prop · G3035 · 1979-12-31 00:00:00 — Enligt uppgifterfrän befolkningsregisterföraren (centralregistret för Helsingforsevangelisk-lutherska församlingar) "erkännes" i praktiken avgörandenom fastställande av faderskap utom äktenskap samt om upphävande av faderskapsom har tillkommit under myndighets medverkan i annat nordiskt land, också i defall avgörandet gäller barn som är finsk medborgare. 4.2 Omfånget av erkännande av faderskapsavgöranden saml eventuella begränsningar Såsomarbetshypotes kunde man ulgå frän atl alla nordiska faderskapsavgörandenskulle erkännas. Eneventuell begränsning av erkännande kunde kanske tänkas omfatta de svenskafall, dä den äkta mannens faderskap har upphävts genom annan mans erkännande avfaderskap och barnet har uppnått myndig ålder(ändring iFB 1 kap. 2 §, vilkenträder i kraft ) samt de fall, dä faderskapet för ett utom äktenskapetfött myndigt bam fastställas genom erkännande av faderskap. Begränsningenskulle gmnda sig på det, att i avsedda fall erkännandet av faderskap kanbringas i kraft utan myndighets medverkan. skall ickegodkänna erkännandet av faderskap om barnet har uppnått myndig ålder utanbarnet skall i stället själv godkänna det. Prop.1979/80:5 49 Isländskaregler om bestämmande av faderskap Tillsvidareäro de isländska lagreglerna om bestämmande av faderskap alt finna adskilda (d.v. s, i lag om "föräldrars ställning gentemot äkta barn", nr, 57/1921och i lag om "föräldrars ställning gentemot uäkla barn", nr, 87/1947),En proposition till samlad barnlagstiftning föreligger. 1 lag 57/1921 § 1 finns presumlionsregler omfaderskap. Barn, födda i äktenskap eller efter att äktenskapet er slulai, inom sådan lid att barnen kan vara avlade desförinnan, äro äkta barn. Presumtionen gäller likadan om modern är änka eller frånskild. Presumtionen kan endast brytas genom domstols förklaring om atl mannen i äktenskapet inte är fader. Domstolens förklaring kan bara meddelas om det "må anses säkert, att barnet inte kan vara avlat av moderns maka". Detta gäller inte om barnet må anses avlalföre vigseln eller efter separation, d. v. s. säkerhetskravet lindras, Processuella regler om frister begränser domstols befogenhet till atl behandla av mannen förd talan om att han inte är fader. När mannen har erkänt faderskapet efter barnets födsel kan han inte föra lalan. Vissa frister gäller även om andras lalerätt, Ilagen nr, 87/1947 § 2 bestämmes: ingår man och kvinna äktenskap, som tillsammenshar fält barn född utan för äktenskap, och är barnet att betrakta som äktabarn.Rält att föra talan har mannen, barnet, och efter mannens död hans arving somstår närmast, med eller efter barnet. Faderskap lill barnutom äktenskap kan fastställes vid erkännande inför präst eller myndighet, eller vid bevittnat handling. Presumtion om faderskap gäller om en man och barnets moder har bott tillsammans 10 måneder före og tvä år efter barnets födelse (d. v. s. betraktas som erkännande av fader skap.) Rätttill att föra talan om barnets faderskap har modern och efter henne den sombekostar barnets uppfostran. Prop.1979/80:5 50 1Norske inlerne rettsregler vedrorende fastsettelse av farskap tU barn fedt utenforekleskap Fylkesmannenskal skrive ut forelegg mot den moren har oppgitl som barnels far, jfr. § lOfjerdeleddilov21 desember 1956nr. lOomborn utanom ekleskap. Forelegget skal inneholde opplysningom at den oppgilte far blir ä anse som far til barnet hvis han erkjenner farskapet.Det skal også inneholde opplysning om at han for å unngå ä anses som far, senesl4 uker etter at forelegget er forkynt for ham, mä gi melding til herreds- ellerbyrelten om al han vil ha farskapssporsmålet avgjort av retten (lovens § 11). Fylkesmannenkan unnlate å utferdige forelegg bl. a, när moren til barnet ber om det, og denoppgilte far i bidragsfogdens naervaer skriftlig har erkjent farskapet (lovens§ 12 nr. I), Se for övrig § 12 i kap. Il og III i loven om bom ulanforekleskap, hvor del er andre tilfelle hvor fylkesmannen kan unnlate å