prop · G3032 · 1979-12-31 00:00:00 — Tanken har varit att endast uppgifter avklart känslig natur, såsom uppgifter om allvariigare somatiska eller psykiskasjukdomar, skall vara hemliga. Uppgifter av mindre känslig art skall däremotregelmässigt vara offentliga. Att det vanliga skaderekvisilet i fråga om debåda nu diskuterade paragraferna skulle ges en annan innebörd än det Prop.1979/80:2 Del A SluiproiokoU 497 hari andra paragrafer i sekrelesslagen anserjag inte lämpligl. Jagmedger emellertid att ordet "ömtåligt" inte ger särskilt godvägledning vid tillämpningen av paragraferna. Jag föreslår därför atl ordet"ömtåligt" för utgå ur dessa. Den eftersträvade begränsningen avsekreiessen kan i stället åstadkommas, om paragraferna utformas så atlsekretess gäller för uppgift om enskilds hälsotillstånd och andra personligaförhållanden, om det av särskild anledning kan antas att den som uppgiften röreller någon honom närstående lider men om uppgiften röjs. Det är givet all ensådan särskild anledning kan vara just atl uppgiften är känslig. Det är ocksåmöjligt att med denna uiformning av bestämmelserna - såsom torde vara fallet inuvarande rättstillämpning- tillmäta den enskildes inställning lillsekretessfrågan viss betydelse. sådant rekvisit som det nämnda bör ocksåkunna lillämpas så att uppgifter om den tilltalade blir offentliga i störreutsträckning än uppgifter om andra personer, t. ex. hans släktingar. Jag förordaralt 7 kap. 22 och 23 §§ utformas i enlighet med det anförda. Somjag har anfört bör beslämmelsen i 7 kap. 25 § flyttas till 1 kap. mening ger lydelsen av 8 kap. 9 i det remitterade förslagel intryckav att det vid avtal om uppdrag som avses i paragrafen skulle kunna vara enuttrycklig eller underförstådd förutsättning av avtalsmässig karaktär attsekretess skall föreligga. Lagrådet föreslår atl bestämmelsen om sekreiess istället utformas på vanligt sätt och förenas med ett omvänt skaderekvisii. Föregen del vill jag i likhet med lagrådet framhålla alt det inte är förenligt medsekretesslagstiftningens grunder atl omständigheter av avtalsmässig karaktärinverkar på frågan om sekretess. För alt det allmännas uppdragsverksamhetskall kunna bedrivas under samma villkor som enskild uppdragsverksamhet krävsett starkare sekretesskydd än det som följer med ett omvänt skaderekvisii. Iprincip bör, som fallel var med förslagel i den departementspromemoria somligger till grund rör det remitterade förslagel, sekreiessen vara absolut underförutsättning att uppdragsgivaren begär det. Av främst praktiska skäl harparagrafen i del remitterade förslaget utformats så att uppdragsgivarensuttryckliga begäran inte alltid krävs för all sekretess skall gälla. Enligt minmening saknas anledning all gå ifrån det remitterade förslagel på denna punkt. har anfört i fråga om 8 kap. 17§ bör beaktas. anför om rubriken 9 kap. är enligt min mening inte tillräckliganledning att ändra det remitterade förslaget på denna punkt. Somlagrådel förordar bör "skada och men" på förekommande ställen i 9kap. bytas ut mot "skada eller men". Detav lagrådet förordade förtydligandet av iredje stycket 9 kap. 1 § bör göras.Bestämmelsen bör emellertid utformas så att det i en uppräkning anges samtligabeslut som är underkastade sekretess. Förutom de beslut som lagrådet har nämntär även beslut i ärenden enligt lagen (1973:423) om avdrag vid inkomsttaxeringen avseende kostnad för exportkredit eller lagen 32 1979/80. Prop.1979/80:2 Del A SluiproiokoU 498 (1978:401)om exporlkrediisiöd sekretesskyddade (se 2 § 51 CSK). Eftersom någon ändring pådenna punkt inte är avsedd bör bestämmelsen omfatta också sådana beslul. Lagrådeisförslag lill redaktionell omarbetning av 9 kap. 2 § bör följas. Ifråga om 9 kap. 9 § anser lagrådet atl det förtroenderek visit som finns i detremitterade förslaget inte kan behållas därför all det inte medförsekretess-skydd för alla de uppgifterom personliga och ekonomiska förhållandensom lämnas i ärenden hos allmän advokatbyrå och som enligt lagrådeis uppfattningbör