prop · G3032 · 1979-12-31 00:00:00 — Detsynes inte lämpligt att det sekretesskydd, som 7 kap. 1 § är avsedd att ge föruppgift om personliga förhållanden, kan bli avsevärt försvagat på grund av ensådan formell omständighet som atl uppgiften influtit i en anmälan av det slagsom anges i punkten 4. För atl tillgodose det offentlighetsintresse som här görsig gällande bör del vara tillräckligt atl från sekretess undanta uppgift omatt anmälan gjorts i ärende av angivet slag. Lagrådet förordar att punkten 4utformas så atl det tas upp ett undantag för uppgift om att anmälan gjorts iärende om ansvar eller behörighet för personal inom hälso- och sjukvården ochför beslut i sådant ärende. Enligt punkt 5 skall sekretess enligt 7 kap. 1 § integälla i hälsovårdsnämnds verksamhet eller tillsyn över sådan verksamhet.Sekreiessen enligt 7 kap. 1 § avser uppgift om enskUds hälsotUlstånd ellerandra personliga förhållanden och gäller inom hälso- och sjukvården samt annanmedicinsk verksamhet, t. ex. åtgärder mot smittsamma sjukdomar. Av paragrafensavfattning torde följa att den verksamhet, inom vUken sekretess gäller, ärsådan hälso- och sjukvård och annan medicinsk verksamhet, som är individuelltinriktad. Omgivningshygien och annan hälsovård av mera generell karaktär, somulgör huvuddelen av hälsovårdsnämndernas verksamhet enligt hälsovårdsstadgan(1958:663) och annan lagstiftning, kan således inte anses höra till det områdeinom vilket sekretess föreligger enligt 7 kap. 1 § och något undantag i 7 kap.2 § behövs följaktligen inte. Utöver den nyssnämnda verksamheten av mera allmänkaraktär har emellertid hälsovårdsnämnden enligt särskild lagstiftning vissauppgifter, som måste sägas falla inom ramen för sådan individuellt inriktadhälso- och sjukvård som avses i 7 kap. 1 §. 1979/80:2 Del A ,. . Lagrådets yurande 469 gäller framför allt ärenden enligt 7,9, 10, 14 och 20 §§smittskyddslagen (1968:231). Även ärenden om personalhygien enligtlivsmedelslagstiftningen synes i vissa fall kunna höra hit. I ärenden av nuangivet slag gäller sekretess enligt 14 § SekrL och 82 §hälsovårdsstadgan. Någon anledning att ändra på detla förhåUande föreUggerinte. Med hänsyn till att det i punkt 5 angivna undantagetsåledes dels torde vara obehövligt såvitt avser huvuddelen avhälsovårdsnämndens verksamhet, dels torde föra för långt i fråga omindividuellt inriktad hälso- och sjukvård och annan medicinsk verksamhet iövrigt, bör punkten 5 utgå. 1 första stycket av förevarande paragraf stadgas sekreiessinom det obligatoriska skolväsendet och i gymnasieskolan för uppgift, somhänför sig tiU psykologisk undersökning eller behandling och för uppgift omenskilds personliga förhållanden hos psykolog eller kurator. Vidare stadgassekreiess bl. a. för uppgift som hänför sig lill "skolans elevvårdandeverksamhet i övrigt". Enligt remissprotokoUet innebär elevvården i vidsträcktmening hela den verksamhet som avser att främja elevernas utveckling tiUharmoniska människor och lill dugliga och ansvarskännande samhällsmedlemmar.Sekretesskyddet skall emellertid enligt vad som uttalas i remissprotokolletendast gälla elevvården i en mer begränsad omfattning, nämligen skolanssträvanden att förebygga uppkomsten av skolsvårigheler och andra personligaproblem för den enskilda eleven och de särskilda åtgärder som kan vidtas föratt komma till rätta med de svårigheter som ändå uppstår. Enligt lagrådels mening är del önskvärt att denbegränsning som sålunda är avsedd kommer till uttryck i lagtexten. Detta kanske genom att i andra meningen av paragrafens första stycke stadgas att inomsamma område som avses i första meningen sekretess gäUer för uppgift som iskolans elewårdande verksamhet i övrigt framkommer om elevs sjukdom, särskildaskolsvårigheler eller andra personliga förhållanden och för uppgift som hänförsig till ärende om tillrättaförande av elev eller om skiljande av elev frånvidare studier, om det kan antas att den som uppgiften rör eller någon honomnärstående hder men om uppgiften röjs. 22 och 23 §§ Vid