Förbundel vill inskränka det lagbundnasamarbetet genom atl föreslå följande lydelse av 4 S i förslaget lillsocialtjänstlag: "Till socialnämndens uppgifter hör att göra sig välförtrogen med enskildas levnadsförhållanden i kommunen och genom stöd avgenerell art genlemol föreningar, organisationer och enskilda verka för godamiljöer i kommunen, ge informalion om socialljänslen i kommunen." Denföreslagna lydelsen av paragrafen innebär självfallel att socialnämnden skallta tillvara föreningslivets positiva möjligheter atl aktivera grupper ochenskilda, betonar förbundet. Övrigu nämnders och styrelsers medverkan i den sociuluplaneringen Flera remissinstanser framhålleratt del får inte vara förbehållet att bidra med sociala synpunkterpå planeringen av samhället. Även andra nämnder och styrelser, t.ex.kulturnämnd och skolstyrelse, har erfarenheter av och kunskap om sociala frågoräven om underlaget för dessa ofta är mera begränsat än för socialnämnden. Attdessa nämnder och styrelser bör fä medverka på lika villkor då det gäller atttillföra samhällsplaneringen social kunskap, betonas av fiera remissinsianser. anser alt denkommunala planeringen skall vara etl lagarbete. Således har inte bara socialacentralnämnden viktiga bidrag till planeringen, utan hälsovårdsnämnd m.fl.,vilka alla har erfarenheter av den sociala situationen i kommunens olika delar.Borås kommun finner det angeläget att ta tillvara den kunskap som finns inom enförvaltning. kunskaper bör dock varken överskattas ellerunderskattas. är enbart ett av flera samhällsorgan medkunskaper om den sociala verkligheten och kan ensam inte göraanspråk på att Prop.1979/80:1 88 ange den "sociala dimensionen". Del är vikliglatt den kommunala planeringen omfatlar även social sakkunskap från skilda hålloch med varierande perspektiv. kt/nimun poängterar altsocialljänstens ökade ansvar och engagemang i samhällsplaneringen inte fårinnebära all andra facknämnders och samhällsorgans sociala engagemang minskar.TväiHom bör den sociala medvetenheten och ansvarel för människors sociala silualiongenomsyra alla samhällsorgan. Föruiom all tillföra social sakkunskap i enskildaplaneringsprojekl, bör således socialljänstens uppgifl bli alt mera lolall ochlängsikligl verka för all denna sociala medvelenhel ökar hos även andrasamhällsorgan. Liknande synpunkler förs fram även av andra remissinsianser,bl.a. Kommunförbundel, kommun. Svenska läkaresällskapel och 5 verigeskornmunalljänsiemannaförhund. Barnomsorgsgruppen anser allsocialarbelarnas personliga erfarenheler av sociala problem inom olika områdenkan bidra med mycket malerial lill planeringen, men gruppen finner atlsocialulredningens beskrivning av hur planeringen lillförs underlag ärkoncenlrerad lill socialarbelarna på ell olyckligl sätl. Inom socialljänslenhar även andra yrkesgrupper än socialarbetarna, exempelvisbarnomsorgspersonal, slora erfarenheler som bör las fillvara. Även föräldrautbildningenbör ges stor belydelse i della sammanhang. Genom den inriklningbarnomsorgsgruppen ger föräldrautbildningen, där föräldrar sinsemellan och isamspel med personal förulsälls utbyta erfarenheler och kunskaper som bl.a.gäller samhälleliga förhållanden bör verksamhelen ge ell rikhalligl underlagför planeringsarbelel. I målel all ge föräldrarna möjlighet atl påverka sin ochbarnens silualion bör även ingå all kunna påverka den samhälleligaplaneringsprocessen. Några remissinstanser ullryckerfarhågor för all socialulredningens förslag kommer atl medföra, alt ansvarettor atl de sociala aspekterna blir beaklade vid planeringen övergår frånkommunslyrelsen lill socialnämnden. Brottsjörebyggande rådel anser altansvarel för atl de sociala aspeklerna blir beaklade i all planeringfortfarande skall ligga hos kommunstyrelse/fullmäktige. De olika facknämnderna(byggnadsnämnd, skolstyrelse, fritidsnämnd elc.) bör dock under pågåendeplaneringsarbete regelmässigi samverka med socialljänslen. På molsvarande sällbör socialnämnden samarbeta i sill planeringsarbele. Enligl Ktmimunförbundelär kommunslyrelsen del organ i kommunen som har ansvaret för övergripandekommunal planering. Enligl förbundels mening skulle del vara olyckligl om mangav yllerligare ell kommunall organ molsvarande ansvar. Förbundel avvisarsocialulredningens förslag all socialnämnden skall ges ell övergripande ansvarför atl tillföra planeringen sociala aspekier. Riksrevisitmsverkel framhåller allelt lagsladgal ansvar för all sociala mål beaktas i planeringen bör ligga påkommunslyrelsen och att det för socialnämnden snarare bör vara en lagsladgadbefogenhel än en obligalorisk skyldighel all medverka i planeringsprocessen. Enligt statens planverk är del i försia handkommunslyrelsen som har alt Prop.1979/80:1 89 ansvara för atl de av slalsmaklerna