prop · G3039 · 1979-12-31 00:00:00 — Domstolen får förklara att försäkringstiden skall böria vid den lidpunkt som skulle ha gällt om försäkringsbolaget hade bifallii konsumentens begäran om försäkring. Talan om förklaring enligtförsia stycket skall väckas inom en månad från den dag då försäkringsbolagetmeddelade konsumenten sitt beslul och angav skälen för beslulel samt erinradekonsumenten om vad han skall iaktta om han vill fö beslutet prövat. Iakttasinte den tid som anges i andra styckel, är räuen au föra lalan förlorad. 42 §Har etl försäkringsbolag sagt upp en försäkring i strid mot 15, 18 eller 25 S, skall domstol på yrkande av försäkringstagaren förklara uppsägningen ogiltig. Talanom förklaring enligt första stycket skall väckas inom en månad från 1979/80:9 12 detatt försäkringsbolaget har avsänt dels meddelandet om uppsägningen, dels ettskrifiligt meddelande om skälen för uppsägningsbeslutet med erinran om vadförsäkringstagaren skall iaktta om han vill fö beslutet prövat. Tiden förauväcka talan går dock aldrig ut före den tidpunkt då uppsägningen skulle föverkan. Iakttasinte den tid som anges i andra stycket, är rätten atl föra talan förlorad. 43§ Domstolen kan på yrkande meddela förklaring enligt 41 eller 42 § att gällaför tiden intill dess att det föreligger elt avgörande som har vunnit lagakrafi. En sådan förklaring för dock inte meddelas utan att försäkringsbolagethar beretts tillfölle att yttra sig över yrkandet. Innanen tvist som avses i 41 eller 42 § avgörs skall domstolen inhämta yttrande frånförsäkringsinspektionen, om del inte är obehövligt. Denna lag iräder i krafi . En försäkring förnyas efter ikraftträdandet i defall och på de villkor som anges i 14-17 SS, även om den har tecknats föredenna tidpunkt. För den förnyade försäkringen gäller den nya lagen. Om försäkringsbolaget eller försäkringstagaren tillstöd för att en försäkring sägs upp eller annars skall upphöra ellerför att försäkringsvillkoren skall ändras under försäkringsliden åberopar ettförhällande som har inträffat efier ikraftträdandet, tillämpas 18-20 SS även omförsäkringen har tecknats . Upphör försäkringen i förtidefter ikraftträdandet, tillämpas också 29 S- Skall en premie betalas efier ikraftträdandet,tillämpas 21-25 samt 27 och 28 SS även om fölsäkringen har tecknats före dennatidpunkt. Har elt försäkringsfall inträffat efierikraftträdandet, tillämpas 30-38 SS även om försäkringen har tecknats föredenna tidpunkt. Bestämmelserna i 39 S tillämpas även pä fordran somhar tillkommit före ikraftträdandet och som inte ärpreskriberad enligt äldre bestämmelser. Skall en premie betalas efterikraftträdandet, tillämpas 40 S även om försäkringen har tecknats före dennatidpunkt. Vid tillämpningen av 2-6 gäller även 3 S- Lagom ändring i lagen (1927:77) om försäkringsavtal Härigenomföreskrivs att I § lagen (1927:77) om försäkringsavtal skall ha nedan angivnalydelse. Dennalag äger tillämpning å avtal, varigenom försäkring meddelas av någon,somdriver försäkringsrörelse. Vad här stadgas ägericke tillämpning å återförsäkring eller försäkring, som meddelas av allmänsjukkassa eller av erkänd arbetslöshetskassa, ej heller å avtal, som slutes ienlighet med föreskrifterna i lagen om frivillig statlig pensionsförsäkringeller i lagen om yrkesskadeförsäkring. y{trafikförsäkring är denna lag tillämplig i den män annat ej följer av vad omsädan försäkring är särskilt stadgat. Dennalag äger tillämpning på avtal, varigenom försäkring meddelas av någon somdriver försäkringsrörelse. Lagengäller inte återförsäkring eller försäkring som avses i lagen (1962:381) omallmän försäkring, lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring, lagen(1976:380) om arbetsskadeförsäkring eller lagen (1979:84) omdelpensionsförsäkring. Lagentillämpas inte påförsäkringar som avses i konsumentförsäkringslagen(1979:000). I förhållande till annan än försäkringstagaren tillämpas dock25,54-58,86-88, 95 och 96 samt 122 och 123 §§ även ifråga om sådanaförsäkringar. Vid tillämpningen av dessa bestämmelser gäller även 3 § förstastycket. Lagentillämpas inte heller på trafikförsäkringar i den män annat följer avirafikskadelagen (1975:1410). Dennalag träder i kraft . Pä försäkringar som har tecknats föredenna tidpunkt tillämpas inte lagen (1927:77) om försäkringsavtal i den månkonsumentförsäkringslagen (1979:000) är tillämplig enligtövergångsbestämmelserna till den lagen. 