prop · G303119 · 1979-12-31 00:00:00 — En fordran på grund av sådan leverans torde avdetta skäl alltid preskriberas enligt huvudregeln eller . Om med uttrycket "avtal om renhållning" åsyftasdel rättsförhållande som råder mellan kommun och fastighetsägare eller annan nyttjareav fast egendom angående kommunens skyldighet att mot avgift enligt taxa bortforslahushållsavfall enligt den kommunala renhållningslagen, lorde motsvarandeslutsatser som redovisats ovan angående leverans av vatten gälla även här.Fråga är likaledes här om en offentligrättslig reglering där rättigheter ochskyldigheter således ej härrör ur ett avtalsförhållande. Av det berörda uttalandet i promemorian synes det framgåatt avsikten med lagförslaget varit att i vart fall vissa offenfligrättsligtreglerade avgifter skulle preskriberas som om de utgjorde konsumentköp eller s.k.konsumenttjänst. Med den uppläggning som valls synes detta resullal ej komma atluppnås. Del är enligt styrelsens uppfattning angeläget att dessa frågorytterligare utreds. Härvid kan flera offentligrättsliga avgifter än de här berördakomma att behöva behandlas. Styrelsen har i och för sig ej någon invändning mot attpreskriptionstiden för offentligrättsliga avgifter inom det kommunalaverksamhetsområdet snm, med undantag för vad ovan framhållits, är att hänföratill konsumentköp eller s. k. konsumenttjänst preskriberas efler . Inteheller i övrigt har slyrelsen någol att erinra mol de i promemorian framlagdaförslagen. 2.17 TCO ansluter sig lill promemorians förslag attpreskriptionstiden 1979/80:119 . för konsumentfordringar skall vara och att lidenskall räknas från Remissamman- fordringens tillkomst. 2.18 CentralorganisationenSACOISR: understryker i sill remissvar, vilketSACO/SR instämmer i, atl ell undantag från de föreslagna reglerna nm treårspreskriptiunav furdringar i samband med bustadsentreprenader, där den hittillsvarande liuårigapreskriptinnstiden furtfarande avses gälla, inle är mutiverat ur kunsumentsyn-punkt. 2.19 : 1 2 § sägs att den kurtare ireårspreskriptinnen ejskall gälla fnrdran mot konsumeni som grundar sig på löpande skuldebrev. Skäletär att en treårig preskriptiunstid beträffande vissa löpande skuldebrev,nämligen sådana som avser konsumentfordringar, skulle vara omöjlig att förenamed de bestämmelser snm gäller ifråga nm överlåtelse nch panlsättning avlöpande skuldebrev; eftersnm förvärvaren av etl löpande skuldebrev ufta intekänner till dettas bakgrund, skulle förvärvaren kunna drabbas avrättsförluster (s. 41). Del vure emellertid möjligt all i preskriptinnslageninte göra undantag när näringsidkaren begärt och erhållit elt löpandeskuldebrev av konsument, varigenom konsumenter även i sådana fall kunde görapreskriptionsinvändning mot förste borgenär (jfr 1 § skuldebrevslagen),men att i skuldebrevslagen (15 eller 17 §) göra en sådan ändring, attinvändning om treårig konsumentpreskription endast står sig mot ondtroende förvärvareav det löpande skuldebrevet men faller bort mnt godtroende förvärvare. Härigenomuppnås promemorians syfte att skydda godtroende förvärvare av löpandeskuldebrev, som konsumentens rätt mot säljaren (eller ondtroende förvärvare)ej blir sämre därför alt löpande skuldebrev utfärdats. Med promemorians förslagfinns risk att preskriptionsreglema ibland kan påverka näringsidkare attbegära löpande skuldebrev av konsumenter, där det är tillåtet, med de nackdelarsom därav följer för konsumenten även i andra sammanhang. 2.20 : Förbundet biträder nu - liksom i yttrande över den tidigarepromemorian - föreslagen förkortning av preskriptionstiden. Att förslaget nuomfattar enbart konsumentfordringar föranleder ingen erinran med beaktande avde fömtsättningar promemorian bygger på. En preskriptionstid av syneslämplig, liksom vad i övrigl föreslås angående preskriptionstiden. 