utferdigeforelegg, Fylkesmannenskal ikke skrive ut forelegg, men i stedet sende saken til herreds- eller byrettentil fastsettelse av farskapet när 1, morenhar oppgitt al hun har hatt samleie med flere menn innenfor det tidsrom da barnet kan vaere konsipert, eller det for övrig foreligger opplysninger som tyder på dette, eller på al noen annen enn den moren har oppgitt, kan vaere far til barnet; 2. den som er oppgitt som far, er dod, sinnessyk ellerändssvak; 3. den oppgitte far er bosatt i utlandet; 4, morenhar unnlatt å oppgi hvem som er eller kan vaere far til barnet, men det foreligger opplysninger som tyder på al en bestemt mann er eller kan vaere faren. (Jfr, lovens § 13,) Vilkårernefor at retten skal fastslå at en bestemt mann er far til barnet er innlatl ilovens § 21. Har mannen ligget med moren da hun kan ha blitt gravid,skal retten avsi dom for at han er far til barnet dersom del ikke foreliger omslendighelersom gjor del lite trolig at han er faren, Dersom retten etter opplysningene isaken kommer til at moren må ha ligget med flere enn én mann pä den tid hun kanha blitt gravid, skal del ikke gis dom for at noen av dem er faren med mindredet er vesentlig mer sannsynlig at én av dem er faren enn noen annen. Etoffentlig oppnevnt utvalg til å utrede sporsmål om forholdei mellom foreldre ogbarn (Barnelovutvalget) avgå innstilling , Utvalgel har foreslåttat erkjennelse av farskap bare skal kunne skje positivt, slik at ordningen med atfarskapet anses fastslätt dersom den utlagle far ikke sak når forelegger forkynt for ham, faller bort. Del föreslås ikke endringer mht kriteriene forfastsettelse av farskap ved dom. Prop.1979/80:5 51 inneholderogsåreglerom anerkjennelseav utenlandske farskapsavgjorelser, Justisdepartemenielhar nå påbegynt utarbeidelsen av en proposisjon om ny barnelov, 2 Norskeinterne rettsregler vedrorende farskap til barn i ekteskap Barnsom blir fodt mens moren er gift, fr som utgångspunkt status som barn i ekteskapGfr. § I i lov 21 desember 1956 nr, 9 om born i ekteskap). Delte gjelder selvom ekieskapet senere blir omstolt. Nårel ekleskap blir opplost, får el barn som fodes eller opplosningen, status sombarn i ekleskap såfremt del blir fodt til slik tid at det kan vaere konsipert foropplosningen. Har moren for fodselen giftet seg på nytt, anses likevel barnetsom fodt i det siste ekieskapet. Blir ektemannen i det siste ekieskapet frikjentfor farskapet eller lovens regler om fraleggelse av farskap (jfr. nedenfor),anses barnet som fodt i det förste ekieskapet, såfremt det kan vasre konsipertfor opplosningen. Endeligfår et barn status som bam i ekteskap dersom foreldrene gifter seg med hverandreetter fodselen. Enektemann kan fralegge seg farskapet til barn i ekieskapet ved å reise sak motbarnet innen tre är etter at han fikk kjennskap lil barnels födsel (§ 3 i lovenom barn i ekteskap), I saeriige tilfelle kan han med fylkesmannens samtykke reisesak etter fristens utlop. Barnetkan også reise sak mot ektemannen for ä fä fastslätt at ham ikke er dets far(lovens § 4). Viderebestemmer lovens § 5 at dersom samlivet mellom ektefellene var hevet på den tidda barnet må antas å vaere konsipert, og det heller ikke kan antas at ektefellenehar hatt samleie med hverandre innenfor dette tidsrom, sä kan fylkesmannen, utenhensyn til del som er fastsatt i loven om barn i ekteskap, soke en annen manns farskapfastslätt etter reglene i loven om barn utenfor ekteskap. Blir farskapfastslätt etter loven om barn utenfor ekteskap, innebaerer det al ektemannen ikkekan anses som bamets far. 3 Norskrett vedrorende myndighetenes internasjonale kompetanse og lovvalget i saker om farskapet til barn fedt utenfor ekteskap, samt anerkjennelse av utenlandske farskapsavgjerelser Dersommoren bor i ved barnets födsel, det av lov 21 desember 1956 nr. 10om born utanom ekteskap at norske myndigheter har kompetanse til å behandle farskapssaken.Del samme gjelder dersom et barn som er fodt utenfor ekteskap av en kvinnebosatt i utlandet, seinere er flyttet lil , og moren eller barnets verge kreverfarskapet fastsatt etter norsk lov (lovens § 10 tredje ledd). Kompetansen gjelderi begge tillfelle også når den Prop.1979/80:5 52 oppgiltefar er bosatt i utlandet. 