'Senaste lydelse 1954:245. 1979/80:9 14 Lag om ändring i Irafikskadelagen (1975:1410) Härigenomföreskrivs au 5,6 och 17 SS irafikskadelagen (1975:1410)' skall ha nedanangivna lydelse. Trafikförsäkringmeddelas av försäkringsanstalt som har fött tillslånd därlill av regeringen.Försäkringsanstall som har fått sådanl tillslånd är skyldig att på begäranmeddela trafikförsäkring och att utfärda bevis därom enligi formulär somförsäkringsinspektionen fastställer. 1tillstånd som avses i första siycket kan skyldigheten att meddelatrafikförsäkring begränsas till att gälla försäkring åt personer som tillhörviss yrkesgrupp eller intressegrupp eller som är bosatta inom vissl område. Återkallar regeringen tillstånd för försäkringsanstalt att meddelatrafikförsäkring, skall den som har lagil trafikförsäkring hos anstalten ochsom är skyldig att ha sådan försäkring taga ny trafikförsäkring för fordonetinom efter det att beslulel om återkallelse har kungjorts i Post- ochInrikes Tidningar. Avlalom tra fikförsäkringför motor- Återkallar regeringen lillslåndel för drivet fordon som är registrerat här i en försäkringsanstah att meddela landet upphör atl gälla tidigast när trafikförsäkring,skall den som har myndighet som regeringen bestämmer tagit trafikförsäkring hos anstalten och har fått anmälan från försäkringsan- som är skyldig atl hasådan försäkring stallen om att avtalet har blivit uppsagt taga nytrafikförsäkring för fordonet eller att annan anledning lill dess inom efter det att beslutet upphörande har inträtt. Avtalel får om återkallelse har kunorls i Post dock bringas att upphöra tidigare, om och InrikesTidningar, ny trafikförsäkring för fordonet har blivit gällande eller om skyldigheten all hålla försäkring har upphört. 1fall som avses i 5 jl'//É-fe stycket I fall som avses \ förstastyckel upphör./orsä<:r(>igsavto/ef senast vid upphör den tidigaretrafikförsäkringen ulgångenav den där angivna fris- senast vid utgången av den angivna I Omtryckt 1977:949. Skadelidandes rätl tilltrafikskade-ersättning för, ulöver vad som anges i denna lag, inskränkas endaslpå grund av omständighet som har inträffat efter skadehändelsen och som enligtlagen (1927:77) om försäkringsavtal kan medföra begränsning avförsäkringsgivarens skyldighet att utge försäkringsbelopp. Skadelidandes rätt tillirafikskade-ersälining får, utöver vad som anges i denna lag, inskränkas endastpå grund av omständighet som har inträffat efter skadehändelsen och som enligtlagen (1927:77) om försäkringsavtal ellerkonswnentför-säkringsiagen(1979:000)V.&nmed(öra begränsning avförsäkringsgivarens skyldighet att utge försäkringsbelopp. Dennalag träder i krafi . Lagom ändring i lagen (1948:433) om försäkringsrörelse Härigenomföreskrivs i fråga om 282 S lagen (1948:433) om försäkringsrörelse delsatl 2 mom. skall ha nedan angivna lydelse, dels att i paragrafenskall införas eu nylt moment. 3 mom., av nedan angivna lydelse. I bolag, som meddelar försäkring av annat slag än i 1 mom. sägs, åligger det styrelsen och verkställande direktören att med hjälp av fortlöpan de statistik eller annoriedes övervaka att premiesättningen är skäligt avvägd med hänsyn till den risk, som försäkringen är avsedd atl läcka, nödiga omkostnader för försäkringen samt omständigheterna i övrigt. Statistik må upprättas för två eller fiera bolag gemensamt. Det åligger däriämte styrelsen och verkställande direktören att till försäkringsinspektionen, för tidrymd som inspektionen bestämmer, insända redogörelse förden metod som använls för övervakning av premiesättningen och för erfarenheter av övervakningen. Vad i första styckel är stadgat skall Vad i första siycket är stadgat skall ejäga tillämpning å verksamhet, ej äga lillämpning på verksamhei. som bedrives i utlandet, ej heller å sjö- eller iransportförsäkring, som bedrives här i riket. sombedrives i utlandet. 