2.21 FöreningenSveriges kronofogdar: Föreningen, som vill hålla fast vid det ursprungligaförslaget om kortare preskriptionstid i allmänhet, anser del lämpligt avvägtatt bestämma till , räknat från fordringens förfallodag, ellereljest från den dag fordringen tidigast kan göras gällande. Som lagrådetframhållit bör man fastställa en absolut preskriptionslid till förslagsvis 15år - en sådan regel måste i själva verket fylla ett renlighetskrav for att tillgndosepreskriptionens syfte att sanera skuldförhållanden inom överskådlig tid.Föreningen anser att starka skäl föreligger atl stadga treårspreskription förkonsumentfordringar. 2.22 av Föreningen : 2 § första stycketinnehåller de generella bestämmelserna om att fordran preskriberas tio årefter tillkomsten. En fordrans tillkomstdag kan vara svår attbestämma. Specialmotiveringen till 2 § innehåller emellertid så utförligauttalanden om vad som avses med tillkomstdagen även beträffandekonsumentfordringar att förut befarade tillämpningssvårigheter får ansesundanröjda. 2 § andra stycket reglerar den begränsadepreskriptionstiden på tre år Prop.1979/80:119 140 Genom att endast fordran motkonsument som Remissamman-avser köp eller uthyrning enligt konsumentköplageneller ijänst som till- ställning handahålls under motsvarande förhållandenomfattas av den begränsade preskriptionstiden, torde samtliga skatter ochavgifter, vilka nu har en tioårig preskription, ej komma atl omfattas avändringen. För dessa skatter nch avgifter tnrde det av praktiska skäl vara lämpliglatt uppbördslagens regler nm en femårig preskription blev tillämpliga liksomäven för böter nch viten sedan förvandlingsstraffel avskaffats. Den begränsade preskriptiunstidens bundenhet till knnsumentköplagenkan leda till vissa tillämpningsproblem. Det kan i vissa lägen vara förenat medtolkningssvårigheter humvida en fordan kan hänföras till konsumenlköplag ellerej. Huvuddelen av de fordringar som kommer att omfattas av den begränsadepreskriptionstiden kommer att täckas av den nya konsumenlkreditlagen. Underförarbetena till denna lag och den föreslagna nya avbetalningsköplagen harberörts här angivna gränsdragningsproblem (Se prop. 1976/77:123, s. 153 och 346samt SOU 1977:24, s. 105). Begreppen "konsument","näringsidkare" och "huvudsakligen för eget bmk" kan kommaatt leda till tillämpningsproblem ej minst för kronofogdemyndigheterna som vidverkställighet i återtagningsmål och i händelse av preskriptionsinvändning haratl avgöra frågan. En framkomlig väg hade varit att i köpeavtal enligt såväl konsumenlköplag,konsumenlkreditlag som avbetal-ningsköplag klart skulle framgå vilken av deolika lagarna som varit tilllämplig vid köpeavtalets ingående. Tillförhindrande av missbruk från säljares sida att tillämpa en för köpareoförmånligare lagstiftning skulle domstol och verkslällande exekutiv myndighetges möjlighet att på invändning från köpare eller om det eljest vore uppenbartfrångå avtalad lag och istället tillämpa den lag som uppenbarligen motsvaradeverkliga förhållandet vid avtalets ingående. 2.23 : I tidigare remissvar harfrån näringslivet hävdats att ej borde företa genomgripande ändringarpå ett så väsentligt civilrättsligt område som preskriptionslagstiftningenutan att en vidsträckt internationell uniformering kunde uppnås. Det måsteemellertid knnstateras atl del inlernationella samarbetet på detta områdedessvärre ej synes resultera i överenskommelser med bred anslutning innmnågorlunda överskådlig tid. Inte ens inom har strävandena mot enhelliga preskripflonsbestämmelservunnit nämnvärd framgång. Sålunda uppvisar de skandinaviska ländema t.ex. tämligen olika preskriptionstider för olika slag av fordringar. Emellertidskulle och - om det förevarande svenska förslaget lägges till grundför lagstiftning - få någoriunda likformig lagstiftning. En icke oväsentligskillnad uppstår dock ifråga om tidpunkten för preskriptionstidens inledande.I det svenska förslaget böljar den löpa vid fordringens tillkomst mot att dennorska lagstiftningen räknar sagda tid från förfallodagen. Om å andra sidan mani skulle välja femårig preskriptionsfld för konsumentfordringar skullestörre likhet uppnås med den danska