prop · G303103 · 1979-12-31 00:00:00 — Dessa avgifter harbelydelse för barnfamiljernas ekonomi. Inom skattesystemet finns vissa familjepolitiska inslagmed förmåner som utgår till barnfamiljer oberoende av barnantal. Förvärvsavdragfår göras av ensamstående förälder samt av familjer där båda föräldrarna hararbetsin- 133 Kommittéer: Delll S:6 komst och det finns barn i familjen. I de fallen av föräldrarna är hemarbetande kan den förvärvsarbetande föräldern göra elts.k. Detta avdrag är helt oberoende av barnförekomsl ifamiljen. Ensamstående förälder med barn får göra etl motsvarandeavdrag vid sidan av förvärvsavdraget. Matkostnaderna spelar en stor roll särskilt förflerbarnsfamiljerna och därför har också de omfattande subventioner avbaslivsmedlen som finansieras över statsbudgeten betydelse för denna grupp.Det kan emellerlid noteras att de statsmedel som f.n. används för attsubventionera vissa livsmedel skulle ge flerbarnsfamiljerna ett större stöd omde i stället riktades direkl till barnfamiljerna. Tröskeleffekten när en hemarbetande förälder övergår tillförvärvsarbete och de samlade marginaleffekterna vid inkomstökningaraccentueras ofta för flerbarnsfamiljer. Särskilt belydande verkningar uppstårom marginaleffekter i skatte- och bidragssystemen adderas till varandra. Såsker om familjer vid en inkomstökning drabbas av höjd skatl, sänktabostadsbidrag och höjda barnomsorgsavgifter. Kombinationen höjd skatl -sänktabostadsbidrag kan få avsevärd betydelse i vissa inkomstlägen. De beskrivna förhållandena medför således attmöjligheterna för flerbarnsfamiljerna att höja sin standard genom ökadearbetsinkomster i vissa fall begränsas kraftigl av tröskel- ochmarginaleffekter. Delta förhållande är också negativt ur jämställdhelssynpunkteflersom det försvårar för hemarbetande makar - i regel kvinnor - atl börjaförvärvsarbeta. Mot den här beskrivna bakgrunden finns det anledning attgöra en översyn av det ekonomiska stödet till barnfamiljerna med särskildinriktning på flerbarnsfamiljernas situation. En särskild kommitté börtillkallas för atl göra denna översyn. Kommittén bör göra en kartläggning av barnfamiljernasekonomiska situation och därvid särskilt studera situationen förflerbarnsfamiljerna. Det har i den allmänna debatten framhållits atlflerbarnsfamiljernas situation motiverar att särskilda stödinsatser sätts inför dem. Utredningen har atl pröva om denna bedömning är riktig. Kommiitén bör undersöka vilken effekt de nuvarande direklaoch indirekta familjepolitiska stödformerna har för olika typer av familjer iolika inkomstlägen. Kommittén bör vidare analysera de tröskel- och marginaleffektersom de nuvarande stödformerna medför. Kommittén bör i huvudsak kunna utnyttja befintligtmaterial och endast i begränsad omfattning göra egna grundläggandeundersökningar. Med ledning av denna kartläggning och analys bör kommitténöverväga vilka åtgärder som kan behöva vidtas för att det familjepolitiskastödet bättre skall tillgodose barnfamiljernas och då särskiltflerbarnsfamiljernas behov. Som nämnts i prop. 1978/79:168 om föräldrautbildning ochförbättringar av föräldraförsäkringen m.m. har jag för avsikt atl återkommatill regeringen med förslag om att en utredning skall tillsättas för att seöver reglerna för vårdbidrag till föräldrar med svårt handikappade barn. Den nuaktuella kommittén bör överväga om det därutöver finns behov av särskildaåtgärder för familjer med handikappade barn. Som framgått i det föregående har bostadsbidragen storbetydelse för många flerbarnsfamiljer. Kommittén bör pröva om den nuvarandeutformningen av reglerna för avlrappning av dessa bidrag med hänsyn tillinkomsien Del II S:7 Skr 1979/80:103 134 är ändamålsenliga ur flerbarnsfamiljernas synpunkt.Kommittén bör därvid samråda med den kommillé som chefen förbostadsdepartementet har bemyndigals tillkalla för att göra enöversyn av bostadsbidragen till barnfamiljerna, bl.a. i administrativtavseende. Vidare bör kommittén överväga om de familjepolitisktmotiverade