beskrivningen av det sekretesskyddade området har häranvänts uttrycket "ömtåligt" personligt förhållande. I övrigi talas iförslaget om personliga förhållanden utan nämnda kvalifikation. Anledningentill atl man gjort begränsningen till "ömtåligt" förhållande har ejangivits i remissprotokollet. Under lagrådsföredragningen har uppgivits attskälet till att ordet "ömtåligt" har använts tUlsammans medpersonligt förhållande i sammanhanget är, att det sistnämnda uttrycket har enmycket vidsträckt innebörd. I de situationer som behandlas i förevarande 1979/80:2 Del A Lagrådets yttrande 470 stadganden skulle sekretessen bli alllför vidsträckt, omman inte inskränker omfattningen av de uppgifter som skall skyddas. Redan detförhållandet att utomstående får kännedom om att domstol har uppgifter om enperson kan upplevas som menligt av den berörde. Så vidsträckt sekretess kan,har det framhållits, inte anses befogad i det nu aktuella fallet, särskUt somdet föreligger ett betydande intresse av insyn i domstolarnas verksamhet. Det kanemellertid ifrågasättas, om det är lämpligt att på dessa enda ställen isekretesslagen införa en särskUd kvalifikation för att åstadkomma enytterligare avgränsning inom området för uppgifter om personliga förhållandenvilkas röjande medför men. Redan denna senare bedömning, dvs. om röjandet kanmedföra men, torde i många fall vara förenad med svårigheter. De särskUdaavvägningar som kan erfordras på området synes under alla omständigheter kunnaske inom ramen för menbedömningen. Enligt lagrådets mening får alltså offentlighetsintresseti de fall som avses i förevarande paragrafer anses i tillräcklig måntillgodosett genom ett vanligt skaderekvisit som förutsättning för sekretesskydd.Lagrådet föreslår, att ordel "ömtåligt" får utgå. Förevarande bestämmelse, som rör tystnadsplikt för prästinom , bör såsom anförts vid 1 kap. flyttas till sagda kapileloch där tas in som 11 §. I paragrafen stadgas sekretess för uppgift som lämnas lillmyndighet, då denna åtar sig visst uppdrag för enskilds räkning. Sekretessenskall gälla om del måste antas, att uppdraget lämnats under förutsättning attuppgiften inte röjs. Regeringen skall dock kunna för särskilt fall förordna omundantag från sekretessen, om den finner det vara av vikt att uppgiften lämnas. Bestämmelsen ger intryck av att del vid sådant avtal omuppdrag som här åsyftas skulle kunna vara en uttrycklig eller underförståddförutsättning av avtalsmässig karaktär, att sekretess skall föreligga. Attomständigheter, som har avtalsrättslig relevans, skulle på denna grund kunnainverka på frågan om sekretess lorde dock inte vara förenligt medsekretesslagstiftningens grunder. För att misstolkning ej skall uppstå föreslår lagrådel attbestämmelsen om sekretess i stäUet utformas på vanligt sätt och förenas med ettomvänt skaderekvisit. Sekretess får alltså gälla om det inte står klart attuppgiften kan röjas utan att den enskilde lider skada. Den aUmänna bestämmelseni 14 kap. 8 § i förslaget om möjlighet för regeringen att häva sekretessen omdet är påkallat av synnerliga skäl torde ge tUlräckliga möjligheter att isärskilda fall tillgodose offentiighetsintresset. 1979/80:2 Del A ;, Lagrådets yttrande 471 I andra stycket av förevarande paragraf stadgas bl. a. attsekretessen enligt paragrafen inte gäller tUl skydd för den som är tilltaladeller misstänkt för brott. På motsvarande sätt har i 9 kap. 16 §, som gällersekretess hos domstol i mål om sedlighetsbrott, utpressning m. m., undantaggjorts beträffande den mot vilken talan förs. Ett visst skydd för uppgifter ompersonliga förhållanden ges dock även misstänkt eller tilltalad genombestämmelsen i 7 kap. 22 §. Enligt lagrådets mening bör tUllalad eller misstänkt intevara berövad det sekretesskydd som anses böra tillkomma andra. Svåra och kanskeirreparabla skador kan annars komma att tillfogas en person, som sedermera avdomstolen befinns ej vara skyldig lUl något brottsligt. Riskerna för detta kanvara särskUt påtagliga vid enskilt åtal. Den ifrågavarande