prop · G30396 · 1979-12-31 00:00:00 — Fängelse bör sålunda i allmänhet ådömas när försvårandeomständigheter föreligger. I enlighet med vad jag nu haranfört har inom upprättats förslag till 1. utlänningslag. 2. lag om ändringi . Prop.1979/80:96 87 3. lag om ändringi lagen (1966: 293) om beredande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall. 4. lag om ändringi rättshjälpslagen (1972:429). Förslagen bör fogas lill rcgeringsprotokollet i detlaärende som bilaga 5. 4.1 Förslaget till ny utlänningslag Den nu gällande utlänningslagen(UllL) kom . Den har varil föremål för elt flertalsakliga ändringar, . 1977 och 1978. Någon överarbetning avlagen i språkligt hänseende eller i fråga om disposilionen har emellertid inleskett. Lagen framstår därför numera som svåröverskådlig och svårläst, vilket ärolillfredsslällande eflersom det gäller en cenlral lagstiftning som reglerarett slort antal enskilda människors fundamentala rättigheter i förhållandetill vårl land och del vidare är fråga om en lag som skall lillämpas av ettbelydande anlal myndigheter. Mot den bakgrunden harutlänningslagkommitlén ansett det angeläget att i samband med de omfattandeändringar som kommittén föreslår företa en språklig överarbetning av samlligabestämmelser i och föreslå en ny UtlL. Kommitténs lagförslag har nästangenomgående fått etl gott betyg av remissinslanserna i fråga om språkbehandlingoch överskädlighet. Del gäller inle minst från de myndigheler som haratl lillämpa bestämmelserna i . Under författningsarbetet inom regeringskansliethar skett en ytterligare sådan översyn. Jag vill i detta sammanhang la uppvissa jämslälldhelsaspekier på den språkliga utformningen. (LU1979/80: 10) har uttalat sig för att t. ex. del personliga pronomenet"han" och dess böjningsformer inle i onödan utnyttjas på ell sådanlsätt atl lagtexlen, när båda könen åsyftas, kommer att slå i mindre godsamklang med jämslälldhetsslrävan-dena. Annan lagsliflning som har utarbetatsinom , t. ex. jämslälldhetslagen, har också kunnalskrivas hell könsneutral. Tyvärr har detta inte varit möjligt medutlänningslagen. 1 många fall skulle del ha letl till störande upprepningar ombåde maskulina och feminina pronomen hade använls. Därför har, liksom i äldrelagtext, genomgående använts ordet "han" som ersättningsord försubstantiv (t.ex. utlänning, flykting osv. ), vilka belecknar både män ochkvinnor. Del förslag till ny UllL som jag nulägger fram följer i huvuddragen samma disposition som den nuvarande lagen.Vissa omdisponeringar har dock blivit nödvändiga. För alt göra lagtexten meraöverskådlig har de skilda större avsnitten försetts med kursiveradeunderrubriker. I det följande kommenterar jagnärmare endast de paragrafer som har ändrals annat än i språkligt hänseende. Prop.1979/80: 96 88 12 88 Här har lagits in vissa inledande bestämmelserav generell nalur. De motsvarar i huvudsak 1 och 3 88 i gällande UtlL. Rätt till asyl m. m. Under denna rubrik återfinnsbeslämmelserna om en flyktings rätl till i vårt land (3 8). om deomständigheter som gör atl ell flyklingskap upphör (4 8) saml bestämmelser omskydd för krigsvägrare (5 8) och för utlänningar som, fastän de inle ärflyktingar, har tungt vägande invändningar av politisk art mol att återvändatill hemlandet (6 8). 3 8 Paragrafen molsvarar nuvarande 2 8 första och andrastyckena UllL. Asylregeln \ första slyckel är i sakligt hänseende oförändrad.Genomgående används i den nya lagen begreppet flykting i stället för politiskflykting. Det hänger samman med all flyktingbeslämmelserna har anpassats till1951 års Genévekonvention angående flyktingars rättsliga ställning (flyktingkonventionen).I denna används begreppet "refugee". När den asylsökandes påslåenden omförföljelse framstår som rimliga men de faktiska förhållandena inle kanklarläggas bör, liksom , den asylsökandes uppgifler läggas lill grundför bedömningen. Denne bör ål-njuta "the benefit of the doubt". Ett uttryck för den anpassningenlill flyktingkonventionen ulgör andra styckets definilion av