prop · G30372 · 1979-12-31 00:00:00 — Lagenskall enligt 1 § vara tillämplig dels på bostadslägenhet som husägarenregelmässigt hyr ut för annat ändamål än fritidsändamål och som inte ulgör delav hans egen bostad, dels på bostadslägenhet som upplåts med bostadsrätt.Undanlagna från lagens tillämpning är lägenheter i hus som ägs av staten ellerkommun, lägenhet som upplåtaren behöver förfoga över för upplåtelse åt anställdsamt lägenhet som ulgör möblerat rum. Kommunenfär enligt 2 § besluta i fråga om viss lägenhet eller viss eller vissa kategorierav lägenheter eller lägenheterna inom viss eller vissa delar av kommunen atthusägaren skall underrätta kommunen när en lägenhel är ledig. Av dennaskyldighet följeratt husägaren inle får teckna hyresavtal med någon annan änkommunen, förrän kommunen har klargjort att den inte önskar disponeralägenheten. Omkommunen vill ta en viss ledigbliven lägenhet i anspråk och meddelar upplåtarendella, skall hyresavtal belräffande lägenheten anses ha träffats mellanhusägaren och kommunen på de villkor som husägaren uppställt i sinunderrättelse. Villkoren för upplåtelsen skall på kommunens begäran kunnaprövas av hyresnämnden. Vid sådan prövning skall hyreslagens regler om hyra ochandra villkor vid förlängning av hyresavtal äga motsvarande tillämpning. Förslageti denna del innebär alltså ett återinförande av möjligheterna att fä den s. k.förstagångshyran prövad. Bestämmelsernaom hyreslägenhet skall äga molsvarande tillämpning i fräga om lägenhet somupplåts med bostadsrätt. Villkoren vid en sådan upplåtelse skall på begäran avkommunen kunna jämkas av hyresnämnden om de inte är skäliga. Lagen skalldäremol inte vara tillämplig på överiåtelse av en redan upplåten bostadsrätt.Frågan om vem som skall få överta en bostadsrätt är oftast beroende pä det prisen förvärvare är beredd att betala. Om kommunen önskar överta en bostadsrätt,bör den enligl utredningarna vara hänvisad att konkurrera med andraspekulanter. Sedankommunen fält dispositionsrätten till en lägenhet skall kommunen från fall tillfall kunna beslämma dels vilken bostadssökande som skall tilldelas lägenheten,dels avgöra i vilken form den bostadssökande skall få disponera lägenheten.Antingen kan hyres- eller bostadsrätten överiåtas eller också kan lägenhetenupplåtas i andra hand. Kommunen skall inte behöva Prop.1979/80:72 80 husägarenstillstånd för atl överlåta eller hyra ut lägenheten i andra hand. Omhusägaren inle fullgör sin underrättelseskyldighet, om underrättelsen inteinnehåller föreskrivna uppgifter samt om husägaren i strid mol kommunens beslutupplåter en lägenhel skall han kunna ådömas böler. Kommunensbefogenheter enligt lagförslaget bör enligl utredningarna tillkomma kommunensstyrelse. Fullmäktige bör kunna besluta atl ett annal organ än kommunstyrelsenskall utöva dess befogenheter. Utredningarna förutsätter dock att detprincipiellt viktiga beslutel - för vilka fastigheter och vilka lägenheterkommunen vill utöva sin rätl - fattas av kommunens styrelse. För denhandläggning som därefter erfordras torde ett annal organ, exempelvissocialnämnd eller bostadsförmedling, eller en befullmäktigad tjänsteman kunnasvara. Enordning som innebär att kommunen fär bestämma åt vem en lägenhet skall upplåtasfår inte medföra att husägaren åsamkas förlust till följd av uteblivnahyresintäkter eller avgifter genom att upplåtelse av en lägenhet inte kan ske iavvaktan pä all kommunen anvisar hyresgäst eller bostadsrättshavare.Utredningarna anser därför atl, när den lägenhet som kommunen vill disponerablir ledig, kommunen i första hand skall bära ansvarel för de ekonomiskaförpliktelser som ett ianspråktagande av lägenhelen medför. Utredningarnasförslag innebär att den nu rådande avtalsfriheten pä området inskränks.Inskränkningarna kan emellertid enligt ulredningarna inte anses vara såbetydande att de fär ulgöra hinder mol den föreslagna lagstiftningen. För degrupper som utredningarna främst velal värna om kan avtalsfriheten vara avringa värde även i ett läge då