1 så fall skall imidlertid ikke fylkesmannen skrive ulfarskapforelegg, men i stedet sende saken lil retten til avgjorelse (lovens §13 nr. Norskemyndigheter har videre kompetanse til å behandle farskapsaken dersom den oppgiltefar bor i og moren i utlandet. Delte gjelder også når mannen har bosattseg her i landet etter barnets födsel. Heller ikke i disse tilfelle skal fylkesmannenutferdige farskapsforelegg (det framgår allerede av al han ikke får melding om fodselen,se lovens §§ 8-10). Del av § 15 nr. 4 at farskapsak kan reises for norskdomslol mol en mann som bor her i landet, om farskapet til el barn bosatt i et anneiland. Norskemyndigheter anvender alltid norsk rett i farskapsaker. Det gjelder også när denoppgitte far, moren eller barnet er bosalt i utlandet, Tidligerevar lovvalget omstridt i de tilfelle hvor mor og barn bodde i utlandet, mensden ullagte far bodde i , Ved to hoyeslereltsdommer i 1953 ble imidlertidnorsk materiell rett lagt lil grunn, - må spörsmålet anses löst ved lovenav 1956 om born utanom ekteskap. Lovens § 15 opp de tilfelle hvor farskapsakkan anlegg ved norsk domstol, deriblant som nevnt sak om farskap mol en mannsom bor i , selv om barnet har bopel i utlandet. er en prosessuellregel, men den blir tolkel slik at lovens regler i sin helhet, også de materielleregler, antas ä gjelde. 3.3 Anerkjennelseav utenlandske farskapsavgjorelser Norskrett har ingen generelle lovregler om detle. Utgangspunktet er at utenlandske farskapsavgjorelserikke anerkjennes som bindene i . Utenlandskebidragsavgjorelser som bygger på en avgjorelse om al vedkommende bidragspliktigeer far til et barn fodt utenfor ekteskap, anerkjennes og fyllbyrdes imidlertidi samsvar med konvensjonsforp-liklelser. Ganskenylig har man fält en lovregel som gir mulighet for å la en utenlandsk farskapsavgjorelsefå arverettslig virkning, I lov nr. 5 om arv m. m. heter detsåledes i § 4 förste ledd: Barnutanom ekteskap arvar og blir ärva også av faren og farsslekta etter §§ 1-3 nårfarskapen er fastslått eller vedgåtl i samsvar med norsk lov. Del same gjeldnår farskapen er fastslått eller vedgått i samsvar med utanlandsk lov, så långtdet folgjer av avtale med framand stat eller foresegn av Kongen, eller del blirfastsett av Kongen i det einskilde tilfellei. Fjernare slektskap som byggjer påfödsel utanom ekteskap, gir grunnlag for arverett etter lilsvarande reglar. Enutenlandsk farskapsavgjorelse vil altsä kunne få den samme arveretts-likevirkning som en norsk avgjorelseenten på gmnnlag av overenskomst med fremmedstal, på grunnlag av generelle regler om anerkjennelse som kan gis avKongen, eller etter en individuell preving av den enkelte avgjorelse (er i det sistnevnte tilfelle delegert til Jusiisdepariemen-tet). Om bestemmelsei § 4 förste ledd heter det i forarbeidene til arveloven (Ot. 36(1968-69) s. 131-132): Denforeslätte regel vil gi hjemmel for å anerkjenne utenlandske farskaps-fasisettelserspeciell i relasjon lil arveretlen. Sporsmålet om anerkjennelse av utenlandske farskapsfastseltelseri andre relasjoner (f.eks. som grunnlag for underholdsbidrag og navnerelt) tarman ikke opp nä. Agjorendefor om en utenlandsk farskapsfastsetlelse kan anerkjennes her i landet, mäförst og fremst vaere om den bygger pä en saksbehandling som er så betryggendeal den må anses ågi garantier föret riktig resultat. Er farskapet vedtatl i samsvarmed utenlandsk rett, mä det avgjorende vare om vedtakelsen er skjedd i betryggendeformer. 