prop · G30340 · 1979-12-31 00:00:00 — Inteheller framförs frän det övervägande antalet länsslyrelser erinringar mot atttaxeringen genomförs 1981. 1 framhåller dockviklen av att ytterligare förseningar inte uppkommer i lagstiftnings- ochförberedelsearbetet. Liknande synpunkter framförs frän ytterligare någralänsstyrelser, bl. a. i . Förberedelsearbetettill allmänna fastighetstaxering - på - pågår sedandecember 1978 i enlighet med de direktiv som lämnats under hand. a. gjort en preliminär indelning i fastig- 1979/80:40 244 helslaxeringsdislriklefler taxeringsenheternas kalegoriiillhörighel, som förordas i belänkandel.Åtgärder har även vidlagils för rekrytering av ordförande och konsulenter lilltaxeringsnämnderna. a. all lagstiftningsarbetet och myndigheternas förberedelsearbetenuppenbariigen måsle ske under slark tidspress om laxeringen skall kunna äga rumsom planerats. Ett fullföljande av planerna kräver uppenbarligen betydandeinsatser från samhällels sida. Del mäsle anses otillfredsställande omolillräcklig förberedelselid medför alt faslighels-laxeringen blir av undermåligkvalitet. Etlanlal remissinsianser släller sig av administrativa skäl avvisande ellerIveksamma lill möjligheten alt genomföra en allmän fastighetstaxering 1981,gmndad på ulredningens förslag. Delta gäller bl. a. länsstyrelserna I Slockholms,, och , /SR, FSF, KF, Samfundet förfastighetsvärdering och . iStockholms län ifrågasäller slarkl om del - i del försämrade läge tidsmässigtsell som förberedelsearbetet nu i praktiken kommit - över huvud tagel ärlämpligt atl på grundval av kommilléns förslag genomföra den allmännafastighetstaxeringen . Risken är uppenbar all laxeringen då inlekommer att ge det kvalitativt höga resullal som eftersträvas. Särskilt viktigiär ju delta om, som kommittén antyder, den nu föreslående allmännafastighetstaxeringen skall läggas lill grund för nägon form av s. k. rullandetaxering. Om taxeringen skall genomföras 1981 börden ske enligt nu gällanderegler. LänsstyrelsenI län understryker bl. a. belydelsen av all flrytteriigare etl år på sig för intrimning innan den allmännafastighetstaxeringen. Etlantal remissinstanser anser av även andra än adminislraliva skäl alt nästaallmänna fastighetstaxering inte bör genomföras 1981. Lantbrukarnasskattedelegatlon och hypoteksbanken grundar sig på att kommilléns förslag lillfastighetstaxeringslag inle är tillräckligt genomarbetat i princip och atl delsaknar överskädlighet och klarhet. Lantbrukarnasskattedelegatlon liksom FIO m. fl. anger som skäl för alt uppskjutafastighetstaxeringen alt utredningens förslag medför avsevärda konsekvenser förbeskattningen i olika avseenden och atl förslag inte lagits fram till deföljdändringar av beskattningsreglerna som därför anses behövas. a. vissa följdefrekter för inkomsttaxeringen liksom effekterna beträffandekapitalbeskattningen. Dessa behöver utredas före fastighetstaxeringen. Detmäste enligt Lantbrukarnas skattedelegation anses rimligt att fastighetsägarnai samband med fastighetstaxeringen har klart för sig vilka effekler taxeringenkan medföra pä andra områden, Senasl måste propositionen läggasfram. Del torde, anser Lantbrukarnas skattedele-galion över huvud taget intevara möjligt att göra några mera omfattande ändringar i lagförslaget inom dennasnäva tidsrymd. Om fastighetstaxeringen skall genomföras 1981 har vidarejordförvärvslagen bara hunnit verka ett halvåroch den skogspoliliska lagstiftningen inte fäll nägon genomslagskraft pä deförvärv som ingår i prisstatistiken. Även della utgör etl tungt moliv för altuppskjula fastighetstaxeringen till 1982. Därigenom skulle man vinna överblicköver del årels köp och kunna fl vissl grepp om den framtida prisnivån. fl, anser att taxeringen bör uppskjutas lill 1982 för alt man då också skallha förslag lill nya regler för taxering av värmekraftverk för alt kunna laställning lill den föreslagna metoden för värdering av vattenfalls-fastighet.För sådan taxering måste den s. k. kapilaliseringsfaktorn också fastställas,vilkel inle föreslagits. föreslär alt en särskild utredning får göra en radikal ochförutsättningslös översyn av formema för bostadsbeskattningen och fastighetstaxeringenav småhus och all den allmänna fastighetstaxeringen för småhusens delsenareläggs med åtminstone . 