vara skyddade. Lagrådet förordar därför atl förtroenderekvisitet ersättsmed ett omvänt skaderekvisit. Föregen del vill jag framhålla atl del är viktigt all de allmänna advokatbyråernasklienter bereds ett lika gott sekretesskydd som klienter hos andraadvokatbyråer. Ett omvänt skaderekvisii ger enligt min mening inte ett adekvatskydd. För klienternas del ärdärfördetförtroenderekvisit som finns i detremitterade förslaget att föredra. A andra sidan finns det fog för lagrådetsuppfattning all det behövs sekretesskydd också för sådana uppgifter i ärendenhos allmän advokatbyrå som inte omfattas av en sekreiess av förtroendekaraktär.När del gäller sådana uppgifter innebär emellertid ett omvänt skaderekvisit enväl långtgående sekreiess. Jag föreslår därför att paragrafen utformas så altdet i ett första stycke anges atl sekreiess gäller hos allmän advokatbyrå iärende om rättsligt biträde i två fall. För det första skall sekreiess gällaför uppgift som det kan antas att den rätlssökande har förutsatt skall blibehandlad förtroligt. Vidare skall sekretess gälla för uppgift i övrigt omnågons personliga eller ekonomiska förhållanden, om det kan antas att han liderskada eller men om uppgiften röjs. I ett andra stycke i paragrafen bör las inden sekretessbestämmelse rörande publicus som lagrådel förordar. 1beslämmelsen bör emellertid anges atl sekreiessen gäller i verksamhet somenligt lag eller annan författning ankommer på publicus. 10 § föreskrivs sekreiess hos rättshjälpsnämnd och centralmyndigheten förrättshjälpen. Med centralmyndigheten avses , som i denna egenskapbl. a. utövar lillsyn över rätlshjälpsnämnderna. Verket har också till uppgiftatt avgöra besvär över rättshjälpsnämnds eller annanförvallningsmyndigheisbeslut enligt rällshjälpslagen. Den uppgiften fullgörs avbesvärsnämnden i . Riksdagenhar beslutat om vissa ändringar i rällshjälpslagen (1972:429, se SFS1979:240). Ändringarna träder i kraft . Den nya ordningeninnebär all begreppet centralmyndigheten för rättshjälpen försvinner.Domstolsverket skall dock även i fortsättningen vara tillsynsmyndighet överrätlshjälpsnämnderna. Verket kommer vidare alt såsom företrädare för detallmänna fö rätt att fullfölja talan mot beslut i rättshjälpsfrågor av allamyndigheter i den mån beslulel går alt överklaga (49 a § rällshjälpslagen).Uppgiften att avgöra besvär över rätlshjälpsnämnds eller annanförvaltningsmyndighets beslut enligt rällshjälpslagen uppdras emel- Prop.1979/80:2 Del A ShitproiokoU 499 lertidål den frislående myndigheten (5 a § rättshjälpslagen).Ändringarna i rättshjälpslagen medför att sekretessbestämmelsen bör ändras såatl sekretessen gäller hos rätishjälpsnämnden och hos besvärsnämnden. får ställning av allmänt ombud i räitshjälpsfrågor bör sekretessgälla också hos verket. Begreppet centralmyndigheten för rättshjälpen kan utgåur beslämmelsen. Jaggodtar lagrådets förslag belräffande 9 kap. 12 och 15 §§. Påmotsvarande sätt som i fråga om 8 kap. 17 § förordar lagrådet beträffande 9kap. 16 § att beslämmelsen, att sekreiess enligt paragrafen inte gäller föruppgift om den mol vilken lalan förs, utgår. Enligt min mening talar åtskilligtför lagrådels uppfattning att den som är tilltalad eller svarande i den typ avmål som avses i 9 kap. 16 §, t. ex. mål angående sedlighetsbrott, inte bör varahelt berövad sekretesskydd. A andra sidan synes man inte böra gå så långt , vilket blir följden av lagrådels förslag, inför sekreiess för uppgift omvem som är tilltalad eller svarande i målet. Jag föreslår därför attundantagsregeln i sista meningen i första slyckel ändras så att sekreiessenenligt paragrafen inte gäller för uppgift om vem som är tilltalad ellersvarande i målet. Liksomi fråga om 5 kap. 1 § förordar lagrådet belräffande 9 kap. 17 § att paragrafendels skall uppta bestämmelser om sekretess hos särskild undersökningskommissionsom regeringen har tillsatt, dels skall ändras redaktionellt. Som jag harnämnt i samband med att jag behandlade 5 kap, 1 § föreslår jag alt som en ny 5§ i 11 kap, skall införas särskilda bestämmelser om sekreiess . Jag hänvisar alltså lill den paragrafen. Deredaktionella ändringar i övrigt som lagrådel förordar bör göras. Ändringarnaföranleder alt lydelsen av 9 kap. 18 # jämkas så som lagrådet har föreslagit. 