prop · G303126 · 1979-12-31 00:00:00 — Innebörden av ändringen av 9 kap. 18 § i lagen framgår avavsnitt 2.6. Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jagatt regeringen föreslår att antaga förslagen till 1. lag om ändringi arbetsmiljölagen (1977: 1160), 2. lag om ändringi lagen (1965: 719) om säkerheten på fartyg. Regeringen ansluter sig flll föredragandens överväganden ochbeslutar att genom proposition föreslå att antaga de förslag somföredraganden har lagt fram. Prop.1979/80:126 21 Betänkande avgivet av utredningen on säkerheten påförsvarsmaktens fartyg 1979/80:126 22 statsrådet ochchefen för kommun ikation sdepar temen te t Genom beslut bemyndigade regeringen chefen för att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att se över lagstiftningen rörande säkerheten pä försvarsmaktensfartyg och att besluta om experter m m att biträda vid utredningsarbetet. Med stöd avbemyndigandet tillkallade dåvarandechefen för tillutredare hovrättslagmannen, numera generaldirektören. Följande personer förordnadesatt som experter biträda utredaren, nämligen hovrättsassessornLennart , kommendörkaptenen , hovrättsrådet ,marindirektören graden , ombudsmannen , kommendören 0'Konor och avdelningsdirektören . Till sekreterare förordnades f sjöfartsrådet . Sedan det anmältsatt Friefeldt och Holmen fått förhinder att deltaga 1 utredningsarbetet, förordnades och i deras ställe som experter kommendörkaptenen och byrådirektörenKent A . Utredningen har därjämte biträttsav kommendörkaptenen antagit benämningen utredningen om säkerheten påförsvarsmaktens fartyg. Till utredningen har förbeaktande överlämnats chefens för marinen skrivelse till chefen för angående skeppstjänsteninom försvaret jämte över dennaskrivelse avgivna remissyttranden. Med skrivelse till regeringen överlämnadeutredningen som en provisorisk åtgärd förslag till förordning om åtgärder till förebyggandeav ohälsa och olycksfall 1979/80:126 23 m m på örlogsfartyg. I huvudsaklig överensstämmelse med detta förslag utfärdades förordningen (1979:25) om arbetsmiljön på örlogsfartyg. Utredningen fårhärmed överlämna betänkandet - "Säkerhetenpå örlogsfartyg". Uppdraget ärdärmed slutfört. Prop.1979/80:126 24 Förslag till lag om ändring i arbetsmiljölagen (1977:1160) Förslag till förordning om ändringi arbetsmiljöförordningen (1977:1166) Förslag till förordning om säkerhetenpå örlogsfartyg UTREDNINGSDIREKTIVEN, M M 1.2 Skrivelse från chefen förmarinen 3.1 översikt över arbetsmiljölagstiftningen 3.2 Arbetsmiljölagens tillämplighetinom försvaret i allmänhet 4.2 Begreppen örlogsfartyg och skeppstjänst 4.3 Arbetsmiljölagens tillämplighetpå fartyg utom riket, m m 4.6 Skyddsombuds möjlighetatt avbryta farligt arbete 1979/80:126 25 1979/80:126 26 IgEiiigÉill fci9=5S=iSåSiS3=i=iifei£iSiliäii9SQ_ii922lii60 Härigenom föreskrives i frägaom arbetsmiljölagen (1977:1160) att 1 kap 3 § samt 7 kap 1 och 2 §§ skall ha nedan angivna lydelse. (Nuvarande lydelse) (Föreslagenlydelse) 3 § Lagen gäller ej 3 § Lagen gäller ej 1. skeppstjänst, 1. skeppstjänst på annat 2. arbete som utföresi arbetsgivarens hushåll. Bestämmelserna i 4 kap och 5 kap 5 § gäller ejarbete som utföres i arbetstagarens hem ellerannars under sådana förhållanden, attdet ej kan anses tillkomma arbetsgivaren att vaka över hur arbetet äranordnat. Tillsyn över efterlevnaden av denna lag och med stöd av lagen meddelade föreskrifter utövas av arbetarskyddsstyrelsensamt, under dess