avdragsreglerna i skattesystemet bör ersältas med åtgärder inom dendirekta familjepolitiken som bäitre än nuvarande regler tar hänsyn till barnfamiljernas,oeh då i synnerhet flerbarnsfamiljernas situation. Kommittén bör i sitt arbele vara oförhindrad atl i övrigtta upp de olika direkla eller indirekta stödformer som finns för barnfamiljernaoch föreslå de ändringar som den finner nödvändiga för att tillgodosebarnfamiljernas -särskilt flerbarnsfamiljernas - behov av stöd. Övervägandenabör i första hand avse omfördelningar inom ramen för de nu befintligafamiljepolitiskt motiverade direkta och indirekta stöden. Kommittén bör i sitt arbele la del av resultaten frånstatistiska centralbyråns undersökning kring befolkningsutvecklingen ochbeakta tillämpliga delar därav. Kommittén bör också beakta vad som kommer fram vid dennära förestående riksdagsbehandlingen av hithörande frågor. Kommittén bör samråda med ensamförälderkommittén (51977:16), socialpolitiska samordningsutredningen (S 1975:02) oehstudiestödsutredningen (U 1975:16). Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jagatt regeringen bemyndigar chefen för att Ullkalla en kommitté med högst sex ledamöter för attgöra en översyn av samhällets stöd till barnfamiljerna med särskild inriktningpå flerbarnsfamiljernas situation, att utse en av ledamöierna att vara ordförande, att besluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annatbiträde åt kommittén. Vidare hemställer jag att regeringen förskriver attkostnaderna för utredningen skall belasla femte huvudtitelns kommittéanslag. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch bifaller hans hemställan. Beslut vid regeringssammanträde Statsministernanför Cancer är ett samlingsbegrepp för en rad olika sjukdomarsom kännetecknas av att celler i kroppen ändrar sitt normala tillväxtmönster.Cancern har ökat markant. Enligt socialstyrelsenscancerregister som inrättades 1958 diagnostiserades ca 19.000 nya cancerfalldetta år. redovisades ca 31.000 nya fall. Detta är en mycket oroandeutveckling. Cancer är vanligare hos äldre människor än hos yngre.Omkring hälften av 135 Kommittéer: Delll S:7 den jämnt fördelade ökningen av cancer päca 4 procenl kan förklaras genom en ökad medellivslängd. För denreslerande ökningen, dvs. ca 2 procenl per är, saknas ännu säkra och entydigaförklaringar. Det är vidare okänt varför olika lyper av cancer ökar olikamycket. Cancersjukdomarna uppvisar slora geografiska variationer. En cancerformsom är vanlig i ett land kan vara ovanlig i etl annat. Cancersjukdomarna och deras fortgående ökning är etlmycket allvarligt problem. Som nämnts är cancer vanligare hos äldre personer,men den förekommer också hos yngre. Cancer är således den vanligasledödsorsaken hos människor . Man räknar också med altvart femte dödsfall förorsakas av cancer. Enligt den medicinskavetenskapen torde en fortsatt ökning av cancer vara att vänta. Intensiva forskningsansträngningar har gjorts och görsvärlden över för alt få en bälire kunskap om hur cancer uppkommer. Menfortfarande är dessa sjukdomars orsaker och uppkomstmekanismer i de flesla fallokända. Myckel talar dock för alt det krävs flera samverkande orsaker ellerriskfaktorer för att en cancersjukdom skall uppkomma. Detta försvårar givetvisidentifieringen av dessa faktorer. Cancersjukdomarna har också en långs.k.latenstid, dvs. det dröjer i regel ålskilliga år innan en konlakt med enriskfaktor utlöser en cancersjukdom. Denna tidsfördröjning varierar, men 15-20år är en vanlig lid i detta sammanhang. Mot bakgrund av cancerns stora geografiska variationer harsåväl en expertgrupp från det internationella cancerinstitutel i (for Research on Cancer) som andra gjort den bedömningenatt av alla cancerfall är framkallade av miljöfaktorer. I begreppel miljöfaktorer ingår då inte enbari säkerställteller potentiellt cancerframkallande ämnen i sig utan även faktorer som arbetsmiljö,social miljö och personlig livsföring innefattande tobaks- och