1 fråga om sjö- eller transportförsäkring, som bedriveshär i riket, gäller första stycket endast om försäkringen tecknas av enkonsument huvudsakligen för enskih ändamål. Styrelsen och verkställande direktören för försäkringsbolag skall beträffandeverksamhei som bedrivs här i riket övervaka att även andra försäkringsviUkor änpremien är skäliga med hänsyn till det skydd försäkringen är avsedd att geoch omständigheterna i övrigi. Styrelsen och verkställande direktören skalllämna försäkringsinspeklionen alla upplysningar som inspektionen behöver för 1Senaste lydelse 1961:610. att granska atl tillämpade villkor är skäliga. Vidgranskningen bör inspektionen ägna särskild uppmärksamhet åt villkoren förförsäkringar som konsumenter tecknar huvudsakligen för enskih ändamål. Ifråga om sjö- och transportförsäkringar gäller förstastycket endast om försäkringen tecknas av en konsument huvudsakligen för enskihändamål. Denna lag träder i kraft den . 2 1979/80. 1979/80:9 18 Lagom ändring i lagen (1929:145) om skiljemän Härigenomföreskrivs att 3a S lagen (1929:145) om skiljemän skall ha nedan angivnalydelse. 3aS'Kan tvist mellan näringsidkare och konsument prövas av tingsrätt och rörtvisten vara, tjänst eller annan nyttighet som tillhandahållits för huvudsakligenenskilt bruk, för före tvistens uppkomst träffat avtal att tvist skall hänskjutastill skiljemän utan förbehåll om räu för parterna att klandra skiljedomen görasgällande endast om tvisteföremålets värde är högre än som anges i 1 § lagen(1974:8) om rättegången i tvistemål om mindre värden eller hinder enligt 3 §nämnda lag möler mot lagens tillämpning. Första stycket gällerej om tvisten Första stycket gäller ej om tvisten rör avtal mellan försäkringsgivare rör avtal mellan försäkringsgivare och försäkringstagare och ej heller och försäkringstagare om försäkring om annat följer av interna- som grundas på kollektivavtal eller förpliktelser. som grundas på gruppavial och hand- hasav företrädare för gruppen och ej heller om annal följer av Sverigesinternationella förpliktelser. Dennalag iräder i kraft den . Äldrebestämmelser gäller i fråga om avlal om avgörande av skiljemän som har träffatsföre ikraftträdandet. Prop.1979/80:9 19 Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , ,, , , , , , , , , , , , Lagrädsremissmed förslag till konsumentförsäkringslag, m. m. Lagen(1927:77) om försäkringsavtal (försäkringsavtalslagen) har varit i krafl imer än . Frågan om en reform av försäkringsavtalsrätten har sedan längevarit aktuell. har vid fiera tillfällen ställt sig positiv lill enrevision av försäkringsavialslagen i nordiskt samarbete, och även konstaterade att det förelåg reformbehov på försäkringsområdet. ISverige tillkallades särskilda sakkunniga' för alt se överförsäkringslagstiflningen. De sakkunniga, som antog namnetförsäkrings-räuskommiiién, avlämnade delbetänkandet (SOU1977:84) Konsumentförsäkringslag. Betänkandet har remissbehandlats. Tillprotokollet i detta ärende bör fogas dels en sammanfatining av betänkandet sombilaga 1, dels de lagförslag som läggs fram i betänkandet som bilaga 2, dels enförteckning över remissinstanserna och en sammanställning av remissyttrandenasom bilaga 3. Beträffande nuvarande svenska och utländska förhållanden samtutredningens närmare överväganden hänvisas till betänkandet. Underärendets beredning i har överiäggningar ägt 'Professorn , ordlbrande, borgmästaren ,förbundsjuris-ten , förbundsordföranden ,verkställande direktören och ledamoten av riksdagenAnna-Greta Skantz. Experter; avdelningschefen , utredningschefenKjell-Åke , professorn , biträdande direktören ,kommendörkaptenen , byråchefen , depanemenissekreterarenBirgit och direktören . Prop.1979/80:9 20 rummed företrädare för de danska, finländska och norska justitiedeparte- Allmänna uigångs- menten. 