1 alminnelighet må det antas ä vaere en viss generell sammenheng mellomsaksbehandlingsregler og de rettsvirkninger som en avgjorelse om farskap haretter vedkommende lands rett. Del kan derfor vaere grunn til å legge vesentligvekt på hvor omfattende rettsvirkninger avgjorelsen har etter vedkommende landsrett, spesiell om den gir grunnlag for arverett. Medsikte pä at det kan bli ingått overenskomst med andre land om anerkjennelse av farskapsavgjorelser,omfatler utkastet også anerkjennelse på grunnlag av slik overenskomst. Selv omdet ikke er inngätt formell overenskomst, kan del vaere naturiig ä anerkjenneen utenlandsk farskapsfastsetlelse dersom norsk farskapsfastsetlelse blir anerkjenti vedkommende land. Kongen bor også kunne treffe generell bestemmelse omslik anerkjennelse i forhold til bestemte land. Manantar at det ikke i lovs form bor gis naermere regler om når anerkjennelse aven utenlandsk farskapsfastsetlelse kan skje. Reglenei § 4 om arverett for barn fodt utenfor ekteskap når farskap er fastsatt eller vedgåtti samsvar med utenlandsk rett, gjelder bare fastsettelser og vedgåelser fortiden etter at arveloven trådte i kraft 1 januar 1973 (lovens §80). 4Norsk rett vedrsrende myndighetenes internasjonale kompetanse, og lovvalget isaker om farskapet til barn fedt i ekteskap, samt anerkjennelse av utenlandske avgjerelseri slike saker Norskemyndigheter har kompetanse lil ä behandle en sak om fraleggelse av farskap tilbarn fodt i ekteskap dersom barnet er bosatt her i landet, Selv om ikke barneter Iwsatt her, har norske myndigheter kompetanse til å behandle saken dersom ektemannener bosatt her i landet, eller eventuell var bosatt her ved sin dod. folgerav § 6 i loven om barn i ekteskap, som gir regler om rette verneting for sakerom fraleggelse av farskap til barn fodt i ekteskap. Prop.1979/80:5 54 Deter usikkert hvilke lowalgsregler man i när det gjelder sporsmåletom et barn har status som barn i ekteskap. Tradisjonelt har man ansett loven idet land hvor ektemannen harsin bopel ved barnets födsel, som avgjorende, Gjeldespörsmålet legilimasjon ved etterfolgende ekteskap, har loven i mannens bopelslandved ekteskapsinngäelsen kommet til anvendelse. Deter imidlertid noe usikkert om detle kan anses som gjeldende rett ogsä , Muligensvil man lolke loven om bam i ekteskap slik at när norske myndigheter eller lovenhar kompetanse til å behandle en sak om fraleggelse av farskap til barn i ekteskap,skal de også anvende lovens materielle regler, altså norsk rett (lex fori), Og dersomnorske myndigheter alltid anvender lex fori i en sak om fraleggelse av farskap,ville det antagelig vaere lite naturlig om lovvalgsregelen skulle vasre en annennär spörsmålet om et barn har status som barn i ekteskap kommer opp i annen sammenheng(f,eks. sporsmålet om barnet skal anses legitimert ved senere ekteskap). Dethar ogsä vaert aniydet al man kanskje burde ha et mer nyansen syn pä lovvalgeti disse sakene. Således har det i en uttalelse fra Justisdepartemeniet, som toksikte på sporsmålet om å godta status som barn i ekteskap som grunnlag for arverett,vasrt uttalt at man kanskje burde anse barnet som fodt i ekteskap både når ektebyrdforeligger etter loven på arvelaters bopel ved dödsfallet (arvestaiutiet)og i tilfellehvor barnet tidligere har fätl(og beholdt) status som barn ä ekleskap i samsvarmed lovgivningen enten i den stat der faren var bosatt ved barnets födsel,eller eventuell ved en etterfolgende legitimasjonshandljng. En annenmulig lösning kunne ogsä vaere ä vurdere lovvalgssporsmälei forskjellig alletter hvilken omsiendighel som begrunner ektebyrd. Selv om man som utgångspunktvil anvende norsk lov som lex fori, kan det kanskje vaere grunn til ä suppleremed en annen lovvalgsregel när det gjelder visse forhold som kan begrunne ektebyrdetter fremmed rett, men ikke etter norsk. Når det gjelder forhold som erpositivt regulert i norsk lov, kan sterkere grunner tale for å anvende norskrett, enn när det gjelder grunnlag for ektebyrd som overhodet ikke er omhandleii norsk lov. Konklusjonenblirat det er meget usikkert hva som er gjeldende norsk rett på detle område. 