lagstiftningen. Någon fördel i uniformthänseende föreligger sålunda inte genom att välja treårig preskriptionstid för konsumenifordringarframför en femårig sådan. En förkortning av preskriptionstiden förkonsumentfordringar från tio till är en radikal ändring av centralcivilrätt, som inte bör genomföras annat än om iögonfallande missförhållandenkan påvisas. Emellertid konstateras i lagutsknttets betänkande 1976/77: 24 att "någnluttalat missnöje med nu gällande preskriptionsregler har dnck inteförekommit" (sid Prop.1979/80:119 I41 Den enda egentliga olägenheten med lång preskriptinnstidsynes vara Remissamman-risken för att gäldenär utsätts för dubbelkrav. Kunsumentverkelhar på ställning fråga från ulskullet rednvisat någnl mer än tio klagomål perår från del samlade konsumenlkollekiivet. Om denna siffra sätts i relation fllldet totala anlalet konsumentköp/ljänster som företas här i landet framslårbehovet av skyddslagstiftning sum mycket marginellt. Likväl skulle införandetav den föreslagna förkortningen "principielll" kunna accepteras om inledärmed var förknippat olägenheler för annan grupp l.ex. Emellertidmåsle framhållas att en treårig preskriptionstid avgjort kommer att innebäralockelser för vissa fördomsfria individer i konsumenlkollekiivet all hålla siganonyma för att uppnå preskription av konsumentvaruskulder. Inköp av varorunder t. ex. en semesterperiod i en ort avlägsen från bostadsorlen är ett ickealltför hypotetiskt exempel. För aU skydda sig mol dylika rättsföriusier kommersmå och medelstora företag i allt högre grad tvingas anlila inkassuföretag medåtföljande prisökningar för det samlade kullektivet snm följd. Förbundet kan sålunda ej förbehållslöst instämma i lagutsknttetsschematiska bedömning alt "allmänt sett måste det dnck vara ett kunsumentintresseatl furdringar inum kunsumentnmrådet avvecklas inom rimlig tid". Förbundel kan emellerlid acceptera önskemålet att någnn förkurtningav preskriptinnstiden ifråga nm knnsumentfnrdringar bör göras men anser att en sådan av nvan redovisade skäl ej bör sällas . 1 2 § Iredje stycket föreslås att"konsumentfordran" som avser uppfö rande av byggnad för bostadsändamål skall preskriberas enligt huvudre geln dvs. Förbundet flnner delta väl motiverat. Emellerfld begrän sas bestämmelsen uttryckligen i motiven till byggnad för bostad. Vid upp förande av fritidshus är det ej ovanligt att l.ex. garage, bastu o.d. kon strueras som friliggande byggnader. Om exploateringen utföres av en och samme byggherre - vilket väl är vanligast förekommande - ter del sig un- deriigt att ej samma preskriptionstider skall gälla för fordringar avseende de olika byggnadema. Förbundet föreslår sålunda aU tioårig preskripflon skall gälla för all form av nybyggnation. 2 § iredje stycket innehåller också en regel om attkonsumentfordran som grundar sig på löpande skuldebrev preskriberas . Måhända borde detta undantag i enhetlighetens intresse ej inskränkas till löpande skuldebrev utan gälla även enkla sådana. 2.24 : Den nu gällande tioårigapreskriptionsregeln är enligt vår uppfattning en inarbetad och blandallmänheten känd och väl fungerande rättsregel. Utredningens förslag att,såvitt avser konsumenifordringar, förkorta preskripflonstiden från lio till treår får betraktas som en mycket kraftig förändring i nuvarande rättssystem.Emellertid kan skäl flnnas att överväga en förkortning av preskriptionstidensom föreslagits, om tillämpningen av nuvarande regler lett till påtagbara olägenheler. konslalerar emellertid i betänkandet1976/77:24 aU det inte har förekommil något uttalat missnöje med de gällande preskriptinnsbestämmelserna.Enligt utskuttets mening hade den tioåriga preskriptionstiden inte heller ifråga om knnsumentfnrdringar inneburit några mer märkbara ulägenheter. Ulskulletanförde vidare alt det endasl inom kunsumentnmrådet kunde flnnas anledning attförkorta preskriptionstiderna. Vid en genomgång av utredningens förslag flll förkortningav preskriptionstider för konsumenifordringar