2.1.1Bakgrunden till en lagstiftning om konsument försäkringar Reformbehovet Försäkringsavtalslagen,som trädde i krafi den , reglerar utföriigl rättsförhållandetmellan parterna i eu försäkringsavtal, försäkringsbolaget å ena sidan och deneller dem som försäkringen skall skydda å andra sidan. Lagen tillkom i nordisktsamarbete. Den har sedan tillkomsten ändrats endast i vissa detaljer. Företillkomsten av försäkringsavtalslagen gällde en oinskränkt avtalsfrihet påområdel. Försäkringslagarnas underiäge i förhållande till försäkringsbolagenledde till att försäkringsvillkoren ofia blev stränga mot försäkringslagarna.Försäkringsavialslagen kom lill för au skydda dem mot sådana villkor. Lagenpräglades dock av de förhållanden som rådde vid dess tillkomst. Det är därförnaturiigt att den numera i väsentliga avseenden framstår som föråldrad. Delskydd som lagen ger försäkringslagarna är med nutida synsätt inte tillräckligt.Lagen har även av andra skäl ansetts vara i behov av en modernisering. Är1974 tillkallades försäkringsrättskommillén för all se över försäkringslagstiftningen.I direktiven till kommittén framhölls att reformer kunde vara befogade främslnär försäkringstagaren är en enskild konsument. Allmänna regler som direktavser atl stärka konsumenternas ställning borde behandlas med förtur ochförslag till lagändringar med detta syfte läggas fram i ett sammanhang. Kommitténhar tagit fasia på dessa uttalanden och i ett delbetänkande (SOU 1977:84)Konsumentförsäkringslag föreslagit att de vanliga konsumentförsäkringarnaskall särbehandlas och regleras i en särskild konsumentförsäkringslag. bör försäkringslagstifiningen också i fortsäUningen skyddakonsumenterna mot missbruk från försäkringsbolagens sida vid formuleringen avförsäkringsvillkor. Inte bara försäkringstagarnas skyldigheter utan ocksåderas rättigheter bör uppmärksammas av lagstiftaren. Del gäller bl. a.regleringen av den risk som en försäkring skall täcka. Konsumentintressenaställer emellertid enligt kommitléns mening yilerUgare krav som måste beaktasnär en modern lagstiftning om konsumentförsäkringar skall utformas. Detviktigaste är att konsumenterna lill ett överkomligtpris skall ha tillgång till sådana försäkringar som spelar en avgörande rollför deras skydd mol svåra ekonomiska föriuster. Detta leder i sin tur tillönskemålet att försäkringarna som produkt betraktade skall fylla allmänna kravpå lämplighet. Som ett ytterligare önskemål nämns att konsumenterna kanutnyttja den valfrihet mellan olika försäkringar som står till buds. Dessasyften med en konsumentförsäkringslagstifining kan enligt kommittén bästförverkligas genom ett samspel mellan olika rättstekniska metoder. Kärnan iregleringen bör bestå av civilrättsliga regler som tas upp i den förut nämndakonsumentförsäkringslagen. Denna lag bör med vissa undantag innehålla alla deregler som kan anses viktiga för konsumenterna och alltså i det väsentliga varafristående i förhållande till försäkringsavtals-lagen. Kommittén föreslår alllagen skall uppta bestämmelserom bl. a. rätt till information om försäkring,rätl att teckna och behålla försäkring, förnyelse av försäkring,premiebelalning och verkan av underlåtenhet att betala premien i rätt tid,nedsättning av försäkringsersättning när försäkringstagaren eller denförsäkrade har åsidosatt någon annan förpliktelse (t. ex. atl iaktta ensäkerhetsföreskrifi), underförsäkring, skadereglering och rält till prövninginför domstol av försäkringsbolagens beslul. Bestämmelserna skall i allmänhetvara tvingande mot den överlägsna parten, dvs. De börenligt kommittén lill belydande del vara minimiföreskrifier, dvs. dra enyttersta gräns för vad försäkringsbolagen får ålägga försäkringstagarna och förde inskränkningar i försäkringstagarnas rättigheter som bolagen får göra.Däremot skall dessa bestämmelser inte utan vidare uppfanas som lämpliganormalregler. Kommitténanser det inte möjligt att lägga fram lagregler som