bestämmelsen i andra stycket om undantagfrån sekretesskydd bör därför utgå. I redaktionellt avseende anmärks att bestämmelsen i andrastycket första meningen skuUe vinna i tydlighet om ordet "annan"sätts in före "sekretessbestämmelse". Kapitlet har rubriken . Enligt rubriken skuUe alltså bestämmelserna i kapitletuteslutande beröra enskildas därunder inbegripet enskilda juridiska personers förhållanden. Det finns emellertid exempel på att en bestämmelse i kapitletkan beröra även förhållanden hos myndighei eller annal offentligt organ. ex. fallel med 8 och 9 §§ i kapitlet. Lagrådet föreslår därför att kapitletfår rubriken , I kapitlet bör enligt lagrådets mening införas enbestämmelse om sekretess hos tiUsynsmyndighet i konkurs. Lagrådet återkommerhärtUI efter anmärkningarna till de särskilda paragraferna i kapitlet, I Iredje stycket försia meningen i förslaget sägs atlsekretessen inte gäller beslut varigenom skatt eller pensionsgrundande inkomstbestäms eller underlag för bestämmande av skatt fastställs. Det användauttryckssättet är enligt uttalande i remissprotokollet inte avsett att om.fattabeslul i ärende om förhandsbesked i taxerings- eller skattefråga eller beslutom dispens från annars tiUämpliga föreskrifter om beskattning. Sådana beslul ärför närvarande sekretesskyddade enligt 17 § tredje och fjärde styckena SekrLoch avsikten är alltså att behålla sådan sekretess. Stadgandet bör omformulerasså att den avsedda innebörden kommer lill tydligt uttryck. På grund häravförordar lagrådet att första meningen i tredje styckel får bUda etl eget styckeav innehål! 1979/80:2 Del A Lagrådets yttrande 472 att sekretessen i fråga om beslut, varigenom skatt eUerpensionsgrundande inkomst bestäms eller underlag för bestämmande av skattfastställs, endast gäller beslut i ärende om förhandsbesked i taxerings- ellerskattefråga och beslut av regeringen eller i ärende omundantag i särskilt fall från annars tillämpliga föreskrifter om beskattning.Andra meningen i tredje stycket i förslaget bör bilda ett nytt fjärde styckeoch innehålla att utan hinder av sekretessen uppgift får lämnas till enskildenligt vad som föreskrivs i lag om förfarandet vid beskattning. Fjärde stycketi förslaget får då bli femte stycket, Paragarafen torde vinna i överskådlighet om den häravsedda sekretessens föremål utformas utan hänvisning till 1 §, Detta kan skegenom att första stycket får utsäga att sekretess gäUer i de tre uppräknadefallen för uppgift om enskUds personliga eller ekonomiska iÖrhållanden, I ettnytt andra stycke bör vidare föreskrivas, att i fråga om sekretess enligt dennaparagraf tiUämpas 1 § första styckel andra-fjärde meningarna. Som ett tredjestycke upptas andra stycket i förslaget. Slutligen bör i ett nytt fjärde styckeanges, att i fråga om uppgift i allmän handling sekretessen gäller . Enligt första meningen i paragrafen skall sekretess gällahos allmän advokatbyrå för uppgift i ärende om rättsligt biträde, om det kanantas att den rättssökande har förutsatt att uppgiften skall behandlasförtroligt. Bestämmelsen gäller såväl i fråga om enskild rättssökande som närmyndighet eller annat offentligt organ anlitar aUmän advokatbyrå. Enligt bestämmelsen beror frågan om sekretess på om denrättssökande förutsatt att uppgiften skaU behandlas förtroligt. Normalt tordeen klient hos en aUmän advokatbyrå förutsätta att uppgifter som han lämnar omsig själv eller om sina närstående skall vara hemliga. Däremot torde han intealllid ha något intresse av att detsamma skall gälla uppgifter som han lämnarom andra, t, ex, om sin motpart. Enligt lagrådets mening finns det emellertidett genereUt behov av att bereda sekretesskydd för uppgifter om personliga ochekonomiska förhållanden, som lämnas i ärenden hos allmän advokatbyrå. Dettagäller även när uppgifterna lämnas av annan än den rättssökande, t, ex, när ettpresumtivt vittne hörs av en advokat. Om skyddetfår den generella räckvidd som lagrådet förordar, lian det föreslagnaförtroenderekvisitet inte bibehållas. Lämpligt är att ersätta