har emellertid inte någotbärande argument för en sådan förkortning redovisats. Vad man synes hamotiverat sitt 1979/80:119 142 ställningstagande på tycks vara lagutskottets uttalande ibetänkandet Remissamman-1976/77: 24 "att det allmänt sett måste vara ettkonsumentintresse atl förd- ställning ringar inom konsumentområdet avvecklasinom en rimlig tid". Man kan dock ifrågasätta nm det enbart är etl kunsumentintresseatt förkorta preskriptionstiden. En förkortning ner till kan nämligenfå till följd att företag rutinmässigt i större utsträckning än vad som ärfallet anlitar t. ex. inkassobyråer för att ta till vara sina möjligheter.Detta medför givetvis en ökad kostnad för konsumentsidan som kan tvingasbetala den extra kostnad som inkassouppdraget medför. Risken för att konsumenten utsättsför dubbelkrav från näringsidkare finns visserligen. Utredningen har emellertidinte framlagt något maierial som visar atl en dylik olägenhet under rådandeförhållanden har varit påtaglig. Med hänvisning till vad som ovan anföris får vi sålundaavstyrka förslagel om en förkortning av preskriptionstiden. Därest motivändock kan anses föreligga för en förkortning av preskriptionstiden vad avserkonsumentfordringar, anser vi att en rimlig tid för avveckling avkonsumentfordringar inte skall vara kortare än . 2.25 SHIO har avgettell remissyttrande som är så gott som identiskt med de återgivna delarnaav köpmannaförbunds yttrande. Därutöver har SHIO anfört följande:Många människor svävar i den villfarelsen att betalningsansvaret automatisktpreskriberas efter "preskriptionstidens" utgång, oavsett dekravåtgärder som innebär preskriptionsavbrott. En sänkning avpreskriptionstiden till skulle för vissa inom denna kategori innebära enfrestelse att kringgå betalningsansvaret genom att vägra betala under"preskriptionstiden". är kunnigheten om preskriptionslagenoch de formella medel, som står företagarna och säljarna till buds för att ejbehöva mista sin fordran på konsumenten, ofta låg inom stora gmpper av lågutbildadehaniverkare och andra småföretagare. Risken är därför stor att den kombineradeeffekten av dålig insikl om vad preskription egentligen innebär och denföreslagna förkortningen av preskriptionstiden kan medföra markant ökade fallav betalningsvägran nch förlusler för många företagare. 2.26 LRF: Den ipromemorian föreslagna tiden för preskriptinn av konsumentfordringar, från fordringens tillkomst, synes väl avvägd. Det är ett berättigatintresse atl fodringar inom konsumentområdel. som ofta till antalet är mångamen avser små belopp, kan avvecklas inom rimlig tid. Den enskilde skall naturiiglvisså långt möjligt besparas olägenheten av att behöva bevara kvitton och annanbevisning på att betalning skett i alltför samt, om förhållandet ärsådant, eventuellt behöva sväva i ovisshet huruvida en förpliktelse för honombestår eller ej. LRF delar den uppfattning som framförs i promemorianbeträffande de fordringar som grundar sig på löpande skuldebrev. Det flnnsemellertid enligt LRFs mening anledning till ytteriigare övervägandenbeträffande fordringar som avser uppförande av byggnad för bostadsändamål. 1 promemorian anges att del inte i preskriptionshänseende flnnsanledning att skilja mellan köp av ett beflnfligt hus och avtal om uppförandeav ett nytt hus (entreprenad). Helt olika bestämmelser är tillämpliga på fastighetsköpoch entreprenad. Dessutom är avtal om enireprenad vanligtvis mer kompliceradeän köpeavtal. Viss upphandling kanske skall ske genom beställarens försorgmedan annan upphandling ulförs av entreprenören. Vidare kan flera entreprenöreri självständiga avtal med beställaren vara engagerade i uppförandet avbyggnaden. Dessutom lorde det vara vanligt 1979/80:119 , 143 attbeställarens förpliktelser enligt entreprenadkontraktei förändras i an- Remissamman-ledning av omständigheter som inträffar .under entreprenadtiden.Vad här ställning anförts utgör, enligt LRFs uppfattning, skäl till ytteriigareöverväganden om inte fordran i anledning