2.2Principiella lagtekniska frägor (3 och 4) 1del närmaste samlliga remissinsianser lillslyrker kommitténs förslag all samlade huvudsakliga reglema om fastighetstaxeringen i en lag. De har inle hellernägon erinran mot den föreslagna fastighelslaxeringslagens principiellaulformning. Detta gäller bl. a. JK, , kammarrätterna, byggnadsslyrelsen,bankinspekUonen, RSV, LBS, , , domänverket. ,samlliga länsstyrelser som yllral sig ulom I län.samtliga lokala skattemyndigheter, lantbruksnämnder och skogsvårdsstyrelser somyttrat sig i frägan, /SR, SBEF, ,och . Dennya lagen är enligt RSV uppbyggd på etl systematiskt och ändamålsenligt sätt.Metodiken vid indelningen i avdelningar, kapitel och löpande paragrafnumreringmedför all lagen är lättöverskådlig och lätthanteriig. Systemet med löpandeparagrafnumrering inom respektive kapitel medför även en ökad fiexibilitet vidframlida ändringar. Ulformningen av såväl de maleriella som organisaloriskareglerna förefaller väl genomtänkt och bör enligl RSV leda lill en förbällradfastighetstaxering. De uppgifter som inhämtas och registreras förfastighetstaxeringen blir mer omfaltande och av bättre kvalitet, vilket ökardess användbarhet ur exempelvis samhällsplaneringssynpunkt. Denföreslagna lagens uppbyggnad med särskilda kapitel för grundläggandeföreskrifter, värderingsföreskrifter saml processuella och adminislralivaregler innebär en systematisering som gör lagen lättöverskådlig. En indelningav lagen i tre avdelningar skulle, enligl uppfattning, ytteriigareunderlätta överblicken. Anpassningen av lagförslaget till bestämmelser- 1979/80:40 246 nai regeringsformen om delegalion har gjorl en förhållandevis delaljeradlagreglering nödvändig. 1 den nya laglexlen har bl. a. intagits regler för hurmark och byggnader skall klassificeras och angetts vilka värdefaktorer som fårbeaklas i elt riktvärde samt grunderna för hur dessa värdefaktorer skallbestämmas. Den sammanföring och ulökning av de lagfästa maleriella reglerna somden föreslagna fastighelslaxeringslagen innebär bör enligl skogsstyrelsensuppfattning förbättra fömtsättningarna för en rättvis och likformig taxering.När det gäller taxeringen av skogsmark och växande skog är nu gällandeförfattning mindre delaljerad än den skogsvärderingsinslruk-tion som lidigaregällde. Den föreslagna lagen innebären yUeriigare minskad detaljeringsgrad inomdetla område. Den lorde dock enligl uppfattning varatillräckligl omfattande för atl tjäna sitl syfte och den är väl balanserad ijämförelse med reglerna för bestämmandel av övriga riktvärden. Ävenfrån länsslyrelsehäll framförs positiva synpunkler pä lagsliftningen.Länsstyrelsen i anser att kommittén pä ett mycketförtjänstfullt sätt löst uppgiften atl modernisera och syslemalisera nuvaranderegler samt att anpassa dem tili den nya regeringsformens krav pä föreskrifteri lagstiftningens form. ställer sig därför bakom förslaget attsamtliga fastighetstaxeringsregler, såväl materiella som formella, förs sammantill en särskild fastighelslaxeringslag. Liknande uttalanden återfinns iyttrandet från länsstyrelserna I , och samtÅlvsborgs län. LänsstyrelsenI KrisUanstads län anser att reglerna om skatteplikt för fastighet borde ståkvar i kommunalskallelagen. 