överinseende och ledning, av yrkesinspektionen. Såvitt avser öriogsfartyg utövastillsyn, som 1 första stycket sägs, i stället av sjöfartsverketoch skall beträffande öriogsfartyg äveni övrigt vad i denna lag sägs om arbetarskyddsstyrelsen och yrkesinspektioneni stället gälla . Prop.1979/80:126 27 (Nuvarande lydelse) (Föreslagenlydelse) Det åligger kommun att efter samråd med yrkesinspektionen utse en eller flerakommunala tillsynsmän med erforderlig kompetens attbiträda yrkesinspektionen vid tillsynenligt 1 §. Kommun skall årligentill yrkesinspektionen lämna redogörelse förden kommunala tillsynens utövande. Fullgör tillsynsman ej vad som åligger honom och kommer det genom anmälan av yrkesinspektionen eller på annat sätttill kommunens kännedom, skall kommunen vidtaga åtgärder för att åstadkommarättelse. Vad i denna paragraf stadgas gäller ej i frågaom tillsynen av örlogsfartyg. f§EiiäDi53=Si=i8ä£iS3=i=iifeiliSiliölgjQEägig3ig_il222i.il||i Härigenom föreskrives i frågaom arbetsmiljöförordningen (1977:1166) att till förordningenskall fogas en ny paragraf, betecknad 21 §,av nedan angivna lydelse. Stadgandena i 1 § och 2 §första stycket skall ej äga tillämpningbeträffande örlogsfartyg. Vad i denna förordningsägs om arbetarskyddsstyrelsen och yrkesinspektionenskall beträffande örlogsfartyg i ställetgälla . I frågorsom avser skydd mot ohälsa och olycksfall pä örlogsfartygskall i erforderligomfattning samråda med arbetarskyddsstyrelsen. 1979/80:126 28 E2E2Eäning_om_säkerheÉen_gä_örlog|artyg 1 kap 3 § förstastycket, 2 kap 1 § och 2 §andra stycket, 4 kap 1 §, 5 kap 1 §, 6 kap 1 §, 9 kap 18 § andrastycket, 11 kap 3 och 4 §§lagen (1965:719) om säkerheten på fartyg ävensom11 kap 4 § förordningen (1965:908) om säkerhetenpå fartyg skall gälla örlogsfartyg. Genom förordningen upphäves förordningen(1979:25) om arbetsmiljön på örlogsfartyg. Prop.1979/80:126 29 Utgångspunkten för utredningen borde enligt direktiven vara att överväga vilkabestämmelser i sjösäkerhetslagensom bör tillämpas påörlogsfartyg. Det visade sig emellertid att endast ett fåtal av bestämmelsernai sjösäkerhetslagen kan göras tillämpliga påörlogsfartyg. Andra stadganden måste modifieras i ett eller annat avseende för att kunna tillämpas.Andra åter kan överhuvud taget ej komma ifråga för tillämpning. Därtillkom att sjösäkerhetslagen är föremål för översyn av fartygsmiljöutredningen . Utredningen fann slutligen att en tillfredsställande lösningav frågan om säkerheten påörlogsfartyg i stället kunde vinnas genom att göra arbetsmiljölagentillämplig pä dessa fartyg med vissa allmänna stadganden i sjösäkerhetslagen . Förutom de olägenheter som skulle följa av att förordna om tillämpande av regler i sjösäkerhetslagen som är föremål för översyn i annan ordning eller att avvakta resultatetav denna översyn, har för den föreslagnalösningen ansetts tala bl a följande förhållanden. Sjösäkerhetslagen är utformad främst med hänsyntill förhållandena i handelsfartyg. Bestämmelsernabygger i väsentliga delar på föreskrifter isjöfartskonventioner som ratificeratsav . Dessa konventioner gällerej örlogsfartyg. Moderna lasthanteringsmetoder gör att fartygens hamnbesök i regel ärkorta och ofta ligger kajplatsen långtfrån annan bebyggelse, varför sjömännens möjligheteratt få avkoppling i land under tjänstgöringsperiodenär mycket begränsade. Stora krav har därför ställts pågoda bostäder och lämpliga lokaler förvila och fritidssysselsättningar