prop · G303128 · 1979-12-31 00:00:00 — Förslaget avsäginförande av elt ställföreträdaransvar för juridiska personers arbelsgivaravgifteri likhet med vad som redan gäller i fråga om innehållen preliminär A-skatt ochmervärdeskatt. Jag kommer att i det följande anmäla lagrådets yttrande över förslagel. Ianslutning till förslaget vill jag ta upp vissa andra avgiftsfrågor. Det gällerdels frågan om den debitering av arbetsgivaravgifter som sker på skattsedelskall upphöra och ersättas av ett enhetligt system med avgiftsdebitering påsärskild räkning, dels frågan om skyldigheten atl erlägga arbetsgivaravgift förvissa konstnärsbidrag. Vidaretar jag upp några frågor inom den allmänna försäkringen, som rör den frivilligapensionsförsäkringen, sjukpenning m. m. under yrkesinriktad rehabiliteringresp. militär grundutbildning för kvinnor och slutligen det nya besvärsförfarandetför socialförsäkringsärenden. 2Anmälan av lagrådets yttrande Föredragandenredogör för lagrådets yttrande och anför. Lagrådethar inte haft något atl erinra mot de skäl som ligger till grund för 1979/80:128 27 atl införa etl ställföreträdaransvar försocialförsäkringsavgifter och andra arbetsgivaravgifter. Lagrådet har dock framhållit all den föreslagnaregleringen - med en specialregel om indrivning genom införsel endast i de falldå ställföreträdar-ansvarel aktualiseras - är mer begränsad än den generellainförselmöjlighet som står till buds enligt uppbördslagen ochmervärdeskattelagen. Lagrådet har pekat på att den föreslagna införselregeln ivissa fall skulle kunna leda lill olika resultat beroende på i vilkenföretagsform den försumlige arbetsgivarens rörelse har bedrivits. För atluppnå en konsekvenl reglering anvisar lagrådet en lösning som innebär att i AVGLförs in en generell regel om införsel för indrivning av de avgifter som avses ilagen. Jag ansluter mig till lagrådets uppfattning att i AVGL börföras in en generell regel om indrivning genom införsel. Regeln kommer, förulomi de fall då ställföreträdaransvaret aklualiseras, att få belydelse dåarbetsgivaren har inkomst som anställd. Införsel kan då ske i lönen. Dettatorde närmast bli aktuellt då någon vid sidan av en anställning driver annanverksamhet med egna anställda eller anlitar uppdragstagare för att utförauppdrag under sådana former att skyldighet att erlägga arbetsgivaravgifteruppkommer för uppdragsgivaren. Även om dessa fall är tämligen sällsynta finnsdet ingen anledning att begränsa införselmöjligheterna jämfört med vad somgäller beträffande innehållen preliminärskatt och mervärdeskatl. Den generella regeln bör som lagrådet föreslagit föras insom ett nytt andra stycke i 30 8 AVGL. De av lagrådet gjorda påpekandena av språklig karaktär börföranleda vissa justeringar av författningstexten. 3 Övergång till ett enhetligt system för debitering avarbetsgivaravgifter Arbetsgivaravgifterna till socialförsäkringarna m.fl.ändamål beräknas och uppbärs i princip av efterdebitering på särskild räkning från verket. Vid sådan debitering, s. k.räkningsdebitering, debiteras arbetsgivaravgiften dels som en preliminäravgift, dels som en slutlig avgift. Den preliminära avgiften erläggs avarbetsgivarna vid sex särskilda betalningstillfällen under utgiftsåret. Sedanden slutliga avgiften beräknats erlägger arbetsgivaren i förekommande fall s.k. kvarstående avgift, som betalas vid ett eller två tillfällen under andraåret efter utgiftsåret. Avgifi som uppgår till högst . påförs dock - medvissa undantag - i samband med debiteringen av slutlig skatt enligt reglerna iuppbördslagen (1953:272), s. k. skattedebiterade avgifter. Vid skattedebiteringuttas inga preliminära avgifter. Till följd av att den nämnda beloppsgränsen legat fastoavsett tillkomsten av nya arbetsgivaravgifter, höjda avgiftsuttag, ändraderegler för beräkning av avgiftsunderlagen samt den allmänna löneutvecklingen har antalet 1979/80:128 28 skattedebiterade arbetsgivare efterhand minskat väsenlligl.Likaså har den andel av det totala avgiftsbeloppet som las in genom skalledebileringsjunkil. skattedebiterades 275 000 arbetsgivare, dvs. av del toialaanlalet. beräknas antalet till 19 000 och andelen av totalantalettill . Den sammanlagda avgiftssumman som påförs som slutlig skalt harminskal från av den totala avgiftssumman till . 