1 ifrågasätterlämpligheten i alt bryta ut de nuvarande fastighelslaxeringsreglerna ur TL. ,som anser att beslul om en ny fastighelslaxeringslag bör anstå till dess enallsidigare ulredning presenterats, ifrågasätter om inte många detaljer somendast krävs för det egentliga värderingsförfarandet hade kunnat samlas i ensärskild fastighetslaxeringsinlmktion som beslulats av . hadebidragii till all laglexlen inte tyngts av en mängd tekniska detaljer som intebehövs för all klarlägga lagstiftningens principiella ställningstaganden.Liknande synpunkter framförs av bl. a. domänverket som emellertid tillstyrkerförslaget. Enhel del remissinstanser, bl. a. JK, SAF m. fl. och SBEF framhåller behovel aven redaktionell och språklig översyn av lagförslagel. a. betonas viklen avalt obestämda begrepp arbetas bort. Lantbrukarnasskattedelegatlon anser all lagförslaget behöver systematiseras och dessulomgrundligt bearbetas i språkligt hänseende. Det behöver också överarbetas t. ex.i fråga om skattepliktsavsnittet och beträffande delvärdena. Följdeffekternabör utredas särskill inom departementet. Delegationen anser alt lagen bl. a.formellt är behäftad med allvariiga brister. Lagstiftningsarbetet måsleforceras hårt och del borde då inle vara möjligt atl göra några mera omfaltandeändringar i lagförslaget. Slutsatsen av della blir enligl delegationen atlfastighetstaxeringen måste skjutas upp. 1979/80:40 247 remissinstanser lar särskilt upp förslaget atl regler om riktvärden ochliknande skall ges i form av verkslällighetsföreskrifter. Den helt övervägandedelen av de remissinsianser som tillstyrker den principiella lagtekniskauppbyggnaden av fastighelslaxeringslagen har inle någon erinran mol dennaformella del av lagförslaget. Underförutsättning att de verkslällighetsföreskrifter som avses skola beslutas avregeringen kommer atl vara av renl administrativ karaktär eller i materiellthänseende ren utfyllnad lill FTL har SBEF ej heller något att erinra motförslaget om en särskild fastighetstaxeringsförordning (FTF) vars innehållbeslutas av regeringen. Någraremissinstanser är tveksamma lill förslagel. anför atträtten atl utfärda grundläggande beskattningsregler inle kan delegeras frånriksdagen och verkslällighetsföreskriflerna kan säledes inle innehålla reglersom uppfattas som avvikelser från de grundläggande beskattningsreglerna.Föreningen anser alt del mot den bakgranden är diskutabelt allnormgivningsrällen i huvudsak kommer alt delegeras lill RSV så all ettförfarande som liknar det nuvarande i praktiken blir lillämpligl också iframtiden. Vidare har kommittén inle anfört några argument för all beslut avmyndighet om verkställighetsföreskrifter beträffande värdering inte bör fåöverklagas. Del förhållandet kan enligt föreningen accepteras endasi om regeringeni samband med subdelegering klart begränsar normgivningsrällen till att avseendast administrativa regler för taxeringen. Sveahovräu och kammarrätterna är tveksamma till förslagel. Hovrätten anser alt dengällande ordningen med allmänl hållna lagregler som kompletteras medanvisningar är alt föredra framför den föreslagna detaljregleringen iförfattningen. Ilikhet med kommittén anser hovrätten att del med hänsyn lill den speciellakaraklär som detaljregler för fastighetstaxering mäste ha inle är lämpligt attriksdagen genom lag beslutar härom. Om en detaljreglering skall ske måsle dennasåledes ske i form av verkslällighetsföreskrifter. Enligt förarbetena tillregeringsformen (prop. 1973:90 s. 211) förstås med föreskrifter om verkställighetav lagen i första hand tillämpningsföreskrifter av renl adminisirativ karaklär.I viss utsträckning lorde del emellertid vara ofrånkomligt alt tillåta, atlregeringen med slöd av sin behörighet att besluta verkställighetsföreskrifter imalerielll hänseende fyller ul en lag, även om lagen i och för sig skullebefinna sig inom del obligatoriska lagområdel. En förutsättning härför mästeemellertid vara, all den lagbestämmelse som skall kompletteras är så detaljeradatl regleringen inte tillförs någol väsentligt nyll genom den av regeringenbeslulade föreskriften. I verkställighelsföreskrif-tens form får således enligtvad som anförs i förarbetena inte beslutas om något som kan upplevas som etlnytt åliggande för enskilda eller om något som kan beiraktas som ett lidigareej föreliggande ingrepp i enskildas personliga eller ekonomiska förhållanden. Prop.1979/80:40 248 Kommillénsförslag innebär att taxeringsvärdet i del övervägande antalet fall i praktikenkommer