prop · G303100 · 1979-12-31 00:00:00 — Vidare har ^kommiltéenförklarat sig i princip hålla fast vid uppfattningen att staten har ansvar föratt tillgång finns till juridiskt skolade biträden runt om i landet. Deallmänna advokatbyråernas uppgift skall enligt kommittén också vara att erbjuda^koslnadsinsyn. Det har även fastlagts all principiell ^neulr^alilel skall rådamellan allmänna och enskilda ^advokalbyråer i fråga om ^kosinader. Vad sålunda anförtshar kommittén med rätta tagit som utgångspunkter för sina närmare överväganden.Dessa överväganden har lett fram ^lill ^det^tiljerade förslag i olikahänseenden. Dessa förslag är, så långt kammarrätten kunnat bedöma, välgenomarbe^tade och motiverade. Tyvärr innebär de en i och för sig ^inleönskvärd detaljreglering, som med all sannolikhet kommer att föranleda ^elt ej^oväsenlligi ^adminislralivt ^merarbeie i tillämpningen, framför allt för deallmänna advokatbyråerna och . Med de givna utgångspunkternatorde emellertid kommit^tén knappast kunnat gå till väga på ^annal ellerbättre sätt för att lösa den förelagda uppgiften. Kammarrätten, somansett sig inte kunna granska deframlagda förslagen i varje enskildhet, ansluter sig i del hela ^lill dessa. 7 Norra allmänna advokatbyrån Byrån delar i stort deöverväganden som kommittén ^ftamlagi. Att tyngdpunkten för verksamheten liksomtidigare bör ligga inom ^rättshjälpsområ^del är naturligt. Mycket slår dock att vinna vid en viss grad avspecialisering hos juristerna så att vissa blir experter inom sitt område,något som är till förmån ^såv^iil för byrån som för ^klienlerna. Under rubrikenAllmänna överväganden ^framhålles vikten av all full kostnadsläckning uppnås ochalt byråer, som ej är bärkraftiga, omorganiseras eller nedlägges. Norraallmänna advokatbyrån slår just inför den sistnämnda situationen. Med all respekt för kravet på kostnadstäckning bördel dock i ^detla sammanhang betonas att utgångsläget icke varit ^Prop.1979/80:100 Bilaga 5 176 Bland ^annal har som bekant byrån övertagit den tidigare ^rällshjälpsanstaltens personal, där ^lönsamhetskriteiiei ej ingåttsom någon förutsättning vid anställning.Del har för mångablivit en svår omställning,som man helt enkelt inte klarat av. Ålderoch sviktande hälsa etc. har varit bidragandefaktorer till ^atl alla ej fungerat i den nya organisationen såsom förväntatsfrån . Det är för byrånvälgörandeatt kunna konstatera att även kommittén funnit all det icke förelegat konkurrens pålika villkor och att det i många fall är de allmänna advokatbyråerna som blir lidande. Vad som från kommittén föreslagils för ^atl utjämna skillnaderna mellan olika typer av byråer (avsnitt 8.4.2) föranlederej några invändningar.Särskilt intressant är förslaget om ersättning förvikariekostnader vid onormalt hög frånvaro ^(s. 58-59). Kommitténförordar här att medel ställstill förfogande för att finansiera ^inkomstersällningunder sådan frånvarosom icke är normal. Någon närmare angivelse av vad som skall varaonormal frånvaro saknas dock. Förslaget gäller längre sjukfrånvaro. Norra allmänna advokatbyrånhar haft stor sjukfrånvaro, såväl kort lid som längreperioder. Med kommitténs förslagskulle den korta ledigheten ej ersättas.Antalet sjukdagar var vid norra allmännaadvokatbyrån under /1979 ^totall 1.579 dagar. Härav ut^gjorde de längre^periodema (och längre) . Del föreslagna bidraget skulle skapa bättre möjligheter för advokatbyrån ^atl nå kostnadstäckning. Vad