1anslutning lill 9 kap. i det remitterade förslagel lar lagrådel upp frågan omsekretess hos kronofogdemyndighet som tillsynsmyndighet i konkurs. Lagrådelredogör därvid för vad som anfördes i fråga om sådan sekretess i del lagstiftningsärendeangående ändringar i beslämmelserna om konkursför-vallning och tillsyn överkonkurs som har avgjorts av (prop. 1978/79:105 s. 703 f 710O- Enligi lagrådels mening bör i en ny paragraf i 9 kap. las upp en bestämmelseom sekretess hos tillsynsmyndighet i konkurs i dess verksamhet för förvaring avhandlingar som har överlämnats av konkursförvaltare till myndigheten förförvaring. Föregen del vill jag erinra om atl gäldenären i en konkurs när konkursen haravslutats är berättigad alt få tillbaka räkenskapsmaierial o. d. avförvaltaren, om inte materialet t. ex. är underkastat beslag (prop. 1978/79:105s. Kan handlingar inte återställas till konkursgäldenären, t. ex. därföratt denne är en juridisk person som har upphört atl existera i och medkonkursens avslutande, skall förvaltaren enligt 206 § konkurslagen (1921:225) idess lydelse enligt SFS 1979:340 överiämna handlingarna tilltillsynsmyndigheten. En förutsättning härför är dock all förvaltaren inte Prop.1979/80:2 Del A SluiproiokoU 500 anseratt han själv bör bevara dem. Praktiska hänsyn bör vara utslagsgivande. 1anledning av lagrådets yttrande i det berörda lagstiftningsärendet anfördejag all det onekligen kunde anföras skäl för att gäldenärs räkenskaps-materialskulle kunna sekretessbeläggas i vissa fall. A andra sidan torderäkenskapsmaterial o. d. i avslutade konkurser, vilket inte återlämnas lillgäldenären, bara undantagsvis behöva skydd mot insyn från utomståendes sida.Eftersom avsikten med den nya 206 § konkurslagen inte är att förvaltaren alltidskall lämna över handlingarna o. d. lill kronofogdemyndigheten för förvaring,finns det dessutom utrymme för en bedömning avhuruvidadetfrånsekretessynpunktärlämpligiattsåsker. Enligt min mening krävsdärför inte någon särskild sekretessbestämmelse som skyddar handlingar somkronofogdemyndighet förvarar i egenskap av tillsynsmyndighet i konkurs. Härtillkommer att det föreligger ett inte obetydligt inlresse av insyn i sådanahandlingar. I fråga om // kap. 1 och 3§§ i del remitterade förslagel anser lagrådet det befogat alt det införsbestämmelser som generellt ger visst sekretesskydd åt uppgifter om enskildspersonliga förhållanden som lämnas till regeringen resp. . För egendel är jag inte beredd att föreslå en sådan utvidgning av sekretessen. Detremitterade förslagel innebär visserligen en viss begränsning avhandlingssekretessen jämfört med gällande rätt. Jag syftar på attsekretesskyddet f n. omfattar sådana handlingar som finns hos regeringen ellerriksdagen och på vilka någon av beslämmelserna till skydd för enskild i 1937års lag råkar vara tillämplig. Den av lagrådet förordade sekretessbestämmelsenskulle emellertid föra betydligt längre. Några påvisbara olägenheter hosgällande ordning med en principiell offenllighet hos regering och riksdag tordeinte ha yppat sig. Lagrådetsförslag alt utsträcka sekretessen enligt // kap. 4 § till att omfatta ocksåJK:s verksamhet för att bevaka statens rätt eller för att tillhandagåregeringen med råd och utredningar bör genomföras. Jag förordar därför attparagrafen utformas i enlighet med vad lagrådet har föreslagit. Somjag redan har nämnt föreslårjag att i en ny paragraf 11 kap. 5 §, införsSärskilda bestämmelser om sekretess hos som regeringenhar tillsatt. Lagrådetförordar att bestämmelserna i 5 kap. 1 § och 9 kap. 17 §, alltså de paragrafersom främst gäller sekretess i förundersökning, kompletteras med bestämmelser ommotsvarande sekretess hos . För egen del kan jaginstämma i lagrådets uppfattning att det