det råder god tillgäng på lägenheter.Utredningarna anser del därför moliverat atl för särskilda fall göra ett sålånglgående ingrepp i avtalsfriheten som har föreslagits. Närdet gäller bostadsrättslägenheter fömtsätter utredningarna atl kommunen utövarsin rätt till upplåtelse i förhållandevis begränsad omfattning i varjesärskild bostadsrättsförening. Bostadsrätten gmndas pä att de boende ärmedlemmar i föreningen och tar etl bäde individuellt och kollektivt ansvar förföreningens ekonomi och praktiska förvaltning. Utredningarna pekar också pä attett slorl antal bostadsrättsföreningar organiseras och kommer till stånd inomramen för en kooperativ organisation och att bostadsrätterna därvid upplåtstill medlemmarna i turordning efler den tid de inträtt i föreningen ochuppfyllt vissa villkor för anvisning till bostadsrättslägenhet. Det liggerenligt utredningarna i sakens natur att kommunen för varje särskildbostadsrättsförening bör utöva sin rält så att tilldelning av lägenheter kanske till medlemmarna i rimlig utsträckning. Förslagentill ändring i hyreslagen och bostadsrättslagen Somfömt har anmärkts innebär utredningsförslaget att kommunen, sedan den harförvärvat hyresrätt eller bostadsrätt till en lägenhet, skall kunna Prop.1979/80:72 81 överiåtahyres- eller bostadsrätten till en bostadssökande. I fråga om hyresräll krävs enligt32 § hyreslagen hyresvärdens samtycke till överiåtelse. För att kommunen inteskall kunna hindras att överlåta hyresrätten föreslår ulredningarna att iparagrafen tas in ett undantag i fråga om bostadshyresgäst som är kommun. Omdet i nägot fall inte är lämpligt eller möjligt att överlåta hyresrätten ellerbostadsrätten till bostadssökande, skall kommunen kunna upplåta lägenheten iandra hand. Enligt 39 § hyreslagen och 30 S första stycket bostadsrättslagenkrävs husägarens samtycke till sådan upplåtelse. Även i dessa paragrafer börenligt utredningarna införas ett generellt undantag i fråga om bostadshyresgästeller bostadsrättshavare som är kommun. Enligt2 § första slyckel bostadsrättslagen får upplåtelse av bostadsrätt inte sketill annan än medlem i bostadsrättsförening. När bostadsrätt har övergått tillny innehavare, fär denne enligt 10 § försia stycket utöva bostadsrätten endastom han är eller antas till medlem. För att inte syftet med den föreslagnaordningen skall omintetgöras genom att kommunen eller den som har förvärvatbostadsrätt av kommunen vägras medlemskap i bostadsrättsföreningen, föreslårutredningarna att i 52 § bostadsrättslagen införs bestämmelser om att kommun,till vilken har upplätits bostadsrätt till en bostadslägenhet, anses genomupplåtelsen förvärva medlemskap i föreningen och att den som har förvärvatbostadsrätt av kommunen inte fär vägras medlemskap. Även vissa ytteriigareändringar föreslås i bostadsrättslagen. Treledamöter har reserverat sig mot de anförda förslagen. Reservanternavänder sig till att börja med mot den av majoriteten föreslagna kommunalarätten atl överta lägenheter som skall upplåtas med bostadsrätt och framhållerdärvid bl. a. all bostadsrätten grundas på förutsättningen att de boende ärmedlemmar i föreningen och tar ett både individuellt och kollektivt ansvar förföreningens ekonomi och praktiska förvaltning. Ett i varje särskildbostadsrättsförening mera omfattande kommunall innehav av bostadsrätterupplåtna till uthyming eller anvisade till icke medlemmar skulle kunna innebäraminskat inlresse från bostadsrättshavarnas sida att engagera sig i föreningensangelägenheler. Vidare rubbas själva grundförutsättningen för bostadsrätten -del kooperativa ägandet. Till detta kommer enligt reservanterna attmajoritetens förslag inte kan väntas fä nägon reell betydelse för kommunensmöjligheler att tillgodose bostadsbehovet för särskilda hushåll. Vadgäller hyreslägenheter framhåller reservanlerna att den marknadsbalans somfinns pä hyreshussidan gör att kommunerna har möjlighet att erhålla lägenheteri tillräcklig omfattning. Omförslaget genomförs medför det risk för godtycke vid behandling