beträffar taxorna är de nuvarandeenligt byråns mening för låga och medverkar till det dåliga resultatet. Genomföresde av kommittén föreslagnaförändringarnabetr. olika driftbidrag till de allmännaadvokatbyråerna borde en bättre kostnadstäckninguppnås och en ny grund för taxorna föreligga. Med hänsyn ^lill att en ^slor del av ärendena är relativt kortaskulle också mycket vara att vinna på en uppdelning av ersättningeni en fast och en rörlig del. Det somicke får glömmasbort i den pågåendediskussionen om kostnadsläckning, arbete på lika villkor etc. är dock klientens situation. Del primära måste alltid vara klientens bästa, och i valet mellan full kostnadstäckning och bästa möjliga ^presialion för^klienien måste del senare ges prioritet, 8 Södra allmänna advokatbyrån De allmänna advokatbyråernahar under sin korta tillvaro slätt under ständig tillsyn och kontroll, men all utredningsverksamhet har^enbari gällt advokatbyråernas ekonomi. Advokatbyråernasfrämsta uppgift är dock att lämna allmänheten bästa möjliga juridiska hjälp.Hur denna primära upp- ^Prop.1979/80:100 Bilaga 5 177 gift löses har aldrig närmare penetreratsoch utvärderats. ^Tyviiir har utredningen ej heller intressera! Av utredningen kanindirekt på grundval av de få genomgripande förslagen fastslås att de allmännaadvokatbyråerna i ^slort fungerar mycket ^lillfredsställande. Advokatbyrån delar mestadelsvad utredningen framför men vill dock för sin del göra följande påpekanden ochinvändningar. 7.1 Statens ansvar för att medborgarna har tillgång tillbiträde i rättsliga angelägenheter Adv^okatbyrån delarkommitténs uttalande att inriktningen av verksamheten vid de ^allmännaadvokatbyråerna ^alll.iänii skall ha tyngdpunkten inom ^räiishjälpsonirådet menmed möjligheter att åta sig uppdrag utanför dettaområde. En följd härav blir alt arbetet inriktaspå ^s.k. ^"allemansä^renden". ^Emellerlid villadvokatbyrån peka på all kommitténs uppräkning av ^"allcmansärendena"innehåller ämnesområden, där allmän rättshjälp regelmässigt ej kan påräknassåsom deklarationsproblem, enklare skatterrätt och ^socialförsäkringsräu. Hithör även förvaltningsärenden. Inom nu berörda ämnesområden har för de mindrebemedlade ^klienlerna en påtaglig försämring skett genom rättshjälpsreformen,vilket även gäller biträde vid bodelning och upplösning avsammanboendeförhållanden. Advokatbyråns jurister finnerdet vara en stor brist i ^rättshjälpssyslemet all ^klienlerna ej får ^biräde iärenden, där bl. a. staten upplevs som motpart. Erfarenheten visar även attstatliga servicecirkuläret ej fungerar i önskvärd omfattning. Då advokatbyråns juristeranser sig ha ^ell ^sociali ansvar för sina klienter och inte anser sig kunnalämna dessa utan hjälp, förekommer det i ej obetydlig omfattning alt klienternaerhåller sådan till inget eller nedsatt arvode, vilket för byrån blir ^s. Denna sociala verksamhet harofta påtalats men ännu ej beaktats vid någon utredning. Kommittén har endastavslutningsvis berört ämnet under 8.1.4 Ständig omprövning, Kommittén uttalar attverksamheten vid de allmänna advokatbyråerna ^skall bedrivas så rationellt sommöjligt, alt rutinerna måste vara ändamåls^enliga och ^arbetsbesparande samtatt personalresurserna ^skiill utnyttjas ^optimalt. nämnda principer får anses gälla i all privat och^slallig ^versamhet och får inte tolkas så att större krav ställs på de allmänna advokatbyråerna än påannan ^slallig ^verksamhel. ^Prop.1979/80:100 