prop · G303109 · 1979-12-31 00:00:00 — Sannolikt är denna fördel paraa med en tillfälligt gynnsam anskaffningskostnad, vilken intekommer en raffinadör tillgodo på grund av oförändraae råolje-och raffineringskostnader. OK utvecklar ocksånägot orsakerna till förekommande regionala prisskill.nader . I stort sett bestämsskillnader i rabatternas storlek lokalt och regionalt av lokalkonkurrenssituation. Som exempel kan nämnasGöteborgs-regionen med sin starkakoncentration av raffinaderier och differentierad produktimport. Vissa regionala skillnader finns när det gällerrabatt-givning. Denna skillnad beror påetableringstätheten av oljebolag och s k"fria importörer". Konkurrensen är med anura ord nårdarei vissa områden. Sådana konkurrensområden fi.nns i kustområdena och även i vissa cJorrlandshamnar, exempelvis och . Oljebolagens uppgifter ger inte underlag för några säkra slutsatser närdet gäller frågan om det finns något samband mellan ortstilläggoch rabatter. BP anger dock att rabatterna i orter med höga tilläggsett i ett längre tiasperspektiv förmodligen ärnågot lägre än på orter som ligger närmarekusten. OK pekar ocksåpå att det i förstahand är i kustområde.na som den lokala konkurrenssituationen medför högrerabatter. Svaren frän oljebolagen tyder således närmastpä att raoatterna i någon män förstärker deprisskillnader som förorsakas av ortstilläggssystemet. nargenom medverkan av branschföreningarna Kemikontoret,,och inhämtat uppgifter om oLii. förekommande rabatter vid ol-jeuppnandling. Följande branscher ärrepresenterade i enkäten Massa- och papper; sågverk Kemisk industri, icke-järnmetailindustri, livsmedelsindustri och silikatindustri. Dessa branscher svarar för av den totala industrins inköp av eldningsolja IV och V. Frånvarje Dransch har ca 7-10 företagdeltagit i enkäten. Företagen valdes ut med hänsyn till såväl storleksvariation som geografisk fördelning. 1979/80:109 119 Uppgifterna fränföretagen inhämtades genom kontakter med ansvariga inköpare. Det har framkommit att inköparna därvidi vissa fall var obenägna att i detalj redovisaresultaten av förhandlingarna med oljeföretagen. Härredovisade svar, som av nyssnämnda skäl är ganska allmänt hållna, avserden olja som köps frän depå mot ortstillägg och innebäri huvudsak följande. Vid köp där ortstillägg utgår kan förjärn- och stålindustrin rabatterna uppgå till ca per m . Det uppges att rabatternasstorlek beror av kvantitet och oljetyp. Massa- och pappersindustrin köper en mycket liten del av sin eldningsolja med ortstillägg. raoatter förekommer är de i huvudsak bestämda av den köpta kvantitete.n. För verkstadsindustrin, som ihuvudsak köper eldningsolja från aepå avoljebolagen, anges att rabatterna beror av inköpskvantitet. Någon uppgift om rabatternas storlekhar inte lämnats. Inte heller närdet gäller den kemiska industrin har närmare uppgifter om rabatternas storlek lämnats. Den regionala aspekten på rabattgivningen har ocksä varit svåratt anlägga eftersom branschgruppen till största delen ar kustlokaliserad. De uppgifter som lämnatsi samband med industriförbundets enkät tyder inte påatt oljebolagens rabattgiv-ning vid försäljning av eldningsolja skulle ha något samband med ortstilläggens storlek. HSB har lämnatuppgifter om formerna för den centrala upphandling aveldningsolja som förbundet bedriver. Den består i nuvudsak av avtal med OK och medför att Prop.1979/80: 109 120 samtliga HSB-föreningarsom köper sin eldningsolja pä aet sättet får del av en centralt avtalad rabatt. Vidleveranser till olika orter i landet utgårsedan ortstillägg. wär det gäller har vårafrågor besvarats på så sätt att givit in en sammanställning av svar från130 av de totalt ca 235 medlemsföretagen. innehåller uppgifter angående villkoren vid ett ganska stort antal köp av eldningsolja i olika delar av landet.Bearbetningen av materialet har dock försvårats av vissa omständigheter. Således har upphandlingarna ägt rum i olika former - egen upphandling,upphandling med kommunen eller