prop · G303111 · 1979-12-31 00:00:00 — Prop.1979/80:111 Regeringens proposition om ersättning vid viltskador m. m.; Regeringen föreslår all antaga de förslag sumhar upptagits i bifogade utdrag av regeringsprutnknll. I prupnsitiunen föreslås att nya grunder för ersättningvid villskadur skall tillämpas fr. u. m. . Enligt dessa skall ersällningkunna erhållas på i huvudsak likartade grunder för skada av älg. krunvili uch duvvilt'i jurdbruksförelag uch i trädgärdsförelag. Ersättningen konimer i regel attutgå ur älgskadefonderna snm kummer att tillföras medel i furm av fällavgifierför samtliga de tre nämnda djurarterna. För skadur av annat vill skallersättning kunna ulgå efter prövning i varie särskilt fall av regeringen ellerden myndighel snm regeringen bestämmer. Ersättning lör skadur av björn, varg, järv.lo eller örn på tamdjur skall dock lämnas enligt samma grunder snm . Den nu gällande övre arealgränsen på 60 ha udlad markeller 200 ha annan mark för ersättning vid viltskada i jordbruksförelagavskaffas. I stället införs en allmän självrisk sum görs bemende av företagensstorlek uch sum reducerar ersällningen för skada. För skadur i jurdbruksföreUigmed nbelydlig areal uch mindre trädgårdsförelag skall ingen ersällning kunnautgå. Förslaget föranleder vissa ändringar i lagen (1938: 274) umräll lill jakl. ' De lidigare benämningarna kronhjort och dovhjorl har i proposilionstexlengenomgående ersatts med de i viltvårdssammanhang använda benämningarna kionvilloch dovvill. I 1979/80. Prop.1979/80: 111 2 Lag om ändring i lagen (1938: 274) om rätt till jakt Härigenomföreskrivs ull 26 >; 3 mom. uch 26 a ij lagen (1938: 274) om rält lill jaklskall ha nedan angivna lydelse. Av influtna jaktvårdsavgifter skall bildas en fund (jaktvårdsfun-den). vilken efter regeringens bestämmande .s-/(/// användas för ull fråinjd jaktvården inum rikel och för andra ändamål som hur samband med jaktvården. För sådana ändamål skull också användas de övriga medel snm enligt särskilda föreskrifter skull lillföras/(»/k/c/j. 26 S' 3mom Av influlna jaktvårdsavgifter skall bildas en fund (jaktvårdslbn-den). vilkenefler regeringens bestämmande användes tUlfrämjande av jaktvården inum rikel.För .S(/-dani ändamål skola ock användas de övriga medel sum enligt vad därommå vara särskilt stiidgal sktda tillföras nämnda fond. Regeringen eller myndighet snm regeringen besiämmer fårmeddela föreskrifier om fridlysning, jakttider och jaklmedel samt de föreskrifteri övrigt som behövas för atl jakt och viltskydd skall kunna bedrivas på etlsätt sum lillgudoser såväl allmänna sum enskilda intressen. Regeringenbemyndigas uckså all besluia föreskrifter um avgifter för älg ('//('/kronhjort som fälles. Regeringen eller den myndighet sum regeringen bestämmerlar meddela föreskrifter om fridlys-ning, jaktlider uch jaklmedel samt deföreskrifter i övrigt som behövs för att jakt uch viltskydd skall kunnabedrivas på ett sätt som tillgo-duser såväl allmänna som enskilda iniressen.Regeringen eller den myndighel som regeringen bestämmer bemyndigas uckså attbesluta föreskrifter um avgifter för älg. kronvill eller dovvilt som fålls. Denna lag träder i kraft den . Senaste Ivdelse 1974: 1069. Prop.1979/80:111 3 Närvarande: statsministern . Mundebu, Mugård. Söder, Krönmark.Burenstam , . Proposition om ersättning vid viltskador m. ni. Med stöd av regeringens bemyndigande tillsattejordbruksministern en beredning' (Ju 1977:04) med uppdrag att se över vissajakt- och vilivårdsfrågor nch utsåg även en särskild referensgrupp lillberedningen. Beredningen sum antug namnet jakl- nchviltvårdsberedningen har avlämnat delbetänkandet (SOU 1979: 52)Viltskador. Till pro-lukullet i detta ärende bör fogas beredningens sammanfatiningav belänkandet som bilaga I och del lagförslag som läggs fram i belänkandetsom bilaga 2. Beiräffande nuvarande förhållanden saml beredningens närmareöverväganden hänvisas lill betänkandet. Efter remiss har yttranden över betänkandet avgetts av kammarrälteni , kammarknllegiet, riksrevisinnsverket. naturhisluriska ,lantbruksstyrelsen, skngsstyrelsen. , dumänverket,länsstyrelsernas organisalionsnämnd, styrelsen för Sverigeslantbruksuniversitet, samtliga länsstyrelser. , Sveriges skugsägareförening-ars riksförbund.Trädgårdsnäringens riksförbund. ' , byråchefen och riksjakt-vårdskonsulenlen . Sedermera harberedningen ombildats och bl.a. fått en parlamentarisk sammansättning.Betänkandet Viliskador har dock avlämnats av beredningen i dess tidigaresammansättning. Prop.1979/80:111 4 Svensk-d västkuslfiskavnas ccnlralforbund och . Flera länsslyrelser har bilagl yttranden av olika lansorgan..Avcn aiulii remissinstanser har överlämnat av dem inhämladc yllranden. En sammanställning av remissyttrandena bör fogas till prciiokollcti dciiii ärende sum bilaga 3. Skador nrsakade av vilda djur hårde lendcral atloka. Vissa viltstammar, främst klövvili. har på fierii håll i landel blivit välstora i förhållande till de betesmöjligheter som erbjuds i skog och mark. Djuiensöker sig under vissa perioder av året lill odlad mark eller skogspkinlciing-aroch orsakar i mänga fall avsevärd skada. utrotade eller hårt lillbakalrängdaviltarter uppträder åler i ökande antal i den svenska nalu-ren uch skapar friktinncrmed olika näringar. Jag länker här bl. a. på bäver och vildsvin vilkasförekomst i den svenska faunan nu år föremål för en livlig diskussion.Ersättningskrav mul det allmänna för skador förursakade av dessa viltarter harredan framställts vid nern lilllallen. För skador av vissa viliarter kan ersättning lämnas enligtsärskilda författningar. Sä finns f. n. regler om ersäitning lur viss skadegörelseav älg, krunvili uch vissa rovdjur. Därutöver har regeringen möjlighel alt.från fall till fall efter särskild ansökan, bevilja ersättning ur jaklvårdsfon-den.Regeringens hittillsvarande praxis har dock varil leslrikliv. Bidrag tillförebyggande av älgskador kan efter beslul av länsstyrelserna lämnas ur älgskadefnnderna. De nu gällande reglerna om ersättning för viliskador harutsatts för kritik. Såvitt gäller ersättning för skada av älg har missnöjeuttalats över alt reglerna i allmänhet inte medger ersättning i de fall jnrdbruksföretagenomfaltar mer än 60 ha udlad jurd eller 200 ha annan mark. Kritik har ävenriktats mol lillämpningen av reglerna. Så har l.ex. de nu gällande kraven på atlrimliga skadeförebyggande åtgärder skall ha vidtagils lulkats mycket strängt avvissa länsstyrelser medan andra regelmässigt inte lycks ha ställt någrasärskilda krav härvidlag. Den nuvarande tillämpningen av reglerna i tlera länhar inle stimulerat de skadelidande till att vidta skadeförebyggande ålgärder.En för alla län mer enhetlig lillämpning har efterlysts. Reglerna har vidaremedfört en viss umfördelning av älgavgiflerna mellan länen nch önskemål hardärför framförts um en ändring av älgskadefnnder-nas knnstruktinn. Beträffande den icke förfaltningsreglerade möjlighelen lillersättning vid skada av vissa viliarter har avsaknaden av fasla regler ingettde drabbade viss nsäkerhet um möjligheterna att erhålla ersättning. Prop.1979/80: 111 5 Det av beredningen nu framlagda förslagel till nyaersättningsgrunder är. enligt min uppfallning, väl ägnat alt leda lill förbällringari de hänseenden där den nuvarande ordningen ulsalis för kriiik. Jag ärduck inteberedd all i samtliga delar tillstyrka beredningens förslag. Jag ålerkommerhärtill i det följande. 1 likhei med remissinstanserna kan jag anslula mig tillberedningens grundläggande, principiella inslällning alt var uch en är skyldigatt tåla ett visst mått av intrång och olägenhet lill följd av förekomsten avvilt. Jag delar uckså uppfattningen atl vi i vårl land med våra förhållandevisstora markområden och i vissa avseenden unika natur bör kunna hålla nss med enart- nch individrik fauna. Den ökade uppmärksamhel sum undersenare år ägnatsdel känsliga ekulngiska systemet innefatlar självfallet uckså faunan. Vi har etlunsvar både inlernatinnellt uch inför kommande genera-tiuner all vårda nch värnaom våra vilda