prop · G303103 · 1979-12-31 00:00:00 — Enutgångspunkt bör därvid vara alt försäkringskassornas formella särställning -som inte skall ändras i detta sammanhang - inte ulgör något hinder för attanvända de ekonomiska och administrativa styrmedel som lillämpas inom denstatliga förvaltningen. Kommittén bör pröva hur dessa styrmedel på ett ändamålsenligtsätt kan utnyttjas i fråga om försäkringskassorna. Därvid bör i tillämpliga delarbeaktas vad som i proposition 1978/79:111 bil. 14 anförts om decentraliseringav den offentliga förvaltningen. När det gäller frågan om uppgifts- och ansvarsfördelningenmellan och försäkringskassorna vill jag erinra om att enutredning i dessa frågor f.n. görs gemensaml av verkel ochförsäkringskas-seförbundet, den s.k. . Den av mig förordadekommittén bör samråda med i frågor som gällerarbetsfördelningen mellan verkel och försäkringskassorna. Utredningen (S 1977:10) om ADB inom den allmännaförsäkringen m.m, har lill uppgift all lägga fram förslag rörande datordrifleninom ansvarsområde för fiden efter år 1980.Datordriflens omfattning och organisation har betydelse främst för verketsADB-enhels - tekniska byråns - arbetsuppgifier och organisation, men denpåverkar även andra delar av verkels arbetsuppgifter. Kommittén bör därförhälla nära konlakl med nyssnämnda utredning och pröva konsekvenserna förverks-organisationen av dess förslag. Jag erinrar slufligen om regeringens tilläggsdirektiv lillsamtliga kommittéer och särskilda utredare angående finansiering av reformer(Dir. 1978:40). Med hänvisning lill vad jag nu har anförl hemsläller jagalt regeringen bemyndigar chefen för 141 Kommittéer: Del IIS:9 alt tillkalla en kommitté med högst fem ledamöier för allgöra en översyn av organisation m.m., atl utse en av ledamöterna aU vara ordförande, att besluta om sakkunniga, experter, sekreterare oeh annalarbelsbilräde åt kommittén. Vidare hemställer jag alt regeringen föreskriver atlkostnaderna för kommiuén skall belasta femte huvudfitelns kommilléanslag. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch bifaller hans hemställan. Översyn av sjukförsäkringens ersättningssystem vidsjukresor Beslul vid regeringssammanlräde 1979-116-21 Departementschefen, slalsrådel , anför. Sjukförsäkringen lämnar ersäitning för resekoslnader isamband med vård där vårdkostnaden eller del därav ersätts av försäkringen. Degrundläggande bestämmelserna om ersällning för försäkrads resekoslnader finns i2 kap. 1, 5 och 6 S§ lagen (1962:381) om allmän försäkring. Regeringen harmeddelai mera delaljerade beslämmelser i sjukreseförordningen (1975:964).Riksförsäkringsverket har vidare utfärdat vissa tillämpningsföreskrifter.Ersättning för sjuktransporter med ambulans utges lill sjukvårdshuvudman enligiförordningen (1975:963) om ersällning för sjuktransporter och handikapphjälpmedel. Ersäitning lämnas för resor i samband med läkarvård,sjukhusvård, konvalescenlvård, sjukvårdande behandlingar i offentlig regi(t,ex. vård av sjukgymnast, psykolog, arbetsterapeut, logoped m.fl.) eller avprivatpraktiserande sjukgymnast m.fl., som är anslutna till den allmännaförsäkringen, ulprovning och anpassning av hjälpmedel för handikappade, värdhos distriktssköterska eller dislriktsbarnmorska, preventivmedels-, abort-eller steriliseringsrådgivning samt i samband med tandvård som ges i offentligregi eller av privatpraktiserande tandläkare som är ansluten till den allmännaförsäkringen. Ersättning lämnas med den del av kostnaden som översiiger etlkarensbelopp, f.n. . (vid tandvård ). Normall ersätls kosinader förresa med billigaste färdsätt. Vid resa med egen bil lämnas ersättning med 40öre per kilometer. Ersällning lämnas för resa lill närmasle vårdgivare somkunnal ge den värd den försäkrade behövt. Sjukvårdshuvudmännen ansvarar för sjuktransporter medambulans och andra sjuklransporlfordon. För sådana resor får avgift las ul medhögst . Från sjukförsäkringen ulgår en sjuklransporlersäiining direkt lillsjukvårdshuvudmännen med f.n. . per invånare och