prop · G3032 · 1979-12-31 00:00:00 — Har förhandling hållits inom stängda dörrar och har därvidförebringats uppgift, för vilken hos domstolen gäller sekretess som avses Isekretesslagen (I979:000f äge rätten förordna atl uppgiften icke får uppenbaras. Prop.1979/80:2 Del A Bilaga 6 440 5§Överiäggning till dom eller beslul skall hållas inom slängda dörrar, om rättenej finner det kunna ske offentiigt. Hålles överläggning inom stängda dörtar,må, utom rätlens ledamöter, närvara endast sådan rättens Qänsteman, som har atttaga befattning med målet. När särskilda skäl äro därtill, må rällen medgivaäven annan atl närvara vid sådan överläggning. Avkunnandeav dom eller beslul Avkunnande av dom eller beslut skall ske offentligt. Har förhandling skall ske offentligt, / den utsträckning hållits inom slängda dörrar, må ock domen eller beslutet innehåller uppgift dom eller beslut avkunnas inom som omfattas av förordnande om sek- stängda dörrar. retess enligt 12 kap. 4 § andra stycket sekretesslagen(1979:000), skaU dock avkunnandet ske inom stängda dörrar. Vidutövande av sin verksamhet Vid utövande av sin verksamhet skall advokat redbart och nitiskt skall advokat redbart och nitiskt utförahonom anförtrodda uppdrag ulföra honom anförtrodda uppdrag ochi allt iakttaga god advokalsed, och i allt iakttaga god advokalsed. Omtystnadsplikt för advokat vid aUmän advokatbyrå föreskrivs i 9 kap. 9 §sekretesslagen (1979:000). Annan advokat är skyldig au, där god advokatsed såfordrar, förtiga vad han erfar i sin yrkesutövning. Verksamhet som advokat föricke bedrivas i bolag med annan än advokat eller i aktiebolag, om ejadvokatsamfundets styrelse medgiver undantag. Detåligger advokat alt hålla penningmedel och andra tillgångar, som tillhöra hanshuvudmän, skilda från vad honom tillhör, Advokat,som i sin verksamhet uppsåtligen gör orätt eller som eljesl förfar oredligt,skall uteslutas ur , Äro omständigheterna mildrande, må istället varning tilldelas honom. Åsidosättereljest advokat de plikter, som åvila honom som advokat, må varning ellererinran meddelas honom, Äro omsiändigheterna synnerligen försvårande, må hanuteslutas ur samfundet. Frågaom uteslutning som sagts, varning eller erinran prövas av samfundetsstyrelse eller, i den mån så bestämts i stadgarna, av annat samfundets organ, 2 Senastelydelse 1977:943, 3 Senasielydelse 1963:149, 1979/80:2 Del A Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Upphöradvokat att vara svensk medborgare eller inträder beträffande honom sädanomständighet, att han enligt 2 § andra eller tredje stycket icke mä antagastill ledamot av samfundet, vare han skyldig att genast utträda; gör han del ej,förordne styrelsen om hans uteslutning, Samma lag vare, om advokat flyttar urriket och styrelsen ej medgiver, atl han må kvarstå såsom ledamot av samfundet, Ibeslut, varigenom någon uteslutits ur samfundet, må förordnas, att beslutetgenast skall gå i verkställighet. Brott mottystnadsplikt enligt 4§ första stycket tredje meningen må ej åtalas av annan änjusUtiekanslern. Åtal må väckas endast om det är påkallat från allmän synpunkt. Undersökningsledaren ägeinhämta yttrande av sakkunnig. Finnes redan under fömndersökningen sakkunnigböra utses av rätten, äge undersökningsledaren framställa begäran därom. Hanäge ock hos rätten begära föreläggande, att skriftligt bevis skall företeseller föremål tillhandahällas för besiktning. Undersökningsledarenäge inhämta yttrande av sakkunnig. Finnes redan under förundersökningensakkunnig böra utses av rätten, äge undersökningsledaren framställa begärandärom. Han äge ock hos rätten begära föreläggande, att skriftligt bevis skallföretes eller föremål lill-handahällas för besiktning, eller förordnande, attallmän handling som kan antagas äga betydelse som bevis skaU lillhandahållasvid förundersökningen. Ej må någon höras som vittne angående något, som han enligt lag ellerannanförfaitning är pliktig att hemlighålla, med mindre den, tiU vilkensförmån tystnadsplikten gäller, samtycker därtill. Ejheller