djur. Detta gäller även de arter som inte ger något ekonomisktutbyte. Våra svenska djurarter har. oavsett den negaliva inverkan de i vissafall kan ha på nlika näringar, elt självklart existensberättigande. Den svenskafaunan har nckså stor betydelse från rekreationssynpunkt. Den skapar inte barajakttillfällen ulan är en naturtillgång som kommer fler människor än jägarnatill del. Sum naturtillgång har viltstammarna vidare elt slnrt eknnnmisklvärde gennm produkliun av kött, pälsverk elc. Älgjakten, sum berör nmkring200000 jägare, tillförde samhällel över 15 milj. kg kött. Dettamotsvarar ett värde av omkring 200 milj. kr. Det synsätt jag nu har redovisat bör vara vägledande närviltskadeproblemen diskuleras. En grundläggande princip bör därior vara, somberedningen nch remissinstanserna anför, att respekten för naturen och dessgivna regler också bör prägla synen på konflikter mellan ulika mänskligaaktiviteter uch viltet. Enligt min uppfattning kan man emellerlid inle kräva en alllförhög grad av tålighet av dem sum drabbas av skadur. insatser måste därför,snm beredningen framhållit, också göras för att förebygga skador. Detta kan skepå olika sätt. Således finns det vissa möjligheter alt redan isamhällsplaneringen söka förhindra villskadur. De nlika näringarna har ncksåvissa förutsättningar att i sin planering vidta åtgärder som minskar ellerförhindrar villskadur. Såväl genom prnduktionsplanering som gennm andraåtgärder är det möjligt att la slörre hänsyn lill risken för villskadur. Ävenmekaniska hinder, skrämselannrdningar m. m. kan knmma till användning.Beredningen har i detta sammanhang pekat på del ansvar bl.a. jurd- nch skugsbruketsnrganisationer har. Genum en bättre informatinn till näringsutövarna kankunskaperna ökas. Även jägarnas organisationer har här enligt min mening en sluruppgift. Sum lämpliga förebyggande åtgärder villjag vidare peka påde möjligheter sum finns alt begränsa skadegörelsens omfallning genomsedvanlig jakt i fråga nm de arter som förekommer i jaktbara stammar. Prop.1979/80:111 6 rande situationer kan även tillstånd till särskild jakt.exempelvis efter älg. medges enligt bestämmelser i jaktlagstiftningen. I dellasammanhang kan jag nämna alt när del gäller licensjakl efter älg moisvarar den fakiiskaavskjutningen i landel av licenstilldelningen. Del är visserligenofrånkomligi att en viss överlilldelning måste finnas men del är samlidigtönskvärt atl en bäitre överensstämmelse mellan eftersträvad uch fakliskavskjutning kummer lill stånd. Del kan finnas anledning all överväga um delfinns skäl alt ställa större krav på jakträttsinnehavaren för ull liccnstilldeladedjur verkligen fälls. Jag kummer att ägna dessa frågnr särskild uppmärksamhetvid utvärderingen av erfarenhelerna från försöksverksamheten med samordnadälgjakt jakt. Beredningen har ytterligare, sum en furm av skadefurebyggandeåtgärd, förordat förlängning av licenstiden vid jakt efter älg. Förslagetsyftar till att den planerade avskjutningen skall uppnås. Jag är duck inleberedd all nu la ställning i denna fråga. Också denna fråga bör anstå iavvaktan på utvärderingen av erfarenheterna av den samnrdnade älgjakten. Även i samband med att beredningen lämnar förslag belräftandeåtgärder mul viliulycknr i trafiken, vilket beräknas ske . kan deprublem sum har samband med älgstammens slurlek bli aktuella. 2.2.1 Skador förorsakade av alg. kronvill och dovvill ijordbruks- och trädgårdsföretag I de fall förebyggande åtgärder inle är tillräckliga kandet enligt beredningen bli aktuellt alt kompensera den skadelidande medekonomisk ersättning lur iniräffade skadur. Beredningen föreslår alt ihuvudsak enhetliga ersättningsregler därvid skall gälla för skada på gröda avälg. krunvili uch duvvilt. Mot förslaget om införande av enhetliga ersättningsreglerför dessa arter har vissa remissinstanser, bl.a. , gett utiryckför Iveksamhel. Nalurvårdsverkel har bl.a. pekat på att krunvili uch dnvvillhar en ojämn spridning i landel nch att de berörda länsstyrelserna inte ensammakan bära kustnaderna lör skadegörelsen på grödan. För egen del kan jag inte dela denna tveksamhet. 