Bilaga 5 178 Annon^sering ilokalpressen förekommer ej i ^Slockholmsområdel, då del inte ansetts ekonomisktmeningsfullt att cirka 500 ^advokalbyråer genom annonser konkurrerar medvarandra. Advokatbyrån har tillsamtliga tingsrätter i anmält all vissa namngivna advokateråtar sig uppdrag som offentliga försvarare. Trots ^detla ^erhålles ^inleuppdrag i "rättvis" omfattning. Från vissa tingsrätter fåradvokaterna överhuvudtagel inte några uppdrag. Då problemet inte torde vara^specielll för Södra allmänna advokatbyrån och då inte kanverka för en lösning, bör ^justitiedepartemenlel vidta lämpliga åtgärder föratt undanröja nuvarande orättvisa vid fördelningen av ^försvurareuppdragen. Vadnu sagts gäller även förordnanden som skiftesman vid bodelning. Utöver vadadvokatbyrån anfört under 7.1 vill advokatbyrån understryka del väsentliga i^atl inte bara chefer utan även övriga anställda får framföra sina synpunktertill vid konferenser. Vid beräkning av^genomsnittskonstanden för biträdeslöner har kommittén utgått från ^budgeiårei1976/1977. gick advokatbyrån miste om sjukpenning under 460dagar för enbart biträdespersonalen, vilket motsvarar en bruttoförlust av drygt60.000 kronor och en ^nelloför-^lust av . Skillnaden mellande verkliga ^biträdeskoslna-^derna på allmän respektive privat byrå tordedärför vara mindre än utredningen visar. Advokatbyrån vill understrykakommitténs ^konslaieiande att advokatbyråns verksamhet belastas av en mängdarbetsrutiner som ^slallig myndighet, genom det dubbla och tungroddaredovisningssystemet ävensom genom ^rättshjälpssyslemet, ^vilkel påverkar^bilrädeskosinaderna. Advokatbyrån kan härendast konstatera ^atl den föreslagna dimensioneringen ^jurisler - biträdeninte skulle kunna fungera på advokatbyrån. Kommittén har intetillräckligt beaktat att antalet ärenden ^perjurisl samt ärendestrukturenpåverkar ^behovel av ^biirädespersonal. Den byrå som har många offentligaförsvar ^saml många ^stoia ärenden har väsentligt lägre biträdesbehov än enadvokatbyrå, som ^l.ex. Södra allmänna advokat-by ^lån, som har förhållandevisfå offentliga försvar och många korta ^alle^mansärenden ävensom ston antalrådgivningar. Inte minst de sistnämnda medför omfattande administrationsarbete. Vidare måsteunderstrykas att de individuella förutsättningarna som ^vaije byrå har i sinpersonal ^måsle vara det avgörande vid dimensionering- ^Prop.1979/80:100 Bilaga 5 179 Den vikliga personalpolitiskaprincipen att delegera kvalificerade uppgifter från jurist till biträde ^måsleockså beaktas. I förhällande ^lill privatadvokatbyrå bör anmärkas att statsanställda har längre semester och att MBL ärgenomförd och tillämpas. Slutligen bör fastlås attdimensioneringen måste ske på sådant sätt all övertidsarbete endast rentundantagsvis skall bli nödvändigt samt att advokatbyrån kan fungeratillfredsställande även vid ^sjukledigheter och semestrar utan förordnande avvikarier. Vid diskussioner meddomstolsverket har advokatbyrån fått den uppfattningen ^atl domstolsverketnumera synes ha intagit den ståndpunkten ^atl en allmän advokatbyrå ^inle kan tillåtas inflytta i nybyggda lokaler pågrund av de höga hyreskostnaderna. Advokatbyrån vill därför här fastslå denprincipen att de allmänna advokatbyråerna pä grund av kravet påkostnadstäckning ^inle får särbehandlas utan dessa skall ha samma ^rält ^lillden standard som genomsnittligt tillkommer andra statliga myndigheter. Snararekan man säga att en allmän advokatbyrå har större behov av trivsamma lokaler isin konkurrens om klienter med ^privala byråer. Det är en brist iutredningen att man ej undersökt vilken standard de privata advokatbyråernahåller ävensom i vilken omfattning denna är godtagbar eller jämförbar med^slatliga ^myndigheler. 