prop · G303132 · 1979-12-31 00:00:00 — Den i avtalel beslämda ersättningen betalas av staten.Ersättningen eriäggs lill en av de avtalsslulande organisationerna bildadförvaltningsorganisation, BONUS, Denna har lill uppgift att bl, a. fördela deinkasserade medlen mellan de avtalsslulande organisalionerna, Iell anlal specialfall har organisalionerna ingått kopieringsavtal direkl medvissa skolor. Inom övriga seklorer av undervisningsväsendel är förhållandenaännu oreglerade. För högskoleområdet föreligger etl förslag lill avtal somularbelals av de s, k, AUU-sakkunniga (U 1968:49) på grundval av förhandlingarmed samma organisaiioner som är parler i skolkopieringsavtalet. Enligtulredningens mening bör frågan även lösas genom kollekliva avtal avden lyp som sålunda redan finns inom det allmänna skolväsendel. Utredningenfastslår emellertid att frågan inte kan lå en fullständig lösning genomkollekliva avtal. Detta sammanhänger med att de svenska organisationernasavtal endast binder organisationernas egna medlemmar. Utländska upphovsmän bliri allmänhet inte bundna, eftersom de i regel står utanför organisationerna.Inom skolomrädel betyder delta förhällande mindre, eftersom man i skolarbetetanvänder ulländska verk endast i begränsad utsträckning. Inom högskoleområdetär det däremoi nödvändigt att även utländska verk blir tillgängliga förkopiering. Det bör för övrigt uppmärksammas all även en del svenska upphovsmänslår ulanför organisationerna. En kollekliv lösning som endast gäller inomramen för organisationernas verksamhetsområden är därför principielltotillräcklig även om del skulle gälla att enbari tillgodose kopieringsbehovet ifråga om svenska verk. Utredningensförslag går ul pä att det kollektiva avtalssyslemet kompletteras medlagbestämmelser som föreskriver att vissa slags avtal får omfatta ävenupphovsmän som inle är medlemmar i avtalsslulande organisation. En förebildtill en sädan lösning finns i 22 § URL, som i fråga om utsändning i radio ochTV av utgivna verk föreskriver en ordning av liknande slag. En sådan utsträcktverkan av ett ingånget upphovsrättsligt avtal brukar benämnas avtalslicens. Enligtförslaget tas bestämmelser i ämnet upp i en ny paragraf i URL, I5a§. Delav utredningen föreslagna systemet innebär att upphovsmännens organisationer,liksom , förhandlar om kollektiva kopieringsavtal på grundval avmedlemmarnas upphovsrällsliga ensamrätt. Nyheten i förslaget är all ell av organisalionemaingånget avtal blir bindande även för utomstående upphovsmän. Denna verkan-avtalslicens - uppkommer både för svenska upphovsmän, som av olika anledningarstär utanför organisationerna, och för utländska upphovsmän. Föratt ett kollektivt avtal skall kunna åberopas som grund föravtalslicens fordrasenligt förslaget all det pä upphovsmannasidan ingåtts av organisation ellerorganisaiioner som företräder "ett flertal" svenska upphovsmän på 1979/80:132 38 området.Uttrycket är hämtat från 22 § URL och innebär krav på atl avtalsslulandeorganisalion skall vara representativ för det omräde del gäller. Förslagelreglerar endasl verkan av kollekliva avtal som avser kopiering inomundervisningsverksamhet. Utredningen har ingående diskuterat vilken innebördsom bör inläggas i denna term. Belydelsefulla områden som täcks av uttrycket ärdels undervisning i grundskola, gymnasieskola (med tillhörande specialkurser)och högskolor, dels vuxenutbildning, statlig vuxenutbildning,folkhögskolor, arbetsmarknadsutbildning, löntagarorganisationernas centralakursverksamhet och personalulbildning inom den offenlliga sektorn och inomnäringslivel. Kolleklivaavtal ger räll ål lärare m. fl. atl för sin undervisning kopiera verk avupphovsmän som är medlemmar i avtalsslulande organisalion. Förslaget innebärall de på grund av avialslicens ocksä fär för sin undervisning kopiera verk avupphovsman som inte är medlem av sådan organisalion. a. av hänsyn lillgällande konventioner på områdel (Bernkonvenlionen och Väridskonvenlionen om.upphovsrätt) upptas emellertid i