1 likhetmed huvuddelen av remissinslanserna anser jag atl ett gemensamtersättningssystem har belydande fördelar. Så lorde del vara avsevärt enklareför de tillämpande myndigheterna att ha enhelliga regler för de tre viltarlerna.Där dessa förekummer gemensamt nch skadorna är av samma slag innebär det såledesprakliska fördelar att inte behöva göra en prövning av vilken viltart somorsakat skadan i det enskilda fallel. De av påtaladesvårigheterna för vissa länsstyrelser alt själva, via länets älgskadefnnd, bäraersättningsanspråken kan tills vidare lösas på samma sätt som sker vidmedelsbrist i någun av de regionala fonderna, nämligen via älgskade- Prop.1979/80: 111 7 För skador som orsakats av kronvill pågröda inom kronhjortsreserviitet i ulgår f. n. ersättning ur anslaget H 16.Ersättning för vissa skador av rovdjur, m. ni. Jag avser att löreslå regeringenall de båda berörda länens älgskadefonder ur delta anslag tilllörs medel sommotsvarar den ersättning som utgår för ifrågavarande skador. Beredningen föreslår alt de nu gällande övre arealgränsernalör ersällning för viltskada i jordbriiksröretag avskaffas. Vidare föieslår beredninu-enatl ersäitning inte skall ulgå för skada i jurdbiiiksföretag som omfallar mindreän 2 ha åker. För skada i iradgårdsföretag skall ersäitning inte uigii um förelagelomfattar mindre areal än 200 ni" under glas eller plast eller lör odlingpå frilandsareal under 2 500 m". Jag finner förslagel om alt infora reglerom vissa minimiarealer välbetänkt. Förslaget har hcllei- inte luran-lett någraavgörande invändningar från remissinstanserna. Det ankommer på regeringen alt faslställade minimiarealer som böi' gälla. För kännedom vill jag nämna att jagfinner de av beredningen föreslagna gränserna väl avvägda. Dessa bör därförtills vidare kunna lillämpas. Jag kan också tillstyrka atl de nu gällandearealgränserna om 60 resp. 200 ha avskaffas. Av såväl prakliska sum principiella skäl är det rimligl atlen självrisk tillämpas då ersättning för viltskador fastställs. Det är ocksåuppenbart atl den nuvarande självrisknivån, som är 200kr., inte är rimlig. Jag delar beredningens uppfallning all den allmännasjälvrisken i fnrtsätlningen bör vara bemende av företagels sturlek. Det ankummerpii regeringen atl fastställa nivån på denna självrisk. För kännedumvill jag meddela att jag kummer alt föreslå regeringen atl självrisken skallulfurmas i huvudsaklig överensslämmelse med beredningens förslag. Del innebäratt självrisken för jordbruksföretag skall beräknas i procent av etlskördevärde för företaget. Skördevärdet skall beräknas som produkten av företagelslulala areal och medelvärdet av de inom lantbruksstatisliken för området ifråga framtagna nurmskördevärdena för havre och korn. En på sådant sätt uiformadsjälvrisk torde utan svårigheler kunna uträknas uch vara lätt lillgänglig fördem sum drabbas av skador. För iradgårdsföretag anser jag. i betraktande av desärskilda förhållanden som rader där. all den allmänna självrisken börfastställas till elt visst kiontalsbclopp per ha. Den av beredningen löreslagna sU)rlekcn pä de Lillmännasjälvriskerna i jordbruks- uch iradgårdsföretag. 2 'A av elt för joidbriiksforelagcisåkerareal beräknat skördevärde resp. . for varje hcktai'lradg;irdsod-ling,bör kunna uigöra lämpliga riklväidcn för regeringens simliga ställningstagande. Beredningen har strävat efter elt ersallningssysieni siimskulle slinnilera lantbrukarna uch Irädgårdsudlarna atl vidta ulikaförebyggande åtgärder. För alt undvika ell val av alltför skadekansliga grödor foicsläi-hcicdningcii därior en särskild självrisk. Förslaget innebär alt vid skada pa slulanagrödor skall lillämpas en större självrisk an annars. Även om denna strä- Prop.1979/80: 111 8 van att styra grödvalel lill lor viltet mindre atlraklivagrödor är vällovlig och även hai fått visst slöd av icniissinslanscrna. torde möjlighelenall åsiadkumnia några avgörande förändringai- i