och kommunenuppslällda sociala målen och värderingarna får vara vägledande församhällsbyggandel. LO finner del nödvändigl all betonadeis all inte fär ulvecklas till etl andra kommunallsladsarkileklkonlor, dels all socialljänslen inle får la över kommunstyrelsensroll som samordnare och ledare av den kommunala planeringen. Delmål att beakla i pluneringen Socialulredningen anger i sillslulbelänkande tio delmål som socialljänslens förelrädare skall verka för dåde deltar i planeringen av nya bosladsområden och sanering av gamla. Deremissinstanser som kommenterar socialulredningens förslag i denna del ärpositiva lill de uppsalla delmålen. Endasi en remissinslans,brott.sförebyggande rådel. är iveksam lill de angivna delmålen. Rådel anseratl för flera av delmålen har andra samhällsorgan del verkslällande ansvarel,vart"ör socialulredningens formuleringar kan förorsaka problem beträffandekompelensgränserna mellan de olika ansvarsorganen. Övriga remissinstanser tillstyrker de uppsatta delmålen.Bostadsstyrelsen anser all delmålen är väl formulerade och lorde omfallas avde flesla parter. Dock saknar slyrelsen i detla avsnill målel att göra del möjligiför invånarna i äldre områden all bo kvar efter en sanering. Slyrelsen pekarockså på all utredningen inle berör några av de svårigheier som föreligger förall förverkliga många av målen - svårigheier som även socialljänstensföreträdare kan ha svårl atl klara av. i finner atldelmålen i och för sig inte är nya i samhällsdebatlen. De har däremol ofla fåttslå tillbaka på grund av bl. a. lekniska och ekonomiska reslriklioner. Enbidragande orsak lill all så har blivit fallel kan enligl länsslyrelsen varaatt ingel av de i planeringen dellagande organen har känl specielll ansvar förde sociala aspeklerna. Vidare lorde inle heller konsekvenserna lör samhället avett brislande hänsynslagande lill de sociala aspekterna vara lillfredsslällandebelysta. Länsslyrelsen ansluler sig sålunda lill de av ulredningen angivnadelmålen. komniun menar all delmålen svarar mol de krav man kan slällapå en god bosladsmiljö med hänsyn lill behoven hos olika kalegorier av boende.Alt medverka till en sådan god bosladsmiljö bör vara ell rimligt mål försocialljänslen. LO och anseratt förteckningen över delmålen är ulomordenlligl värdefull och alt det måslevara en angelägenhet för hela samhället atl se lill atl målen uppnås. De finnerdet därför halvhjärtat när utredningen endast föreslår att detta är punkter somskall bevakas av . Eftersom delmålen är mycket angelägna bordede ingå som en obligatorisk checklista i varje planeringssammanhang. Listan bordedärför införas i byggnadslagstiftningen så att det blir ett åliggande förbyggnadsnämnden och kommunslyrelsen alt se till att de angivna delmålenuppnås. 1979/80:1 90 1 den fysiska planeringen ingår somregel en omfattande leknisk och geografisk områdesbeskrivning.Socialulredningen föreslår all planeringen komplelleras av en socialområdesbeskrivning. Några av remissinslanserna har synpunkter på deltaförslag. Statistiska centrulbyrån anser atluppgiften alt framställa sociala områdesbeskrivningar med informalion ombefolknings-, inkomsl-, boende och andra förhållanden är av sådan karaklär atlslalistisk fackkunskap behövs. Områdesbeskrivningar föruisäller kunskap om bl.a. olika informationskällor, statistiska meloder och presenlalionsformer. Detbör i försia hand vara en uppgifl för en slalistisk forskningsmyndighet att härsöka ge behövlig service genom alt tillhandahålla etl enhetligt slalislisklunderlag av detta slag. Skolöverslyrelsen framhåUer all densociala områdesbeskrivningen bör delvis ske i samverkan med skolmyndighelema. Enligl statens planverk kan ensocial områdesbeskrivning enligt utredningens förslag innehålla uppgifter ombefolkningens sammansältning, inkomstförhållanden, bosladsförhållanden, serviceslandardsamt förekomst av sociala problem. Dessa uppgifter har i allmänhet använts vidden fysiska planeringen, i varje fall de fyra första typerna av uppgifter.Vanligtvis har kommunstyrelsen numera lill sill förfogande eltplaneringssekretariat som lar fram många av dessa uppgifler med hjälp av allmänstatistik och den egna förvaltningen. Sociala problem av olika slag har dockmera sällan dokumenterats och analyserats i plansammanhang. Även länsstyrelseni underslryker atl uppgifter om befolkningens sammansättning,inkomstförhällanden och bostadsförhållanden ingår som en stor delav underlaget för såväl den regionala som den lokala planeringen. Den i dagtillgängliga statistiken ger i dessa avseenden tämligen goda möjligheter lillsocial områdesbeskrivning med den huvudsakliga innebörd som ulredningen läggeri begreppet. Vad som däremot får anses otillfredsställande belyst i fleraplaneringssammanhang är förekomsten