alkoholvanorm.m. Som exempel på faktorer som kan verka utlösande på cancerkan nämnas röntgen- och radiumstrålning och de ultravioletta strålarna isolljuset. En rad ämnen, bl.a. vissa metaller, gifter och kemikalier, kan ocksåframkalla cancer om individen utsätts för dem . Sådana ämnenfrigörs t.ex. vid förbränning av kol och olja. Ämnen i vår omgivning som kanmisstänkas medverka till uppkomst av cancer ökar fortlöpande i antal ochkvantitet. Med tanke på den tidigare nämnda s.k. latenstiden finns därförfarhågor för att cancersjukdomarna kan komma att öka ännu snabbare än hiftills. Den kanske bäsl kända riskfaktorn är rökning. Sambandetmellan framför allt cigarretlrökning och lungcancer har påvisats allt tydligareunder senare år. Den senasle rapporten på detta område (Smoking and Health, USDepartment of Health, Education and Welfare, . 1979) har företettytterligare belägg för ett sådant samband. Rapporten har även konstateratorsakssamband mellan rökning och cancer i andra kroppsorgan som t.ex. njurarna,urinblåsan och bukspottskörteln. Kontakt med andra cancerframkallande faktorerfår dessutom en krafligl förstärkt effekt i samverkan med rökning. Rökningenhöjer sålunda sjukligheten och dödligheten i flera cancerformer långt över detal som följer av andra riskfaktorer ensamma. Som exempel kan nämnaskombinalionen asbest och rökning. Eftersom det är sannolikt alt en väsentlig del avcancersjukdomarna är miljöbelingade borde det finnas förutsättningar att medolika åtgärder DelllS:7 Skr 1979/80:103 136 Då krävs först och främsl all de olikacancerframkallande faktorerna i vår inre och yttre miljö säkert identifieras.Idag utnyttjas två metoder för att karllägga samband mellan olika miljöfaktoreroch uppkomsten av cancersjukdomar. Experimentell forskning baserad pådjurförsök och studier av celler och vävnader i provrör är en metod. Den andraär epidemiologisk forskning baserad på observationer av människor genomregisterstudier, studier av yrkes- och boendegrupper, lillbakablickande studierav cancersjuka personer och deras miljö m.m. Del är bl.a. genom epidemiologiskastudier som orsakssamband kunnat fastläggas mellan tobak och lungcancer och mellanvinylklorid och en viss typ av levercancer. Cancerforskningen är väl utvecklad i . Del bedrivsen omfattande cancerforskning främst vid skilda institutioner inom universitetoch högskolor. Forskningen finansieras främsl genom mol cancer,som har ett samlat ekonomiskt ansvar för cancerforskningen. Vid statensbakteriologiska laboratorium bedrivs forskning i virologi och immunologi, bådaområden av belydelse för cancerforskningen. Vid de yrkesmedicinska klinikernaoch vid institutionerna för hygien pågår forskning om bl.a. kemiskahälsorisker. Flera myndigheter ulövar kontroll eller bedriverannan verksamhet som avser omgivningsfaktorers påverkan på hälsotillståndet.Även cancerframkallande faktorer berörs av denna verksamhet. Socialstyrelsenbevakar bl.a. läkemedlen och deras verkningar. registreras alla tumörsjuka i landel. Statens livsmedelsverkutför bl.a. analyskontroller av de ämnen i livsmedel som kan tänkas hacancerframkallande egenskaper. Slatens naturvårdsverk övervakar bl.a.luftföroreningar. Den omgivningshygieniska avdelningen vid verket har bl.a.studerat verkningarna av radon, tungmetaller och arsenik. Verketsproduktkontroll-byrå undersöker hälso- och miljöfarliga ämnen. Arbelarskyddsstyrelsenhar det övergripande ansvaret för tillsynen av arbetsmiljöområdet. Kartläggningav yrkesskaderisker, utarbetande av normer och metoder för kontroll och analyshör till styrelsens arbetsuppgifter. Styrelsen utfärdarockså anvisningar om hygieniska gränsvärden med bl.a. klassificering avcancerframkallande ämnen. Myndighetsuppgifter på området har också statensstrålskyddsinslilul. Av vad jag har anfört framgår att det såledespågår ett omfattande arbete i landet som har anknytning lill sambandet mellanmiljöfaktorer och cancer. Det internationella samarbetet inom detta område ärväl utvecklat