ombord. Även sjukvårdsanordningarmåste avpassas och utfor- Prop.1979/80:126 30 mas med beaktande av att handelsfartygen är till sjösslånga tider och dä utan direkt tillgång till läkarhjälp. Örlogsfartygendäremot är i regel till sjössendast i taget. Bortsett frånenstaka långresor och särskilda övningarligger örlogsfartygen vanligen i heuim om än inte så dock åtminstone några nätter pervecka. Särskilt de fast anställda men i viss månäven övrig personal på örlogsfartyg växlar ibland mellan land- och sjötjänst. Det förefaller önskvärt att de grundläggandearbetsmiljöreglerna är desamma vid bådaslagen av tjänst. Utredningen har därför granskat arbetsmiljölagen ur synpunkten om dess tillämplighetpå örlogsfartyg. Därvid har visat sig att flera stadgandenvisserligen saknar betydelse då det gäller örlogsfartyg.Detta är t ex fallet beträffande regler rörandebyggnads- eller anläggningsarbete eller upplåtande av markområde.Förekomsten av sådana föreskrifteri arbetsmiljölagen är dock ingen anledning att göra undantag frånlagens tillämpande. Arbetsmiljölagen har ett så bretttillämpningsområde, att liknande förhållanden torde förekomma påmånga specialområden. Utredningen har funnit att arbetsmiljölagen i dess helhet kan göras tillämpligpå örlogsfartyg liksom inom försvaret i övrigt. Under särskildaavsnitt av betänkandet behandlar utredningen vissasärskilda frågor som aktualiserats av direktiven ellergranskningen av arbetsmiljölagen och dess förarbeten. I direktiven har utredningen särskilt ålagtsatt söka klarlägga innebördenav begreppet örlogsfartyg. Efter olika överväganden harutredningen funnit att med örlogsfartygbör i förevarande sammanhang förstås fartyg - oberoende av storlek och avsedd användning - som tillhör försvaret, statens isbrytarfartygoch sjömätningsfartyg samt annat fartyg som står under militärt befäl och ärbemannat med militär personal. Prop.1979/80:126 31 Med anledning av tilläggsdirektivsom givits till fartygsmiljöutredningenhar utredningen om säkerheten på försvarsmaktensfartyg berört frågan om arbetsmiljölagens tillämplighet påörlogsfartyg då detta befinner sig utom riket. Utredningen har därvid beaktat att de svenska örlogsfartygen, bortsett från enstaka långresor,huvudsakligen rör sig inom Sveriges sjöterritorium och i de angränsande farvattnen och regelmässigt anlöpersvensk hamn. När ett svenskt örlogsfartyg befinner sig utom riket kan det hävdas att det äratt betrakta som svenskt territorium. Utredningen har därför funnit att- om arbetsmiljölagen görs tilllämpligpå örlogsfartyg - denna bör anses gälla även då sådant fartygbefinner sig utanför Sveriges sjöterritorium. I ett särskiltavsnitt har utredningen jämfört reglerna i arbetsmiljölagenoch sjösäkerhetslagen beträffande det s k samordningsansvaret,dvs ansvaret för arbetsmiljöåtgärder då flera arbetsgivare utför arbete påsamma arbetsställe. Efter granskning av motiven för vissa specialbestämmelser i sjösäkerhetslagen har utredningen funnit att några liknande undantag eller tillägg till arbetsmiljölagen beträffande örlogsfartyg inte behövs. Ävensjösäkerhetslagens regler om samverkan mellan arbetsgivare ocharbetstagare har särskilt diskuterats med hänsyn till behovet av särreglering i arbetsrailjölagenbeträffande örlogsfartyg. Utredningen har emellertid funnit attinte heller detta behövs. Arbetsmiljölagens regler om skyddsombuds möjlighet att avbryta arbete bör gälla även på örlogsfartyg. Beträffande tillsynen