4.3Anerkjennelse av utenlandske avgjerelser om farskapet til barn i ekteskap Detkan her bli lale om å anerkjenne avgjorelser om fraleggelse av farskap til barnfodt i ekteskap. På delte område har man hverken lovgivning eller praksis å holdeseg lil, og det må anses meget usikkert hva som er norsk rett. For övrig er delvei tvilsomt om dette er et sporsmål som vil komme opp saerlig ofte. Prop.1979/80:5 55 Bortsettfra saker om fraleggelse av farskap, kan del vei ikke her bli lale om anerkjennelseav utenlandske avgjorelser. Enkelte land har imidlertid et system hvoretier en legitimasjonserklaeringfra faren kan gi barnet status som bam i ekleskap, Dersom man en lowalsregelsom går ut på at barnets status skal avgjores etter loven i det land hvormannen var txjsatt på lidspunktet for en slik etterfolgende legitimasjonshandling,vil man også godta en legitimasjonserklaering i samsvar med loven i mannens bopelsland.Anvender man derimot som hovedregel norsk lov som lex fori, kan det blisporsmål om å supplere en slik regel på visse punkter med loven i mannens bopelslandda barnet ble fodt, eventuell da etterfolgende legitimasjon fant sied, og f.eks.godta en legitimasjonserklaering, (Jfr, överfor under pkt. 5(Äldre norsk rätt) For1915 kunne farskap til barn fodt utenfor ekteskap bare fastsläs med retlsligvirkning ved al vedkommende mann lyste barnet i "kull og kjonn", Detteskjedde ved en muntlig eller skriftlig erklaering for dommeren ved herreds-eller byretten på mannens hjemsted. Denne erklaeringen ble registren ved embetet.Mann som hadde ligget med moren hun kunne ha blitt gravid, kunne likevelpå begjaering fra fattigvesenet eller fra moren pälegges bidragspliki. Vedvedtagelsen av de säkalte Castbergske barnelover i 1915 ble den nägjeldendeordning med avgjorelse av farskap ved forelegg eller ved dom innfort, Vilkårenefor å fastslå farskap ved dom var noe annaeriedes enn : Den oppgitte farenmätte ha hatt samleie med moren pä den tid da hun kunne ha blitt gravid og morenmätte kunne ha blitt besvangret ved dette samleiet, det mätte ikke vaere grunn tilä anta at moren hadde hatt slikt samleie med noen annen i denne tid, og detmätte heller ikke foreligge omslendigheler som gjorde det tvilsomt om den oppgittemann var barnets far. Slik loven var formulert kunne ikke dom på farskap avsieshvis retten antok at moren hadde hatt samleie med en annen i den kritiske tid, selvom den annens farskap var teoretisk mulig, men meget lite sannsynlig. Dersomvilkårene for ä fastslå farskap ikke förelä, skulle retten likevel pålegge deneller de menn som hadde hatt samleie med moren pä den lid hun kunne ha bli» besvangret,bidragsplikt. Etter lovens ord gjaldt denne plikten selv om retten fant det usannsynligeller endog utelukket at barnet var fruklen av dei samleiet som vedkommendehadde hatt med moren. punkt ble imidlertid moderen i reitsprakis. 1979/80:5 56 Närvarande:f. d. regeringsrådet , regeringsrådet , justitierådet SvenNyman, justitierådet . Enligtprotokoll vid regeringssammanträde har regeringen på hemställanav statsrådet och chefen för beslutatinhämta lagrådets yttrande över förslag lill lag om erkännande av nordiskafaderskapsavgöranden. Förslagel har föredragitsinför lagrådet av hovrättsassessorn . Förslagelföranleder följande yttrande av lagrådel. Hittillshar bestämmelser om utländska faderskapsavgörandens rättsverkningar i Sverigesaknats. Det är värdefullt att detta spörsmål nu blir delvis reglerat. 1 remissyttrande avjuridiska fakultetsnämnden vid påpekas atl beslul omersättning för rättegångskostnad i mål om faderskap i annat nordiskt land intesynes bli gällande här vare sig enligt det remitterade lagförslaget ellerenligt lagen (1977:595) om erkännande och verkställighet av nordiska domar påprivaträttens område. erinrar om att sistnämnda lag enligt 2 §försia stycket 4 är lillämplig pä beslut om ersättning för rättegångskostnad itvistemål endast om dom i målet skulle omfattas av lagen. Som motiv för dennabegränsning anförde departementschefen blott att den ansetts lämplig (prop,1976/77:128 s, 53). Fakullelsnämndenspåpekande har inte kommenterats av departementschefen. Enligt lagrådets meningsynes det önskvärt att även beslut om kostnadsersättning