och har stor betydelse för bl.a. den inhemska forskningen. Med hänsyn till den kraftiga påverkan på befolkningenshälsotillstånd som riskfaktorerna för cancersjukdomar utövar, anser jag detemellertid nödvändigt atl ytterligare åtgärder vidtas för att så långt möjligtkunna förebygga de problem och det enskilda lidande som dessa sjukdomar för medsig. För della ändamål bör en särskild kommitté tillkallas. Kommitténs första uppgift bör vara att kartlägga, samla inoch ställa samman den kunskap som erhålls på skilda håll om faktorer som medförrisk för cancer. En sådan sammanslällning är nödvändig som grund för fortsattaöverväganden. Det är i detta sammanhang angeläget att kommittén beaktareffekterna av att flera olika cancerframkallande faktorer samverkar. Kommitténbör också uppmärksamma i vad mån skillnader i levnadssätt och arbetsmiljömellan män och kvinnor ger upphov till skilda sjukdomsmönster. Mot bakgrund av den samlade information och kunskap påområdet som 137 Kommittéer: Del II S:7 kommiitén därvid får bör den utarbeta förslag till enrealistisk strategi avseende åtgärder mot cancer. Kommittén bör därvid belysa ivad mån mer omfattande förändringar beträffande levnadssätt, teknologi,industriproduktion m.m. krävs för att väsentligt nedbringa cancerriskerna. Detkan härvid bli nödvändigl alt väga önskemålel om god hälsa mot andra önskemålsåsom den mänskliga individuella friheten. Kommittén bör också undersöka vilkaverkningar sådana förändringar kan få på samhällsekonomin, sysselsättningen ochden maleriella välfärden. Kommittén bör bedöma och rangordna olika tänkbaraåtgärder och uppskatta de kosinader och uppoffringar de medför. Utifrån den strategi som kommittén vill förorda för atlintensifiera de cancerförebyggande ålgärderna bör kommiitén även överväga denlämpliga resursfördelningen mellan olika åtgärdsområden. Möjligheterna attsamordna undersöknings- och forskningsverksamheten kring sambandet mellanmiljöfaktorer oeh cancersjukdomar bör prövas. socialutskott har isitt belänkande 1977/78:2 betonat angelägenheten av en sådan samordning. Kommitténs huvuduppgift bör således vara att föreslååtgärder som kan förebygga cancersjukdomars uppkomst. Den bör emellertiduppmärksamma även problem kring sjukdomarnas diagnos och terapi. När en cancersjukdom väl uppkommit, gäller att prognosenför en god behandling är bättre ju tidigare sjukdomen upptäcks. Detta är skälellill de masshälsoundersökningar som syftar till en tidig upptäckt avcancerfall. Värdel av sådana undersökningar är emellertid enligt vissamedicinska bedömare inle helt klariagl. Kommittén bör följa det pågående arbetet med att utvärderamasshälsoundersökningar för att diagnostisera bl.a. livmodershals- ochbröstcancer. Den bör på så sätl kunna få fram underlag för ställningstagandenlill en fortsatt användning i av sådana undersökningar. Vården av cancersjuka patienter håller på att byggas upphos respeklive sjukvårdshuvudmän. Denna uppbyggnad sker i enlighet med deriktlinjer som redovisats i Råd och Anvisningar; Planering avonkologisk sjukvård (32/74). Det bör ingå i kommitténs uppgifler att ocksåfölja utvecklingen på detta område. Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jagatt regeringen att tillkalla en kommitté med högst 14 ledamöier förcancerförebyggande åtgärder att utse en av ledamöterna att vara ordförande dels bemyndigar det statsråd som har till uppgift attföredra ärenden om allmän hälsovård att besluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annatbiträde åt kommittén. Vidare hemställer jag att regeringen föreskriver att kostnadernaskall belasta femte huvudtitelns kommilléanslag. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoeh bifaller hans hemställan. DelllS:8 Skr 1979/80:103 138 Översyn av organisation m.m. Departementschefen, slalsrådel , anför. och de allmänna försäkringskassornasvarar för administrationen av större delen av samhällels ekonomiskatrygghetssystem för medborgarna. är således centralförvaltningsmyndighet främst för ärenden som rör den allmänna försäkringen -dvs. sjukförsäkring med tandvårdsförsäkring och föräldraförsäkring, folkpensioneringoch tilläggspensionering - delpensionsförsäkring, arbetsskadeförsäkring ochmolsvarande försäkring enligt äldre lagstiftning, allmänna barnbidrag ochbidragsförskott samt för ärenden som rör utbetalning av studiestöd vidvuxenutbildning, ulbildningsbidrag vid arbetsmarknadsutbildning, stalskommunaltbostadsbidrag lill pensionärer ulan barn och dagpenning lill vissa värnpliktigam.fl. I verkels uppgifler ingår all utöva lillsyn över de allmännaförsäkringskassorna, som är lokala organ för den allmänna försäkringen m.m. inrättades är 1961 genom ensammanslagning av de två ämbetsverken riksförsäkringsanstallen ochpensionsslyrelsen. Verket organiserades i huvudsak efler en princip som innebarfördelning av arbetsuppgifterna efler ärendenas art pä tre avdelningar, nämligenen adminislrafiv avdelning, en försäkringsavdelning och en besvärsavdelning.Sedan år 1961 har del skett en mycket omfallande utbyggnad av socialförsäkringssystemet,vilken lelt till atl har fåll väsentligl utvidgade ochförändrade arbetsuppgifier. Nya arbelsuppgifler hell eller delvis utanför detegentliga socialförsäkringsområdet har också anförtrotts riksförsäkringsverketoch försäkringskassorna. Verkets organisalion har successivi anpassats till deförändrade oeh växande arbetsuppgifterna. Här kan nämnas att ärenden rörandeyrkesskadeförsäkringen bröts ut och bildade underlag för en särskildavdelning. Som en följd av tillsynsfrågornas ökade omfattning bildades ensärskild tillsynsavdelning . Den successiva övergången från manuellbehandling fill användning av ADB i försäkringsadministrationen har ocksåföranlett fortlöpande anpassning av personalorganisationen. Bl.a. omfattarverkets tekniska byrå, som är förlagd till , numera närmare 300tjänster, varav flerlalel för ADB-uppgifter. genomfördes den senasle förändringen avriksförsäkringsverkets organisalion. som innebar att besvärsavdelningenersattes av tre självsländiga regionala försäkringsrätter för besvärsprövninginom socialförsäkringsområdet. inrättades en särskild ombudsenhetinom med uppgift all bevaka enhetligheten itillämpningen av socialförsäkringslagstiftningen och fullgöra verkets nyauppgifl alt inträda som part i besvärsärenden vid försäkringsrätterna ochförsäkringsöverdomstolen. verksamhet är f.n. organiserad påfem avdelningar, nämligen en administrativ avdelning, en lillsynsavdelning, enplaneringsavdelning (tidigare försäkringsavdelningen), en yrkesskadeavdelningsaml den nyinrältade ombudsenhelen. omfallar drygt 1.000ijänsler, vilkel i stort sell överensstämmer med anlalet tjänster när verkelinrättades . Personalslrukturen har däremot förändrats 139 Kommittéer: Del IIS:8 Vissa ytterligare förändringar i verkels uppgifler ochorganisation kan förutses bl.a. som en följd av redan fattade beslul avstatsmakterna. ersattes den lidigare yrkesskadeförsäkringen aven ny arbelsskadeförsäkring vars ärenden handläggs i försia instans avförsäkringskassorna. Del innebär att arbetsuppgifterna för verketsyrkesskadeavdelning, som är första beslutsinstans för ärenden enligt den äldrelagstiftningen, kommer att successivt begränsas. Vidare har verket lagt framförslag om atl dess arbelsuppgifter med debitering och uppbörd avarbetsgivaravgifter skall decentraliseras till länsstyrelserna och de lokalaskattemyndighelerna i början av 1980-lalet. Dessa båda förändringar berör yrkesskadeavdelningenoch planeringsavdelningens avgiftsbyrå, där det f.n. finns sammanlagi ca 350tjänster. De förändringar som har gjorls iriksförsäkringsverkets organisation har genomförts som nödvändiga dellösningari mer eller mindre direkl anslulning till förändringar i verketsarbetsuppgifter. Någon samlad organisationsöversyn har inte gjorts sedanverkets tillkomst . har mot denna bakgrund iskrivelse till regeringen hemställt att verkel skall ges i uppdrag att isamarbele med statskontoret genomföra en översyn av verkels organisation.