detta med ettskaderekvisit. Med hänsyn lill de uppgifter det här kan bli fråga om bör ettomvänt skaderekvisit gälla. Det kanmöjligen göras gällande att lagrådels förslag ger ett sämre skydd åt denrättssökande än det remitterade förslaget. Det kan påstås att denomständigheten, att den rätlssökande förutsätter att en viss uppgift skaU varahemlig, inte behöver innebära att den rättsökande lider 1979/80:2 Del A Lagrådets yttrande 473 skada om uppgiften röjs, I praktiken torde man dock endasti undantagsfall kunna anta att den rättssökande har något intresse av att enuppgift, vars röjande inte medför skada för honom, ändå skall hållas hemlig.När det gäller den praktiska effekten blir alltså skyddet för den rättssökandemed lagrådets förslag i regel detsamma som enligt det remitterade förslaget. De erinringar som lagrådet enligt del anförda riktat motbestämmelsen i lagrummets första mening har motsvarande tUlämpning i fråga ombestämmelsen i andra meningen om ärenden hos nolarius publicus. De ändringar som lagrådet förordar kan förslagsvis kommatill uttryck genom att paragrafen får följande lydelse: "Sekretess gäller hos allmän advokatbyrå i ärende omrättsligt biträde för uppgift om någons personliga eller ekonomiskaförhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den somuppgiften rör eller någon honom närstående lider skada eller men. Motsvarandesekretess gäller hos publicus." Paragrafens första stycke innehåller bestämmelser omsekretess i ärenden om någons ställning som advokat. I ärenden av hithörandeslag gäUer sålunda sekretess för uppgift om den ekonomiska ställningen hos densom söker inträde i eller som är advokat. Sekretess gäller vidareför uppgift om annan enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden. Sistnämnda bestämmelse innebär att sekretess skaU gäUa föruppgifter om t. ex. en advokats klienter. Det använda uttryckssättet attsekretess skall gälla för uppgift om "annan enskUds" förhållandensynes emellertid vara för snävt. Därunder inbegrips inte uppgifter omförhållanden hos myndigheter och andra allmänna organ. Även för sådanauppgifter kan sekretesskydd behövas. Stadgandet bör omformuleras på dennapunkt. Motsvarande erinran kan göras mot bestämmelserna i andrastycket om auktorisation av revisorer m. m. Med beaktande av det anförda och med vissa redaktionellajämkningar bör lagrummet få förslagsvis följande lydelse: "Sekretess gäller i ärende om någons inträde iadvokatsamfundet, om disciplinärt ingripande mol advokat eller om advokatsuteslutning ur samfundet, för uppgift om hans ekonomiska stäUning eller omannans personliga eller ekonomiska förhållanden, om det kan antas att den somuppgiften rör lider skada elier men om uppgiften röjs. Molsvarande sekretess gäller i ärende om auktorisationeller godkännande av revisor eller revisionsbolag, om discipUnärl ingripandemot revisor eller revisionsbolag, som har erhållit auktorisation ellergodkännande, eller om upphävande av auktorisation eller godkännande.Sekretessen enligt detta stycke gäller inte beslut i ärendet. I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen ihögst ." 1979/80:2 Del A Lagrådets yttrande 474 Paragrafen innehåller regler om sekretess vid domstol iäktenskapsmål samt i mål och ärenden som avses i . Reglerna avseruppgift om enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden. gäller i fråga om äktenskapsmål atl rätten,om part begär del, kan förordna att målet skall handläggas inom stängda dörrar(15 kap. 6 § giftermälsbalken). I fråga om mål eller ärende som avses iföräldrabalken kan rätten meddela sådant förordnande, när det finnes lämpligt(20 kap. 10 § ). Om förhandling hållits inom stängda dörrar, hardomstolen möjlighet atl sekretessbelägga handlingar i målet eller ärendet (36 §SekrL). De i paragrafen föreslagna bestämmelserna innebär atlsekretesskydd knyts direkt till sådana uppgifter i mål och ärenden avförevarande slag, för vUka finns behov av skydd. Sekretess skall gälla föruppgift om enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden, om