förslaget en bestämmelse av innebörd altutomstående upphovsman - oavsett om individuell vetorätt är föreskriven iavtalet eller inle - alltid skall ha rätl atl meddela förbud mot all hans verkkopieras. Avavialslicensens funktion följeratt kopieringsrätten endast fär avse verk avsamma slag som omfattas av del kollektiva avlalet. Även i övrigt skall i frågaom rätten alt kopiera gälla de villkor som är föreskrivna i avtalet. a. att i avtalel angivna begränsningar i kopieringsrätten skalllillämpas även i fråga om verk av utomstående upphovsmän. Avnämare skall vidarebetala samma ersäitning för kopiering av de utomstående upphovsmännens verksom för kopiering av de verk som omfattas av avtalet. föreslagna systemet med avtalslicens ingår ocksä bestämmelser som avser alllikställa utomstående upphovsmän med upphovsmän som företräds av avtalsslutandeorganisation, när det gäller fördelningen av medel som influtit som ersättningför fotokopieringen. Enligt huvudprincipen skall föreskriftema härom, vare sigdessa finns i själva avtalet eller beslämts internt inom den avtalsslulandeorganisationen, vara bindande även för utomstående upphovsmän. Om enorganisation således bestämt att ersättningsmedlen l.ex, skall avsättas tillkollektiva ändamål, såsom pensioner eller stipendier, får de utomståendeupphovsmännen som regel godla della. a. av hänsyn till de förut nämndakonventionerna föreslås emellertid att utomstående upphovsman skall, om hanbegär det, ha rätl till individuell ersäitning för kopiering av hans verk. Förkrav pä sädan ersättning föresläs viss kortare preskriptionslid. Vidareförutsätts för sädan ersättning att upphovsmannen själv förebringar utredning omi vilken omfattning som hans verk har kopierats. Ianslutning till den föreslagna lagtexten i 15 a § URL kan slutligen nämnas attulredningen som sammanfallande benämning pä hithörande kopierings-metoderanvänl termen "reprografiskt förfarande". Denna term omfattar inleblott fotokopiering i trängre mening utan även t. ex. konlorsoffset, mikrofilmningoch liknande. Även äldre kopieringsmetoder, säsom slencil och elektroslencil,omfattas. Bestämmelsernaom avtalslicens skall enligt förslaget även gälla i fråga om 1979/80:132 39 kopieringav kalaloger m. m., som är skyddade enligt 49 § URL, saml fotografier, som ärskyddade enligt lagen (1960:730) om rätl till fotografisk bild. Förall främja all sådana kollekliva avtal som skall ligga till grund för denföreslagna avtalslicensen kommer till slånd, lägger ulredningen fram ellförslag med beslämmelser om elt medlingsförfarande. Det föreslås atlbestämmelserna tas in i en särskild lag, benämnd Lag om medling i vissaupphovsrättstvister. Dengrundläggande principen i förslagel är atl medling skall kunna påkallas för altlösa tvist som uppkommer i fråga om ingående av kollektiva kopieringsavial inomundervisningsväsendel. Medling skall kunna påkallas både av den som villerhålla kopieringsräli och av berörda upphovrätlsorga-nisalioner. Medlingsförfarandethar i försia hand till uppgift alt få till slånd en överenskommelse mellanparter i del fall då förhandlingar mellan dem har strandat. Del föresläsemellertid alt medling även skall kunna upptas i sådant fall dä parts begäranom avtal har avvisats utan atl förhandlingar har ägt rum. Förslaget innehållervidare bestämmelser som, för del fall alt medling inleds pä etl redanavtalsreglerat omräde, förebygger alt avtalslöst lillstånd inträder undermedlingsförfarandet till följd av all gällande avtalstid löper ul. Ifråga om förfarandet föreslås att medling äger rum inför en av regeringentillsatt föriikningsman. Framställning om medling skall göras till regeringenviss efter det att förhandlingama har strandat eller begäran omförhandlingar har avvisats. Det ankommer pä förlikningsmannen att pröva omförutsättningar för medling föreligger. Försummar part all efler kallelseinställa sig lill förhandling inför föriikningsmannen, kan domslol på anmälanav föriikningsmannen utdöma förelagt vite. Föriikningsförhandlingarna