år enligt lidigare nämndförordning härom. Försäkringenskostnader för sjukresor uppgick är 1978 lillca 410 milj. kr., varav ca275 milj. kr. för ersällningar till de försäkrade ochca 135 milj. kr. för ersäuning till sjukvårdshuvudmännen. Samtliga ersällningar för resor i samband med sjukvårdbelalas ul av försäkringskassorna. Den försäkrade måste vända sig lillförsäkringskassan med sina ersättningsanspråk för resekoslnader. DelllS:9 Skr 1979/80:103 142 försäkrade hos försäkringskassorna anspråk på ersällningför sammanlagi 4,4 milj, resor. Ersällningen per resekoslnadsverifikalionuppgick till i genomsnitl ca . Av försäkringskassornas arbelsredovisningframgår all kassorna använt mellan 400 och 500 årsarbetare till enkostnad av ca 50 milj. kr. för utbetalning av tidigare nämnda 275 milj. kr. iresekostnadsersällning lill de försäkrade. Administrationskostnaderna kanalltså beräknas lill av utbetalt belopp. Reseersättningarnainom sjukförsäkringen är den sista förmån av belydelse där det lidigareallmänl gällande återbäringssystemet forlfarande existerar. Som framgår av vadjag lidigare nämnl innebär delta syslem en belungande adminislralion förförsäkringskassorna och en hög administrationskostnad i förhållande tilluibelalda ersällningar. Ersällningsbesiämmelserna är, trots atl vissaförenklingar skell, myckel delaljerade som del förekommer många svåraskälighetsbedömningar. Försäkringskassorna måsle på grund härav ägna mycketarbele ål dessa ärenden. Ålerbäringssy-stemet innebär vidare - förulom behovetav kontakter med - att de försäkrade ofta måste ligga ulemed relativt stora penningbelopp i avvakian på utbetalning av ersättningen frånförsäkringskassan. Inom sjukvårdens och socialvårdens planerings- ochrationaliseringsinstitut (Spri) pågår f. n. en undersökning om resor tillvårdinstitutioner. Vissa preliminära resultat från undersökningen visar atl denantalsmässigt största delen av sjukresorna sker med egen bil, därefler följertaxiresor och slutligen resor med allmänna kommunikationsmedel. Taxiresor ochresor med egen bil svarar för huvuddelen av kostnaderna medan resor med deallmänna kommunikationsmedlen svarar för en liten andel. Kostnaden per resa ärhögst för taxiresorna. Därefter följer resor med allmänna kommunikationsmedeloch slutligen resor med egen bil. Undersökningens resullal bestyrker riksförsäkringsverketsoch försäkringskassornas allmänna erfarenhet frän adminislralionen avreseersättningarna. Dessa erfarenheler visar också att resorna ofta sker pä ettirrationellt sätt. Del kan t. ex. göras flera långa taxiresor med vardera enpassagerare i stort sett från samma orl till samma vårdgivare.Detsamma är ofta fallet när det gäller resor med egen bil. Orsakerna lill dettatorde bl. a. vara all försäkringens ersättningsregler inte stimulerar lillsamåkning vid sjukresor. Ersätiningssystemet innehåller inte heller någraregler som tar sikte på alt uppnå rationellare förhållanden och därigenomminska kostnaderna. De ofta höga resekostnader som förekommer i samband medlånga taxiresor har givit upphov till elt relativt utbrett förfarande med s. k.överlåtelsekvitton. Detla innebär att den resande till taxichauffören överlåtersin rätt frän . Taxichauffören kräver sedan påersällning med slöd av denna överlålelse. Detla förfarande, som inle finnsförfallningsreglerat, medför vissa olägenheter, bl. a. kontrollproblem förförsäkringskassan. Även i övrigt medför gällande ersättningsregler problem iadministrativt eller sakligt hänseende. Som exempel kan nämnas reglerna omersättning för återresa och ersättning för väntetid. De här nämnda olägenhelerna med nuvarandeersättningsregler för sjukresor visar på behovel av en översyn av bl. a. delåterbäringssystem som fortfarande finns kvar på delta område. En sådan översynbör göras av en särskild utredare och i första hand gälla ersätiningssystemetur organisatorisk och administrativ synpunkt saml åtgärder i syfte att nä enförbättrad samordning av sjukresorna. dock enligt min mening i huvudsak ett tillfredsställanderesultat för den resande. Utredaren bör dock överväga andra lösningar än detnuvarande systemet som bygger på återbäringsprincipen. En utgångspunkt lordedärvid vara att en förenkling av administrationen förutsätter ell ökal inslagav schablonisering av resekostnadsersältningarna. Landsiingskommunerna har f. n. ansvar förambulanslransporlerna. 