8.3.2 Styrsystem för de ^ullmännu ^udvokutbyråernuHandläggningslider vid personalbyte Advokatbyrån vill understryka altpersonaltillsättningarna tar orimlig lid och arbete. Utöver vad utredningenanfört skall påpekas även skyldigheten i vissa fall ^atl anmäla ledig tjänst till ^SAMN. Advokatbyrån anser alldelegation av anställningsbeslut skall gälla alla byråer, oavsett om de nårfull kostnadstäckning eller ej. Beslutanderätten om en tjänst skall tillsältaseller ej får förbehållas , men själva ^anslällningsbeslutet börfattas av advokatbyrån. Advokatbyrån tillstyrker i sin helhet kommitténsförslag att det skall finnas en kontaktperson vid som harerfarenhet av verksamheten vid allmän advokatbyrå samt alt denna tjänstemanerhåller en ställning som garanterar verkligt inflytande i . Advokatbyrån, som under mångaår haft sin lokalfråga under diskussion, kan endast bekräfta ölägenheterna medatt svarar 1979/80:100 Bilaga5 180 Därför föreslås all domstolsverketslokalenhet byggs ut så ^atl den kan lämna en bättre service. Den nuvarandeordningen ^titt advokatbyr^ån skall vändasig till som i sin lurskall vända sig till som i sin tur skall ^torhandlamed hyresvärden är olymp- Som exempel ^k^tm bl.a. anges ^atl advokatbyrån ^inflytiar i nya lokaler i början av december 1979.Då lokalerna erbjöds advokatbyrån av via domstolsverketuppgavs från att hyresavtalet var mycket förmånligt. ,före ^infiyttning, har advokatbyrån fått besked att hyran höjts med100,/^är mot förväntade högst på grund av en högstolämplig indexklausul som tidigare aldrig omnämnts av trots^fiertal kontakter. Advokatbyrån anser detnödvändigt att - om även skall ^svaia för lokalerna ^-^ en kontaktmanutses inom så ^atl större förståelse för de allmännaadvokatbyråernas ställning ^kiin uppnås. 8.4.2^Driflbidrug till ^verksumhelen vid de ^ullmännu ^udvokutbyråernu Advokatbyrån vill härerinra om den sociala verksamhet byråerna bedriver och som påpekats under 7.1. Ersättningför ^vikarickostnad vid onormalt hög frånvaro Då regeringen tillsatte ^advokatbyråkommiltén, närdeadvokatbyråns personal den forhoppningen all ^åimistone problemet med deanställdas sjukpenning äntligen skulle finna sinlösning. Tyvärr har så ej skett. Det nuvarande ^sysiemel är inte acceptabelt. ^Della medför bl. a. altpersonalen har dåligt samvete sä fort den måste vara sjukledig. Än värre kännersig de befattningshavare som blirlediga för graviditet och därigenom vet med sig all de förorsakar byrån storakostnader. ^Detla förhållande får inte ^bcsia. Enligt advokatbyrånsbestämda uppfattning måste staten här la konsekvenserna av att man villbedriva en statlig verksamhet ikonkurrens med en privat på lika villkor.Det är orimligt alt advokatbyråns personal skall få bli lidande. Såvitt ^advokatbyrånkan finna, föreligger det ^inle några tekniska hi^nder för att tillföra advokatbyrån dess personalssjukpenning. Förfarandet är enbart förenat med visst ^merarbeie. Det är ^högsl^bekkigligt ^atl kommittén avfärdar en rimlig lösning ^enbari med hänvisning^lill det ^slalliga sjukförsäkringssystemet. Även om den lägrearbetsgivareavgiften vissa år