eljest må advokat, läkare. Densom tillföljd av 2 kap. 1 eller 2 § eller 3 kap. I § sekrelesslagen (1979:000)eller bestämmelse som avses där ej äger lämna uppgift mä ej höras som vittnedärom utan tillstånd från den myndighet i vars verksamhet uppgiften harinhämtats. Ej heller må ad vokal, läkare, land - "Senaste lydelse 1977:1020, 1979/80:2 Del A tandläkare, barnmorska, sjuksköterska, kurator vid famiQerådgivnings-byrå,som drives av kommun, landstingskommun, församling eller kyrklig samfällighet, eller deras biträden höras angående någol, som på gmnd av denna deras ställning förtrolls dem eller de i samband därmed erfarit, med mindre det är i lag medgivet eller den, lill vilkens förmån tystnadsplikten gäller, samtycker därtill. läkare,barnmorska, sjuksköterska, kurator vid familjerådgivningsbyrå, som drives avkommun, landstingskommun, församling eller kyrklig samfällighet, eller derasbiträden höras angående något, som på grund av denna deras ställning förtrollsdem eller de i samband därmed erfarit, med mindre del är i lag medgivet ellerden, till vilkens förmån tystnadsplikten gäller, samtycker därtill.Rättegångsombud, biträde eller försvarare må ej höras som vittne om vad föruppdragets fullgörande förtrotts honom, med mindre parten medgiver, att hinder av vad i andra eller iredje slyckel sägs vare annan änförsvarare skyldig atl avgiva utsagai mål angående brott, för vilket icke är stadgat lindrigarestraff än fängelse . Om tystnadsplikt för präst inom ärsärskill stadgat. inom annal trossamfund änsvenska kyrkan eller den som i sådant samfund inlager motsvarandeställning må icke höras som vittne om något, som han vidhemligt skriftermål eller under därmed jämföriiga förhållanden erfarit. Attden som har tystnadsplikl Den som har tystnadsplikt en- ningen etter 9 § radioansvarighelslagen (1966:756) / vissa faU må utan hinder därav höras som vittne om förhållande som tystnadsplikten avser, därom stadgas i nämnda lagrum. enligi 3 kap, 3 §tryckfriheisförord- ligt 3 kap, 3 § iryckfrihetsförord- ningen,9 § radioansvarighetslagen (1966:756) eller l§ lagen (1978:480) om ansvarigheti försöksverksamhet med närradio må höras som vittne om förhållande somtystnadsplikten avser endast i den mån det stadgas i nämnda lagrum. Om allmän handling kan antagas äga betydelse som bevis, äge rällen förordna au handUngen skall tillhandahållas. Om tillhandahållande av allmän handUng, som förvaras hos stats- ellerkommunalmyndighet, gälle vad därom är stadgat. Hava eljesl avvikandebestämmelser meddelals om skyldighel att förete skriftlig handUng, vare degällande. Prop.1979/80:2 Del A 1. handting som innehåller uppgift, för vilken gällersekretess UU följd av 2 kap. I etter 2 § etter 3 kap. I § sekrelesslagen(1979:000) eller bestämmelse som avses där, med mindre den myndighei som haratt pröva fråga om utlämnande av handlingar givit sitt tillstånd däniU; 2. handling vars innehåU är sådant, att någon, somhaft befallning med handlingen, enligt 36 kap. 5 § andra, tredje, fiärde ellersjätte stycket ej må höras därom; 3. handling genom vars företeende yrkeshemlighetskutte uppenbaras, med mindre synneriig anledning förekommer. Haravvikande bestämmelser meddelats om skyldighet att förete skriftlig handling,skaU de gälla. 39kap, 5§ Innehar någon föremål, som lämpligen kan flyttas till rätlen och somkan antagas äga betydelse som bevis, vare han skyldig atl tillhandahålla delför syn; sådan skyldighel åligge dock ej i brottmål den misstänkte eller densom lill honom slår i sådanl förhållande, som avses i 36 kap, 3 §, Stadgandet i36 kap, 6 § om vittnes rätt att vägra atl yttra sig äge molsvarande lillämpningi fråga om rätl för part eller annan atl vägra all tillhandahålla föremål försyn. Om skyldighel all förete skriftlig handling för syn gälle vad i 38 kap, 2§ är stadgat. Vad i 38 kap, 3-9 §§ är stadgat äge motsvarande lillämpning belräffande föremål eller skriftlig handling, som skall tillhandahållas för syn. 38 kap, 3-8 §§ är stadgat äge motsvarande lillämpning belräffande föremåleller skriftlig handling, som skall tillhandahållas för syn. Dennalag träder i kraft , Härigenom föreskrivs atl20 kap, 3 § skall ha nedan angivna lydelse. 