av olika fastighetsägare. En sådan möjlighet skulle ytterligare försvåra 6 1979/80. Prop.1979/80:72 82 konkurrensneutralitetmellan kommunala och enskilda förvaltare. Reservanterna anser attförslaget är otillfredsställande från rättssäkerhetssynpunkt. Redan kommunensbeslut om anvisningsrält till lägenheter enligl 2 § i lagförslagel fårvittgående rättsverkningar. Fastighetsägaren får dä inte längre disponera överlägenheten och hyra ut den lill någon annan än kommunen. Del kommunala beslutethar med andra ord samma karaktär som en rekvisitions- eller förfogandelagsliflning.Det ter sig enligl reservanterna därför anmärkningsvärt, att ingen särskildprövningsordning har anvisals, sä alt dessa förfoganden kan underkastasrältslig prövning. Kommunens anspråk riklasför övrigt inte bara mot den berörde fastighetsägaren utan också mothyressökande som efterfrågar den bostad som kommunen kräver att fä förmedla. Ipraktiken kan det ofta bli så, atl kommunens anspråk kommer atl gå före någonannan bostadssökande, vars inlresse rimligtvis också borde bli föremål för hänsynslagande.Denna inlresseavvägning mellan olika enskilda hushåll bör knappast behandlas ipolitisk ordning av den kommunala förvaltningen utan borde bli föremål för enrättslig bedömning. Enligl reservanterna ärdet vidare uppenbart att kommunens rekvisitionsvis begärda förfogande medförproblem vid upplåtelsen, som avviker frän normala hyresförhållanden. Ocksådessa frågor förtjänar särskild rättslig bedömning. Genom kommunens förfogandekan hyresföriuster uppstä. Skadegörelse kan inträffa liksom vanvård och ökalslitage av lägenheten. Reservanterna anser det rimligt att enskilda, som päantytt sätt kan lida inträng genom samhällets bostadsrekvisilioner, kan fä sinaintressen lillgodosedda. Kommunens ersättningsskyldighet i dylika fall bordekunna utkrävas på ett snabbt och effektivt sätt efter utlåtande avfastighetsskötare eller annan besiktningsman, om vanvård eller skadegörelseuppkommer. Självfallet måste ocksåhyreslagens normala regler om förverkande av hyresräll och kontrakt kunna görasgällande mot kommunen och de personer som nyttjar kommunens rekvireradelägenheter. Detta visar enligt reservanterna yllerligare hur det är ogörligtatt lösa problemen för mera allvariigt missanpassade personer inom denreguljära hyresmarknadens ram, eftersom kommunens rekvisitioner inte rimligtviskan göras gällande i lägen där förhållandena helt urartar. Samhällets socialaomsorgsvärd måste ges huvudansvaret för att återanpassa personer med säutpräglade samlevnadsproblem att övriga boende blir starkt störda i sina hem. 2Bostadssociala delegationen och KSB Bosladssocialadelegationen anför i sin framställning att det skapas många problem ibostadsområdena pä grund av att befolkningssammansättningen är onaturiig. andel invandrare med olika hemspråk gör situationen inom skolansvårbemästrad. En stor andel barnfamiljer överbelastat barnomsorgen och andrasociala institutioner. 1979/80:72 83 sammansältningger bältre möjligheler för myndigheterna atl planera social service och verkaförebyggande. Det blir lättare att möta förändrade och nya behov. :äller att kommunen skall sörja för atl den enskilde får en lämplig bostadsom i största möjliga utsträckning svarar mot hans behov och önskemål. Kommunenbör siräva efter att skapa en allsidig sammansättning av befolkningen i ellområde och förebygga sociala problem. Detta kräver att kommunen serförmediingsarbetet som en del av det övriga sociala arbetet i kommunen. Eltsådant förebyggande, integrerande arbete förutsätter enligt delegationen enövergripande boendeplanering och ett verkslällande organ, enbosladsförmedling, med undanlag för de mindre kommunerna. För ett efteklivtförmedlingsarbele krävs tillgång åtminstone till samlliga lediga lägenheler idet statsbelånade bostadsbeståndet. bör enligt delegationen beakta sin förhands rätt tilllägenheter även om det råder överskott av lägenheter på marknaden. Om maninskränker kommunens förmedlingsarbete till att fungera