en flykting. Dennamotsvarar den definilion som finns i artikel I A 2 första stycket ikonventionen, så som definitionen har reviderats genom prolokollangående flyktingars rättsliga slällning. Prolokollet, som har ratificerats avSverige och som trädde i krafl den 4 oklober 1967, innebar bl.a. elt upphävandeav den ursprungliga begränsningen av flyktingbegreppet. Den begränsningeninnebar all endasi personer som kunde åberopa förföljelse "till följd avhändelser, som inträffat före ", betraktades somflyktingar. I fråga om skälen för att ersättadefinitionen av en "politisk flykting" i 2 8 andra styckel UtlL medkonventionens flyklingdefinilion får jag hänvisa till den allmännamotiveringen (2.4.1). Här skall endast nämnas följande. Vid utfärdande avresedokument för flyktingar enligl artikel 28 i konventionen tillämpas redan nukonventionsbeslämmelserna. Jag har föreslagil (2.4.2) en rätt för en flyktingatt i tillståndsbeslutet med anledning av en förslagångsansökan få klargjort,om hans begäran om flyktingstatus har bifallils. Besvärsrätt föreslås motbeslut varigenom en sådan begäran om flyktingförklaring har ogillats. Såväl eltresedokument som en flyktingförklaring har betydelse för andra statersbehandling av flyktingar, s. k. exlraterriloriella verkningar. Med hänsynhärtill och till den cenirala funktion som flyktingkonventionen har förflyklingskapsbedömningen i de 1979/80: 96 89 statersom anslutit sig lill konventionen harjag bedömt det önskvärt atlkonventionslexten på denna punkl integreras i utlänningslagen. Av praktiskaskäl har begreppet "politisk förföljelse" behållits. Begreppet, somalltså innefattar förföljelse på gmnd av ras, nationalitet, tillhörighet lillviss samhällsgrupp eller religiös eller politisk uppfattning, återkommer på andraställen i lagen (33 och 85 8§). Ändringen av definitionen innebär som jag lidigarehar nämnl att den som kan åläggas allvarligt slraff "på grund av politisktbroU", inte längre automatiskt skyddas, ulan endast i den mån han fallerunder flyktingdefinitionen eller anses böra få skydd av polifisk-humanitäraskäl. 1 övrigt avses varje person som är att anse som "politiskflykting" enligt utlänningslagen bli bedömd som flykting även ifortsättningen (2.4.1). En fördel, utöver dem som har nämnts, med dennya definitionen är att det subjektiva elementet (välgrundad fruklan) i självalagtexten ges en mer framlrädande plals än lidigare. Flyktingkonventionen betraktar som flyktingar ocksådem som enligt vissa lidigare konventioner har fått sådan status, s. k.slatutflyktingar. Jag har inle funnil anledning att ta in bestämmelser omdenna, numera krafligl begränsade gmpp. På grund av anslutning tillflyktingkonventionen bedöms de självfallel som flyktingar även i vårt land. I tredje stycket har lagils in den bestämmelse inuvarande 2 8 andra slyckel som anger graden av den förföljelse somkonstituerar flyklingskap. Av bestämmelsen följer att trakasserier frånmyndigheternas sida som är av mindre ingripande nalur inle leder tillflyktingstatus. Så har inte heller varit fallet enligt den praxis somhar utbildats vid vår tillämpning av UllL eller flyktingkonventionen(resedokument enligt art. 28). Del är å andra sidan angeläget atl beslämmelsentillämpas i en generös anda. Den som ändå inte kan anses vara flykting kan varaatt hänföra till 6 8. 4§ Paragrafen, som är ny, motsvarar i sak artikel I C i flyktingkonventionen.Som en konsekvens av all konventionens flyktingdefinition har tagils in i lagenbör också de konventionsbestämmelser enligl vilka en flykting upphör att varaflykting få sin plats där. Med den uppläggning flyktingbestämmelserna nu fårframgår klart all flyktingstatus som har tillerkänts en utlänning har permanentkaraktär och kan konstateras ha upphört, endast om någon omständighet som angesi 4 8 har inträffat efter det atl utlänningen bedömdes som flykting. Det innebärfrån myndigheternas utgångspunkt den lättnaden, all när en utlänning väl harfåll status som flykting så behöver därefter någon allmän prövning inte