20 kap, 3§' Ypparnågon vad han lill följd av lag eller annan författning är pliktig atlhemlighålla eller utnyttjar han olovligen sådan hemlighet, dömes, om ejgärningen eljest är särskill belagd med straff, för b r o 11 mot tystnadsplikttUl böler eller fängelse i högst . Densom av oaktsamhet begår gärning som avses i försia stycket, dömes till böler. Röjer någon uppgift, somhan till följd av lag eller annan författning är pliktig att hemlighålla ellerutnyttjar han olovligen sådan hemlighet, dömes, om ej gärningen eljesl ärsärskilt belagd med straff, för b r o tt mol lystnadsplikt till böler ellerfängelse i högst . Den som av oaktsamhetbegår gärning som avses i försia styckel, dömes till böler, / ringa fall skaUdock ej dömas till ansvar Dennalag träder i kraft , Lagom ändring i förvaltningslagen (1971:290) Härigenomföreskrivs i fråga om förvaltningslagen (1971:290) delsall 20 § skall upphöra all gälla, dels att 14 och 15 §§skall ha nedan angivna lydelse. Sökande, klagande ellerannan part har rätt alt ta del av det som tillförts ärendet med de begränsningarsom följer av 39 § andra stycket lagen (1937:249) om inskränkningar i rätlenan utbekomma aUmän- Sökande,klagande eller annan part har rätt att ta del av det som tillförts ärendet medde begränsningar som följer av 14 kap. 5§ sekrelesslagen (1979:0001 1Senaste lydelse 1975:667, Prop.1979/80:2 Del A Bilaga 6 445 nahandlingar etter av denna paragraf Myndighetfår vägra alt lämna ut annat material än allmän handling under sammaförutsättningar som enligt nyssnämnda lagrum gäller beträffande allmänhandling. Lämnas sådant malerial ul, skaU myndigheten om det behövs göraförbehåU om hur del får användas. Har myndigheten vägrat att lämna ut handUng eller annat som tillförtsärendet, skall myndigheten på annat sätt upplysa parten om innehållet imaterialet, i den mån det behövs för atl han skaU kunna ta till vara sin ränoch det kan ske utan allvariig skadaför det intresse som föranlett vägran aulämna ut materialet. Myndigheten skaU vid behov förordna au den som erhållersådan upplysning ej får obehörigen yppa vad han fån veta. 15§ Ärende för ej avgöras ulan att sökande, klagande eller annan part underrättatsom del som tillförts ärendet genom annan än honom själv och lillfälle berettshonom all yttra sig över det. Myndigheten för dock avgöra ärende utan att såskett, 1, om åtgärderna är uppenbart obehövliga, 2, om ärendet rör tillsättning av Qänsl, antagning förfrivillig utbildning, utfärdande av betyg, tilldelning av forskningsbidrageller jämförbar sak och fråga ej är om prövning med anledning av överklagande, 3, om del kan befaras att genomförandet av beslulel iärendet annars skulle avsevärt försväras eller 4, omärendets avgörande ej kan uppskjutas. Underrättelse enligi försia styckel får ske genom delgivning, Beslämmelserna i 14 § om begräns- I fråga om underrättelseskyldighet ningari rätten att ta det av del som enligt första stycket gäller de begräns-tillförts ärendet äger motsvarande ningar som följer av 14 kap. 5 § sek- tillämpning ifråga om underrättelse reiesstagen(1979:000f enligt första stycket. Denna lag träder i kraft , Lagom ändring i förvaltningsprocesslagen (1971:291) Härigenomföreskrivs att 16,19,20,39 och 43 §§ förvaltningsprocesslagen (1971:291) skallha nedan angivna lydelse. I fråga om offenllighet och ordning vid muntiigförhandling gäller 5 kap, 1-5 och 9 §§ i tillämpliga delar.Utöver vad som följer av 5 kap, 1 § rällegångsbalken för rätten förordna omhandläggning inom stängda dörrar, om det behövs av hänsyn UU privatlivets helgdeller enskilds behöriga ekonomiska intresse. I fråga om offentlighet och ordning vid muntiigförhandling gäller 5 kap, 1-5 och 9 §§ i tillämpliga delar,Ulöver vad som följer av 5 kap, 1 § för rätten förordna attförhandhng skaU hållas inom slängda dörrar, om det kan antagas att