endast ibristsituationer, vilket händer i vissa kommuner, innebär del dels attintegrationssträvanden motverkas och dels all planeringen inte kan följas upp.Den svagare som inte själv kan ordna sin bostadsfråga hamnar då i del minstattraktiva bostadsområdet med de problem som följer. Om balansen pä marknadenändras har kommunen ingen beredskap för att möta t. ex. en ökad efterfrågan päbostäder och molverka att en sådan blir kraftigt segregerande. bör ha regelbunden kontakt med skolor,AMS-föriäggningar och andra organ som förorsakar plötsliga förändringar iefterfrågan på bosläder. Enkommunal boendeplanering förutsätter emellertid inte bara ett aktivtförmedlingsarbete. Kommunen bör enligt delegationen t. ex. skapa ekonomiskamöjligheter att erbjuda bostadssökande bostad i småhus ochbostadsrättslägenheter. Kommunen kan också ställa sig som garant för hyran förbetalningssvaga kommuninvånare. Molbakgrund av de erfarenheter delegationen har gjort under sitt arbete hemställerdelegationen att regeringen lägger fram förslag i enlighet med det nu anförda. InomKSB har gjorts en ulredning angående bostadsförmedlingens problem alt i vissafall bereda de sökande bostad. Ulredningen har överlämnats tillbostadsdepartementet med hemställan om ätgärder. Iutredningen konstateras sammanfattningsvis att bosladsförmedlingen i mänga fallhar svårl att ordna bostäder åt de bostadssökande, främst åt dem som saknarförvärvsarbete, som har fält betalningsanmärkningar, som har sociala problemeller som tillhör vissa invandrargrupper. har svårigheterna ökatmarkant för den sistnämnda kategorin. måste, generellt selt, de privala värdarna anses ställa större kravpå de sökande än de allmännyttiga bolagen. Detta gäller även med 1979/80:72 84 beaklandeav all de allmännyttiga bolagen har blivit mer restriktiva molnyinkomna invandrargrupper. Toleransnivån inom resp. värdkalegori varierardock. För de allmännyttiga bolagens del är naturiigt nog de bolag mesl striktai vars bostadsområden redan bor en belydande andel problemhushåll och/ellerinvandrarfamiljer och där kommunens serviceapparat (social service, skolor m.m.) är överbelastad. Hyresvärdarnas mer eller mindre restriktiva bedömning avde bostadssökande är enligl ulredningen uppenbarligen grundad på rädsla för attföljdproblem (ökad hyresgäst-omsättning, ökad förslitning, hyresföriuster elc. )skall uppstå om de godtar reella/misstänkta problemhushåll eller nyanländainvandrarfamiljer som hyresgäster. Iutredningen framhålls alt en organisationskommitté, lillsall avkommunalförbundets bostadsförmedlingsnämnd, har faslslälll rikllinjer för denframtida bostadsförmedlingsverksamhelen i med innebord altförmedlingen i fortsättningen skall fä en betydligt mer social inriktning änlidigare och koncentreras till sådana sökande som av skilda skäl är mer ellermindre utslagna från den normala bostadsmarknaden och därför behöver råd, stödoch hjälp att skaffa bostad. I riktlinjerna förutsätts även att förmedlingen isin verksamhet motverkar segregalionstendenser. I utredningen framhålls attdessa båda målsättningar är intimt förknippade med de problem som behandlats.En väsentlig målsättning när det gäller att motverka bostadssegregation är altförmedlingen i sin verksamhet inte skall behöva anpassa sig efter värdarnasnormer utan enbart beakta de sökandes behov och önskemål samt den socialamålsättningen för resp. bostadsområde. Ombosladsförmedlingen skall lyckas förverkliga de angivna målen behövs vissaförändringar. De hyresvärdar som intar en restriktiv hållning utan att ensädan kan anses motiverad måsle bli avsevärt mer generösa i sin bedömning av desökande. I princip bör varje sökande godtas som bostadsförmedlingen anvisar. Ensådan attitydförändring skulle enligt ulredningen kunna underiättas pä flerasäll. Socialvärdande myndigheter skulle kunna ställa sig som garanter förhyresbelalningen. Hyresvärden bör emellertid enligt utredningen fä vissmöjlighet att inverka på de föreslagna hyresgästernas placering i en vissfastighet eller ett