1 enlighet med beslul kommer de också alllillsammans med primärkommunerna vara huvudmän för kollektivtrafiken inomlänen. Många av de förhållanden som päverkar sjukresorna och som har belydelseför möjligheterna atl samordna sjukresor beror på faktorer som också styrs avlandstingen. Som exempel kan nämnas sjukvårdsenhelernas lokalisering,motlagningslidernas förläggning m. m. Mot denna bakgrund finns det enligt minmening anledning all i delta sammanhang närmare pröva förulsällningarna för altge sjukvårdshuvudmännen etl ökal ekonomiskl och administrativt ansvar för resori samband med sjukdom. Uiredaren bör göra denna prövning och redovisa hur ensådan omläggning skulle kunna genomföras. Därvid bör redovisas vilkaalternativa organisationsformer som kan bli aktuella och förulsältningarna uradministrativ och organisatorisk synpunkt för en omläggning. Inom läns landsting pågår f. n. enförsöksverksamhel med samordning av landstingens transporter ochsjuktransporter. Uiredaren bör följa denna verksamhet. Utredaren bör även hällakontakt med Spri och del lidigare nämnda projektet om resor lillvårdinstitutioner. Svenska kommunförbundei har i en skrivelse lill regeringenaklualiserat frågan om reseersättning vid sjukresor för boende på ålderdomshem.I många fall ersäller kommunen koslnaden för sjukresor för dem som bor påålderdomshem. Enligt etl avgörande av försäkringsdomslolen innebär delta altden sjuke i detta fall inle hafl några resekostnader, framför alll mol bakgrundav alt kommunen lar ul en vårdavgift som även innefatlar kostnaderna förläkarvård och sjukvårdande behandling m. m. saml resor i samband med sådanvård. Någon reseersättning från kan därför inte utgå. Dennafråga har direkt samband med den avsedda översynen alt det bör ankomma påutredaren all pröva hur kostnadsansvaret för de här aktuella sjukresorna skallulformas. Utredaren bör arbeta skyndsamt och inrikta arbelet på attkunna redovisa sina förslag möjligt . Jag erinrar om regeringens lilläggsdirekliv lill samtligakommilléer och särskilda utredare ang. finansiering av förslag m. m. (Dir.1978:40). Med hänvisning till vad jag nu har anförl hemställer jagatl regeringen bemyndigar chefen för att tillkalla en särskild utredare för all göra en översynav sjukförsäkringens ersättningssystem vid sjukresor att besluta om sakkunniga, experler, sekrelerare och annalbilräde åt utredaren. Vidare hemställer jag atl regeringen föreskriver altkostnaderna för utredningen skall belasta femte huvudtitelns kommilléanslag. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch bifaller hans hemställan. DelllS: 10 Skr 1979/80:103 144 Tilläggsdirektiv till utredningen (S 1976:05) omsjukvården i krig Genom beslut bemyndigade regeringendåvarande slalsrådel alt lillkalla en kommitté för alt uireda fråganom sjukvården i krig. Kommittén har anlagit namnet utredningen om sjukvården ikrig (USIK). har kommiitén överlämnat betänkandet (SOU1978:83) Sjukvården i krig. Frågor rörande utbildning av medicinalpersonal föruppgifler i krig har inle ingått i kommilléns uppdrag. Kommittén har mol dennabakgrund i skrivelse hemslälll om alt kommilléns uppdragutvidgas till atl omfalla även dessa frågor. Kommillén har i belänkandet bl.a. framhållit atlfredssjukvårdens personella och maleriella resurser utgör grunden för hälso-och sjukvården i krig. Den kunskap och erfarenhet som hälso- och sjukvårdenspersonal förvärvat genom yrkesutbildning och genom ordinarie fredsverksamhet ärdärmed en myckel viktig lillgång för samhället vid kalastrofer och i krig. Jagdelar kommilléns uppfattning all en översyn bör göras av hur den fredslidayrkesutbildningen för