skall ihuvudsak grundas på förslag som läggs fram av parterna själva.Förlikningsmannen har dock självfallet rält atl föreslä jämkningar ochmedgivanden som enligt hans mening är ägnade atl bidra till en lösning avtvistefrågan. Partema harockså möjlighet all hänskjuta tvisten lill avgörandeenligt lagen (1929:145) om skiljemän. Om medling misslyckas skall föriikningsmannengenast anmäla della lill regeringen. För föriikningsmannen föreskrivslystnadsplikt. Lagenföreslås bli disposiliv. Partema kan således överenskomma altmedlingsförfarande ej skall lillämpas. En sädan överenskommelse kan begränsaslill viss fråga. För all gälla skall överenskommelsen vara skriftlig- 1979/80:132 40 Inthis report in Swedensubmils proposals conceming pholocopying in schools and other educationalinstitutions, Theproposal is in two parts. One conlains certain amendments lo the Copyright Acland the Ad on Rights in Pholographic Piclures. The other part is a Draft Acl onMedialion in Certain Copyright Disputes. Theproposed amendments to ihe existing Acts imply the introduction of the systemof so-called extended collective agreement licences to pholocopying activitiesin educational institutions. This means that in certain circumstances theprovisions contained in a collective contract on pholocopying shall also beapplicable lo aulhors who are not members of the conlracting organization. Theproposed system applies in cases where under a contract conduded with anorganization representing a substaniial proportion of Swedish authors in acertain field, a teacher or another person has the right lo.photocopy workspublished by the members of that organization for use in his teachingactivities. The proposed system implies that in such a case he also has theright to reproduce, for the same purposes, works by authors who are notrepresented by the organization. This does not, however, apply if the aulhorconcemed has forbidden such reproduclion. Inprinciple, only works of the same kind as those covered by the contract may bereproduced in this . The conditions laid down in the contract as lo thenumber of copies which may be made, the remuneration to be paid etc. shall alsoapply lo aulhors not represented by the conlracting organization. Suchauthors, however, are always entilled to claim individual remuneration. Suchclaims must be submitted within twelve months from the expiry of the year inwhich the pholocopying was done. Thereis a great need for pholocopying in schools and consequenily a great publicinterest in salisfactorily solving copyrighi problems arising in thisconneclion. It is thus considered essential to have machinery available foracquiring and safeguarding the rights necessary for such pholocopying. Theproposed Acl on Medialion in Certain Copyright Disputes coniains provisions lothis end. The Acl is applicable in cases where the negotiations for contractson pholocopying in educational institutions do not result in the conclusion ofsuch contracts. In these cases, any of the parties to the negotiations canrequest the Government to appoini a medialer. This procedure can also beresorted to when one party's request for negotiations has been rejected by theother party. The mediator shall seek to reconcile the 1979/80:132 41 partiesand help to negoliate a contract. If his efforts are not successful he shallcommunicate Ihis fact to the Government. The proposed Acl also includesprovisions on the prolongalion of existing contracts in certain cases. 