kan ge advokatbyrån kompensation för uteblivensjukpenning, undanröjer ^della ej personalens upplevelser att förorsaka byrånmerkostnader vid sjukfrånvaro, då varje frånvaro medför ^kosinader för byrån. Upplysningsvis kan nämnas ^atl Södra allmännaadvokatbyrån under 1979/80:100 Bilaga 5 181 /1979 genom flera^graviditeter gjort en ^netloförlust av på grund avutebliven sjukpenning, vilket motsvarar lägrekostnadstäckning. Kommittén avslutar medatt ej full kostnadstäckning får ^accepleras, om stor sjukfrånvaro föreligger.Därvid har inte beaktats att advokatbyrån får betala räntor på sina förlusterävensom alt personalen känner stor olust, då full kostnadsläckning ej uppnås. Ett minimikrav är attdomstolsverket i all resultatredovisning korrigerar resultaten med hänsyn tillbyråernas förluster inklusive räntekostnader. Kommitténs förslag attersättning för vikarie skall ^ulgå vid onormal frånvaro är ej godtagbart.Lämpliga vikarier står ytterst sällan ^lill buds. Förslaget motverkar ävenmöjligheterna och intresset för ^atl ^underiåla förordna vikarier vidsjukfrånvaro och motverkar därigenom ^ralionalise-^ringssirävanden. Ur såväl byråekonomisk sompersonalpolitisk synpunkt anser advokatbyrån att denna fråga ^måsle utredasvidare. ^Ersäitningför personalkostnader föranledda av myndighetsfunktioner Advokatbyrån vill med kraft understryka^atl rutinerna vid allmän advokatbyrå i dess egenskap av statlig myndighetfordrar en viss personalstyrka som ^inle är nödvändig vid privat byrå. ^inle dragit ^konsekvensema fullt ut utan nöjt sig med altkonstatera det ökade ^bi-^trädesbehovel. Man har ^inle beaktat att den^slalliga myndighetsfunktionen drabbar även juristerna och då i främsta handchef för allmän advokatbyrå. Chef för allmän advokatbyrå ^måsle sälta sig in ialla författningar som finns på den statliga sektorn. Han måste kontinuerligtfölja upp alla författningssamlingar från bl, a. och ^SAMNävensom ^slatens arbetsgivareverks cirkulär. Vid inköp kan han inte vända sigtill närmaste affär och träffa avtal utan ^måsle följa gällande ^avropsavtal.Vid försäljning av ^inveniarier ^måsle ett visst förfarande ske via förenadefabriksverken. Härtill kommer en mängd andra åtgärder av varierande slag sombl. a. upprättande av beredskapsplan, ^prakiikaniplaner, verksamhetsberättelser^m.m. Dessa myndighetsfunktionerföranleder ^atl chefens ^debilerbara tid sänks med uppskattningsvis . Detkan inte vara riktigt ^atl dessa myndighetsfunktioner skall påverka den^debilerbara liden i timkostnadsnormen, utan särskilt anslag även för^juristtid bör inrättas. Ersättning för specialutrustade lokaler Advokatbyråntillstyrker förslaget. Advokatbyrån har under ^ellflertal år framfört ^lill ^atl delta ^måsle la på sig visstansvar för utbildning av byråns personal, såväl ^Prop.1979/80:100 Bilaga 5 182 vad avser jurister som biträden. haradvokatbyrån fått gensvar och viss utbildningsverksamhet har påbörjats.Advokatbyrån tillstyrker varmt kommitténs förslag. I praktiken har renodlade^lidslaxor blivit införda genompraxis, ^vilkel inte är rimligt. Enligt advokatbyråns uppfattning bör inte denfaktiska ^tidsålgången ulan den skäliga ^tidsålgången ligga till grund för^arvodesdebi-^lering. Kravet på angivande av den faktiska ^tidsålgången behöverej upprätthållas, då det debiterade arvodel kan divideras med ^timkosinadsnor^men.En avvägning kan därefter ske om den debiterade tidsåtgången är skälig. Delnuvarande