att bestämmas av de föreskrifter om riktvärden m. m. som RSV ochlänsslyrelsen (skattechefen) bestämmer. Föreskrifterna kan alllsä inle sägasvara av renl administrativ karaklär, I realiteten fyller de den allmänt hållnalagen med materielll innehåll. Departementschefen uttalade i förarbelena lillkonsumentkreditlagen (prop. 1976/77:123 s. 372) atl verkställighetsföreskriftertill sådan lag som avses i 8 kap. 2 § regeringsformen endasi kan få innebära enprecisering inom ell snävt omräde av lagregleringen. Samma synsätt lorde,enligl hovrällens mening, böra anläggas på verkställighetsföreskrifter inomskatteområdet. Hovrätten anser det tveksamt om inie utfyllnad enligl förslagelsker i sådan omfattning atl den strider mol grundlagens förbud mot delegationpä skaiteomrädet. Lantbrukarnasskattedelegatlon finner del viktigt alt avvägningen mellan lag, föreskrifteroch anvisningar prövas noga. Med hänsyn till faslighets-laxeringensdetaljrikedom kan lagen inte göras heltäckande. Åtskilligt måste regleras päannat sätt. Frågan om lagreglering är i stort sett väl avvägd i betänkandet.Däremot bör inte riktvärden m. fl. labellvärden ha karaktär av föreskrifterulan av icke bindande anvisningar. Riktvärdena har i realiteten vanligen haften avgörande belydelse för laxeringsresultatet. har- såvida säregna förhållanden inle föreligger-endasi kunnal pröva devärdefaktorer som skall beaktas vid valet av labellvärde. Kommittén har inteföreslagit någon ändring i detla avseende. Enligl erfarenhet inträffar del inlesällan att fastighetstaxeringen blir felaktig om riktvärdena följs slaviskt.Man kan alltså i dessa fall klarl konslalera att laxeringen inle överensslämmermed den grandläggande värderingsregeln atl taxeringsvärdet skall motsvara 75 96av marknadsvärdet. Och detta utan alt säregna förhållanden föreligger. För atluppnå elt riktigt laxeringsresultat mäste riktvärdena fåjusteras. Man skallsäledes inle behöva tillgripa metoden all ändra värdefaktorerna så alt önskvärlresullal erhålls - en metod, som synes ha tillämpats inle så sällan.Enligl delegationens uppfattning , skall riktvärdena fastslällas i form avanvisningar. 3Allmänna taxeringsregler 3.1 Inledande bestämmelser (5.2) Ettantal remissinsianser har synpunkter på förslaget all inleda FTL med en del definitioneroch andra begreppsbestämningar. Kammarrällernaanser all det är en tilltalande lagstiftningsmetod att i etl inledande avsniusamla allmänna bestämmelser och definitioner som rör fastighetstaxering.Emellertid kan ifrågasättas om inle fler definitioner än som föreslagits börlämnas redan i det inledande kapitlet. Som exempel på sädana definitioner kannämnas taxeringsenhet, värderingsenhet, återanskaffningskostnad, riktvärde m.fl. Länsstyrelsernai och anseren definition bör tas in i lagen av vadallmän fastighetstaxering är. 1979/80:40 249 Någraremissinstanser har framfört önskemål om att begreppel fastighet i FTL skalldefinieras i de inledande bestämmelserna. anser alt av en sådanbeslämmelse bör framgå att fastighelsbegreppel i FTL är delsamma som enligljordabalken. I denna bestämmelse bör också inarbetas etl klariäggande av vadsom i lagen avses med markanläggning. Hovrälten är närmast av uppfattningen atldärmed avses sädan ledning, stängsel eller annan anläggning varom talas i 2kap. 1 § jordabalken. Också Lantbrukarnas skattedelegatlon anser atlfastighelsbegreppel bör definieras i FTL. Fråganom vad som skall anses vara "lillfällig" byggnad och därför inlelaxeras behandlas av några remissinstanser. Länsstyrelsen1 anför atl kommittén ullalal som sin mening atl enbyggnad inle bör anses som tillfällig om den har funnits päsamma plats. Del är helt naturiigt en fördel för laxeringsarbelel om del i FTLanges när en byggnad skall anses som lillfällig. Del kan dock ifrågasättas omullalandet överensstämmer med lidigare praxis. Enligt RÅ 1956:1240 ansågsbyggnader ulgöra skattepliktig fastighet trols en beräknad användningslid päendasi 3-4 är. Länsslyrelsen1 anser all laglexlen bör komplelleras med kommitténs mening omtillfälliga byggnader. I anser all det är oklart omkommittén menar all byggnad skall ha funniis eller skall beräknas komma altfinnas på fastighet minsl för all inle beiraktas som tillfällig. 