1979/80:132 42 Bestämmelserom den upphovsrätt som lillkommer författare, kompositörer och konstnärer m.fi. finns i de nordiska länderna inlagna i särskilda lagar. I gällersålunda i delta hänseende lov nr 158 af 31. om ophavsretlen lillilieraereogkunstneriske vaerkersamt lov nr 157 af 31, om relten lilfolografiske billeder, i f/n/awt/lagen (404/61)om upphovsrätttill litterära och konstnäriiga verk saml lagen (405/61) omrält till fotografisk bild, i lagen nr. 73 av omupphovsrätt, i lov av 12. mai 1961 nr 2 om opphavsretl lil ändsverk m. v.och lov av 17. nr 1 om rett lil fotografi samt i lagen(1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnäriiga verk samt lagen(1960:730) om rätt till fotografisk bild. Lagarna har tillkommit i nordisktsamarbete. Upphovsrättenär ett område med slark internalionell prägel. Av grundläggande betydelse förden internationella regleringen av upphovsrätten är den tillkomnaBernkonventionen för skydd av litterära och konstnäriiga verk. De tillkonventionen anslutna staterna bildar en union för skydd av litterära ochkonstnäriiga verk. Till är etl sjuttiotalstater anslulna, däribland de nordiska ländema, Bernkonvenlionen har senastreviderats i . Avbelydelse i inlernalionella sammanhang är förulom Bernkonvenlionen också bl, a,den ingångna Världskonventionen om upphovsrätt. Även denna revideradesär 1971. (justitie-, utbildnings- och kulturministrarna) beslutade videtl möle i atl en översyn av den nordiskaupphovsrätlslagsliftningen skulle ske. Minislerrådel enades därvid om allföljande rikllinjer skulle ligga lill grund för revisionsarbetet. Den upphovsrällsliga lagstiftningen i de nordiska ländernabygger liksom de inlernalionella konventionerna pä huvudprincipen att den somhar skapat ett litterärt eller konslnäriigt verk har ensamrätt all bestämmaöver de väsentliga formerna för utnyttjande av detta. Denna rätt omfattar såvälolika former lor alt ekonomiskt utnyttja ett verk (mångfaldigande, offentligtframförande m. som vissa ideellt betonade 1979/80:132 43 räuigheter(rätt atl bli namngiven som upphovsman och rätlatl motsätta sig kränkande behandling av verket etc). Upphovsrätten skyddardessa rättigheter genom ett privaträllsligt regelsyslem. Skydd enligt liknandeprinciper ges också de s. k. närstående rätligheierna.dvs. de rälligheler somtillkommer utövande konstnärer, framstäl-lare av grammofonskivor eller andraljudupptagningar och radio- och televisionsföre-tag. Vissa inskränkningar finnsi den ensamrätt som sålunda lillkommer upphovsmän och andra rättighelshavare. Det upphovsrällsliga ensamräiisysiemet ger den enskildeupphovsmannen elt goii skydd och innebär en värdefull stimulans för kultudivei.Reglerna har emellenid sina rötter i dä samhällsförhällandena var andraän . Tillämpningen av del upphovsrättsliga systemet har med tiden medförtålskilliga problem både för upphovsmännen själva och för dem som önskar utnyttjaderas verk. Detta beror huvudsakligen på den tekniska utveckling som har ägtrum men i någon mån ocksä på all upphovsräiisligi skyddade prestationer i ökadutsträckning är resultatet av kollekliva insalser av flera upphovsmän. Som resullal av den lekniska ulvecklingen lillkommerständigt nya former för ulnyttjande av upphovsrättsligt skyddade verk. Somexempel kan nämnas fotokopiering, mikrofilmning, bandinspelning och videogramsaml dalamaskiner, kabel-TV och kommunikaiionssaielliier. Sådana nya formermöjliggör ökad spridning och vidgal ulnylljande av resulialel av konslnäriigtskapande, vetenskaplig forskning och annal inlellekluelll arbele. Det ärgivetvis elt allmänt inlresse all dessa möjligheier tillvaratas.Samhällsutvecklingen har i de flesta länder medfört ell ökal behov av atl kunnaanvända upphovsrättsligt skyddal material för informalion och andra ändamål iolika former av offenllig verksamhel, såsom undervisning, forskning ochförvallning. Även inom det privata näringslivel föreligger sådana behov.Användningen sker ofta med anlilande av moderna tekniska hjälpmedel. Upphovsmännen är i allmänhel intresserade av all derasverk blir utnyttjade och de kan därför inle ha något intresse av all denupphovsrättsliga lagstiftningen hindrar en naturiig tillgäng till deras verk.De modema tekniska hjälpmedlen kan på en del områden Inte användas förmångfaldigande och spridning av upphovsrättsligt skyddade verk om samtycke frånupphovsmännen kravs för varje enskilt utnyttjande. Det bör ocksä framhävas atlden lekniska utvecklingen har medfört atl del blivil svårare för upphovsmännenall hävda