upphandling genom HSB eller - vilkettorde påverka rabattbilden på grund av skillnader i köpta volymer. Genomgående gäller att uppgifter om kvantiteternai avtalen saknas. Vidare skiftar avtalstiderna. I allmänhet rördet sig om villkoren vid oljeupphandling . Slutli gen bör nämnas attmaterialet av naturliga skäl blir allt tunnare ju högre ortstilläggenär. På orter med tillägg per m redovisas endast enstaka affärer och därmedär det närmast uteslutet att dra några generella slutsatser. De olika bearbetningar av SABO-materialet som likväl gjorts tyder inte på att det skulle föreligga något direkt samband mellan ortstillägg och rabatter. I kvartalsrapporten som utges av SPK ingår regelbundet ett särskilt avsnitt om rabatter på oljeprodukter.Bland annat redovisas resultatet av en undersökning av generellt tillämpadevillarabatter för eo I i hela landet samt i vissastäder. I samband med insamlandet avuppgifter begärde SPK för vår räkning uppgifter beträffande vil- 1979/80:109 121 larabatterna i ett antal orter utöver dem som normalt förekommer i undersökningen. Undersökningen visade visserligen att smärre regionala skillnader ifråga om rabatter förekommen något samband med ortstilläggen syntes inte föreligga. Sett ur ett någotlängre tidsperspektiv kan man med hjälp av SPK:s kvartalsundersökningar och bl.a-de tidigare nänmda uppgifterna från några oljebolag urskilja vissa områden med högrerabatter. Det gäller inland och och torde i första hand orsakas av den konkurrens som de större oljeföretagendär utsätts för från lokalt verksamma oljeföretag.- De nu nämnda undersökningarna av rabatter på villaol-jeområdettyder inte på något samband mellan ortstill-läggoch rabatter. Viss ytterligare information om förekommande rabatter på oljeprodukter kan erhållas från SPK:s årligaundersökning angående rabatter påeldningsoljor för hyresfastigheter. Denna undersökning, som gjorts vare år , bygger på uppgifter om rabatter vid leveranser av eldningsoljor tillflerfamiljshus med en årsförbru.kning av minst 10 m . Undersökningenomfattar flerfamiljshus inom och 27 av landets störrekommuner. Möjligheterna att sätta rabatterna i relation till ortstilläggens höjdär begränsade eftersom urvalet huvudsakligen består av kommuner med låga ortstillägg. Inlandskommuner med till-lägg av viss höjdär endast representerade av öster-sund, , och . Av den senaste undersökningen,som avser bränsleäret 1977-1978, framgår bl ,a .attmedelrabatten pä eo I för samtliga undersöktaorter och fastighetstyper var 2 7 öreper m". Prop.1979/80: 109 122 sentligt lägre - 39 kr73 öre per m . lägre än genomsnittet medan lägnågot över genomsnittet.Det kan nämnas att den lägsta medelra- 3 batten -per m - lämnades i Luleå.Högsta rabatten - 14 öreper m - förekom i . Om man jämför undersökningarnaför på så sätt att orterna varje är grupperas efter meaelrabattnivåfinner man att betydande förändringar ifråga om orternas pl-.cering inträffat mellan åren. Ar denämnda skälen är det enligtvår meni.ng inte möjligt att komma till någon bestämdslutsats om förnållan-det mellan ortstilläggoch rabatter frän de ärliga rabattundersökningarna . Det föregäende har i första hand rört rabattförhållandena beträffandeeldningsolja, när skall i kort.het redovisas vaasom gäller i fräga om drivmedel. I avsnitt 2.5 har tidigare beskrivits vilka typer avrabatt och återbäring som förekommer vid försäljning avdrivmedel från bensinstation. Dessutom berördes i samma avsiiitt lägprisf örsäl jningen av bensin. När det gäller de regionala aspekterna i fråga om netto-prisbilaningen på drivmedel har vissa uppgifter lämnats av de tillf.