1 samband med den omläggning av debiteringssystemet somgenomfördes fr. o. m. (prop. 1974:138, SRJ 37, rskr 378. SFS1974:938) infördes bestämmelser om s. k. särskild avgifi på kvarståendearbetsgivaravgift. Den särskilda avgiften ulgör på kvarståendeavgiftsbelopp upp lill . och på belopp därutöver. skall dock inle las ul (24 8 AVGL). Den särskilda avgiften motsvaras i fråga om de skattedebiteradeavgifterna av en kvarskatleavgift enligt bestämmelserna i 27 8 3 mom.uppbördslagen. Denna avgift beräknas på molsvarande säll som den särskildaavgiften. Gränsen för kvarskatleavgift ligger dock vid . har i en skrivelse den 20 november1979 påtalat vissa olägenl eter som de skilda gränserna för eriäggande av avgifiger upphov lill. En arbelsgivare kan bli behandlad på olika sätt beroende på omhan påförs arbetsgivaravgift på skattsedeln på slutlig skatt eller på enräkning från . Påförs avgiften på räkning, debilerassärskild avgift först då den kvarstående avgiften uppgår till , underdet alt arbelsgivare som skaltedebiteras påförs kvarskatteavgifi redan då denkvarstående arbetsgivaravgiften uppgår till . har, med anledning av de påtalade effeklernaav nuvarande regler och med hänsyn lill alt skattedebiteringen av avgifierminskat väsentligt, föreslagit att debiteringen av arbetsgivaravgifter påskattsedel skall slopas. Verket förutsätter härvid att de berörda arbelsgivarnainle heller efter övergången till räkningsdebilering skall påföras någrapreliminära avgifter. har i elt yttrande tillriksförsäkringsverket pekal på alt skattedebileringen innebär vissa fördelargenom att antalet räkningar på arbetsgivaravgift begränsas. Statens kostnaderblir därmed lägre, arbetsgivaren får färre inbetalningar alt sköta och vidbristande betalning hålls anlalet indrivningsuppdrag nere. Å andra sidan har riksskatieverkelframhållit att förekomsten av två olika debiteringsförfaranden ger upphov tillkomplikationer. a. har verket tagit upp del fall då en arbetsgivare gör enfyllnadsinbetalning av skatt, inklusive beräknad arbetsgivaravgift, menavgiften på grund av vissa omständigheter räkningsdebiteras i stället för all skaltedebiteras.Riksförsäkringsverket sänder då ut räkning på arbetsgivaravgiften samtidigtsom skaltemyndigheterna återbetalar den gjorda fyllnadsinbetalningen i den månden motsvarar arbetsgivaravgiften. har funnil övervägandeskäl tala för att skattedebiteringen av arbetsgi- 1979/80:128 29 varavgifler bör upphöra och har därför tillstyrktriksförsäkringsverkets förslag. Mot bakgrund av atl del numera är förhållandevis få arbelsgivaresom skaltedebiteras finner jag det för egen del riktigl all slopaskattedebiteringen och gå in för ett enhetligt system för debitering av arbetsgivaravgifter.Samtliga arbelsgivaravgifter kommer härigenom atl räkningsdebiteras. vilketmedför alt debileringsarbelet kan bedrivas mera rationellt. Samtidigtbortfaller de problem som de skilda reglerna för kvarskatleavgift och särskildavgift har getl upphov lill och som har påpekats av och . För alt undvika en belungande administration i fråga omsmärre avgiftsbelopp bör preliminär avgift, liksom enligt nuvarande regler,inte debiteras då arbetsgivaravgiften kan beräknas uppgå till högsl . Som framhållit innebär skattedebileringenden fördelen alt