sina rälligheler, eflersom ulnyltjandel av deras verk ofta inte kankontrolleras. Del är av prakliska skäl nästan omöjligt all kontrollera t. ex.om böcker eller noter mångfaldigas genom fotokopiering för användning i enstörre men sluten krets av personer. Motsvarande gäller om en radio- ellertelevisionsutsändning eller en grammofoninspelning tas upp på ljud- ellervideoband, i vart fall om banden inle distribueras i kommersiella sammanhang.Erfarenhelen visar också alt nya lekniska hjälpmedel fakliskl används förspridning av skyddade verk pä ett sätl som står i slrid mol gällandelagsliftning. Med fortsatt leknisk utveckling fr det antas au det blir allivanligare all verk Ulnylljas i former som upphovsmännen inte kan effeklivlkonlrollera. Upphovsrättens konstruktion som en individuell rätl förupphovsmannen all förfoga över sill verk har således sina brisier när delgäller all bereda upphovsmännen ersällning för användningen av deras verk. Delprincipiella krav på samtycke frän upphovsmannen som lagslifiningen uppställermedför ocksä alt verken inle används i den ulslräckning som är möjligt,eflersom de presumtiva användarna kan finna det besväriigi och tidsödande attfä ett avial med verkels upphovsman eller upphovsmän lill stånd. 1 de fall dåflera upphovsmän eller utövande konslnärer har rätl all förfoga över ett verk,och räiligheierna inle har samlats pä en hand, säsom kan vara fallet l.ex. medett televisionsprogram, kan förhandlingarna om ell avial ta lång lid ochstjälpas av att någon eller några av upphovsmännen eller de utövandekonstnärerna vägrar all ge silt samtycke till den nya användningen. 1979/80:132 44 utnyttjande av de lekniska möjlighelema. verkningar för både upphovsmanna- och ulnyltjarsidan. 1 syfle all försöka lösa en del av de nämnda svårigheternahar upphovsmän och andra rättsinnehavare redan nu på vissa områden skapatorganisationer som i förhållande lill utnyitjarna av deras verk är bemyndigadealt handla på den enskilde rättsinnehavarens vägnar. gäller inte minsl pämusikområdet, där organisationer kan sägas handha förvaltningen av all skyddadmusik. Vidare har man i lagstiftningen infört begränsningar i ensamrättengenom s. k. tvångs- och avialslicenser Dessa innebär alt upphovsmännensensamrätt pä några områden har reducerals till en rält lill vederlag. På senaretid har man också försökl finna lösningar som innebär att kraven påindividuellt samtycke av vage upphovsman och individuell ersättning eftergestill förmån för elt kolleklivi system. Sålunda har i siaten och eltstorl anlal organisationer inom det upphovsrällsliga området Iräffal ett avtalom mångfaldigande inom skolväsendel. Enligt avtalet har lärarna i skolorna rättalt utan samtycke av rätlsinnehavaren kopiera i belydande utsträckning utövervad som följer av upphovs-rällslagen. Slaien utgerersäiining för kopiering av upphovsräitsorganisationerna uppräitad ideell förening, som beslular ommedlens fördelning. Avtalel utgår från att ersättningen i alll väsentligt skallanvändas för kollektiva ändamål. Detupphovsrällsliga regelsystemet innebär att det ekonomiska uibyle som denenskilde upphovsmannen erhåller blir beroende av den spridning verket för.Upphovsrätten är därför främsl av betydelse för upphovsmän som lyckas vinnaframgång hos den stora publiken och som kan göra sig gällande pä denkommersiella marknaden. För konslnärer som ännu inte vunnii rykte ocherkännande har upphovsrätten knappast någol ekonomiskt värde. Del har därförblivil nödvändigt alt på annal säll skapa föruisäiiningar för etl rikt ochmångfasetlerat kuliurskapande. Av särskild belydelse härvidlag är detomfattande slöd som i olika former ges åt kulturell verksamhet fränsamhällets sida. Även på andra salt verkar samhällel för att underiälla ellermöjliggöra kuliurskapande. Mot denna bakgrund ter del sig rimligt atl detupphovs-rättsliga regelsystemet ulformas på ett salt som beaktar samhällelsintresse av att upphovsrätten inte lägger hinder i vägen för en önskvärdlillgång till