ågace oljebolagen. Av dessa uppgifter framgår att tillfälligaoch lokala prissänkningar är relativt vanligt förekommande. Sådana åtgärder torde i första hand bero påden lokala konkurrenssituationen. I ligger prisnivån även sett i ett längre tidsperspektiv ett till per literlägre än i övriga landet. Det beror bl.a. på förekomsten avraffinaderier och närheten till den kontinentalamarknaden för färdigprodukter. Sammantaget ärdet sannolikt att Prop.1979/80:109 '-- omfattningen av rabatter och frekvensen av andra tillfälliga prissänkningaräven relativt sett är större i O-zon,där den stora koncentrationen av förbrukare finns, äni 2-zon. Möjligneterna att köpa lågprisbensin är naturligtvis ocksä av betydelse när det gäller att bedömade regionala prisskillnaderna. Vi har inte funnit anledning att göra någon särskild undersökningi det avseendet utan hämtat vissa uppgifter från en förteckningöver bensinstationer med lågpris som SPK utgivit. Förteckningen avser läget och omfattar ca 1 200 stationer. Den är således något föråldrad men torde ändockbelysa de för vår fräga intressanta för-nållande.na . SPj\ har förtecknat lägprisstationerna länsvis. De stora koncentrationerna av stationer finns naturligtvis istorstadsregionerna. I de mera glesbefolkade län som i zontilläggshänseende till stor del hör till zon ;t,ex-Värmlands, , , Västerbottensocn är dock tillgången pä lågprisstationerinte anmärkni.ngsvärt låg i förhållande tillfolkmängden. Av det föregående i detta avsnitt framgår att de frånolika nåll innämtade uppgifterna om rabatter o dyl på oljeprodukter ofta varit av allmän karaktär.Med hänsyn till de speciella förhållanden somkännetecknar oljemarknaden har viemellertid inte funnit det meningsfullt att genom mera djupgående undersökningarförsöka fä fram eventuellt ytterligarematerial som kan belysa frågan om nettoprisbildningen på oljepro-aukter i landet. Uppgifterna om rabatter tyder i allmänhet inte påatt 1979/80:109 124 detskulle föreligga något direkt samband me2 1an ortstillägg ochrabatter. I det redovisade materialet återfinns dock på någrapunkter omständigheter som anger att rabatterna påoljeprodukter i någon mån skulle förstärka de prisskillnader mellan olika delar av landetsom orts- och zontilläggen medför. Det är möjligt att de uppgifter vi haft tillgång tillger en ofullständig bild av dessa förhållanden.Den allmänna erfarenheten hos olika sakkunniga personer somvi under arbetets gång haft kontakt med synes närmasttyda pä att den angivna effekten av rabattgivningen är något starkareänvad som kan utläsas av vårt material. Det förefaller rimligt att antaatt förekom.sten av höga rabatter, priskrig o.d. är mindreinom avlägsna områden med höga tillägg där förbrukarkoncentrationen också i allmänhet är låg. Prop.1979/80: 109 124 a 7 TRANSPORTKOSTNADERNA OCH PRISSÄTTNINGEN AV VISSA ANDRA VAROR M. För övervägandenaom utjänining av de prisskillnader på eldningsolja och bensin som förorsakasav det nuva-ranae systemet med orts- och zontillägg har utredningen ansettdet vara värdefullt att få belyst hur man behandlar transportkostnaderna iandra branscher. SPK har för utredningens räkning gjort en undersökning avdessa Ondersökningensom omfattar ett stort antal varugrupper redovisas i det följandeavsnittet. 1detta kapitel lämnas också en översiktlig bild av prissättningenpå elenergi i landet. Även i det fallet finns det anleaning att belysadistributionskostnadernas inverkan på eltaxorna i olika delar av landet. Frågan omelprissättningen har även andra aspekter som också togs uppvid remissbehandlingen av SPK:s förslag. SPKhar för ettstort antal varuområden tagit fram uppgifter som belyser hurtransportkostnaderna beaktas vid prissättningen. Undersökningen har gällt följandevarugrupper. Cement,fabriksblandad betong, grusmaterial, gödselmedel, kol och koks, tidningspapper, personbilar,möbler, elektriska hushållsapparater, mjölk- och mejeriprodukter,potatis, bagerivaror, bryggerivaror, livsmedelstekniska varor (bl.a,konserver,djupfrysta proaukter och kolonialvaror) samt styckat kött och charkuterivaror. SPK:sgenomgång visar att prisskillnader mht transportavstånd förekommerifråga om de flesta av de undersökta Kartong: Sid 107 och 108 i betänkandet (Ds H 1979: 3)Utjämning av ortstillägg t r\r\ r\ i,ti ; Prop.1979/80: 109 124 b varugrupperna.Enhetliga priser i hela landet utan några formliga