ske avsamtliga de förhållanden som har lett till att han har fått flyktingstatus.Somjag har anförl i den allmänna moiiveringen (2.4.2) bör frågan om enutlänning är flykting las upp endasi när anledning förekommer tilldelta. Detta är fallet när fråga uppkommer om utvisning på grund av brott ellerasocialitet eller om verkställighet av ell Prop.1979/80:96 90 Detsamma gäller när flyktingen ansökerom inlernationellt resedokument eller när annars avgörande skall iräffas i enfråga och del därvid har betydelse om utlänningen är flykting. Vidprövning av en ansökning om föriängt UT eller om PUT saknas normall anledningatt undersöka om en upphörandegrund har inträffat. Belräffande frågan om återkallelseav en flyktingförklaring får jag vidare hänvisa lill 17 och 65 88. Av betydelse för en utlännings rätltill flyktingstatus är vidare de s.k. uteslutandegmnderna, främst den som avsesi art. I F i flyktingkonventionen. Enligt den bestämmelsen är konventioneninle lillämplig ("shall nol apply") på den beträffande vilken delfinns allvariiga skäl att anla att han har begått brotl mol freden,krigsförbrytelse eller brotl mot mänskligheten. Delsamma gäller belräffandegrovt icke-politiskt broll som begåtts uianför tillflyktslandet innanutlänningen mottogs som flykting där eller gärningar som strider mot FörentaNationernas syften och grundsatser (se belänkandet (SOU 1972: 84) FlykUngskaps. När eller regeringen prövar frågan om en ullänning harflyktingstatus enligl konventionen skall även beaktas frågan om utlänningen pågrund av sådana handlingar som jag nu har nämnl är utesluten från skydd enliglkonvenfionen. Motsvarande bör gälla vid bedömningen av om flyklingskap föreliggerenligl UtlL. Med den utformning beslämmelserna om asyl nu har fått bör nämligeni princip ingen skillnad föreligga mellan tillämpningen av konventionen ochUtlL. I likhet med kommittén anser jag det emellertid inte nödvändigt all ta inuteslutandegmnderna i lagen. Om en utlänning har begått sådana handlingar somfaller under undantagsbestämmelsen, kan delta anses utgöra etl synneriigt skälatl vägra honom enligt 3 8 försia slyckel. Jag vill också hänvisa lillatt enligl 78 8 den omsländigheten under vissa ylterligare förutsätlningargenombryter de s. k. politiska verkställighetshindren. 5 och 6 88 Hit har förts beslämmelserna i 2 8 Iredjeslycket i den nuvarande lagen. Bestämmelserna har förtydligats genom att deluttryckligen har , att rätlen atl slanna i fömtsätter attutlänningen har behov av della. 1 fråga om de båda gmpper av skyddsbehövandesom här avses får jag i övrigl hänvisa till prop. 1975/76: 18 s. 107-110. 79 §8 I detta avsnitt återfinns bl. a. nu gällandebestämmelser om bl. a. skyldighet för en utlänning att visa upp en godlagbarpasshandling samt atl på kallelse inställa sig hos polismyndighet och lämna deupplysningar som begärs (jfr 4-6 88 i nuvarande lag). I 8 8 har med anledning avpåpekanden under remissbehandlingen införts en uttrycklig bestämmelse om rättför polismyndigheten atl hämta en 1979/80:96 91 utlänning som inle åtlyder en kallelse. Vidare har i elttredje slycke införts en bestämmelse om rätt all vid behov kvarhållautlänningen kortare lid för ulredningsändamål. Sådant kvarhållande får inleavse än som är nödvändigl för all polismyndigheten skall få deuppgifler den behöver. En yttersta gräns har salts vid . ha ullänningen lillgänglig längre lid och motsättersig utlänningen detla, måste beslut meddelas om förvarstagande enligt 50 eller52 8. För att detta skall få ske krävs emellertid att det föreligger sannolikaskäl för avvisning enligt 28 eller 29 8 eller uivisning enligt 38, 43, 47 eller48 8 eller atl fråga har uppkommit om verkställighet av ett avlägsnandebeslut.År detla inle fallel skall utlänningen släppas. 