ensamma tillgodoser alla dekrav som kan ställas på den rättsliga regleringen av förhållandet mellanförsäkringsbolagen och försäkringslagarna. Elt ganska stort utrymme måstelämnas åt avtalsfriheten. Myndigheterna bör enligt kommittén kontrollera hurdetta utrymme utnyttjas i försäkringsvillkoren. Det gäller främst villkor sombestämmer den risk som en försäkring skall täcka. Kontrollen bör emellertidavse också villkor i ämnen som behandlas i konsumentförsäkringslagen, t. ex.villkor som inom ramen för lagens regler föreskriver nedsättning avförsäkringsersättningen när en s. k. biförpliktelse har åsidosatts. Kommitténföreslår en ny bestämmelse i lagen (1948:433) om försäkringsrörelse av innehållatt premie och andra försäkringsvillkor för konsumentförsäkringar skall varaskäliga och i övrigt motsvara försäkringstagares och försäkringshavaresintresse av en ändamålsenlig försäkring. Kommittén diskuterar hur denföreslagna villkorskontrollen skall ordnas organisatoriskt men förutsätter attdenna fräga skall utredas ytteriigare. Enligtvad som föreskrivs i försäkringsrältskommitténs direktiv skallutredningsarbetet bedrivas i nordiskt samarbete. Kommittéer med uppdrag alt seöver försäkringsavtalslagarna har tillsatts i , och . Fleraöveriäggningar har hållits mellan de nordiska kommittéerna. 1979/80:9 22 Sedandet svenska förslaget till konsumentförsäkringslag har lagls fram har Allmänna utgångs-också företrädare förde nordiska justitiedepartementen möttsför diskussio- punkter ner om den framtida lagstiftningen omförsäkringsavtal i de olika länderna. Förslagtill särskild konsumentförsäkringslag har inte lagts fram i någol av de andranordiska länderna. Visserligen har behovet av särskilda regler till skydd förkonsumenterna betonats i direktiven för kommittéerna i dessa länder. Åtminstonei torde arbetet dock närmast vara inriktat på att i ett sammanhanglägga fram förslag till en helt ny försäkringsavialslag, därde särskildaskyddsregler som kan behövas för konsumenterna tas in. Arbetet där komplicerasav att hänsyn måste tas till de harmoniseringssträvanden inom försäkringsrättensom pågår inom EG. Inte heller i avser man att bryta ut skyddsregler förkonsumenterna till en särskild lag. Det kan dock tänkas att personförsäkringaroch sakförsäkringar kommer att regleras i skilda lagar. Vad slutligen gällerFinland är det en öppen fråga om man där kommer att lägga fram ett särskiltförslag till konsumentförsäkringslag eller arbeta in reglerna omkonsumentförsäkringar i en allmän försäkringsavtalslag. Remissopinionenär splittrad i frågan om det lämpliga i att genomföra en särskild lagstiftningom konsumentförsäkringar. Förslaget stöds av de stora löntagarorganisationernaoch av andra instanser som kan sägas företräda konsumenterna. Däremot ärföreträdarna för försäkringsbranschen negativa. Samma hållning intar bl. Deskäl som åberopas mot en särskild lagstiftning är i huvudsak följande. Detär förenat med nackdelar att bryta ul konsumentförsäkringarna tillsärbehandling. Hela försäkringsavtalslagen bör i stället revideras i ettsammanhang. Försl då kan man skaffa sig den fullständiga överblicken överrättsområdet. En sammanhållen reglering är dessutom systematiskt överiägsen.En särreglering av konsumentförsäkringar ger upphov till besväriigagränsdragningsproblem. Den lämnar småföretagarna utan skydd. En svensk konsumenlförsäkringslagskulle också bryta den nordiska rättslikheten på försäkringsrättens område. Deremissinstanser som ställer sig avvisande till en delreform framhåller vidareatl det på försäkringsområdet inte finns några missförhållanden som gör en sådanreform motiverad. Försäkringsverksamheten är sålunda i vårt land kringgärdad aven offentligrättslig reglering och slår under statligtillsyn. Försäkringsavialslagen avspeglar inte heller det faktiska rättsläget.I praxis har lagen kommit alt tillämpas allt mera liberalt gentemotkonsumenterna. Denna praxis har påverkat de "Allmänna bestämmelser"för hem-, villa-, fritidshus-, rese-, motorfordons- och båtförsäkringar somantogs och som är gemensamma för alla bolag i konsumentförsäkringsbranschen.En revision av bestämmelserna har påböriats. 