remitterade förslaget innebär en vissförsvagning av nuvarande sekretess hos , särskilt närdet gäller handlingar som rör polisens verksamhet. En sådan försvagning ter sigknappasl motiverad. A andra sidan bör inte införas bestämmelser om sekretesshos somgårlångt utöver vad som gäller. Det kannämligen inte bortses från att undersökningskommissioner kan väntas blitillsatta för utredningar beträff- Prop.1979/80:2 Del A SluiproiokoU 501 andevilka intresset av allmän insyn är starkt. Detta insynsintresse skulle inte blitillgodosett i tillräcklig grad, om lagrådets förslag följs. En annan lösningän den förordade utbyggnaden av förundersökningssekretessen bör därför sökas. Enligtmin mening företer den verksamhet som en bedriverbelydande likheter med JO:s och, i ännu högre grad, med JK:s verksamhet.Möjligheterna till insyn bör då också vara desamma. Behovel av sekreiess kanockså antas föreligga i väsentligen samma utsträckning som med avseende pådessa myndigheter. Jag anser det därför naturligt att låta bestämmelseromsekretess hos bygga på regleringen i 11 kap. 4 § avsekretessen hos JK. Bestämmelser om sekretess hos undersöknirigskommission bördock inte automatiskt vara tillämpliga utan del bör krävas att regeringenföreskriver om sådan sekreiess. Liknande befogenhet har regeringen enligt vissaparagrafer i det remitterade förslaget (8 kap. 6 §, 9 kap. 4 § och 12 kap. 6§). Med denna lösning är det möjligt för regeringen atl i vaOe särskilt fallöverväga om intresset av insyn i en verksamhet är såstarkt all någon speciell sekretessreglering inte bör gälla i verksamheten. Motbakgrund av det anförda föreslår jag alt 11 kap. 5 § utformas så att regeringenfår föreskriva alt sekreiess, motsvarande den som enligt 11 kap. 4§ gäller hosJK, skall gälla i verksamhet som bedrivs av särskild undersökningskommissionsom regeringen har tillsall. Vadlagrådel har föreslagit i fråga om rubriken tiU 12 kap. föranleder mig inte attfrångå del remitterade förslaget. Rubriken bestämmelser om sekretesshos domstolar m. m. ger enligt min mening tillräcklig upplysning om att kapitletinte innefattar en fullständig reglering av sekretessen hos domstolarna. Genomde uttalanden som lagrådet har gjort i anslutning till 12 kap. 1 § anserjag attdet inte föreligger någon risk för att bestämmelsen i paragrafens andra styckeskall misstolkas. Atl ändra bestämmelsen i överensstämmelse med vad lagrådethar föreslagit anserjag därför inte behövligt. 1 konsekvens härmed anserjag delinte heller behövligt atl ändra 12 kap. 4 §och 13 kap. 6 § såsom lagrådet harföreslagit. Jaggodtar lagrådets uttalanden i anslutning till 12 kap. 3 §. Beträffandelagrådels förslag till ändring i 12 kap. 4 § hänvisar jag till vad jag haranfört i anslutning till 12 kap. I §. Lagrådethar i fråga om 12 kap. 5 § föreslagit dels vissa redaktionella jämkningar, delsatl beslämmelsen skall omfatta inte bara vad som har förekommit vidöverläggning inom slängda dörrar angående dom eller annat beslut utan även vadsom har lorekommit vid "annan förberedelse av dom eller beslut". Medanledning av lagrådets sistnämnda förslag vill jag framhålla att avsikten medbestämmelserna är alt tillgodose två skilda sekretessintressen i domstolarnasrättskipande och rättsvårdande verksamhet. I den första punkten föreskrivssekreiess för innehållet i ännu inte Prop.1979/80:2 Del A SluiproiokoU 502 meddeladdom eller i annat ännu inte meddelat beslul. Enligt min mening är det även medlydelsen i det remitterade förslagel klart all sekreiessen här inte baraomfattar dom eller beslut som har fått sin slulliga utformning utan även utkastsom upprättas till ledning för överläggning till dom eller beslul. Enligt denandra punklen gäller sekretess för vad som har förekommit vid sådanöverläggning angående dom eller beslul som domstolen har hållit inom stängdadörrar. Som framgår av remissprolokollet är syftet med den beslämmelsen bl. a.att bredda vägen för en öppen och allsidig diskussion mellan dem som deltar ien sådan överläggning. En beslämmelse