1 fråga om presumlivaterrorister gäller andra bestämmelser (se 52 8 andra slyckel). På grund av den nordiskapasskontrollöverenskommelsen är medborgare i etl annal nordiskt land vidinresa i direkl från elt sådant land befriad från skyldighet all hapass. En sådan person är emellertid skyldig all visa all passfrihel föreliggerför honom (2 och 3 88 UtlK). Det kan när passkontroll anordnas vid eninler-nordisk gräns i undanlagsfall visa sig nödvändigl atl kvarhålla även ensådan ullänning för alt få klarlagt atl del är fråga om en nordisk medborgare.Molsvarande lorde för övrigl gälla den som är svensk medborgare men sompolismyndigheten antar vara en utlänning. Jag vill emellertid understrykaviklen av all beslämmelserna om kvarhällande, och särskill beslämmelserna omtvångsåtgärder (50 och 52 8§), lillämpas på sådanl säll alt den som inlebehöver pass för sin inresa inle onödigtvis utsätts för obehag eller hinder. Tillstånd till inresa och uppehåll i Efler inledande bestämmelserbehandlas i della avsnill under särskilda mbriker visering, UT, ålerkallelse avUT eller flyklingförklaring och beslulande myndigheler m. m. 10 och II 88 Paragraferna motsvarar nuvarande 7 och 888 i gällande UllL och har endasi ändrats i språkligt hänseende. Enligl II 8 kan visering ålerkallas när del föreliggersärskilda skäl. 1 likhel med kommittén (betänkandel s. 136) anser jag all skällill ålerkallelse kan föreligga i fall då ullänningen redan i samband medinresan visar sig sakna medel för sitl uppehälle här. I särskild grad gällerdelta om han inte vidtagit några åtgärder för all klara sitt uppehälle. fårmed hänsyn till omständigheterna avgöra om skäl föreligger lill ålerkallelse idessa fall. 12 8 Första stycket motsvarar i sak 9 8 i nuvarandeUtlL och anger vilka typer av UT som förekommer i lagen. 1 andra stycket har angelts att UTinte får vägras en ullänning på grund av dennes vandel i andra fall än somavses i 29 8 försia styckel 24 och Prop.1979/80: 96 92 Rälten att vägra en utlänning pågrund av dennes vandel har utvecklats i praxis. Frågan om införande av ettförbud mol att vägra en utlänning uppehållstillslånd på grund av hans vandeldiskuterades i prop. 1968: 158 (s. 61 f). En sådan förbudsbeslämmelse hadeföreslagits av utlänningsutredningen. Föredraganden kunde emellertid för sindel inte ansluta sig till förslagel. 1 den nämnda propositionen framhållsvidare (s. 77) alt en utlännings personliga förhållanden inte bör prövas iärende om uppehållstillstånd annal än inom ramen för avvisnings- ochutvisningsbestämmelserna. 1977/78:90 (s. 81) berördes frågan på nytt.Föredraganden ansåg att de hittillsvarande möjlighelerna alt inom ramen föravvisnings-och utvisningsbestämmelserna vägra utlänning uppehållstillslånd pågrund av hans vandel borde behållas. Jag delar min företrädares uppfattning.Samtidigt anser jag det angeläget alt en bestämmelse i frågan tas in i UllL.Med den nya lagen inlräder en ytterligare begränsning av möjlighelerna altvägra UT av vandelsskäl lill följd av atl vissa av ulvisningsgrunderna utgår. Kommittén har på s. 116 i belänkandetnärmare utvecklat vilken vikl vandelsprövningen bör lillmälas vid prövningen avUT. Resonemanget, vilket jag ansluter mig till, går ul på att vandelsprövningenallmänt selt bör tillmätas en jämförelsevis större betydelse när utlänningenhar vistals här . Vid senare förlängningsansökningar liksom vidansökningar om PUT bör vandeln tillmätas allt mindre betydelse, medan störrevikt läggs vid vistelsetidens längd och övrig anknytning hil. Beträffande demsom enligt vad jag har förordat skall söka UT före inresan (2.2) kan det dockantas all vandelsprövningen vid det tillfället inte blir särskilt ingående. Denverkliga prövningen kan därför behöva vänta lill dess den första förlängningstidenges in. 13 8 Paragrafen,som anger innebörden av ell tidsbegränsat UT, molsvarar i sak nuvarande 10 8första styckel. 14 § Enligl dennaparagraf får etl UT med lerriloriell begränsning avse högst ett år.Beslämmelsen molsvarar i sak 12 8 i gällande UtlL. 15 § Paragrafen,som behandlar permanenta UT, motsvarar i sak nuvarande 10 8 andra stycket.Bestämmelsen i sistnämnda stycke om återkallelse av PUT har emellertid brutitsut (se 17 8). 