av att arbetsmiljölagen efterlevs påörlogsfartyg har utredningen, i överensstämmelsemed ett förslag av chefen för marinen vilket vid remissbehandling tillstyrktsav remissinstanserna, föreslagit att denna tillsyn skallankomma pä . Detsamma gäller bemyndigandenatt meddela verkställighetsföreskrifter. Det har emellertid förutsatts att sjöfartsverketsuppgifter i huvudsak kommer att avse endast lösande av Prop.1979/80:126 32 särskilda frågor som hänskjutstill verket. Någon organisatorisk förstärkning avverket till följd av denna uppgift har åtminstone tillsvidare inte bedömts påkallad. I detta sammanhang har utredningen tagit upp den i propositionen1978/79:117 om bemanning av fartyg m m berördafrågan om inrättande av s k fartygsmiljönämnd.Utredningen har funnit en sådansamverkansform angelägen även såvitt avser örlogsfartyg och har förutsatt att en sådan nämnd inrättas enligt avtal mellan berörda arbetsmarknadsparter. Som ett komplement till tillämpande på örlogsfartyg av arbetsmiljölagenhar ansetts ändamålsenligt att även vissa allmänna stadganden i sjösäkerhetslagen görs tillämpligapå dessa fartyg. Det gäller bl a de grundläggande stadgandena om fartygs sjövärdighet, lastning och bemanning. Prop.1979/80:126 33 UTREDNINGSDIREKTIVEN, M M träddearbetsrailjölagen (1977:1160) i kraft. Lagen gäller med vissa speciella undantag för hela arbetslivet med alla dess skiftandearbetsformer. Ett sådant undantag gäller förskeppstjänst. Uttrycklig föreskrift häromges i lagens 1 kap 3 §. Anledningen till undantaget för skeppstjänstär att regler därom ges i lagen (1965:719, omtryckt 1978:109) om säkerheten päfartyg, i det följande kallad sjösäkerhetslagen. Föreskrifterna i sjösäkerhetslagenutgör i viss omfattning kompletteringoch precisering av den grundlägganderegeln i 9 § sjölagen (1891 nr 35 s 1). I denna paragraf sägs, att fartyg skall, när det hållesi drift, vara sjövärdigt, försett med behövliga anordningar till förebyggande av ohälsaoch olycksfall, bemannat på betryggande sätt, tillräckligtprovianterat och utrustat samt så lastateller barlastat att säkerheten för fartyg, liv eller gods ej äventyras. Denna grundläggande sjölagsregel utvecklas ochkompletteras i sjösäkerhetslagen. Därjämte ges i sjösäkerhetslagen, huvudsakligen i dess 3 och 9 kapitel, föreskrifter om arbetsmiljön ombord påfartyg. Sjösäkerhetslagen äger, enligt vad som stadgas ilagens 1 kap 1 §, i den mån ej annat särskiltanges eller följer av lagen, tillämpning påfartyg som nyttjas till sjöfart i svenskt farvatten och på svenskt fartyg som nyttjas till sjöfart utanförsvenskt farvatten. Lagen äger emellertid tillämpning päörlogsfartyg endast såvitt regeringen förordnardärom. Sådant förordnandehar ej meddelats bortsett från vissa idet följande berörda provisoriska föreskrifter. Situationen ärsålunda den att - om man bortser från de provisoriska föreskrifterna - skeppstjänst på örlogsfartyg är undantaget frånsåväl arbetsmiljölagen som sjösäkerhetslagenoch endast regleras av den allmänna bestämmelsen i sjölagen. 