visst område, förutsatt att det inte innebär någonförskjutning av tidpunkten för deras inflyttning. I ulredningen konstaterasdock att del inte finns någon garanti för atl en frivillig linje kommer att gelillräckligl resultat och att del därför är nödvändigt att ocksä beakta detförslag till lagstiftning som har lagts fram i boende- ochbostadsfinansieringsutredningarnas slutbetänkande (SOU 1975:51 och 52). Ensådan lagstiftning jämte en attitydförändring hos hyresvärdarna är enligtutredningen etl minimikrav för att bostadsförmedlingen skall kunna bedriva enmer socialt inriktad förmedlingsverksamhet och motverka segregationstendenser.Det är emellertid Iveksamt om de angivna åtgärderna räcker lill för atl klaraproblemen. Huvuddelen av de lägenheter som KSB förmedlar - över 80proceni - återfinns 1979/80:72 85 nämligeni det allmännyttiga beståndet och är ofta belägna i kommuner och områden medslora andelar problemhushäll och invandrarfamiljer. För att nä en slörrespridningseffekt mäste ytteriigare åtgärder till. Utredningen pekar bl. a. päatt det är nödvändigl alt bostadsbyggandet i planeras pä sådantsätt alt det finns lägenheter att förmedla till alla typer av hushåll iregionens alla delar och inte bara i relativt fä kommuner och områden somfallet är . Det kan även finnas anledning atl fundera över om de hushåll ätvilka bostadsförmedlingen har svårt att skaffa bostad nödvändigtvis måsleplaceras i flerfamiljshuslägenheter upplåtna med hyresrätt och om inteanvisningsrätt i enlighet med boende- och bostadsfinansieringsutredningarnasförslag skall avse också upplåtelse av bostadsrätter. Man skulle vidare kunnaöverväga atl viss del av husen i nyproducerade eller befinlliga småhusområdenköps av vederbörande kommun för vidare upplåtelse till hushåll sombostadsförmedlingen har svårt att placera, exempelvis hushål! med begränsadbetalningsförmåga eller slora invandrarfamiljer. Prop.1979/80:72 86 Lagom upplåtelse av bostadslägenhet i vissa fall 1 §Denna lag äger tillämpning på bostadslägenhet som husägaren regelmäs sigt hyr ut för annat ändamål än fritidsändamål och som ej ulgör del av hans egen bostad samt på bostadslägenhet som upplåtes med bostadsrätt. Lagen gäller ej bostadslägenhet i hus som ägs av staten eller kommun. Lagenäger ej heller tillämpning, om 1. del är nödvändigt förupplåtaren att förfoga över lägenhelen för upplåtelse ät anställd, 2. lägenheten utgör möblerat rum. 2 §Kommunen fär i fräga om viss lägenhet eller viss eller vissa kategorier av lägenheter eller lägenheterna inom viss eller vissa delar av kommunens område beslula alt husägaren skall underrätta kommun om atl lägenheten är ledig för uthyrning. Sädant beslut skall delges husägare som beslutet angår. Husägarefär ej ulom i fall som anges i 4 § andra stycket hyra ut lägenhet som avses medbeslut enligt första stycket till annan än kommunen, om lägenheten blir ledigför uthyrning efter det att husägaren fält del av kommunens beslut. 3 § Underrättelse som avses i 2 §första slyckel skall vara skriftlig och innehålla uppgift om lägenhetensstorlek och belägenhet i huset, tillträdesdagen och de hyresvillkor som husägarenönskar. 4 § Meddelar kommunen husägarenskriftligen efter det att denne fullgjort vad som ålagls honommed slöd av 2 § försia styckel atl kommunen gör anspråk på lägenheten, anseshyresavtal beträffande lägenhelen ha träffats mellan husägaren och kommunen påde villkor som husägaren har uppställt i sin underrättelse till kommunen. Iakttagesej liden enligt försia slyckel, får husägaren hyra ul lägenheten ät annan. 5 §Kommunen fär begära att hyresnämnden prövar de hyresvillkor som enligt 4 § första stycket gäller för upplåtelsen. Vid prövningen äger 12 kap. 48 § första-tredje styckena jordabalken molsvarande tillämpning. Nedsättes hyra, skall den lägre hyran gälla från och med den dag hyresförhållandet började. Begäresej prövning av hyresvillkoren inom en månad från det att hyresförhållandetenligl 4 § första stycket började, är rälten till sådan prövning föriorad. 