16 § Dennaparagraf är ny. Beträffande de närmare övervägandena får jag hänvisa lill denallmänna motiveringen (2.4.2). Bestämmelsen har utformats på sådanl säll attett särskilt beslut i frågan om flyktingstatus kan påfordras endast när UT söksförsta gången i landel. Först då kan ärendet utredas tillräckligt. 1 den mån UTbeviljas före inresan vid överföring av flyktingar hit, utfärdas sålunda inlevid det tillfället någon flykfingför- Prop.1979/80:96 93 En yllerligare förulsällning är alt utlänningenvid ansökningen om UT kan anses åberopa att han är flykting enligt 3 8.Självfallet är del av underordnad betydelse vilken formulering ullänningenanvänder. Vidare gäller atl en flyklingförklaring endast ges en flykting somhar behov av i vårl land. En flykting som redan har fått asyl i ettannal land eller som annars kan få skydd där, men som ges etl UT i medhänsyn till exempelvis en familjeanknylning här har sålunda inle nägon rätttill en flyktingförklaring. Elt beslul att inle geflyklingförklaring kan överklagas enligt 65 8. En utlänning som har ett gällandeUT eller som söker föriängning av sitt tillstånd och som önskar ett beslul omsin evenluella flyktingstatus är hänvisad till atl ansöka om internationelltresedokument för flyktingar. Flyktingförklaringen kan tas in itillståndsbeslutet eller utfärdas som en särskild handling. 17 § I första stycket ålerfinns beslämmelserna omåterkallelse av UT i 50 8 gällande UtlL. Med anledning av ell önskemål frånSIV under remissbehandlingen har i andra styckel angelts all ett UT för en ullänningsom inle har rest in i landel även annars får återkallas, om del föreliggersärskilda skäl. Så kan vara fallel om det visar sig atl förutsättningarna förtillståndet inte längre föreligger. Möjlighelen bör användas med försiktighet.Om avser att i ett visst fall begagna sig av möjlighelen att återkallatillståndet, bör del ske på sådant säll att utlänningen får del avåterkallelsen innan han påbörjar eventuell resa hil. Tredje stycket molsvarar nuvarande10 8 andra styckel andra meningen UllL. 1 ett fjärde stycke klargörs att enflyktingförklaring får ålerkallas när ullänningen enligt 4 8 har upphört allvara flykting. Avsikten är inle all återkallelse skall ske så snart dettainträffar. I stället bör, som lidigare nämnts, frågan om evenluell återkallelsetas upp när särskild anledning föreligger lill detta. Så kan vara fallel närfråga uppkommer om uivisning på grund av brott eller asocialitel eller omverkställighet av etl ulvisningsbeslul. Statusfrågan får också aktualitet vidansökan om resedokument. Anledning kan vidare föreligga all la upp frågan omålerkallelse av flyktingförklaringen, om får kännedom om all utlänningenansöker om och får nytt hemlandspass. Däremol saknas i allmänhel anledning allla upp frågan endasi därför alt utlänningen ansöker om förlängl UT eller omPUT. Har utlänningen fått enflyktingförklaring genom att mol bältre velande lämna oriktiga uppgifter ellersvikligen förtiga vissa omständigheter får förklaringen likaså återkallas. Enförutsättning är självfallet atl han enligl de korrekta uppgifter som harframkommit inte är att anse som flykting. Prop.1979/80: 96 94 18 och 19 88 1 gällande utlänningslag finns beslämmelsernaom vilka myndigheter som får besluta om och återkalla visering och UT i 11 och50 88. I syfte att göra reglerna mer överskådliga har beslutsrätten i fråga omvisering resp. UT fördelats på skilda paragrafer, 18 8 reglerar visering och 198 UT, Paragraferna har disponerats så att försia stycket i vardera paragrafenanger vilken myndighel som får meddela tillståndet och andra slyckel vilkenmyndighet som fär ålerkalla del. Någon saklig ändring har inte gjorls. bortsettfrån att flyktingförklaringen har lagils in i 19 8. Beslämmelserna om arbels- ochanslällningstillstånd har disponerats på i huvudsak samma sätt sombeslämmelserna om lillslånd lill inresa och uppehåll i . Efler eninledande fullmaklsbestämmelse har de närmare reglerna lagils upp underrubriken arbetstillstånd, anslällningstillstånd, återkallelse och beslutandemyndigheler m. m. Någon materiell ändring av gällande rält har inle skelt. 