personalen inom hälso- och sjukvården bäsl skall kommatotalförsvaret lill godo. Till ledning för del vidare arbetet vill jag anföraföljande. En utgångspunkt för ulbildningen för totalförsvaretshälso- och sjukvård bör vara atl den i så slor ulslräckning som möjligtförankras i och bedrivs som en del av den reguljära utbildningen förfredssjukvården. Som elt alternativ lill nuvarande förhållanden börkommillén överväga om försvars- och kalastrofmedicinska aspekler kan beaklas isamband med lillämpliga undervisningsmomenl i den fredstida yrkesutbildningen istället för att bedrivas i form av särskilda kurser. Flertalet anställda inom sjukvården får under sinyrkesutbildning inle någon särskild utbildning om de svårigheler som sjukvårdenutsälls för vid katastrof eller krig. Del bör ankomma pä kommillén all prövabehovet av särskild utbildning för dessa grupper samt ange hur den i principbör organiseras. En ulgångspunkl bör därvid vara, atl utbildningen skall ha ennaturlig anknytning till fredssjukvården och i så slor utsträckning som möjligtbedrivas regionall och lokalt. Kommillén bör vidare ange hur sjukvårdshuvudmännensmedverkan i ulbildningen för totalförsvarets hälso- och sjukvård skall kunnaöka. Kommillén skall samråda med försvarskommilté (Fö1978:02) saml hälla sig underrättad om det utredningsarbete som pågår i frågaom försvarsmaktens sjukvårdsulbildning. Kommilléns förslag bör redovisas i sådan lid alt det -efter remissbehandling - kan ingå i underlaget års försvarsbeslut. Jag erinrar om regeringens tilläggsdirektiv lill samtligakommittéer och särskilda uiredare angående finansiering av förslag m.m. (Dir.1978.40). Med hänvisning lill vad jag nu har anförl hemställer jagalt regeringen 145 Kommittéer: Del IIS:ll utvidgar del uppdrag som lidigare har lämnals kommittén ienlighel med vad jag har anförl. Regeringen ansluter sig till föredragandens överviigandenoch bifaller hennes hemställan. Beslul vid regeringssammanlräde SlalsrådelLindahl anför. anlog en resolution(31/123) 1981 proklameras som etl internationellt år förhandikappade. Syftet med är enligt församlingens beslut atlfrämja handikappades integrering i samhället. Åtgärderna skall avserehabilitering, förebyggande av handikapp, forskning inom handikappområdel ochinformalion lill allmänheten om handikappade och deras rättigheter. Generalförsamlingen uppmanar i resolutionen FN;smedlemsländer alt öka sina anslrängningar all förbättra handikappadeslivsvillkor. har tillkallat en rådgivandekommillé för . Den rekommenderar alt temat för året blir fulldelaktighet och jämlikhet. Kommittén framhåller alt krav på handikappadesjämlikhet med övriga medborgare måsle resas med samma krafl i alla länderoavsett utvecklingsnivå. Kravel måste också gälla all handikappade skall fälika del i den förbällring av levnadsnivån som följer genom social ochekonomisk utveckling. Kommittén uttalar vidare, alt del måsle göras åtskillnadmellan begreppen skada, funktionshinder och handikapp. Det måsle ocksåklarläggas all handikapp inte är en egenskap hos den enskilde ulan etlförhållande mellan honom och miljön. Miljön avgör vilka följder en skada ellerett funktionshinder får för hans dagliga liv. Handikappfrågorna blir därmedfrågor för alla. Samhället i sin helhet måsle enligt kommittén göraslillgängligl för människor med funktionshinder. Handikappfrågorna kan inle sesavgränsade. De måsle inlegreras i reformprogrammen och programmen förinternationellt utvecklingssamarbete. Vidare undersiryker FN;s rådgivande kommitté sambandetmellan ländernas utvecklingsnivå och siluationen för handikappade. Kommitténförordar, all insatserna i samband med i hög grad inriklas på atlförbällra handikappades livsvillkor och deras möjligheter atl delta iutvecklingsprocessen. viktigt syfte med årel är enligt kommillén alt stödjaulvecklingen av handikappades egna organisationer. Därigenom ökar handikappadesmöjlighet alt informera om sina behov och all påverka de politiska beslulen, Inlernationella arbelsorganisationen () har vid sinarbetskonferens antagit en resolution rörande handikappade iarbetslivet i anslutning lill förberedelsearbetet för FN:s handikappår, Efler samråd med chefen för utrikesdepartemenlel förordarjag, alt Delll S:12 Skr 1979/80:103 146 insatser under del internationella handikappåret1981 får en ivåfaldig inrikining. Dels bör belysas, hur handikappadesdelaktighet i samhällets gemenskap kan främjas och klyftorna i jämlikhet mellanhandikappade och övriga medborgare utjämnas. Dels bör belysas hur vi inom värtbilaterala och multilaterala utvecklingssamarbete kan bidra lill atl förbällralivsvillkoren för handikappade i och förebygga handikapp i dessaländer. bör i dialogen med de länder som mollar svenskl bistånd och isamarbelel med FN-organen verka för all ålgärder för handikappade så långlmöjligt inlegreras i ländernas utvecklingsprogram. Arbetet bör även syfta lillall i vårl land öka förståelsen för handikappades situation i dessa länder. storl intresse finns i andra länder för de lösningarsom vi har vall på olika handikapp-problem. Sådana lösningar bör presenteras isamband med som etl led i en internalionell dialog. Förberedelserna för bör göras i en särskildberedningsgrupp med förelrädare för berörda departement och myndigheler,landslingsförbundel. , de politiska partierna, defackliga organisationerna och handikapprörelsen. Beredningsgruppen bör ha huvudansvaret för handikappåretsgenomförande för del. Del är angeläget all myndigheler ochorganisaiioner av olika slag aktivi engagerar sig i förberedelserna för ochgenomförandet av . I beredningsgruppens uppgifler bör bl.a. ingåalt samordna de svenska insatserna. Del gäller både dem som avser förhållandeninom vårt land och dem som riktas lill andra länder. Med hänvisning lill vacag nu har anfört hemsläller jag altregeringen bemyndigar mig alt tillkalla ledamöter i en beredningsgrupp meduppdrag att förbereda det internationella i , atl utse en av ledamöierna atl vara ordförande iberedningsgruppen, att besluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annalarbelsbilräde åt beredningsgruppen. Vidare hemsläller jag all regeringen föreskriver altkostnaderna för beredningsgruppen skall belalas frän femle huvudtitelnskommilléanslag. Regeringen ansluter sig lill föredraganden och bifallerhennes hemställan. Vård av anhörig i hemmet, m.m. Beslul vid regeringssammanträde 1979-08-30Departementschefen, statsrådet , anför. Befolkningsprognoserna för de närmaste decennierna visarpå en stagnerande befolkningsökning och en förskjutning mot högre åldrar iSverige liksom i många andra länder. Anlalel personer i åldrarna över 65 årberäknas öka , då antalet ålderspensionärer beräknasuppgå till närmare 1,5 milj. och utgöra av hela befolkningen. Samtidigtsom andelen äldre ökar inträder en förskjutning mot högre åldrar inom gruppen.Under perioden 1977-2000 beräknas anlalel personer öka från ca90.000 lill drygt 160.000 eller med drygl . Olika utredningar har visat atl den äldsta delen avbefolkningen ställer de 147 Kommittéer: Delll S:12 slörsia kraven pä vård- och omvårdnadsinsalser. Del ökandeanlalel personer i hög ålder innebär därför ökade anspråk pä samhällelssjukvård och äldrevård. Den ekonomiska Irygghelen för den enskilde pensionärengaranteras genom socialförsäkringslagstiflningen. Ansvarei för de äldres vård-och omvårdnadsbehov är delal mellan landstingskommunerna och kommunerna.Landslingen har alt svara för hälso- och sjukvårdande insatser medan kommunernasvarar för olika former av social omvårdnad bl.a. i form av social hemhjälp. Del allmännas insalser för en god bostad, omvårdnad ochservice är så långl möjligt anpassade efler den enskildes behov. Särskiltbetydelsefullt är alt ge de äldre möjligheter att bo kvar i sin invanda miljöså länge de vill och kan. Kommunerna svarar för viktiga insatser inomäldreomsorgen i form av bl.a. bostadsstöd, social hemhjälp, färdtjänst,och ålderdomshem. Till kommunernas kosinader för social hemhjälp ochfärdtjänst utgår statsbidrag. införs