utjämningssystem tillämpas för viss deiav gödselmedelsmarknaden samt för tidningspapper, bageri- och bryggerivaror. Genomsärskilda utjämningsanordningar inom ramen förjordbruksregleringen har enhetliga priser införts förmejerivarorna. Beträffande sistnämnda grupp kan nämnas att ett enhetligt partiprisför mjölk.i hela landet infördes . Därvidanpassades den övre prisgränsen på konsumtionsmjölk till nivån i dedelar av landet som ingår i det s,k.grundprisområdet i södraSverige. För att kompensera mejerinäringen för detinkomstbortfall som skulle följa av åtgärden lämnades en statlig subvention motsvarande perliter. Överföringen av dessa medel sker genom det utjämningssystemsom administreras av . benägenhetenatt särdebitera fraktkostnaderna synes öka ju större andel dessa kostnader utgör avvarans totala värde. Att konkurrenssituationen också harbetydelse för genomförandet av enhetliga priser framgår t.ex.av förhållandena beträffa.nde gödselmedel. Supra, som har en övervägande delav marknaden, har infört en fraktkostnadsutjämning för vissdel av sin försäljning. Detbör slutligen tilläggas att viss regional prisutjämning när det gäller dagiigvarusektornåstadkomsgenom den centrala prissättning som sker genom de tre stora dagligvarublockenKF, ICA och . Vidbedömningen av frågan om utjämning av de regionala prisskillnaderna påoljeprodukter är det av intresse att få enuppfattning om hur prissättningen på elenergi går till. Liksom i det föregåendeavsnittet bör bl.a.frågan om distributionskostnadernas inverkan på priset iolika delar av landet belysas. En jämförelse är också påkallad 1979/80:109 125 avdet skälet att olja och el i olika sammanhang är konkurrerande energislag. Dessutombör nämnas att flera av de avstyrkande instanserna vidremissbehandlingen av SPK:s förslag gjorde gällande att utjämningen kunde leda till- en skärpning avde rådande prisskillnaderna på elenergi mellan olika delar av landet. Dessakritiker pekade på att den nuvarande elprissättningeninnebär att södra och har högre pri=ieränNorrland. Genom oljeprisutjämningen skulle den oljebaseradeelkraftsproduktionen som i huvudsak är kustlokaliserad drabbas av kostnadshöjningar.De ökade driftskostnaderna skulle medföra ökadepriser på elenergi. Eftersom dessa prisökningar iförsta hand träffade elproduktionen i syd- och mellansverigeskulle elprisskillnaden mellan dessa områden och komma att vidgas. Uppgifternai det följande har inhämtats frän och (). Denhelt dominerande delen av elproduktionen sker i stora kraftstationer, som äranslutna till det hela landet omfattande samkörande ledningsnätet.Vattenkraftverken svarar för kärnkraften för och de konventionella värmekraftverkenför resten av elproduktionen . Elproduktionensker genom såväl statliga och kommunala som privata kraftföretag.Vattenfallsverket svarar för av produktionen och de kommunala elverken för ca 2Resterande produceras av såväl privata som kommunala aktiebolag.Eldistributionen och elförsäljningen till den stora mängdendetaljkonsumenter ombesörjs väsentligen av kommunala elverk och elverksbolag, somsvarar för av antalet konsumenter, medan vattenfallsverketoch större enskilda elkraftproducenter samt övriga enskildadistributionsföretag svarar för resteran- 1979/80: 109 126 de eldistribution, som dock täcker störstadelen av landets yta. Prissättningen på elenergi äri i princip fri. Elkonsumenten kan dock hos statens begära prövning av elprisets skälighet. utövar genom sin omfattande rå-kraftförsäljning och ej oväsentligadetaljdistribution ett betydande indirekt inflytande på prisbildningen. När det gäller eltariffrägorförekommer samarbete mellan kraftföretagen inom CDL där främst tariffstrukturen för högspänningsleveranser diskuteras. Eltariffer för låg-spänningsleveranser behandlas inom . Syftet med tariffarbetet inom CDL och är främst att åstadkomma en såvittmöjligt enhetlig tariffstruktur.Prisnivån beslutas däremot av varje enskilt företag. Ifråga om eltariffernås utformning kan kortfattat sägas