1 fräganom vad som skall anses som tillfällig byggnad anför VaUenfall m. Kommitténföreslår att en byggnad inte skall anses vara tillfällig, om den har funnits iminst på samma plals. Exempletsom nämns är s. k. experimenlbyggnader säsom vindkraftverk o. d. De 5 ä 6vindkraftverk av belydelse som finns inom landel är experimenlbyggnaderoberoende av hur länge de ställ på en plats. Marknadsvärdet torde vara ytterstblygsamt varför exemplet inle är särskilt lyckligt vall. Betydligl besväriigaretorde problemen bli för s. k. provisoriska byggnader i anslulning lill sloraarbetsplatser. Det kan inte vara rationellt alt dylika byggnader skall ulgöraegna värderingsenheler och åsättas taxeringsvärde om de slär pä samma plats t.ex. i 6 är. Medlanke på de administrativa konsekvenserna och det ringa utbytet ur fiskalsynpunkt bör kommitténs förslag avvisas eftersom del leder lill åtskillnadmellan civil- och skallerättsligt fastighelsbegrepp beträffande byggnader sominle anbragts för stadigvarande bruk. Förslagetatl ange i lagens inledning vad beslutet vid fastighetstaxeringen skall avsebehandlas av m. fi. som nolerar med tillfredsställelse all vad somär att avse som laxeringsmyndigheisbeslul föreslås bli klariagt. RSV anför isamma fråga: Beslutom fastighetstaxering skall enligl 1 § i FTKs lagförslag avse faslighelsskatteplikt, beskattningsnatur, taxeringsvärde och indelning i taxeringsenhet.Det kan ifrågasättas om inte taxeringsbeslut även bör omfatta typ av annanfastighet (lypkod) och taxeringsvärdets fördelning på delvärden. 1979/80:40 250 Bådadessa uppgifter kan vara av slor betydelse för fastighetsägaren. Beträffandelypkoden är della fallel när del gäller inkomstbeskattning (schablonlaxeraseller ej) och förvärvstillständsprövning för hyreshus. Taxeringsvärdelsfördelning på delvärden är av belydelse vid beskattning av jordbruksfastigheter(avskrivning av ekonomibyggnader, skogsbeskallning elc) och hyresfastigheter (fördelningmellan mark- och byggnadsvärde för avskrivning av byggnader). Fördelning mellanmark och byggnadsvärde har ocksä fått ökad belydelse för vissasmåhusfastigheter eflersom det blivil allt vanligare alt beslämmatomträttsavgäld efler det taxerade markvärdet. Debeslul som självständigt kan överklagas bör definieras klart vid ulformningenav de processuella reglema. Elt lämpligt förfarande bör därvid kunna vara atlhänvisa lill de taxeringsbeslut som framgår av 1 §. kan sädana frägor som t.ex. fördelning av delvärden överklagas i egenskap av gmnder förtaxeringsbeslutet om de har belydelse utanför fastighetstaxeringen. LänsstyrelsernaI och påpekar all del inte endasi, såsomföreslagits, är det värde som bestämls vid taxeringen, som skall gälla underden löpande laxeringsperioden, ulan hela taxeringsbeslutet. 1frågan om bestämningen av begreppen taxeringsperiod och taxeringsår anförlänsstyrelsen i : I1 kap. 3 § fastighelslaxeringslagen definieras taxeringsår som det kalenderårunder vilket taxering bestäms i första instans. 1 20 kap. sladgas attfastighelstaxeringsnämnden skall ha sitl försia sammanträde senast den 5oktober året före taxeringsåret och skall meddela beslut om taxering senast den31 januari under taxeringsåret. Det framgår inte om kommittén menar att det ärnågon skillnad mellan att "beslämma taxering" och atl "beslulaom taxering". Om det inte är någon skillnad mellan dessa båda begrepplorde innebörden av bestämmelsen i 1 kap. 3 § fastighelslaxeringslagen vara attfastighetslaxeringsnämden under hösien endast kan falla preliminära beslul omtaxering, vilka sedan måste bekräftas vid etl sammanträde undertaxeringsåret. påpekar atl ordet "beskaffenhet" används i lagen i olikasammanhang. Eftersom del kan anses vara en synonym lill "skick" synes1 kap. 6 § FTL böra omformuleras sä all förväxling inte