det kan antasatt den enskilde eller någon honom närstående lider skada eller men omuppgiften röjs. I fråga om äktenskapsmål krävs dessutom alt part begärsekretess. EnUgtförslaget bibehålls den skillnad som gäUer mellan äktenskapsmålå ena sidan och mål och ärenden enligt å andra sidan och sombestår i att begäran från part är en förutsättning för sekreiess på del förraområdet men ej på det . I praktiken torde emellertid iallmänhet även i mål och ärenden enligt förordnande om stängdadörrar endast meddelas om part uttrycker önskemål därom. I tillämpningen skuUedet tydligen vara enklare om en och samma ordning gällde inom de båda områdena.Ett särskUt skäl härtill är att i många äktenskapsmål förekommervårdnadsfrågor. I sådana mål har domstolen alltså att i vissa delar tUlämpa vadsom gäller för äktenskapsmål och i andra vad som gäller för mål enligtföräldrabalken. En enhetlig reglering bör som förutsättning för sekretess upptaatt part framställt begäran därom. 1 enlighet med det anförda förordar lagrådet att försiastycket i paragrafen får lydelsen, att sekretess gäller hos domstol iäktenskapsmål samt mål och ärenden enligt , för uppgift omenskUds personliga eller ekonomiska förhållanden, om part begär det och del kanantas att den enskUde eUer någon honom närstående lider skada eller men omuppgiften röjs. Av skäl som anförts under 8 kap. 17 § föreslår lagrådet,att bestämmelsen i första stycket sista meningen, att sekretess inte gäUer föruppgift om den mol vUken lalan förs, får ulgå. Med hänvisning lUl vad som anförts vid 5 kap. 1 § förordarlagrådet vissa ändringar i förevarande paragraf. 1979/80:2 Del A ,. Sålunda bör i ett första stycke stadgas alt sekretess, ominte annat följer av 18 §, gäller i 1. utredning enligt bestämmelserna omförundersökning i brottmål, 2. angelägenhet, som avser användning avtvångsmedel i sådant mål eller i annan verksamhet för att förebygga brott, och3. åklagarmyndighets, polismyndighets eller tuUmyndighets verksamhet i övrigtför att förebygga, uppdaga, utreda eller beivra brott, för uppgift om enskildspersonliga eller ekonomiska förhållanden, om det kan antas att den enskUdeeller någon honom närstående lider skada eller men om uppgiften röjs. I ettnytt andra stycke bör införas en bestämmelse av innehåll atl motsvarandesekretess gäller hos eller annat organ, som tillsaltsav regeringen för att utreda omständigheter i samband med händelse som väcktallmän uppmärksamhet. I ett nytt tredje stycke bör tas upp en bestämmelsemotsvarande första styckel 2 i det remitterade förslaget. Denna regel bör fådet innehållet att sekretess gäller i verksamhet som avses i första eller andrastycket för anmälan eller utsaga från enskild, om det kan antas atl farauppkommer för att någon utsätts för våld eller annat allvarligt men omuppgiften röjs. Andra stycket i förslaget bör bli fjärde stycket. Med hänsyn till de av lagrådet föreslagna ändringarna i 17§ bör hänvisningen i de inledande orden i 18 § första och andra styckena gäUa17 § försia stycket ulan begränsning till punkt 1. Lagrådet upptar härefter, såsom förutskickats vidkapitelrubriken, frågan om sekretess hos tUlsynsmyndighet i konkurs. Enligt 206 § konkurslagen (1921:225) i dess nyligenändrade lydelse skall efter avslutande av konkurs under vissa förutsättningarböcker och andra handlingar som rör konkursboet överlämnas till lUlsynsmyndigheten.De skaU bevaras i enlighet med vad som i vaOe särskilt fall gäller omarkivering. Vid behandling av remiss rörande förslag tUl den nämndalagändringen yttrade lagrådet på anförda skäl att handlingar, som överlämnatstUl kronofogdemyndighet med stöd av 206 § konkurslagen, fick anses bli allmännahandlingar när de kom in tili myndigheten (se prop. 1978/79:105 s. 703). uppfattning kunde det dock inte vara meningen att de skulle blioffentliga. En regel borde därför övervägas av innehåll att dessa handlingarundantogs från offentlighet. Konkurs-förvaltaren måste annars välja ut dehandlingar som han med hänsyn tUl att de