som föreskriver sekreiess också i frågaom vad som har förekommit vid annal förberedelsearbete lill dom eller beslulskulle emellertid medföra en alltför långtgående sekretess. Jag är därför inteberedd att tillmötesgå lagrådel på denna punkt. Paragrafen bör däremol ändras iredaktionellt hänseende i huvudsaklig överensslämmelse med vad lagrådet harföreslagit. Vad jag nu har anfört gäller i tillämpliga delar även i fråga om 12kap. Ifråga om 13 kap. 6 § hänvisar jag till vad jag har anfört i anslutning till 12kap. Deav lagrådet föreslagna ändringarna i 14 kap. 1-3 och 5 §§ bör göras. Däremot kan jag intebiträda förslaget om ändring i 14 kap. 9 §. Enligt min mening kan lydelsen idel remitterade förslagel knappasl leda lill en sådan felläsning som denlagrådet befarar. Mot den av lagrådel föreslagna lydelsen kan dessutom anförasatl den är mindre lämplig av flera skäl. Ett är alt del redan av de egentligasekretessbestämmelserna följer atl hinder mot utlämnande av en uppgift inteföreligger, om skaderisken elimineras genom att ett förbehåll uppställs. Etlannal skäl mot alt följa lagrådets förslag är all del kan länkas atl en uppgiftär hemlig enligt två sekretessbestämmelser och atl ett förbehållundanröjer bara den risk för skada som enligt den ena avsekretessbestämmelserna utgör hinder mot att uppgiften lämnas ut. Del kan i såfall vålla missförstånd all i 14 kap. 9 § anges att uppgiftens/tö// lämnas ut.Andra styckel bör emellertid jämkas någol redaktionellt. Belräffande 15 kap. 3 §förordar jag att iredje slyckel i det remitterade förslagel utgår. Styckelinnehåller en ren hänvisning lill 2 kap. 14 § andra stycket TF men bara såvittgäller handlingar av synneriig betydelse för rikets säkerhel. Någon motsvarandehänvisning har inte gjorts i fråga om andra fall som avses i den nämndabestämmelsen i TF. Iell nytt andra stycke i 15 kap. 4 § bör tas in en erinran om atl bestämmelserom tillhandahållande av allmän handling finns i 2 kap. 12 § TF. 1förtydligande syfte bör i 15 kap 7 § "allmän domstols" i tredjemeningen i andra slyckel utbytas mot "tingsrätts eller hovrätts". Med en viss redaktionellomarbetning bör den av tre av lagrådeis ledamöler förordade lydelsen avingressen lill 16 kap. 1 § godtas. 1 så fall kan hänvisningen i punkt 3 till 2kap. 2 § sekretesslagen och 7 kap. 3 och 5 §§ TF utgå som överflödig. Prop.1979/80:2 Del A SluiproiokoU 503 1del remitterade förslaget har undantag från meddelarfriheten gjorts i fråga omhela tillämpningsområdet för 7 kap. 1-6 §§. 1 promemorian Handlingssekrelessoch tystnadsplikt föreslogs däremot all meddelarfrihet skulle föreligga på ettbegränsat område, nämligen i fråga om uppgifter i ärenden om frihetsberövande.Promemorieförslaget utsattes på denna punkt för åtskillig kritik som med någotundanlag gick ul på alt meddelarfriheten här inte var tillräckligt begränsad.För min egen del framhöll jag i remissprotokollet att det på sjuk- ochsocialvårdsområdena kunde förekomma fall av förden enskilde myckel ingripandemyndighetsutövning och all det föreligger ett myckel starkt behov av allmäninsyn. Mol del stod emellertid ett mycket starkt behov av skydd för denenskildes integritet. När det gäller insynen pekade jag på vissa möjlighetersom skulle föreligga även ulan meddelarfrihet. a. nämnde jag atl beslut iärenden om frihetsberövande skulle vara offentliga. En svårighet medmeddelarfrihet i den utsträckning som hade föreslagits i promemorian ansåg jagvara att avgöra vilka uppgifter angående den enskilde som var hänföriiga tillett ärende om frihetsberövande. Detta kunde leda till tillämpningssvårigheter.Jag kom alltså till uppfattningen att övervägande skäl talade för attmeddelarfrihet inte skulle råda på detla område. Jaghar på nytt övervägt frågan huruvida det är möjligt atl finna en lösning sominte leder lill de lillämpningssvårigheler som jag framhöll i remissprolokollet.Jag anser det nämligen olyckligt, om lagtekniska svårigheter skall få leda tillatt den grundlagsfästa meddelarfriheten blir mer