systemet frestar den advokat som arbetar snabbi ^atl ange skälig tidsåtgångunder beteckningen faktisk lidsåtgång. Flertalet ^jurisler vid deallmänna advokatbyråerna är specialister inom familjerättens område och dehandlägger dessa ärenden betydligt snabbare än ^genomsniitsadvokalen. Om dennaspecialistkompetens skall premieras, måste man antingen införa en viss^limkostnadsnorm för specialisten eller tillåtaall arvodel bestäms av skälig tidsåtgång. Del torde vara lättare ^atlfastställa en skälig tidsåtgång än en generell ^limkostnadsnorm för specialister. Kalkylen vid beräkning av timkostnadsnormen ^Uiöver vadadvokatbyrån anfört under 8,4.2, Ersättning för personalkostnader föranleddaav myndighetsfunktion vill advokatbyrån understryka all den ^debilerbara liden^måsle ses över med hänsyn till ökad semester, ökad ledighet för vård av barnoch MBL. 8.5.3 Ersättning i form av fast och rörlig del iärenden med allmän rätts hjälp Advokatbyråntillstyrker en uppdelning av ^timkosinadsnormen i fast och ^röriig del. Medhänsyn ^lill ^klienlema och ^lill förhållandel mellan rådgivning och allmänrättshjälp ^(entimmesärenden) synes den lägre fasta delen böra förordas. Delkan bli svårt alt för klienterna motivera om timarvodet för den första timmenblir alltför hög. Subvention av prisökningen av ^entimmesärendenAdvokatbyrån tillstyrker ^förslagel. För advokatbyråns del gäller^atl ^broltmålstaxan i kortare ärenden ej ger full ersättning för nedlagtarbete och tidsspillan. Orsaken härtill är ^tidsspil-^lereglema som i väsentligmån missgynnar de advokatbyråer som ligger långt från domstolarna och varsjurister inte erhåller flera försvar i följd. 1979/80:100 Bilaga5 183 ^BroUmålstaxans ^tidsspilleregler, som ej vilar påempiriskt material, bör därför ses över. 9 Västra allmänna advokatbyrån Sedan ^berells tillfälle ^atl inkomma med yttrande över allmänna^advokatbyråkommilténs betänkande, får jag härmed anföra följande. 1 förarbetena till^rällshjälpslagen framförde departementschefen önskvärdheten av konkurrens pålika villkor mellan de allmänna advokatbyråerna och de privatpraktiserandeadvokaterna. haremellertid kunnat konstateras att den önskvärda konkurrensen på lika villkorej föreligger mellan de allmänna advokatbyråerna och de privatpraktiserandeadvokaterna. a. belastas de allmänna advokatbyråerna av utgifter, som ejfinns på de privata advokatbyråerna. Främst gäller dettadebiteringsprinciperna vid sjuk- och ^gravidi-^tetsledig tjänsteman. Del är därför med ^lillfredsslällelse,som byrån tillstyrker förslaget, att ändring i nuvarande förhållanden skallske. ^Däremoi finner byrån att ^förslagel om ^etl vikariatsanslag, ur vilketersättning skall utges i fall då ^vikariatliden ^översiiger viss lid, vara ^etlalltför invecklat och ur ^arbetssyn-^punkt alltför tidsödande system. Enligtbyråns uppfattning skulle ett enkelt bokföringsförfarande vara att föredraga,t. ex. att byråns utgifter för vikarien tillgodoräknas byrån i samband med^kostnadsläckningsberäkningen. Vidare drabbas de allmänna^advokatbyråema av merkostnader i samband med arbetsuppgifter som ej åliggerde privatpraktiserande advokaterna. De allmänna advokatbyråerna måste såsomstatlig myndighet ^l.ex. iakttaga vissa former i samband medtjänstetillsättning, lämna redovisning både mot staten och klienterna osv. Förslaget all kompensera de allmänna^byråema i form av bidrag till lön och sociala avgifter för arbete, som