1979/80:126 34 Emellertid föreskrevKungl Maj:t i brev , att den verksamhet inom försvarsmakten som var undantagen från den dåföre ikraftträdandet av arbetsmiljölagen gällande arbetarskyddslagen i möjlig omfattning skulle planläggas och genomförasmed beaktande av de syften som lagen skulle tillgodose. I brevet gavs vissa närmare föreskrifter,vilka kompletterades av tillämpningsföreskrifter som utfärdades av överbefälhavaren. Härvidangavs särskilt att föreskrifterna skulle gälla även för skeppstjänst ombord på flottans och kustartilleriets fartyg och båtar. I samband med ikraftträdandetav arbetsmiljölagen upphävdes brevet av . Den 25 januari1979 utfärdades i stället förordningen(1979:25) om arbetsmiljön på örlogsfartyg, avsedd att som enprovisorisk reglering gälla i avvaktan på resultatet av utredningens arbete. I förordningen föreskrivsatt verksamheten skall, för att förebygga ohälsaoch olycksfall, planläggas och genomföras så att desyften som avses med bestämmelserna i arbetsmiljölagen tillgodoses så långt som möjligt. Föreskrifternai 3 kap 1, 3, 8, och 11 § samt 9 kap 7 och 12 §5 sjösäkerhetslagen skall gälla i tillämpliga delar. Om utseende avskyddsombud och skyddskommitté skall gälla vad som avtalas genom kollektivavtal. Tillsynen över efterlevnaden av förordningen skall utövas av chefen för marinen eller annan centralmyndighet inom försvarsmakten till vars förvaltning uppgiften hör. 1.2 Skrivelse frånchefen för marinen I skrivelse till chefen för aktualiserade chefenför marinen frågan om erforderlig reglering av arbetarskyddet på örlogsfartyg.Enligt skrivelsen hade chefen för marinengranskat innehållet i sjösäkerhetslagenoch tillhörande kungörelser och därvidfunnit att det av praktiska skäl var lämpligt att verksamheten på örlogsfartygen frän säkerhetssynpunkt underkastades bestämmelsernai sjösäkerhetslagen. 1979/80:126 35 I framställningenutvecklades närmare tillämpligheten på örlogsfartygav reglerna i sjösäkerhetslagen. Därvid erinrades att sjösäkerhetslagens3 och 9 kap i huvudsak behandlar arbetarskyddsfrågor. Dessa kapitel kunde till störstadelen tillämpas. Även kap 1 kunde till stor del tillämpas. Kap 2 samt 4-8 innehåller dels regler av grundläggande natur och dels materielregler av formellnatur, skrivna med utgångspunkt från handelssjöfartensförhållanden. Endast de förstnämnda av reglerna borde tillämpas påförsvarets fartyg och båtar. I fråga om tillsynen ansåg chefen förmarinen att borde utöva denna genom sjöfartsinspektionen.Den samverkan som enligt sjösäkerhetslagen sker med arbetarskyddsstyrelsen bordedärvid även ske i fråga om försvarets fartyg och båtar. Tillsyn borde också i vissafall kunna överföras till central myndighet inom försvaret. Till framställningenhade fogats ett utkast till förordning omsäkerheten på örlogsfartyg. Överchefens för marinen framställning avgavs yttranden av ett flertalremissinstanser. Av dessa yttranden återgeshär i sammandrag uttalanden i sakfrågan om sjösäkerhetslagens tillämplighet på örlogsfartyg. Överbefälhavaren fann det väsentligt att arbetsmiljön vid skeppstjänst inom försvarsmaktenregleras enligt de utgångspunkter som legat till grund för förslaget tillarbetsmiljölag och som även gäller för fartygsmiljöutredningensöversyn av sjösäkerhetslagen.Denna översyn sker med den inriktningenatt ombordanställda skall ha samma arbetsmiljöförhållanden som anställdapå land. översynen av sjösäkerhetslagen kunde därmed i huvudsak sägas beröra lagens tredje och nionde kapitel, som till största delen syntes tillämpliga på örlogsfartyg. biträddechefens för marinen principiella förslag till handlingslinje. I sammanhanget fästes uppmärksamhetenpå att i några fall ävenandra cen- Prop.1979/80:126 36 trala myndigheters ansvarsområden kunde komma att beröras, t ex livsmedelsverket vid föreskrifter om livsmedelshantering ombord ochsocialstyrelsen