delta avseende vara klailmindre än beredningen förulsalt. Jag kan därför inte biträda föislaget lill ensärskild självrisk ulan furordai" alt endasl den allmanna självriskenskall belasta lanlhrukarna och iradgiudsodlania. Vid provningen av ersällning lör skador av älg. kronvilloch dovvilt bor däremot, enligt min mening, beaktas uni den skadelidande genomegna åtgärder har medverkat lill skadans uppkonisi eller har underlälil all vidiarimliga förebyggande älgärder. Denna princip galler och kan i vissasiiLiationer vara ell medel att styra grödvalel i de lall detla är möjligt. Motbakgrund av all jag inle kunnal tillstyrka införandet av en särskild självrisk anserjag atl denna princip skall tillämpas även i forlsätiningen. Den ersällning som ulgär enligi det nuvarande skördeskadeskyddeiberäknas ulifrån cn för varie lörelag objcklivt bestämd skörd. Skyddel är etl kalaslrofskyddoch har därför hög självrisk. På grund härav anser jag inle atl eventuell ersällninggenom skördeskadeskyddei skall beaklas vid beräkning av ersättning för skadaav älg. krunvili och dovvilt. Enligi beredningens förslag bör ersiillningarna för skadaav älg. kronvill och dovvill finansieras med avgifter för djur av dessa artersom fällts. F. n. las dock inle avgifi ul för dovvill. varför beredningensförslag medför atl 26a *J jaktlagen (1938:274). som bl.a. innehållerbestämmelser om fällavgifier för alg och kronvill. Enligtberedningen bör den myndighel som regeringen bemyndigar ha räll atl meddelanärmare föreskrifter om dessa avgifter. Ett bemyndigande av denna innebörd löreslåssamlidigt intaget i paragrafen. Vidare föreslås all 26 S 3 mum. förtydligas såalt del klarl framgår att medel ur jaklvårdsfonden också kan användas tillåtgärder sum indirekl fiämjar jaktvården. De föreslagna lagändringarna har lämnalsulan erinran av remissinstanserna och även jag kan tillstyrka ändringarna medvissa redaktionella jämkningar. Med hänsyn lill all tle IVircslagna lagändringarna ärokomplicerade och av redaklionell nalur är del enligi min mening inte moiiveralall inhämta lagrådets yllrande. Beredningen har övervägt möilighelerna all inom lanien förde föreslagna ci-salliiingsicglcina ta särskild hänsvn lill jurilhriiksarrcndalorcrna.Upphävandel av de ovrc arcalgiansci na ar enligt min uppfallning cll sall alt iisladkoniniacn förbällring l'oi- vissa airciKlaloicr. Även i övrigl bör pn)blemcn for aircndatorcrnabli mindre eller inlöiaiKlcl av de nya crsält-iiingsgiiindei na. Beredningen haifor sin del inle funnit någon lösning som inle samiidigi skapar onioliver-adcoch orällvisa skillnader mellan arrende-gärdar och de fastigheter som ägarensjälv brukar. Olika crsaltningsbc-siänimelser för dessa kaiegorier skullekomplicera ersällningssysieinel och kanske I. o ni. i vissa läll inbjuda lill skcnlransaklioncr. Fr;iganom särskild kompensalion för viliskador bi)r enligi beredningen i stället lösasaviaisva- Prop.1979/80:111 9 gen mellan markägare uch arrendalor. Pålagligl ökade viliskadortorde också i vissa fall kunna utgöra grund för cn omprövning av arrendevillkoreni cll gällande arrendeavtal enligt 9 kap. 9*) JB uch 36 iJ lagen (1915:218) omavtal och andra rättshandlingar på förmögenhelsrällens område (avtalslagen). Jag kan lör min del anslula mig till beredningens uppfattningi denna fräga. Jag finner således inle skäl atl löreslå några särregler när delgäller skadeersiillning till jordbruksarrendalorer. Skador på skog av älg, kronvill och dovvill är enligtberedningen omfallande och tenderar att öka. Dessa består främsl i belesskadoruch nedbrytning av ungskug. Dessutom förekommer barkgnag på äldre träd saml fejningsskador.Skadorna resulterar i långsammare tillväxt, minskat ulbyte och kvalilelsnedsältningpå virket. I undantagsfall kan skadorna i plant-eller ungskugsbestånd bli så umlältandeatl det blir nödvändigt atl göra en röjning uch nyplantering. Vissa belesskadurkan uckså uppstå i fröplanlager. Vid sina överväganden av frågan framhåller beredningen allskogslandskapet är