också statsbidrag tillkommunala bostadstillägg för pensionärer. Sjukvårdshuvudmännen har givit högprioritet åt en utbyggnad av långtidssjukvården för atl möla del ökadevårdbehov som följer av befolkningsutvecklingen. Ulbyggnaden har under åren1974-1977 omfattat i genomsnitl ca 1.400 platser . Huvudmännensutbyggnadsplaner innefaltar i genomsnitt ca 2.000 platserper år. För atl säkerslälla ulbyggnaden av långtidssjukvården under de närmastetvä åren kommer del enligt beslut (prop. 1978/79:177, SfU1978/79:22, rskr 1978/79:338) atl utgå eft särskiltbidrag med 170 milj. kr. per är från sjukförsäkringen lillsjukvårdshuvudmännen. har därvid ålagil sig atl verka föratt huvudmännen under dessa är genomför en ulbyggnad av långtidssjukvården ienlighel med sina planer, dvs. igångsättning av byggen för i genomsnitt minst2.000 platser . Vidare sker en utbyggnad av den decentraliserade öppnasjukvården bl.a. för att tillgodose de äldres efterfrågan på sjukvård inärheten av bostadsområdena. En fortsalt snabb ulbyggnad av långtidssjukvården ärangelägen. Det torde emellertid stå klart atl även med den planerade kraftigaulbyggnaden kommer knappheten på institutionella vårdresurser att beslå pågrund av det ökande vårdbehov som följer av befolkningsutvecklingen. Olikaformer av öppen vård i hemmet kommer därvid att i växande utsträckning framståsom elt alternativ eller komplemenl lill institutionsvården. För detla lalarockså atl de äldre i regel föredrar all bo kvar i sitt hem så länge del överhuvud tagel är möjligt framför att vårdas på en institution. Hemsjukvård i mer organiserade former började växa fram islutet av 1940-lalel. Ursprungligen betraktades hemsjukvård som en lemporärinsals i avvaktan på en utbyggnad av den slutna somaliska långtidssjukvården.Hemsjukvården har emellertid utvecklats och ses som etl alternativ ellerkomplement fill andra vårdformer för främsl långvarigt sjuka patienter medbehov av begränsade medicinska insatser. Den allmänna försäkringen lämnarnumera ersättning till sjukvårdshuvudmännen för sjukvårdande behandling isamband med sjukvård i hemmet. Sjukvården i hemmet bedrivs i varierande former och undermedverkan av personal med olika kompetens. Vanligen får den sjuke vård ochhjälp i silt hem av personal anställd hos sjukvårdshuvudmannen eller inom denkommunala sociala hemhjälpsverksamhelen. I del senare fallel sker insatserna enligtavtal med sjukvårdshuvudmannen. En annan hjälpform är all DelllS:12 Skr 1979/80:103 148 sjukvårdshuvudmannen lämnar ekonomisk ersällning lillanhörig som vårdar palienlen i hemmet. För dessa anhöriga vårdare och kommunalarbelareförbundei är 1977 enrekommen-dalionsöverenskommelse om anställningsvillkoren. Överenskommelsengäller för anhöriga vårdare som är anställda hos huvudmannen och reglerarvårdarnas ersättning, semesterförmåner m,m. Del förekommer också allsjukvårdshuvudmannen lämnar kontanlbidrag lill vårdlagaren, som sedan själv fårordna med vårdare m. m. Under är 1977 beräknas ca 39.000 personer ha fäll vård isina hem inom ramen för sjukvårdshuvudmännens hemsjukvårdsverksamhel. Av dessafick vård genom anhörig medan vårdades av hemsamaril ellermotsvarande vårdare. Sjukvårdshuvudmännens kosinader för hemsjuk-värdsbidragoch köpta vårdarljänsler hos kommunerna uppgick lill 495 milj. kr. Enligt sjukvårdshuvudmännens planer beräknas anlalel vårdade komma all ökamed under de närmasle åren 1983 uppgå till drygl44.000 personer. Den kommunala sociala hemhjälpen lill äldre ochhandikappade har också snabbi vuxit i omfattning. fick 79.000 personersocial hemhjälp. var molsvarande siffra 346.000. Kommunerna slöderanhöriga vårdare genom att de i vissa fall kan få anställning som hemsamariier. I moiioner lill 1977/riksmöie föreslogs enulredning av frågan om ersättning frän den allmänna försäkringen för värd aväldre eller sjuk anhörig i likhet med vad som gäller för vård av sjukt barn.Ulredning föreslogs också om möjligheterna alt införa en lagfäsi rält lilltjänstledighet för vård av anhörig.