begränsad än som är klartmotiverat. Jag har därvid kommit fram lill alt området för meddelarfrihetenskulle bli preciserat på ett godtagbart sätt, om det anges omfatta uppgifter omverkställigheten av beslut om omhändertagande eller beslut om vård ulansamtycke. Med en sådan avgränsning åstadkommer man också meddelarfrihet i frågaom de uppgifter, beträffande vilka insynsinlressel är starkast både frånprincipiell och från praktisk synpunkt. Jag föreslår alt punkt 3 i 16 kap. 1 §utformas i enlighet med del anförda. anför om 7 kap. 21 § under punkt 3 i 16 kap. 1 § ger mig inteanledning att föreslå någon ändring i del remitterade förslaget. Någon risk förall lagrummet skall feltolkas föreligger inte enligt min mening. Jaghar inte någol att erinra mot "ad lagrådel har föreslagit i fråga ompunkterna 4 och 6 i övergångsbestämmelserna. Äveni övrigt bör vissa redaktionella ändringar göras i del remitterade förslaget. Förslagettill lag om ändring i Vissaändringar av redaktionell art bör göras i 36 kap. 5 § och 38 kap. 8 och 9§§, Prop.1979/80:2 Del A SluiproiokoU 504 Förslagettill lag om ändring i Gärningsbeskrivningenbör utformas så som lagrådet har förordat. Vad lagrådel har uttalat i fråga ombrottsbeteckningen ger mig inte anledning att gå ifrån den uppfattning som jaghar redovisat i remissprotokollet, nämligen aii beteckningen "brott mottystnadsplikt" bör behållas. 1de remitterade förslagen anges atl den nya lagstiftningen skall träda i kraflden , Eftersom lagförslagen kan behandlas av tidigasthösten 1979 anserjag alt tidpunkten för ikraftträdandet måste skjutas framåt.Med hänsyn lill att ett omfattande arbete med följdlagsliftningen återstår ochtill alt de som skall tillämpa den nya regleringen bör ha möjlighel att i godlid sälta sig in i denna förordarjag att tidpunkten bestäms till den Ijanuari1981. Det innebär också, såvitt nu kan bedömas, aii den nya sekrelesslagen kanträda i krafl med den nya sociallagstiftningen. Jag hänvisar till vadjag har anfört om detla i anslutning lill 7 kap. 4 § försia och iredje styckenai remissprolokollet. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen att antaga de av lagrådel granskade förslagen med vidtagna ändringar. Regeringenansluler sig till föredragandens överväganden och beslular att genomproposition föreslå att antaga de förslag som föredraganden har lagtfram. Prop.1979/80:2 Del A CSK Kungörelsen(1939:7) med förordnanden på civilförvaltningens områdejämlikllagen (1937:249)om inskränkningar i rällen all utbekomma allmänna handlingar DAFA Datamaskincentralenför administrativ dalabehandling JO Riksdagensombudsmän (om myndigheten avses) eller justitie- ombudsmannenLundvik (om dennes remissyttrande åsyftas) LAH Offentlighets-och sekretesslagstiftningskommitténs förslag till lagom allmänna handlingar (SOU 1975:22) LOFT Tystnadspliklskommilténsförslag lill lag om offentliga funk- tionärerstystnadsplikt (SOU 1975:102) MBL Lagen(1976:580) om medbestämmande i arbetslivet RF Regeringsformen(den nu gällande, om annal ej sägs) /SR Centralorganisationen /SR SekrL Lagen(1937:249) om inskränkningar i rätlen att utbekomma SIDA Styrelsenför internationell utveckling (SIDA) Prop.1979/80:2 Del A Innehållsförteckning 506 Proposition....................................................... ...... 1 Propositionenshuvudsakliga innehåll ..................... 1 Lagförslag........................................................ ..... 3 Lag om ändring i ...................... .... 36 Lag om ändring i ............................ .... 42 Lag om ändring i förvaltningslagen (1971:290)...... .... 42 Lag om ändring i förvaltningsprocesslagen (1971:291) 44 Utdragav protokoll vid regeringssammaniräde 2 Gällande rätt m.m......................................... ....... ' 2.1 Offentlighetsprincipen............................. ' 2.3 Tystnadsplikt................................... .......... 51 3 Promemorieförslaget...................................... 4 4 Föredraganden............................................. °