av sådana problem som kan ha sin grund isamhällsmiljön. Enligt länsslyrelsens mening är det framför allt inom deltaområde som socialnämnden kan lämna väsentliga bidrag lill planeringsunderlaget.Linköpings kommun understryker vikten av att sociala mål ligger lill grund församhällsplaneringen. En social områdesbeskrivning utöver de tekniska ochgeografiska områdesbeskrivningar som vanligen förekommer är här väsenllig.Tendenser lill seklorisering av planeringen, som lätt uppslår vid indelning iekonomisk planering, fysisk planering, planering för speciella områden m. m..måste så långt möjligt motverkas. Annars försvåras den överblick som krävs förett samlal planeringsarbele mol de sociala målen. Former för redovisning av socialnämnds kunskaper ocherfarenheter Av remissvaren framgår attremissinstanserna är ense om att socialarbelarna har slora kunskaper ocherfarenheler om sociala problems uppkomst 1979/80:1 91 Flera remissinstanser anser dock atlsocialljänslen kan få slora svårigheier med all redovisa sina kunskaper ocherfarenheler på elt lillgängligl och förslåeligi sätl. Slalens plunverk framhåller allinom den kommunala socialvården finns erfarenheler av och kunskap om orsakerlill villkoren lör enskilda och grupper som bör förmedlas. De frågor som hörsamman med alt samla in. syslemalisera och presenlera eriarenheterna är dockotillräckligt beaklade. Man måste undersöka vilka modeller som kanbidra till en mer nyanserad verklighetsbeskrivning som underlag för politiskabeslul i kommunerna. Del är således enligl planverket väsenlligl all socialabe-skrivningssyslem utvecklas och prövas. Sådana syslem kan ge ell bätlreunderlag bl. a. vid den kommunala fysiska planeringen och vid värderingen avdenna. För atl fullgöra uppgiften all förmedla information förutsälls vidare altsocialvården lar tillvara de uppgifter som den sociala och tvärvetenskapligaforskningen tillhandahåller. Även länsslyrelsen i Su>ckliolmslän pekar på all socialljänslen måste finna prakliska former och metoder föratt kunna beskriva och formulera sina erfarenheler och kunskaper om människorslivsvillkor i lermer som kan förslås och användas av poliliker, lekniker ochplanerare. Liknande åsikler förs fram avlänsslyrelsen i saml och ktimmiiner. Sumhullsplunering på riks- och länsnivå Några remissinstanser berör i sinaremissvar frågan om hur medverkan i samhällsplaneringen skall ske på riks- ochlänsnivå. i Sit>ck-holms län framhåller alt på riksnivå(, , statens planverk m.fl.) bör medverkan isamhällsplaneringen syfta till att formulera översiktliga mål på grundval av dekunskaper som finns där. Länsslyrelsernu i och finnerdel angelägel med en ökad medverkan från socialvårdens sida även i den planeringsom sker på läns- och riksnivå. På den regionala nivån bör socialkonsulenlernai ökad utsträckning kunna engageras i arbetet med länsplaneringen. Socialkonsulenlernakan bidra med synpunkler på och underlagsmaterial för den sociala servicen ikommunerna framför allt i fråga om barna- och åldringsvård och komma medförslag lill ålgärder inom dessa områden. anser att det börligga i sakens nalur alt socialsektorns medverkan i samhällsplaneringen harsin lyngdpunkl på lokal nivå, där kännedomen om människors villkor och omeffektema av samhällsplaneringen finns. Det är emellertid viktigi alt man påregional nivå får del av socialvårdens erfarenheter på detla område. Det ärnämligen myckel svårl alt genom lokall samhällsplanerande förändra den socialastrukturen i kommunen på grund av del slarka infiytandel från regionen iövrigt. Prop.1979/80:1 92 De remissinsianser, som tar uppfrågan om socialljänslens framlida resurser, understryker samlliga atl det ärnödvändigl med kraftiga förstärkningar UV socialljänstens resurser ommedverkan i samhällsplaneringen skall bli effektiv och ge resullal.Länsstyrelsen i lån framhåller au socialnämnden måsle fö möjlighelerall bevaka alt den får de resurser som krävs för all socialtjänstlagens målskall kunna uppnås inom ramen för kommunens resurser, kommun anser allslalen bör träda in med slöd, som säkersiäller atl socialnämnden kan medverka isamhällsplaneringen. kommun finner atl socialutredningens förslag omylterligare sociala insalser kommer alt medföra betydande krav på förstärkningav socialljänslens resurser. Försl på längre sikl lorde resuhalet av allmänlförebyggande insalser slå igenom och påverka behovet av hjälpinsalser på individnivå.Enligt kommunen lorde vare sig vinslerna genom soft-reformen ellergenom enomfördelning av resurserna inom socialljänslen ha särskill slor belydelse.Arviku kommim framhåller all de väsenlligt förändrade målen för socialt arbeleinnebär ell ökal behov av resurser som endast i mycket begränsad omfaUningkompenseras genom den föreslagna soft-reformen.