att huvudprincipen vid prissättningen äratt anpassa prisnivån efter självkostnaden. I förstahand eftersträvas därvid prissättning efter marginalkostnad. Förutom att eltarifferna skall ge intäkter som täckerleverantörens totala leveranskostnader strävar man i princip också efter att fördela dem mellan konsumenterna på ett riktigt sätt.Sistnämnda princip är dock sväratt uppehålla när det gäller lågspänningsleveranserna,eftersom tarifferna för det stora antalet smä detaljkonsumenter måste göras enkla och därför intealltid kan anpassas till leveranskostnaderna i det enskilda fallet. Önskemål om tariff ut jä.mninghar medfört att elleverantörerna i stort sett tillämpar enhetliga tariffer inom sina respektivedistributionsområden, trots att kraftigt varierandedistributionsförhållanden kan förekomma inom området. En utjämningsker därför mellan tätorterna och 1979/80:109 127 Mellan olika leverantörer kan däremotprisnivån variera och normalt så att tätortselverkenkan hålla lägre prisnivå än landsbygdsföretagen. Undantag förekommer dock och beror då i regel påolika räkraftkostnader. Beträffande prisskillnader i olika delarav landet kan allmänt sägas att sedan långtid tillbaka har haft en lägre prisnivå än beroende på att konsumenterna i söder får stå för de extra kostnaderna för överföringen frånNorrland. , som är förbundet med det samkörandeledningsnätet med en sjökabel med begränsadöverföringsförmåga, har under de senaste årenfått väsentligt högre prisnivå änfastlandet, eftersom elförsörjningen pä till sin huvuddel är beroende av oljebaserad kraftproduktion i relativtsmå och oekonomiska enheter. I övrigt föreliggeri dag inga andra stora regionala prisskillnader. I fråga om storleken avprisvariationerna mellan olika delar av landet ger vattenfallsverkets tarifferviss ledning. tillämparför såväl hög- som lågspänningsleveranserna skilda tariffer för de norrländska och de mellansvenska förvaltningarna. Förlågspänningsleve-ranser är tariffernai lägre än i restenav landet. Att eltarifferna genomsnittligt är lägre iNorrland bekräftas av vissa uppgifter från . Dessa uppgifter utvisar ocksä en viss skillnad mellan de södra och de mellersta delarna av landet på så sätt att priset ärnågot högre i de södra delarna. I detta sammanhang kan även,med vissa uppgifter från SPK, belysas vilken effekt förändringar avpriset på eldningsolja får på priset för oljebaserad råkraft.Man räknar med att en prishöjning påeldningsoljan med per ton betyder en ökningav råkraftpriset med per kWh. 1979/80:109 128 Räkraftprisetregleras högst en gång och då utgår man frän genomsnittligt oljepris . Först därefterregleras detalj taxorna. 1979/80:109 129 Ikapitel 3 har vi redogjort för det system med orts-och zontillägg som fcrnärvarande tillämpas vid försäljning av oljeprodukter. Som inledning till denredovisning av de metoder som enligt vår mening kan komma ifråga för att åstadkommaen utjämning av de prisskillnader som följer med tilläggssystemet finns det anledning att sammanfattaproblemet. Orts-och zontilläggen syftar som framgått till att på olika sättkompensera oljeföretagen för fraktkostnaderna. Ortstilläggen påeldningsolja och sådan dieselbrännolja som säljs direkt till förbrukare beräknas för ettstort antal orter i landet och består av vissa transportkostnadselement. När det gällerbensin och dieselbrännolja som säljs från pump tillämpas schabloniserade zontillägg som isin nuvarande utformning endast täcker en del av transportkostnaderna förenskilda leveranser. Ortstilläggen följer visserligen i högre grad de faktiskatransportkostnaderna men utgår från att leveransen görs med full tankbil, en förutsättning sominte alltid gäller i praktiken. Vidare kan olika säljarestransportförhållanden avvika från den generella modell somligger till grund för ortstilläggens beräkning. Beskrivningenav prissättningen beträffande ett antalandra varugrupper i kapitel 7 visar att man inom vissa branscher behandlartransportkostnaderna så att regionala och lokala