vidförhandlingen kommer att förebringas uppgift, för vilken hos domstolen gällersekretess som avses / sekrelesslagen (1979:0001 Beslämmelserna143 § om begränsningar i rällen an ta del av det som litlföris målet ägermotsvarande tiU-lämpning i fråga om underrättelse enligt 10 § första stycket,12 etter 18 §. I fråga om underrättelseskyldighet enligt 10 § förstastyckel, 12 eller 18 § gäller de begränsningar som följer av 14 kap. 5 §sekretesslagen (1979:000) Skriftlig handling, som åberopas till bevis, skalltillställas rätten ulan dröjsmål, I fråga om sådanl bevis gäller i övrigt 38kap, 1-5, 7 och 8 §§ Skriftlig handling, som åberopas lill bevis, skalltillställas rätten ulan dröjsmål, I fråga om sådant bevis gäller i övrigt 38kap, 1-5 och 7-9 §§ Prop.1979/80:2 Del A Nuvarande lydelserättegångsbalken i tillämpliga delar, Ersällning till annan än part förtillhandahållande av skriftlig handling utgår dock alltid av allmänna medel. Ersättning lill annan än part för tillhandahållande avskriftlig handling utgår dock alllid av allmänna medel. Den som uppsåtligen bryter mot förbehåU eUer förordnande, som meddelalsmed stöd av 19 eller 43 §, dömes UU böter eller föngelse i högst , om ejgärningen är belagd med straff i . Densom utan giltigt skäl röjer vad som enligt rätlens förordnande ej fåruppenbaras dömes till böter. Sökande, klagande eller annan part har rätl alt ta del av del som tillförts målet med de begränsningar som föQer av 14 kap. 5 § sekretesslagen (1979:000) Sökande, klagande eller annan part har rätl att la del av det somtiilförts målet med de begränsningar som följer av 39 § andra stycket lagen(1937:249) om inskränkningar i rätten au utbekomma allmänna handUngar eller avdenna paragraf. Rätten får vägra att lämna ut annat material än altmän handling undersamma förutsättningar som enligt nyssnämnda lagrum gäller beträffande aUmänhandling. Lämnas sådanl material ut, skall rätten om det behövs göra förbehåU ifråga om hur det får användas. Har rätten vägrat au lämna ut handUng etter annat som tillförts målet,skatt rätten på anna! sätt upplysa parten om innehåUet i materialet, i den måndet behövs för att han skaU kunna ta liU vara sin rätt och det kan ske utanallvariig skada för det intresse som föranlett vägran atl lämna ut materialet.Rätten skall vid Prop.1979/80:2 Del A /NuvarandeIvdelse c- , behov förordna an den som erhåUer såday, upplysning ej får obehörigenyppa vad han fått veta. Dennalag träder i kraft , 1979/80:2 Del A Lagrådets yttrande 449 Närvarande: justitierådet , regeringsrådetHamdahl, justitierådet , justitierådet , Enligt utdrag av protokoU vid regeringssammanträde den 7december 1978 har regeringen på hemställan av statsrådet beslutatinhämta lagrådets yttrande över förslag till 1, sekretesslag, 2, lag om ändring i , 3, lag om ändring i , 4, lag om ändring i förvaltningslagen(1971:290), 5, lag om ändring iförvaltningsprocesslagen (1971:291), Förslagen har inför lagrådet föredragits avhovrättsassessorerna och , Förslagen föranleder följande yttranden inom lagrådet: Den hos oss av ålder gäUande offentlighetsprincipen irättskipning och förvaltning har genom införda grundlagsbestämmelserfått en ny lagteknisk grundval. Är 1976 antogs sålunda nya regler omyttrandefrihet och informationsfrihet regeringsform (RF) samt nyaregler om allmänna handlingars offentlighet i tryckfrihetsförordningen (TF).Till dessa regler kommer en i RF införd ny beslämmelse omoffentlighet vid domstolsförhandling. Grundlagarna förutser emellertid ocksåvissa begränsningar i offentlighetsprincipen. Det nu till lagrådets granskninghänskjutna förslaget innefattar en nära nog fuUständig reglering av sådanabegränsningar i form av bestämmelser om inskränkningar i allmänna handlingarsoffenllighet handlingssekretess och om tystnadsplikt. Även nya bestämmelserom begränsningar i domstolsförhandlings offentlighet föreslås. Utanför enfullständig reglering har lämnats den särskilda frågan om handlingssekretessoch tystnadspUkt myndigheter emellan. Endast till vissa delar föreslås dennafråga nu bli reglerad. Det är avsett atl frågan skall få sin slutgUliga lösningsenare. Frågorna om handlingssekretess och lystnadsplikt har längetilldragit sig lagstiftarens uppmärksamhet. ÄtskUliga lagförslag har utarbetatspå områdel och varit föremål för remissförfarande, del senasie 1977inom upprättad promemoria (Ds Ju 1977:11). Det nuframlagda förslaget ulgör följaktligen resultatet av ett omfattandeförberedelsearbete, varunder skUda frågor fått en rik belysning. 