blev offentliga ansåg sig kunnaöverlämna till tillsynsmyndigheten. Med en sådan ordning kunde emeUertid intefullt ut vinnas de fördelar som torde vara avsedda med den i 206 § öppnademöjligheten att utnyttja tillsynsmyndighetens förvaringsutrymmen. Lagrådet erinrade vidare om att föredragande statsrådet iden allmänna motiveringen tUl lagförslaget anfört, att frågan om inskränkningari offentlighetsprincipen beträffande de konkurshandlingar som fanns hostillsynsmyndigheten lämnats öppen för att övervägas i samband med det 1979/80:2 Del A Lagrådets yurande 476 arbete på en ny sekretesslagstiftning som pågick inomjustitiedepartementet. Den berörda frågan borde enligt lagrådets meningbeaktas i detta lagstiftningsarbete. Vid sinanmälan av lagrådets yttrande anförde föredragande statsrådet (prop. s. 711)att någon regel om sekretess för handlingar som överlämnats tiUtillsynsmyndigheten med stöd av 206 § konkurslagen i den föreslagna lydelsenir.te fanns upptagen i förevarande förslag till ny sekretesslagstiftning.Ställningstagande i frågan fick enligt vad statsrådet uttalade ske i sambandmed den fortsatta behandlingen av detta lagstiftningsärende. Medanledning av vad sålunda förekommit föreslår lagrådet att i en ny 21 § i 9 kap.tas upp en bestämmelse av innehåll alt sekretess gäUer hos tillsynsmyndighet ikonkurs i dess verksamhet för förvaring av handlingar enligt 206 § konkurslagen(1921:225), för uppgift om enskUds personliga eller ekonomiska förhållanden, omdet kan antas att den enskilde eller någon honom närstående lider skada ellermen om uppgiften röjs. Som ett andra stycke i paragrafen bör tillfogas regler omtidsgränser för sekretess i fråga om uppgift i allmän handling, motsvarande demsom kommer att gälla enligt 9 kap. 19 § andra styckel. 11 kap. 1 och 3 §§ Enligt 14 kap. 1 § i förslaget hindrar inte sekretess attuppgift lämnas till regeringen eller . Någon regel om överföring avsekretessen i sådant fall är dock inte föreslagen. Även om offenllighetsintressetär särskilt starkt i fråga om uppgifter i ärenden hos regeringen och ,synes det betänkligt att inte någon möjlighet till sekretess skall föreliggahos regeringen eller för uppgift som en myndighet lämnat dit med stödav 14 kap. 1 §. Med den omfattande medverkan av de högsta statsorganen, somenligt vår tids samhällssyn påkallas även på områden som tidigare ansetts liggautanför ramen för deras direkta ingripanden, kan dessa organ få tillgång tilluppgifter av de mest skiftande slag, även sådana som rör enskildas personligaförhållanden. Dessa uppgifter kan vara av den karaktären att ett röjande medförmen förden enskilde eller hans närstående, som kan vara av allvarligt slag.Frånvaron av sekretess hos regering och riksdag kan leda till att dessa intefår tillgång till den information som de behöver. Det synes befogat attsekretess, om än i begränsad utsträckning, följer med uppgifter som lämnas tillregeringen eller . Lagrådetförordar ett nytt andra stycke i 1 1 kap. 1 §, vari föreskrivs att omregeringen i annat fall än som avses i första stycket från myndighet erhålleruppgift, som är sekretessbelagd där och som avser enskilds personligaförhållanden, sekretess gäUer också hos regeringen, om del kan antas att denenskilde eller någon honom närstående lider men om uppgiften röjs. 1 en andramening i stycket bör föreskrivas all, om annan sekretessbestämmelse till skydd för samma intresse är 1979/80:2 Del A . Lagrådeis yurande 477 tillämplig hos regeringen, frågan om sekretess föruppgiften dock skall avgöras enligt den bestämmelsen. och tredje styckenai förslaget bör bli tredje och fjärde styckena. I 11 kap. 3 § bör motsvarande ändringar vidtas. Paragrafen innehåller regler om sekretess hos JO och JK ideras tillsyn över offentlig verksamhet. Huvudregeln är att, om JO eller JK itillsynsverksamheten från myndighet erhåller uppgift som är sekretessbelagddär, sekretessen gäller också hos JO eller JK. Om uppgiften förekommer i enhandling som har upprättats med anledning av tillsynsverksamheten, l.ex.