1979/80:72 87 6 §Beslämmelserna i 2-4 §§ äger molsvarande tillämpning i fråga om lägenhel som upplåtes med bostadsrätt. Villkorför upplåtelse av bostadsrätt ål kommun som ej kan anses skäliga får jämkas avhyresnämnden på begäran av kommunen. Sådan begäran skall framställas inom tidsom anges i 5 § andra stycket. Omrätl för kommun som förvärval bostadsrätt till lägenhel atl erhålla medlemskapi bostadsrättsförening finns bestämmelser i bostadsrättslagen (1971:479). 7 §Hyresnämnden fär på ansökan av kommunen förelägga bostadsrättsför ening att utfärda sådan upplåtelsehandling som avses i 6 § bostadsrättslagen (1971:479). I föreläggandet, som fär förenas med vile, skall beslämmas inom vilken handlingen skall ha utfärdats. Hyresnämndenfär självmant upptaga fråga om utdömande av vite som avses i försia stycket. 8 § Är sådan underrällelse somavses i 3 § eller meddelande som avses i 4 § första stycket avsänt irekommenderat brev under moUagarens vanliga adress, skall avsändaren anses hafullgjort vad som ankommer på honom. 9 § Husägare som underiäter attfullgöra vad som ålagts honom med stöd av 2 § första stycket eller som brytermot föreskrifterna i 2 § andra stycket dömes till böter. Gärningen fär ickeåtalas av åklagare, om ej åtal finnes påkallat frän allmän synpunkt. 10 § I fråga om förfarandet vidhyresnämnden i ärenden enligl denna lag finnes bestämmelser i lagen (1973:188)om arrendenämnder och hyresnämnder. 11 § Talan mot hyresnämnds besluti fräga som avses i 5 § första slycket, 6 § andra stycket och 7 § föres hosbostadsdomstolen genom besvär frän den dag beslutet meddelades.Besvärshandlingen skall inges till domstolen. 12 § I tvist som avses i 5 §försia slycket och 6 § andra styckel skall vardera parten svara för sinrättegångskostnad i bostadsdomstolen, i den mån annat ej följer av 18 kap. 6 §rättegångsbalken. Dennalag träder i kraft Prop.1979/80:72 88 Lag om ändring i Jordabalken Härigenom förordnas i fråga om 12 kap. jordabalken' (dels atl i kapitlet skall införas två nya paragrafer, 15a och 61 a §§, av nedan angivna lydelse,) dels atl (26), 32, 39, (44, 62, 70 och 73) §§ skall hanedan angivna lydelse. Hyresgästen fär icke överlåta hyresrätten utan hyresvärdens samtycke, om ej annat följer av 34-36 §§. Hyresgästen fär icke överlåta hyresrätten ulanhyresvärdens samtycke, om ej annat följer av andra stycket eller av 3436 §§. Årbostadshyresgäst kommun, behövs ej samtycke som avses i första stycket. Vägrassamtycke ulan skälig anledning eller lämnar hyresvärden ej besked inom treveckor efter det att samtycke begärdes, fär hyresgästen uppsäga hyresavtalet. Hyresgästen fär ej utan hyresvärdens samtycke i andra hand upplåta lägenheten i dess helhet utom i fall som avses i 40 §. Hyresgästen fär ej ulan hyresvärdens samtycke i andra handuppläta lägenheten i dess helhet utom i fall som avses / andra stycket eller i40 §. År bostadshyresgäst kommun, behövs ej samtycke som avsesi försia stycket. Denna lag träder i kraft 1 Kapitlet omtryckt 1974:1083. 2 De ändringsförslag som har satts inom parenteshar utelämnats här. 1979/80:72 89 Lagom ändring i bostadsrättslagen (1971:479) Härigenomförordnas ifräga om bostadsrättslagen (1971:479) dels atl 11, 30 och 52 §§skall ha nedan angivna lydelse, dels att i lagen skall införas en ny paragraf, 53a §, av nedan angivna lydelse 11§ Den till vilken bostadsrätt över- Den till vilken bostadsrätt över gått fär ej vägras inträde i föreningen, gått färej vägras inträde iföreningen, om han uppfyller de villkor för om han uppfyller de villkor för medlemskap som föreskrives i stad- medlemskap som föreskrives i stad garna och föreningen skäligen kan garna och föreningen skäligen kan nöjas med honom som bostadsrätts- nöjas med honom som bostadsrätts havare. Den som förvärvat bostads- havare. Kommun som förvärvat bo- rätt vid exekutiv försäljning eller vid stadsrätt eller den som förvärvat bo- offenllig auktion enligt 10, 12 eller stadsrätt av kommun får ej vägras 37 §§ fär dock ej vägras medlemskap medlemskap.