1979/80:9 23 framhållsvidare att konsumenterna genom representation i olika bolags- Allmännautgångsorgan och på andra säu har ett direkt infiytande på försäkringsverksamheien. punkter Via ett s. k. kontaktforum sker också ell regelbundet utbyte avsynpunkter i konsumentförsäkringsfrågor mellan försäkringsbranschen,och försäkringsinspeklionen. Deflesta remissinstanserna anser atl kommitténs förslag i det stora hela är välägnat att läggas lill grund för lagslifining, om en sådan skall genomföras.Kritik mot bärande delar av förslaget framförs dock, främsl från försäkringsbranschenssida. Somen huvudpunkt i kritiken anförs att förslagel kan medföra betydligt ökadekostnader för försäkringstagarkollektivet. Kommitténs avvägning mellanförsäkringsskydd och kostnader för försäkring kritiseras. Kommittén anses hamedgett försäkringstagarna ett alllför stort "slarvutrymme".Försäkringsbolagen menar bl. a. att de föreslagna reglerna om nedsättning avförsäkringsersättning- i förening med vissa molivuitalanden av kommittén-mycketstarkt skulle begränsa möjligheterna till sådana ansvarsbegränsningar ivillkoren som är nödvändiga från kostnadssynpunkt. Vidare anses förslagel kunnamedföra en ökning av det redan betydande försäkringsmiss-brukei. Påföljdernanär konsumenterna åsidosätter sina förpliktelser för t. ex. med förslagetotillräcklig preventiv effekt. De nya bestämmelserna om premiebetalning kommerenligt bolagen också alt höja premienivån. Enandra huvudpunkt i kritiken gäller kommitténs förslag om en intensifieradvillkorsgranskning som bl. a. skulle avse försäkringsprodukternas allmännalämplighet. Försäkringsbolagen anser atl det inte finns någol behov av en sådangranskning, som tvärtom skulle kunna hämma produktutvecklingen ochkonkurrensen mellan bolagen. En avvisande hållning på denna punkt intas ocksåav fiera andra remissinstanser som i övrigi är positiva lill att lagsliftningkommer till stånd på grundval av kommitténs förslag, bland demförsäkringsinspektionen. Såvittgäller lagstiftningstekniken vill man från något håll lämna öppet om reglernaom konsumenlförsäkringar skall bilda en särskild lag eller föras in iförsäkringsavtalslagen. avstyrker attregleringen görs tvingande. Enligt riksförbundet kan följden bli alt utvecklingenlåses, och något nämnvärt praktiskt behov av bestämmelser med tvingande naturkan knappast anses föreligga. 2.1:2Lämpligheten av en delreform ifråga om konsumenlförsäkringar Föregen del vill jag till en börian erinra om den stora ekonomiska och socialavikt som privata försäkringar till skydd för enskilda personer har i vårt land.De enskilda, individuella personförsäkringarna - livförsäkring, sjukförsäkringoch olycksfallsförsäkring- spelar visseriigen inte samma roll som förr efterutbyggnaden av den allmänna försäkringen och tillkomsten av andra kollektivaförsäkringssystem. Skadeförsäkringarna - till vilka räknas 1979/80:9 24 främsthem-, villa-, fritidshus-, rese-, motorfordons- och bålförsäkring- har Allmänna utgångs- däremotoförminskad betydelse för enskildas ekonomiska trygghet. nämnaatt antalet försäkringar som hör till de uppräknade kategorierna kan Från dessa försäkringar betalades ut mer än tvåmiljarder kronor. Det är naturiigt alt samhället genomlagstiftning tar ett ansvar för alt detta försäkringsskydd fyller sin funktionpå rätt sätl. Ävenom försäkringsbolagens verksamhet bedrivs i känsla av ansvar inför uppgiftenoch med belydande hänsyn tagen till konsumenternas behov och intressen, kan maninte bortse från att konsumeniförsäkringarna representerar en avtalstyp däravtalsvillkoren är starkt standardiserade och där konsumenten har begränsademöjligheter att påverka avtalsinnehållet. Särskill sedan ett försäkringsfallhar inträffal för den försäkrade också ofta en utsatt ställning. Rådanderättsläge kan inte heller i allo sägas vara tillfredsställande.