Översynen bör enligt verket syfta förslag till en sådan organisation ochsådana arbetsformer för verket som tillgodoser den ökade inriktningen avverksamhel på cenlral ledning, rättstillämpningsfrågor och tillsyn överförsäkringskassornas verksamhet. Jag delar verkets uppfattning atl del behövs en samladöversyn av organisation med hänsyn till de storaförändringar som skett inom verkets ansvarsområde sedan det inrättades för 18år sedan. I samband med en sådan översyn bör även behandlas vissa frågorrörande de allmänna försäkringskassorna som jag återkommer till i det följande.Enligt min mening bör därför uppdraget att genomföra den begärda översynenlämnas till en särskild kommitté. Jag förordar således atl en kommittétillkallas för atl göra en översyn av organisation samlvissa frågor rörande de allmänna försäkringskassorna. En huvuduppgift för kommillén bör vara atl analyseravilken organisation och vilka arbetsformer som bäst svarar mot behovet avinsatser från sida. Denna analys bör grundas pä ensamlad genomgång av arbetsuppgifterna inom riksförsäkringsverketsansvarsområde och möjligheterna att genom omprioriteringar m.m. lillgodosedessa insalsbehov inom ramen för befintliga resurser. Utgångspunkten bör därvidvara nuvarande lagstiftning på områdel med de ändringar som kan komma altbeslutas under utredningsarbetets gång. I de fall statsmakterna ännu inte tagitställning lill utredningsförslag elc. som har betydelse förriksförsäkringsverkets verksamhet, bör kommittén redovisa de administrativa ochorganisatoriska konsekvenserna om ifrågavarande förslag skulle genomföras.Kommittén bör också vara oförhindrad att föreslå sådana ändringar iregelsystemet på socialförsäkringsområdet som kan innebära förenklingar iadministrationen och för allmänheten och därmed besparingar för samhället. Överföringen av prövningen av besvärsärenden frånriksförsäkringsverket till en särskild besvärsorganisation innebär alt verketsuppgifler i ökad grad inriktas på bevakning av all de ekonomiskatrygghetsåtgärder som faller inom verkets ansvarsområde fungerar effektivt ochändamålsenligt. Denna bevakning fullgörs bl.a. genom verkets roll som centraltillsynsmyndighet för Del II S:8 Skr 1979/80:103 140 de allmänna försäkringskassorna. En översyn avriksförsäkringsverkets uppgifler och organisation måste därför också avsefrågor som gäller försäkringskassornas verksamhet och verkets roll som centraltillsynsmyndighet. Utvecklingen av samhällets ekonomiska trygghetsanordningarhar inneburit väsentligl utvidgade arbetsuppgifter för försäkringskassorna.Detta har trols ökad användning av automatisk databehandling letl till enkrafiig ökning av försäkringskassornas personal. harförsäkringskassornas personal uttryckt i årsarbetare ökal från ca 6.000 tillca 16.000. har kassornas förvaltningsulgifler beräknals lill drygt1.800 milj. kr., vilkel innebär en ökning med ca 1.000 milj. kr. sedan är 1975. Riksrevisionsverkei har i en revisionsrapport omriksförsäkringsverkets tillsyn av de allmänna försäkringskassorna m.m. i juni1978 redovisal vissa synpunkter och förslag till åtgärder. I rapporten förordasbl.a. all ell nylt system införs för slyrning av försäkringskassornasförvallningskoslnader. I anslutning härtill behandlas också frågan om uppgifts-och ansvarsfördelningen mellan verket och kassorna. Riksrevisionsverketframhåller alt försäkringskassornas formella ställning som frislående organinte begränsar möjligheterna all åstadkomma den mesl ändamålsenligaarbetsfördelningen mellan och kassorna. I rapporlenframhålls också behovet av att som etl led i lillsynen iökad omfattning följer ulvecklingen av försäkringskassornasförvaltningsulgifler. Revisionsrapporten bör ingå i underlaget för kommillénsarbete. Det faller sig naturligt att kommillén får lill uppgifl att prövafrågan om formerna för styrning av försäkringskassornas organisation ochförvaltningskostnader mot bakgrund av vad som anförs i revisionsrapporten.