i mål om faderskap gesgiltighet här. Detta kan förslagsvis ske genom en ändring lag, t,ex, genom att efler orden "denna lag" i 2§ försia Slyckel 4 lillfögas"eller lagen (1979:000) om erkännande av nordiskafaderskapsavgöranden". Prop.1979/80:5 57 Närvarande:Statsminister , ordförande, statsråden , , , ,, , , , De , Propositionom erkännande av nordiska faderskapsavgöranden Föredragandenanmäler lagrådets yttrande' över förslag till lag om erkännande av nordiskafaderskapsavgöranden. Föredragandenredogör för lagrådets yttrande och anför. Lagrådethar förklarat att det är önskvärt att även beslut frän annat nordiskt land omkostnadsersättning i faderskapsmål ges giltighet här i landet. Lagrådet harföreslagit att detla sker genom en ändring i lagen (1977:595) om erkännande ochverkslällighet av nordiska domar på privaträttens område, t, ex, genom att efterorden "denna lag" i 2 § första stycket 4 tillfogas "eller lagen(1979:000) om erkännande av nordiska faderskapsavgöranden", Efler att ha samrått medde övriga nordiska ländernas justitiedepartement ansluter jag mig till vadlagrådet har föreslagit. 1 enlighet härmed har inom juslitiedepartementetupprättats förslag till lag om ändring i lagen (1977:595) om erkännande och verkslällighetav nordiska domar på privaträttens område. Del föreslagna tillägget iden nordiska domslagen lär, lika litet som tillkomsten av lagen om erkännandeav nordiska faderskapsavgöranden, leda till slutsatsen atl domar i faderskapsfrägorskall anses omfattade av konventionen mellan ,, , och om erkännande och verkställighet av domar påprivaträttens område. Tvärtom anser jag, efter samråd med de danska, finländskaoch norska justitiedepartementen, att konventionen bör tolkas så den inteomfattar domar som avses med lagen om erkännande av nordiska faderskapsavgöranden. 1Beslut om lagrådsremiss fanat vid regeringssammaniräde . Prop.1979/80:5 58 Jaghemställer att regeringen föreslår att anla 1. det av lagrådet granskade förslaget till lag om erkännande av nordiskafaderskapsavgöranden, 2. det nu upprättade förslaget lill lag om ändring i lagen (1977:595) om erkännandeoch verkställighet av nordiska domar på privaträttens område. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att anla de förslag som föredraganden har lagtfram. Prop.1979/80:5 59 Innehåll Proposition....................................................... .... 1 Propositionenshuvudsakliga innehåll ..................... ..... ' Lagförslag........................................................ .... 2 Utdragav protokoll vid regeringssammanträde ... 4 1 Inledning..................................................... .... 4 2 Allmänt om giltigheten av utländska tvistemålsavgörandeni 5 3 Gällande svensk rätl rörande faderskap.............. .... 6 3.1 Svenska nationella regler om faderskap....... .... 6 3.2 Svensk domstols behörighet att ta uppinternationella faderskapsmåi 8 3.3...................................................... Tillämpliglag i internationella mål som tas upp i ge ...................................................... .... 9 3.3.1 Mål om hävande av faderskapspresumtion 9 3.3.2 Mål om fastställandeav faderskap............. 10 3.4...................................................... Giltigheteni av utiändska faderskapsavgöran den .................................................... ... 10 4 Gällande rätt rörande faderskapsfrägori , , och 11 5 Allmänna överväganden.................................. ... 11 6 Upprättat lagförslag....................................... ... 16 7 Specialmolivering lill lagförslaget....................... 16 I§.............................................................. ... 16 4i;............................................................. 22 Ikraftträdandebestämmelserna......................... ... 24 8 Hemställan................................................... ... 24 9 Beslul.......................................................... ... 24 1 Departementspromemorians lagförslag............... ... 25