av avtal om uppförande av byggnad förbostadsändamål bör omfattas av den föreslagna treåriga preskriptionstiden. Enligtförslaget skall bestämmelserna om treårspreskription vara tilllämpliga påfordran som avser uppförande av andra byggnader för enskill begagnande änbyggnader för bostadsändamål. Entreprenadavtal avseende bostadshus omfattarvanligtvis även garage och/eller någon furm av förrådsbyggnad. Promemnrieförslagetleder till att här blir två preskrip-tinnstider gällande. Detta är ägnat attskapa osäkerhet, särskilt med tanke på atl entreprenadsumman vanligen inte äruppdelad. En enheilig preskriptionstid skulle undanröja nu nämnda olägenheter. 2.27 förklarar sig inte vilja motsätta sig promemorieförslaget (se 1.29) men anser alt man bör överväga en en hetlig preskriptionstid för alla fordringar på förslagsvis . Förbundet anför vidare: Från allmän synpunkt måste det enligt förbundets uppfatt ning sägas vara en fördel om huvudregeln på förevarande nmråde även i fortsättningen är samma för konsumenter som för övriga. Vidare kan erin ras om att skaUeskuld till stat och kommun preskriberas . Den allmänna preskriptionstiden bör naturligtvis så långt möjligt överensstäm ma också med preskriptionsregler utanför det förmögenhetsrättsliga områ det där det med hänsyn till dessa reglers karaktär framstår som naturligt. Handelskammarförbundetkan dock hysa förståelse för önskemålet att för knnsumentfordringamasvidkommande åstadkomma en ännu någol kortare preskriptionstid än . Detkan då konstateras att en kortare preskriptionstid än förfordringar mellan näringsidkare skulle medföra icke acceptabla konsekvenser. Sammantagetvill således utan alt avstyrka del framlagda förslagetförorda att det i det fortsalla lagstiftningsarbetet övervägs huruvida enenhetlig femårig preskriptionstid bör införas. 2.28 : Föreningen har icke heller nu några principiella invändningar mot den föreslagna treårspreskriptionen för kon sumentfordringar även om denna kan komma att ställa skärpta krav i vad gäller preskriptionsbevakningen. Korttidspreskriptionen kommeralt berö ra en förhållandevis stor grupp av bankkrediter. Enligt förslaget skall ju till denna hänföras inte bara sådana krediter som en konsumentköpare själv genom säljares förmedling har erhållit i bank eller hos annan kreditgivare, utan även lånefordringar mot konsumeniköpare som av säljare rebelånats hos kreditgivaren. Iförhållande till köparen torde treårspreskriptionen visserligen inte erbjudanågra större problem, eflersom denne själv fortlöpande bryler preskriptionengenom sina inbetalningar på skulden. Gentemot den, som tecknat borgen förköparens skuld enligt en hos banken rebelånad fordringshandling, krävsemellertid om fordringen har en löptid eller däröver, särskild observanseftersom fordringen mot borgensmannen utlöper räknat frånden dag han tecknat sin borgen. Detta kan i och för sig medföra behov av enutbyggd och därmed också mer kostnadskrävande bevakningsmtin än den snmtillämpas på gmndval av den nuvarande liuårspreskriptinnen. Föreningen haremellertid bedömt detta speciella problem som överkomligt. Konsumentkrediter ilagförslagets mening lorde i del slora flertalel fall ej ha längre löplid . Krediterna har dessutom ofta karaktären av blancokrediter. 1979/80:119 144 skriptionen ej gälla fordringar som grundar sig på löpandeskuldebrev. Remissamman-Med hänsyn härtill synes därför förslaget även i vadavser korttidspre- ställning skriptionen för borgensåtaganden, avseendekonsumentfordringar, kunna godtagas. 2.29 : I 2 § föreslås att konsument-fordran som hänför sig till uppförandeav byggnad för bostadsändamål skall ha en preskriptionstid på tio år.Föreningen anser detta vara motiverat, men hemställer att bestämmelsenutvidgas till att avse även andra byggnader, såsom garage by ggn ad er ochandra friliggande byggnader som kan uppföras sedan bostadshuset färdigställts.Vidare bör paragrafen även omfattas av s. k, förbältringslån i samband medreparation och ombyggnad av bostadshus med tillhörande byggnader. 