20 8 Paragrafenmolsvarar nuvarande 15 8 och är i sak oförändrad. 21 8 Paragrafenreglerar villkoren för AT och motsvarar i sak 16 8 första styckel försia ochandra meningarna. 22 § Dennaparagraf anger villkoren för anslällningstillstånd och motsvarar i sak 16 a 8första slyckel, försia och andra meningarna. 23 8 I dennaparagraf anges i vilka fall arbels- och anslällningstillstånd får återkallas.Bestämmelserna har i gällande utlänningslag sin motsvarighel i försia slycketsista meningen av 16 resp. 16 a 8 samt i 50 8. Såtillvida föreligger förnärvarande en bristande överensstämmelse mellan arbets-och anslällningstillstånd,atl endast del försia är särskilt omnämnt i 50 8. Eftersomanslällningstillstånd utan särskilda begränsningar kan ålerkallas när det finnssärskilda skäl och del fall som avses i 50 8 måste anses ulgöra etl sådantskäl, får dock ålerkallelsemöjligheterna anses vara desamma för bådaslagen av tillstånd. I den föreslagna 23 8 anges därföratl ålerkallelse får ske när utlänningen mol bättre vetande har lämnat orikligauppgifter eller svikligen förtigit vissa omständigheter (jfr 50 8 i gällandeutlänningslag) eller om del finns andra särskilda skäl (jfr 16 8 första stycketresp. 16 a 8 första slyckel i gällande utlänningslag). I fråga om innebörden av"särskilda skäl" får jag hänvisa till prop. 1975/ 76:18s. Prop.1979/80: 96 95 24 81 paragrafens första stycke, som motsvarar 16 8 andra styckel i gällande lag, anges vilka myndigheter som får beslula om AT. Möjlighel har införts även för atl meddela AT i dén omfall ning som föreskrivs av regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, av . Andra styckel motsvarar i sak 16 8 tredje slyckel igällande utlänningslag. 25 8Paragrafen motsvarar i sak 16 a 8 andra stycket i gällande utlän ningslag. Vissaför uppehålls- och arbetstillstånd gemensamma bestämmelser Till della avsnill har förls bestämmelser om rätlför regeringen atl föreskriva skyldighel alt ordna behövliga tillstånd föreinresan i (26 8) saml bestämmelser om inskränkning i vissa fall avutlänningars rält all uppehålla sig inom vissl omiåde eller atl ha anställningi vissl eller visst slags företag (27 8). 26 8Bestämmelserna har sin motsvarighet i 13 8 i gällande lag. Denna avser emellertid endast AT. Som framgår av den allmänna motiveringen (2.2) föreslår jag emellertid en ordning som innefattar skyldighet för utlän ningen alt även ordna med UT före inresan. Genom 26 8 bemyndigas regeringen all föreskriva en sådan ordning. De materiella bestämmelserna har sin plals i en utlänningsförordning. Där får även anges i vad mån undantag skall gälla från kravet på att ha UT ordnat i förväg. De principer som därvid bör gälla har närmare berörts i den allmänna motiveringen (2.2). I den mån regeringen med stöd av 26 8 föreskriverkrav på UT före inresan, kommer avsaknaden av sådant tillstånd att utgöra ellformellt inresehinder och därmed grund för avvisning enligl 28 8. 27 § 1 denna paragraf har sammanförts bestämmelserna i nuvarande 14 Bestämmelserna om avvisning har grupperats påföljande sätt under särskilda mellanrubriker. Först anges på vilka grunderavvisning får ske. Därefter följer beslämmelserna om tidsfrister för beslutenoch behörig myndighel. Slulligen kommer de bestämmelser som reglerar polismyndighetensskyldighet att överlämna avvisningsfrågan lill samt att till anmälavissa avvisningsbeslut. 1979/80:96 96 28 8 Paragrafen behandlar de formella avvisningsgrundernaoch molsvarar 18 8 i gällande utlänningslag. Vissa smärre ändringar harföreslagils i förhållande lill den paragrafen. Beslämmelsen i 18 8 1) har ipraxis ansetts medge avvisning så snart aniingen pass eller tillstånd saknas.Avvisning bör även i fortsättningen kunna ske i båda fallen oberoende avvarandra. En ändring i enlighel med praxis är motiverad. Åven i 18 § 2) harordet "och" ansetts böra ersällas av "eller". Enligl 18 83) kan avvisning i visst fall ske av den som vid inresan "lämnar" enoriktig uppgift.