upphovsrättsligt skyddade verk. Med hänsyn till de svårigheter och nackdelar som nuvaranderegler skapar har en översyn av den upphovsrättsliga lagstiftningen framställsom nödvändig. Ar 1970 tillsattes en utredning med sakkunniga från ,, och för att göra en översyn av lagslifiningen molbakgrund främst av den tekniska utvecklingen som ägl rum sedan upphovsrällslagarnai dessa länder kom lill . Kommillén avgav är 1974 elldelbetänkande om fotokopiering och bandinspelning särskilt inomundervisningsverksamhet (NU 21/73). Kommitténs förslag bygger i ätskilligadelar på eu system med s. k. avtalslicenser. Detta syslem fömlsälter att eltavtal har slutits mellan uinytljare av upphovsräiisligi skyddade verk ochorganisation, som förelräder ett flertal upphovsmän påområdel,om utnyttjandeavverk i vissa hänseenden. Avtalet ges med slöd av lagstiftning verkan förupphovsmän som står ulanför organisationen. De sakkunniga har dock påätskilliga punkler inle kunnal enas om de sakliga lösningarna. Upphovsräitskommilléns arbete var inriklal pä en begränsadöversyn av den upphovsrällsliga lagstiftningen. Del är också givel atl utrymmetfören genomgripande omdaning av upphovsrätten begränsas av all så slora delarav lagstiftningen pä området bygger pä inlemalionella konveniioner som denordiska ländema har anslutit sig lill. Mot bakgrunden av vad som förut haranförts är del emellertid angelägel alt göra en allsidig invenlering av behovav och möjligheter lill nydaningar på områdel. Som närmare skall ulvecklas idet följande finns det anledning alt ställa sig tveksam till om ellavialslicenssysiem är den lämpligaste formen för en reglering av upphovsmännensrätt till ersättning vid folokopiering och andra former för ulnytljande avderas verk. 1979/80:132 45 Utredningsförslaget bördarför inte annat än i begränsadedelar nu läggas till gmnd för lagsliflning. Fortsalla anslrängningar t)ör islällei göras att finna nya lösningar på de angivna problemen. Mol bakgrund av vad som har anförts bör en allmän översyngöras av upphovsrätten. Denna ulredning bör ske i nordiskt samarbele och avserättsområdet som helhet. En allmän strävan vid reformarbetet bör vara au främja eustörre och mera rikhaltigt kullurutbud. En viktig målsällning bör vara all denupphovsrättsliga lagstiftningen ulformas så att den i den praktiskatillämpningen kan fungera på ell ändamålsenligl säll. Den individuellaupphovsräiten måste alltjämt vara lagstiftningens utgångspunki. För atl demoderna lekniska hjälpmedlen för kuliurspridning skall kunna användas påområden där angelägna behov finnes, bör emellerlid, i den mån det är förenligtmed gällande konventioner, ökade möjligheter skapas att ulnyllja skyddade verkutan individuelll SRmiycke från räiiigheishavarna och mol att vederiag ges ikollektiva former. De problem som den nuvarande ordningen har inneburit försåväl upphovsmän och andra rättighetshavare som uinytljare av deras verk börgenom sådana särordningar kunna bemäslras. En central uppgift i utredningsarbetet blir all göra enrimlig avvägning mellan upphovsmännens intresse av att fä bestämma över sinaverk och det allmänna intresset av all dessa kan användas ulan onödiga hinder.Däremoi är syftet självfallet inie alt ge dem som kommersielll ulnylijarupphovsräiisligi skyddade obehöriga fördelar pä upphovsmännensbekosinad. Vidare bör man inle rubba de rälligheler av ideell karaktär somenligt gällande lagsliftning tillkommer upphovsmännen. En annan angelägen uppgifl blir att på sådana områden, däreu frill utnyttjande av upphovsräiisligi skyddat maierial måsie anses skadaupphovsmännens ekonomiska iniressen, finna adminislralivt enkla lösningar päregleringen av ersättningsfrågorna. Lösningarna bör innebära all del ekonomiskautbylei för upphovsmännen som grupp inte kommer all försämras och bör slå iöverensstämmelse med den allmänna kulturpolitiken. Del kan ifrägasäiias om eu syslem med avialslicenserbjuder den lämpligasle lösningen på frågan om ersällning lill upphovsmännenför utnyttjande av deras verk.