älgens naturliga miljö och atl den är huvudsaklig uppehållsplalsäven för krön- uch duvvilt. Den skada älg. krunvili nch duvvilt nrsakar på planlskngpåverkar främsl utbytet vid slulavverkningen nm . Hur mycket betesskadnrnafaktiskt påverkar den slutliga avkastningen är för skadan myckelsvårt, kanske rent av umöjligt, atl beräkna. Beredningen framhåller vidare atl de skogsägare, som ocksåär jakträttsinnehavare, genom ålgärder i skogsbruket och insatser riktade bl.a.mul älgstammen kan påverka betesskadornas omfattning. Älgen är normalt tämligenInkaltmgen och genum jakl kan man i viss utsträckning eliminera de skadegörandedjuren. En umsländighet som enligt beredningen uckså förtjänar att beaklas är atljakträttsinnehavaren kan få tillstånd atl fälla skadegörande älg även undersådan lid då den annars är fridlyst. Genum nu gällande former för j-akt kanvidare älgstammens storlek minskas över slora arealer om della är mutiverat medhänsyn lill skugsskadnrna. Avkastningen av framför alll älgjakt uppgår tillbetydande värden. En del av belesskadorna på skog kan enligt beredningen sessom en produktionskostnad för alt få fram denna avkaslning. Förlusterna pågrund av betesskadnrna på en skogsfaslighel är därtill oftast låga ijämförelse med skogens produktionsvärde. Mul bakgrund av dessa konstateranden avstyrker beredningeninförandet av en generell räll till ersällning för belesskadur på skog.Beredningen är emellertid medveten um all det kan förekumma särskilda fall närdel framslår sum orimligl atl den enskilde markägaren ensam skall bära denförlust sum skadurna kan förursaka. Så kan enligt beredningen exempelvis Prop.1979/80:111 10 vara fallet när betesskador föranleder cn belydande hjälpplanieringeller &a totalskada uppslår på planlskng. Ersäitning i dessa fall hör i forslahand komma i fråga iill skogsägare med relaiivi små markinnehav inom sådanaområden där en slor konceniralion av älg kan lorckomma. Betvtlandc skador påskog, framför alll gran. kan också förorsakas av kronvill. Även i vissa sådanafall bör ersättning kunna komma i IVåga. När särskilda skal moiiverar del skallsåledes enligt förslaget ersättning kunna lämnas cftci beslut av regeringen. Några av remissinstanserna kritiserar ulredningens förslagoch förordar att det införs eii generell rätl lill ersällning för viliskador päskog. Beredningen och vissa remissinslanser. a. , anför emellertidatt sädana ersättningar skulle bli mycket komplicerade atl beräkna och administrera.I fråga om generell rätl lill ersättning för skador pii skog delar jagberedningens uppfattning och avstår f. n. frän atl lägga fram elt förslag tillsådan ersäitning. Sum beredningen påpekat finns det emellertid skugsäga-re sum ekunumisklkan drabbas så häri av belesskailor pä skog att del ler sig stötande att deskall bära förlusten ensamma. Del lär därior anses rimligt alt dessa skogsägareskall kunna erhålla ersättning genom bidrag lill nyplantering elleromplantering av den skadade ung- eller planlskogen. Likartad bedömning bör ävengöras i vissa fall av omfattande skadegörelse på fröplantager. nämnda ärendenbör prövas av regeringen eller den myndighel sum regeringen bestämmer. 2.2.3 Skadin-fonnsakudc av övriga viliarter Beredningen avstår från all lägga fram förslag lilländring av de regler sum nu gäller för ersättning vid vissa skadur av ruvdjur.Beredningen anför emellerlid att den avser atl överväga frågan i sill huvudbelänkande.Inte heller jag finner mot bakgrund härav anledning alt redan nu föreslå nyaeller ändrade grunder för sådan ersättning. Beredningen framhåller att de skador salen orsakar pä fiskeli enskilda fall kan vara allvarliga. Beredningen anser emellerlid inle all någunsärskild sälskadefnnd bör inrättas, bl.a. med hänsyn lill atl sälstanimarna påosikuslen fortsalt att minska. Risken för en alltför belungande administrativapparat är enligt beredningen också påtaglig. Vidare är möjligheterna allkorrekt bedcima inträftåde skador och all låslsiälla ile ekonomiska förlusternamycket begränsade.