i fråga om läkemedelshanteringen . gjorde ihuvudsak samma uttalande som överbefälhavaren, men tillade att i remisshandlingen också berörts frågor om sjösäkerhet och sjövärdighet. Med hänsyntill de särskilda förhållanden somi dessa frågor gäller för örlogsfartyg, framhöllmaterielverket att det åvilar verket att för försvarsmaktenanskaffa materiel, fastställa tekniskt underlag för denna samt tillse att den är ändamålsenlig och brukbar. Detta innebär bland annat att ämbetsverket ansvarar för att krav pä sjösäkerhet och sjövärdighet tillgodoses. är i detta avseende föreskrivande myndighet och har att beakta såväl anvisningarfrän chefen för marinen och andra myndigheter som de lagar, föreskrifter och normer som föreligger inom det skeppstekniska området. Som exempel pä problem som härvid skall beaktas, nämndes kraven päfartygens manöverförmåga, egenskaper som vapenbärare, krav päskydd mot beskjutning, speciella stötvågskrav m m. Dådessa frågor principiellt skiljer sig från vad som behandlas av fartygsmiljöutredningen, föreslogmaterialverket att den av chefen förmarinen föreslagna utredningen inte skullebelastas med dessa problem. anförde att enligt verkets mening övervägande skäl talar föratt låta örlogsfartygen omfattas av lagen om säkerheten på fartyg. Denna lag med anslutandetillämpningsföreskrifter behandlar säkerheten pä fartyg pä ett övergripandesätt vilket inte sker inom denordinarie arbetarskyddslagstiftningens ramar. Den övergripande behandlingen av fartygens säkerhetsfrågorenligt lagen om säkerheten pä fartyg innebäratt skyddsfrågorna kan behandlas och angripasredan genom de regler som avser fartygs konstruktion och byggnad. Härigenom skapas ocksä möjligheter till en effektiv förhandsgranskning av ett fartygsobjekt från skyddssynpunkt. Om man inordnar örlogsfartygen 1979/80:126 37 under lagen om säkerhetenpå fartyg måste emellertid en bedömning ske i vilken omfattning lagen bör gälla för dessa fartyg. Ett överförande av örlogsfartygen till lagen ora säkerheten påfartyg bör, framhöll ,enligt grundtankarna i förslaget till arbetsmiljölag dessutora innebära att civil tillsynsrayndighet tilldelas övervakande uppgifter i enlighet med de huvudlinjerarbetsmiljöutredningen angett för arbetarskyddsstyrelsens och yrkesinspektionensverksamhet i fräga om försvaret. Ansvarig tillsynsmyndighet blir dä sjöfartsverketgenom sjöfartsinspektionen. De nämnda huvudlinjerna skulle enligt bl a innebära att sjöfartsinspektionens tillsyn beträffande försvarsmaktensfartyg endast behöver ges den omfattning somerfordras med hänsyn till den kontroll som bedrivsgenom försvarsmaktens myndigheter pä olika nivåer.Dessutom ansåg att sjöfartsinspektionensmedverkan i första hand bör avse tillsynen av de egentliga arbetsmiljöfrågorna dvs förhållanden sombehandlas i 3 och 9 kap av lagen om säkerhetenpå fartyg. Arhetarskyddsstyrelsen fann det naturligt att den föreslagna utredningen inriktas påatt få till stånd ett regelsystem som i möjligaste mån är anpassattill det som gäller för den civila sjöfarten. () angav att som grunc för utredningsarbetet borde läggas de bestäm.-nelsersom fartygsmiljöutredningen föreslagit i sina betänkanden "Bättre fartygsrailjö" och "Bostäder, medinflytande och miljöombord pä fartyg". Svenska Officersförbundetsade sig i princip dela chefens förmarinen syn att lagen om säkerheten på fartyg - i tilllämpliga delar - bör gälla för försvarsmaktens fartyg och båtar. 