29 1979/80. 1979/80:2 Del A Lagrådets yttrande 450 allmänna intrycket är också att förslagel är välgenomarbetat. Det tar emellertid ett helt nytt grepp om ämnet. Både lagteknisktoch sakligt innebär det en samordning av reglerna för handlingssekretess ochtystnadsplikt. Det är naturligt om en sådan nyordning inte kan gå helt fri frånerinringar. Lagrådet vill här till en början beröra några frågor av meraprincipiell natur. Därefter behandlas de särskilda bestämmelserna paragraf vis. Den väsentligaste nyheten är den tekniska lösningen altsammanföra reglerna för handlingssekretess och tystnadsplikt i en gemensam lag.En sådan lösning underlättas av den förändrade syn på tystnadsplikten somutvecklingen medfört. Enligt RF uppfattas tystnadsplikten numera som enbegränsning i den medborgerliga yttrandefriheten. Det konstitutionellasynsättet har därmed blivit likartat när del gäller handlingssekretess ochtystnadsplikt. En gemensam saklig reglering har också en naturlig grund i denya grundlagsbestämmelserna om yttrandefrihet och informationsfrihet, vilka ärsamordnade med varandra, HärtUI kommer att de bestämmelser i som möjliggörbegränsningar i yttrande- och informationsfriheten nära överensstämmer medmotsvarande bestämmelser i angående begränsningar i handlingsoffentligheten, I stortinnebär en gemensam reglering en betydande förenkling av regelsystemet.Bestämmelserna har länge varit splittrade på ett otal lagar och andraförfattningar. Till stor del har intUl RF:s ikraftträdande den 1 januari 1975tystnadsplikt också ansetts gälla utan förfaltningsstöd. Det nya legislativagreppet måsle betraktas som en avsevärd vinst. Förslaget kan förefaUasvåröverskådligt och svårtillgängligt. Detta beror dock inte så mycket på denlagtekniska lösningen att sammanföra reglerna i en enda lag som på ämnetskomplicerade natur. Att en lagstiftning på området blir invecklad torde ocksåvara en följd av grundlagarnas uttryckliga bestämmelser om de särskUda ändamålför vUka begränsningar i offentlighetsprincipen får göras (2 kap, 13 § RF och 2kap, 2 § första stycket TF), DärtiU kommer föreskriften i TF (2 kap, 2 § andrastycket), att begränsning av rätten att ta del av allmänna handlingar"skall angivas noga" i beslämmelse i en särskild lag eUer, om så ivisst fall befinnes lämpligare, i annan lag vartill den särskilda lagenhänvisar. Det harsetts som en nackdel att en gemensam behandling medför en mvecklad reglering avtystnadsplikten i likhet med vad som gäller om handlingssekretessen och därmedger upphov till tUlämpningssvårigheter för den stora grupp av befattningshavaresom träffas av tystnadsplikt. Delta är, har det sagts, i sin lur ägnat att ledatill överdriven försiktighet hos befattningshavarna och därmed en ej avseddutvidgning av tystnadsplikten. Enligt lagrådets mening kan sådana farhågor inteavväOas med en enklare reglering. Mera summariska regler lorde nämligen i minsllika hög grad vara ägnade alt mana till försiktighet i tillämpningen.Svårigheter av antydd art bör enligt vad föredragande statsrådet framhållitmötas med utbildning och information. 1979/80:2 Del A .. ;.