kan ske. Någraremissinstanser behandlar förslaget all i inledningen av FTL skall tas in enbestämmelse om alt vid fastighetstaxering skall iakllas alt laxeringarna bliröverensstämmande med föreskrifterna och i möjlig mån likformiga och rättvisa.Svea hovrätt anför: Delsynes självklarl atl taxeringarna skall ske med iakttagande av gällande regler.Innebörden av stadgandet all taxeringarna skall vara "i mölig mänlikformiga och rättvisa" är enligt hovrättens mening oklar. Stadgandetskulle kunna las lill inläkt för att föreskrift får frångås om den leder tillatt taxeringarna ej blir likformiga och rättvisa. Hovrätten, som är medveten omatt paragrafen har sin förebild i 1 § taxeringslagen, ifrågasätter om den intehelt kan undvaras. LänsstyrelsenI län och /SR anser alt beslämmelsen för att korrespondera medmolsvarande beslämmelse i TL bör ändras litl "i Prop.1979/80:40 251 möjligastemän likformiga och rättvisa". Ävenom beslämmelsen kan försvara sin plats i TL, där den fogar samman maleriellaregler med processuella, förefaller den mindre väl motiverad som inledning lag med båda dessa typer av regler. Atl de skall följas är en självklarhetsom inte behöver anges. Om man skall tolka den i jämförelse med TL någotändrade lydelsen som elt försök alt särskill understryka föreskrifternasbindande karaklär blir inte heller det så meningsfullt. Föreskrifter avriksskalleverket är ett utflöde av lagen och blir bindande i den män de harläckning i den. En allmän bestämmelse om atl föreskrifierna skall följas,oavsett vilket innehåll de har, synes strida mol de regler som gäller förlagstiftningsmakten. Nägraremissinstanser framhåller alt en del problem kan uppkomma om taxeringsvärdeskall åsättas endast skattepliktiga fastigheter. i Kristianstadslän, SAF m. fi. och SBEF pekar särskilt pä de enskill ägda fastigheter somenligl förslagel skall bedömas som skattefria specialbyggnader oavsellägarkategori. För dessa kommer i fortsättningen att saknas värde vid beräkningav arvs-, gåvo- och förmögenhetsskatt och vissa vid behov av objektivauppskattningsvärden utanför skallerätten. 3.2Indelning av byggnader och mark Denföreslagna indelningen i byggnadstyper lämnas i slort seu ulan erinran avremissinslanserna. i.2.7Byggnadstyper (6.3.2) Förslageli denna del har biträtts eller i princip lämnats utan erinran av näslan allaremissinstanser. Flera remissinstanser uttalar sig allmänl positivt omförslagel, bl. a. I och /SR. Särskildasynpunkter på olika delar av förslaget redovisas under 3.2.1.2-6. Nägraremissinsianser förordar yllerligare definitioner i fräga om byggnader ochmark bl, a. samt länsstyrelserna I och Skaraborgslän. Hovrätten anser alt det bör anges all fastighet vid klassificeringen kanindelas i fömtom byggnader och mark även markanläggningar. Inledningsvisvill länsslyrelsen anföra all den redogörelse som i betänkandel lämnas för deföreslagna reglerna om indelning av byggnader och mark är förtjänstfull. Redogörelsenär ingäende och exemplifieringarna kommer sannolikt atl ge god vägledning i detfortsatta fastighetslaxeringsarbelel. Ihuvudsak tillstyrker länsslyrelsen förslagel i denna del, dock med följandesynpunkler. Begreppetbyggnad resp. mark har inle definierats i vare sig lagförslaget 1979/80:40 252 Med hänsyn till all hela kapitlet bygger på fömtsättningen att mankan avgöra vad som är mark respektive byggnad borde en sådan definition finnas.Atl avgöra vad som är byggnad torde i de flesta fall inle medföra nägraproblem. 1 vissa fall kan dock svårigheter föreligga,exempelvis belräffandevissa industrianläggningar där gränsdragningen mellan mark, markanläggningaroch byggnad kan vara nog så problematisk. LänsstyrelsenI framför liknande uppfattning. SCBframhåller atl förslagel lill indelning i byggnadstyper ger möjlighel lillförbättrad stalistikredovisning jämfört med den som var möjlig frän lidigarefasfighetstaxeringsregister, trols att förslaget inle i sin helhel ansluler siglill klassificeringsstandard som SCB har presenterai för kommittén.