1979/80:126 38 , att lagen om säke, heten på fartyg borde gällaför skeppstjänsten inom försvaretmed en av regeringen utfärdad förordning med till-lämpningsföreskrifter för försvarsmaktensfartyg och båtar. Genom beslut bemyndigade regeringenchefen för atttillkalla en särskild utredare med uppdrag att se över lagstiftningen rörande säkerheten på försvarsmaktensfartyg. I samband därmed anförde departementschefen, sedan han inledningsvis berört gällande föreskrifter och chefens för marinen framställningi ämnet, bl a följande Som jag har framhållit ankommer det enligt sjösäkerhetslagen (1 kap 1 §) på regeringen att bestämma i vilken utsträckning lagen skall gälla för örlogsfartyg.Utgångspunkten för utredaren bördärför vara att överväga vilka bestämmelser i lagen som bör tillämpaspä örlogsfartyg. I detta sammanhang bör klargörasvad som avses med sådana fartyg och anges om och ivilken utsträckning bestämmelserna skall gällaför andra fartyg som tillhör eller nyttjas av försvarsmakten. Det sist sagda medföräven att lämpligheten av termen "örlogsfartyg" i 1 kap 1 § sjösäkerhetslagen börövervägas. Jag har i det föregående uppehållitmig främst vid frägor om arbetarskydd. Utredaren bör emellertid förutsättningslöstundersöka även vilka bestämmelser i övrigt i sjösäkerhetslagen som bör gälla för försvarsmaktens fartyg. Utredaren bör vidare överväga om detbehövs tillämpningsföreskriftersom kompletterar de lagbestämmelser somavses gälla för försvarsmaktens fartyg. Jämförelser bör därvid självfallet görasmed innehållet i tillämpningskungörelsentill sjösäkerhetslagen. Ledning torde ocksåkunna erhållas av det utkast till förordning med tillämpningsföreskrifter som chefen för marinen har fogat till sin framställning. I frågor som rör arbetsmiljönbör utredaren hämta ledning fränden nya arbetsmiljölagstiftningen. Utredningen bör i detta sammanhang också ta ställningtill de gränsdragningar som kan behöva göras mellanregleringen för försvaret i den allmännaarbetsmiljölagstiftningen och den särskilda regleringen för skeppstjänst. I arbetsmiljöfrågor bör utredaren samrådamed fartygsmiljöutredningen (K 1973:04). Utredarenbör vidare nära samrädamed berörda myndigheter och organisationer. 1979/80:126 39 utredningsarbetet börbedrivas skyndsamt. Utredaren bör lägga fram de författningsförslag som föranledsav hans ställningstaganden. 1979/80:126 40 Utredningen inledde sitt arbete med att gå igenom sjösäkerhetslagen föratt bedöma vilka stadganden som lämpligen borde görastillämpliga på örlogsfartyg. Det visade sig emellertid snart att endast ett fåtal av bestämmelsernai sjösäkerhetslagen kan göras direkttilllämpliga på örlogsfartyg.Andra stadganden i lagen måste modifieras i ett eller annatavseende för att kunna till-lämpas. Andra äterär överhuvud taget ej tillämpliga på örlogsfartyg. Förhällandet ha flera orsaker. En äratt reglerna i sjösäkerhetslagen i stor utsträckningär utformade med hänsyn till förhållandena i handelsfartyg. Utformningen av reglerna är även i hög grad föranleddav bestämmelser i av ratificerade koventioner,främst då konventionen om säkerhet för människolivtill sjöss (Safety of Life at Sea),vanligen kallad SOLAS. Detta har medförtatt föreskrifterna blivit mer detaljeradeän som är påkallat ellerlämpligt om de skulle tillämpas päörlogsfartyg med dessas speciella förhållanden. Såväl i SOLASsom i andra i sammanhanget aktuella konventioner görs även undantagför deras tillämpande påörlogsfartyg.