> Lagrådetsyurande 451 lägga, att problemet i tillämpningen bör tUl stor delkunna lösas på samma sätt som i fråga om handlingssekretessen, dvs. att denenskilde befattningshavaren i tveksamma fall får hänvisa tUl en överordnad somfår överta ärendet och avgöra, huruvida en uppgift kan röjas eller inte; jfr 2kap. 14 § TF, enligt vilken begäran att få ta del av allmän handling prövas avmyndighet som förvarar handUngen, och de kompletterande föreskrifterna i 15kap. 6 § i det remitterade förslaget tiU sekretesslag. AUmänt sett är detföreliggande ämnet sådanl att en lagreglering lärer komma att erbjudatiUämpningssvårigheter hur den än utformas. Det nya grepp som det remitteradeförslaget innebär har enligt lagrådets mening sådana förtjänster att det nu börprövas. På grund av det anförda vill lagrådet tiUstyrka förslagetatt genomföra en samordnad reglering av handlingssekretessen ochtystnadsplikten i en gemensam lag. Den föreslagna sekrelesslagen har fått en naturligdisposition såtillvida som de särskilda sekretessbestämmelserna grupperats iavsnitt i anslutning till de i TF uppräknade ändamålen, för vilka begränsning ihandlingsoffentligheten får göras. Varje avsnitt utgör ett kapitel. Tillhopabildar avsnitten 2-10 kap. i det remitterade förslaget. Härtill kommer vissaaUmänna bestämmelser, som behandlas för sig, främst i 1 kap. och även i 13 och14 kap. Därutöver innehåller förslaget i två kapitel särskUda regler omsekretess hos och vissa myndigheter, 11 kap., och om sekretess hosdomstolarna, 12 kap. Av de båda återstående kapitlen innehåller 15 kap.bestämmelser huvudsakligen om hanteringen av allmänna handlingar och 16 kap.bestämmelser om undantag från den s. k. meddelarfriheten. Enbidragande orsak tiU att den föreslagna regleringen blivit svårtillgänglig äratt den valda systematiken inte kunnat genomföras fullt ut. Den främstaanledningen härtill Ugger i problemet rörande vad som i motiven benämnssekretessens räckvidd. Utöver den gränsdragning som ligger i att sekretessenligt förslaget skaU gälla endast i det allmännas verksamhet gör förslagel iflertalet fall begränsningar sålunda, att sekretessen för en viss uppgiftgäller enbart i viss verksamhet eller i ärende av visst angivet slag eller vidviss myndighet. Dessa tre former för begränsning av sekreiessen ger upphov tUlfrågan, hur det går med sekretessen när uppgiften överförs tUl annan verksamheteUer annat ärende eller annan myndighei, där föreskrift saknas om sekretess församma uppgift. Svaret är, att förslaget innehåller särskUda regler föröverföring av sekretessen i vissa fall, men långt ifrån aUa, Principen är, altsekretessen inte följer en hemlig uppgift utanför den verksamhet, det ärendeeller den myndighet som anges i sekretessbestämmelsen, det s, k, primärasekretessområdet. Behovet av sekretess avses i stället bli tillgodosett genomen lämplig utformning av vad som i motiven kallas de primärt gällandesekretessbestämmelserna för viss verksamhet, ärende av visst slag eller viss myndighet. När det gäller myndigheter som Prop.1979/80:2 Del A Lagrådeis yttrande 452 regelmässigt fär ta emot uppgifter av vitt skilda slagfrån en mångfald andra myndigheter uppkommer emellertid särskilda svårigheteratt utforma nöjaktiga primära sekretessbestämmelser. För sådana fall ges därföri stället särskilda regler om överföring av sekretessen om sekretessensspridning till myndigheten, s, k, sekundär sekretess. Detta gäller bl, a, JOoch JK (11 kap,) samt, naturligt nog, domstolarna (12 kap,) Även t, ex,revisions- och tillsynsorgan och arkivmyndigheter kommer här i fråga (13 kap). Att dessa överföringsregler fått sin plals i särskUdakapitel (11-13 kap,) är fullt förklarligt. Därigenom bryts emellertidsystematiken i övrigt, som grovt taget kan sägas bygga på olikaförvaltningsområden i anslutning till de i TF angivna begränsningsändamålen. Ensådan systematisk avvikelse behöver dock inte bli störande, om den stannar viddet sagda. Avvikelser förekommer emellertid också i andra hänseenden. Särskildaregler om sekundär sekretess har sålunda införts även i vissa stadganden omprimär sekretess. Så föreskrivs t, ex, i den primära sekretessbestämmelsen i 6kap, 1 § i förslaget att, om uppgift för vUken sekretess gäller enligt förstastyckel - vilket bl, a, avser uppgift i myndighets affärsverksamhet - lämnaistill annan myndighet, sekretessen gäller också där, utom när uppgiften ingår ibeslut av den mottagande myndigheten.