prisvariationeruppkommer medan man inom andra områden har en enhetlig prissättningi landet. För oljeprodukterna tas visserligen transportkost-9 1979/80. Prop.1979/80:109 ,30 nadernagenom det tillämpade tilläggssystemet ut i en speciellt formaliserad ordningmen principiellt skiljer den sig inte från vad som gäller på andra områden. Dessutom innebär utformningen av tilläggen -det gäller främst zontilläggen - att en viss geografisk utjämning åstadkommitseftersom tilläggen inte motsvarar ökade fraktkostnader vidleveranser till längre bort liggande orter. Utredningensuppgift är att undersöka vilka metoder som kan användas för att utjämna denyss beskrivna geografiskt betingade prisskillnaderna påoljeprodukter. Som framgått av i första hand redogörelsen i kapitel 6 förekommervid försäljningen av olika oljeprodukter omfattande rabattgivningo.d. Detta resulterar naturligtvis i att de nettopriser som förbrukarnafår betala också av det skälet kan variera mellan olika delar av landet. Det bör påpekas attutredningens uppdrag inte avser de lokala och regionala prisskillnader som uppkommitpå detta sätt och oftast betingas av lokala kon kurrensförhällanden. tidigare diskussionen har som framgått vid sidan av SPK:s förslagvissa alternativa metoder antytts. Ytterligare någon eller några ärnaturligtvis tänkbara. Om man ser till sättet attkompensera konsumenterna kan de olika metoderna delas upp i differentiering avpunktbeskattningen på oljeområdet, kompensation i olika omfattning avtransportkostnaderna för oljan och någon form av schablonmässigt bidrag e.d. för invånarna iområden med höga transportkostnader. Vadgäller skattedifferentieringen synes en ändring av energiskatten varaden möjlighet som kan föranleda en närmare diskussion. I fråga omkompensation för transportkostnaderna är en ersättning för denfaktiska kostnaden i det enskilda fallet efter mönster av det redan förekommandes.k. transportstödet och en utjäm- Prop.1979/80:109 131 ningav oljebranschens schabloniserade transporttillägg vad som kan varaaktuellt. Skillnaden är främst att oljebranschens tillägginnefattar sjöfrakt men inte inkluderar vissahanteringskostnader. En utjämning av transporttilläggen kangöras fullständig så att alla konsumenter drabbas lika av ett genomsnittspåslageller så att de som har de högsta tilläggen blir kompenserade. Någon tankepå en fullständig ersättning till konsumenterna förtransporter har naturligt nog inte framförts i diskussionen. Tanken att medge kompensationgenom någon form av generellt bidrag eller allmänt skatteavdrag(ortsavdrag) kommer att kort beröras nedan. Deolika typerna av transportkostnadskompensation kan finansieras antingen genomavgift på oljeprodukterna eller genom bidrag överstatsbudgeten. I övriga alternativ påkallar finansieringsfrågan intenågon speciell uppmärksamhet. Vidremissbehandlinge.n av SPK:s förslag hävdade många kritiker att en eventuell utjämningborde åstadkommas genom subventionering via statsbudgeten. Med en sådanfinansiering skulle de betydande prisökningarna i vissa regioner och därmed följandesnedvridning av konkurrensförhållandena kunna undvikas. Dessutom skulle ett sådantsystem ha den fördelen att de totala kostnaderna för åtgärden lättarekunde utläsas. Ivåra direktiv har framhållits att övervägandena bör göras mot bakgrund av det ansträngdastatsfinansiella läget. Utredningens förstahandsuppgift harangivits vara att försöka utarbeta ett självfinansierande utjämningssystem.Det begränsade utrymmet inom den offentliga sektorn för nyakostnadskrävande åtaganden har också betonats i tilläggsdirektiv(Dir 1978:40) till samtliga kommittéer och särskilda utredare angående finansiering avreformer. Även i andra sammanhang har vikten av största återhållsamhetmed statliga utgiftsätaganden understrukits. Prop.1979/80: 109 132 Mot den bakgrunden och med hänsyn till problemets begränsadeomfattning har vi inte ansett det lämpligtatt föreslå åtgärder som skulle komma att ytterligare anstränga statsbudgeten.