2.30 : Enligt synes nuvarande regel om tioårig preskripiionstidinte ha inneburit några väsentliga olägenheler för sådana gäldenärer som är attbetrakta som konsumenter. Det kan därför ifrågasättas om förslaget att förkortapreskriptionstiden för konsumentfordringar bärs upp av ett egentligtreformbehov. 1 promemorian föreligger inte heller någon närmare utredninghärvidlag. Även om vissa skäl av mer principiell natur onekligen talar för enförkortning av preskriptionstiden, flnner MRF med hänsyn till det ovan anfördaicke skäl all tillstyrka förslaget i denna del. 3 Förlängd preskriptionstid m.m. 3.1.1 : Frågan om behovet av särskildabestämmelser för de fall som avses i I § andra och tredje styckenapreskriptionsförordningen, dvs. då gäldenären inte kan anträffas, behandlas ipromemorian på sid 44-45. I denna del får för postverkets del följandeframhållas. handlägger för statsverkets räkning indrivning avstudielån enligt SFS 1964:402 och antalet sådana ärenden uppgick den 31 januari1978 till ca 106.700 och avsåg fordringar på ca 410,5 millioner kr i kapitaloch 142,5 millioner i räntor. Del förhållandet att avskrivningskungörelsen (SFS1965:921) enligt 1 § inte är tillämplig på sådana lån föranleder alt bevakningstidenblir längre än vad som eljest skulle ha varit fallel. I sådana fall, dålåntagaren slutfört de med lånet avsedda studierna och måhända uppnått en god ekonnmiskställning, synes relativt stränga krav kunna ställas på återbetalning av lånet.Del är inte ovanligt att sådana låntagare efter studierna bosätter sigutomlands med därav följande svårigheter alt fä kännedom om vederbörandesadress och kunna kontakta vederbörande. angav postverket i drygt 30fall till förhindrande av preskription fordringar till överexekulor och lätbevis därom införas i Post- och och dessa åtgärder vidtogs,möjligen med något undantag, beträffande fordringar avseende studielån därlåntagaren var bosatt utomlands. Låntagare har beträffande studielån att lämnarevers och vid belal-ningsförsummelse fastslälles fordran genomlagsökningsutslag och därav följer all efler sådant utslag preskriptionstiden,om gäldenären eller hans rättsinnehavare icke fått del av borgenärensframställning um exekutiv åtgärd, enligt 7 § andra stycket i den föreslagna preskriptinnslagenskulle kunna förlängas endast . Om bestämmelserna i 1 § andra och tredje 1979/80:119 145 styckena preskriptionsförordningen skulle utgå utan atlnågon motsvaran- Remissamman-de möjlighet till preskriptinnsavbrnttföreskrevs, lorde delta för postverket ställnini; medföra svårigheter närdet gäller atl förhindra preskription beiräffande av postverket handlagdafordringar avseende sludielån. 3.1.2 Kammarkollegiet: En preskriplinnslid av tre årräknat från fnrdringens tillknmst synes knilegiet vara i kurtaste laget.Särskilt i de ej så fä fall där gäldenären (på gmnd av ändrad adress eller avannan ursak) kan vara svår att träffa, går risken för tidsnöd knappast altundvika. Bnrgenärens preskriptinnsavbrytande åtgärder måste nckså görasbevisliga. Borgenären kan sålunda bli nödsakad att upprepade gånger mot en gäldenärvidtaga sådana rättsliga åtgärder som avses i promemorian, s 44. Följden av deföreslagna bestämmelserna kan även eljest bli att rigorösare åtgärder vidlas molgäldenären, än vad som i och för sig framstår såsom önskvärt. Såviit kollegietkan flnna bör det i vart fall vara motiverat aU för kunsu-mentfnrdringamas deli den nya preskriptionslagen införa en mutsvarighet till bestämmelserna i 3 § förslagel till preskriptinnslag enligt prup. 1976/77:5.--- Beträffande kammarkullegiels fondförvaltande verksamhetblir föreskrifterna om tioårig preskription i huvudsak tillämpliga. Deföreslagna reglema lorde knappast på delta område leda till merarbete.Framhållas må dock att föreskriften i preskriptionsförordningen 1 § sistastycket enligt kollegiets erfarenhet fyllt en ej helt oviktig funktion,särskilt i låneförhållanden med flera gäldenärer eller borgenärer.