åtgårför sådana myndighetsrutiner är välmotiverat och ^tillstyrkes av byrån, Samma gäller bidragtill utrustning av arkivvärdiga ^förvaringsutrymmen. De allmännaadvokatbyråerna åsamkas här utgifter för förhyrande av lokal, för inköp avfullgoda arkivskåp ^m. Dessa krav på arkivering finns ej på de privata^advokatbyråema. Förslaget om särskildersättning för utrustning av arkivvärdiga ^förva^ringsutrymmen ^tillstyrkesdärför av byrån. Förslaget att inrättasärskild tjänst som för kontaktperson ^atl handha fråganrörande verksamheten vid de ^alllmänna advokatbyråerna synes fylla ett stortbehov och ^tillstyrkes varmt. Kontakten med kan taga ^onödigllång lid i anspråk, då frågor rörande byråernas verksamhet ^handlägges på olikaenheter inom . 1979/80:100 Bilaga5 184 De allmänna advokatbyråernas verksamhet är vidare såspeciell i förhållande till övriga myndigheters inom - bl. a.med hänsyn ^lill au advokatbyråernas uppdragsgivare är den enskilda ^klienien -all del vore av ston värde om särskild befattningshavare vid domstolsverket-insatt i samtliga de för byråerna egenartade frågorna - blir kontaktman för^advokatbyråema. ^Mol övriga i betänkande framlagda förslag på ändringaroch motiven härför är intet all erinra. 10 Allmänna advokatbyrån i Byrån kan i väsentligadelar ansluta sig ^lill kommitténs synpunkter i sammanfattningen. Som kommittén konstaterathårde allmänna advokatbyråerna sin tyngdpunkt i ^arbelel förlagd inom ^rättshjälpsområdel.Principen må vara riktig men del bör framhållas, ^atl allmänhetens uppfattninghärom försvårar en breddning av byråernas verksamhetsområden och därför urekonomisk synpunkt kan anses utgöra en belastning. En snedvridning iförhållande till enskilda advokatbyråer uppkommer. Uppdrag av ^slörre^omfallning, inom konkursområdet, ^skadeslåndsräilen, fastighetsrätten, för^atl beröra några rättsområden, går merendels förbi den allmänna advokatbyrånoch handläggs av enskilda byråer. Av ^kollegialiiet och med beaktande av deregler för marknadsföring som ^lillämpas har den allmänna advokatbyrån onekligenproblem för all allmänheten kunna klarlägga omfattningen av den ^verksamhel sombyrån anser sig kunna och vilja bedriva. Den allmänna advokatbyrån harsvårigheter all tävla i lika konkurrens med enskilda byråer. Skäl har angivilsovan. På ^brottmålssidan förefaller det som om i vart fall denna advokatbyråfår för liten andel av offentliga försvar. Vidare har rådgivningenen mycket dålig lönsamhet. Under sist för^f^lutet ^budgelår har drygt 35^procenl av byråns ärenden utgjort rådgivning. Med inledande och avslutandehanteringskostnader lär en normal rådgivning la . En inte ringa^procenl av rådgivningarna uppgår till eller överstiger . Ur^policysynpunki må rådgivningsverksamheten bedömas som angelägen men denbristande lönsamheten därav inger oro. Sannolikheten talar för att enskildabyråer med tillämpande av de taxor som angivits för den allmänna rättshjälpenger rådgivning i mer begränsad ^omfallning. Kommittén hardiskuterat subvention av prisökningen i ^enlimmasären^den, ^vilkel kan synasmotiverat. Sannolikheten talar dock för ^atl kommittén helt ^missbedömi denkostnadsökning del skulle bli fråga om, därest subvention inträder förrådgivningslid ^uiöver den ordinarie ^rådgivningsli-^den. Del förefaller ^inle^riktigl att göra en åtskillnad mellan rådgivning och 1979/80:100 Bilaga5 185 Ärenden upp till en limmes tid behandlas regelmässigt som rådgivning.