antalet räkningar på arbelsgivaravgift begränsas. Om skattedebileringenslopas behöver ytterligare ca 20 000 räkningar skrivas ul. Delta sker dock datamaskinelltoch om utskriften fördelas på de nya länsdatorerna vid länsstyrelserna är denökning det blir fråga om, ca 1 000 räkningar per län. enligt uppgift från riksskatteverketförsumbar ur arbetsbelastningssynpunkt. På skattesidan kan visst utrymme sparasi skattedatabasen. Vidare bortfaller vissa administrativa rutiner. De arbetsgivare som berörs av förslaget kommer om dennaändring genomförs att få göra inbetalningar vid elt eller två särskildabetalningstillfällen i stället för att beiala avgifterna via skattsedeln.Detta bör dock inte vara någon större olägenhet. Vad jag nu anförl föranleder ändringar i 18, 19, 36 och 5188 AVGL. Vidare bör 17 8 nämnda lag upphävas. I uppbördslagen behövsföljdändringar i 1 8, 27 8 1 mom. saml 49 8 1 mom. Del nya enhetliga debileringsförfa-randetbör tillämpas första gången i fråga om slutlig avgift för . Jag vill påpeka att ändringarna inte berör egnaföretagares m. fl. egna avgifter till socialförsäkringen m. m. utan enbartarbetsgivarnas avgifter. Egenavgifterna kommer alltjämt att uppbäras i sambandmed uppbörden av slutlig skatt. Jag har i denna fråga samrått med chefen förbudgetdepartementet. 4 Arbetsgivaravgift för bidrag till konstnärer m. fl. Genom beslut (prop. 1978/79:202, SfU 25, rskr409, SFS 1979:650) har fr. o. m. regeringen fått möjlighelalt förordna atl vissa från och konstnärsnämndenutgående bidrag skall anses som inkomst av anställning vid beräkning avpensionsgrundande inkomst. I förordningen (1979:737) om pensionsgrundandebidrag från m.fl. har närmare angivits vilka 4 1979/80. 1979/80:128 3(1 bidrag som avses. Arbelsgivaravgift som belöper på bidragen skall betalas avdet utbetalande organel. I lillämpningen har uppstått tvist omavgiftsskyldigheten skall avse enbari avgiften lill ATP eller också andrasocialavgifter. Bidragen grundar inte räll lill andra förmåner från deolika socialförsäkringsgrenarna än ATP. Enligt min mening bör till följd häravandra arbetsgivaravgifter än den till försäkringen för lilläggspension inte lasul för bidragen. Jag föreslår därför atl 19 kap. 1 8 lagen (1962:381) omallmän försäkring (AFL) ändras så all däri uttryckligen anges atl de bidrag somavses skall anses som lön vid beräkningen av avgift lill försäkringen förtilläggspension. Bidragen skall således inle beaktas vid beräkning avunderlaget för övriga arbetsgivaravgifter enligt AFL eller andra lagar. 1 denna fråga har jag samrått med chefen förutbildningsdepartementet. 5 Avveckling av den frivilliga pensionsförsäkringen Som komplement lill den obligatoriska pensionen(folkpension, pensionstillskott och ATP) kan en försäkrad teckna en frivilligpensionsförsäkring hos . Bestämmelser om della finns i 22kap. AFL och i förordningen (1962:521) om frivillig pensionsförsäkring hosriksförsäkringsverket. Försäkringen är så konstruerad att varje enskildpremieinbetalning anses skapa elt självständigt försäkringsavtal om pension.Någon försäkringsform som innebär förpliklelse alt regelbundet betala premierförekommer inte. har i skrivelse föreslagilall möjlighelen till nya inbetalningar till sådana försäkringar skall upphöra.Skrivelsen bör fogas till delta regeringsprotokoll som bdaga 1. Enligt verkel har ulbyggnaden av den obligatoriskapensioneringen, t. ex. genom införandet av pensionstillskott, och det faklumatt ATP nu närmar sig fullfunklionsstadiet, lillsammans med minskade avdragsmöjlighelerför inbetalda vid beskattningen och andra förändringar i försäkringensutformning medförl en kraftig nedgång av premieinbetalningarna under 1970-talel.Försäkringspremierna betalas in till Postbanken. Det inbetalnings- ochredovisningssystem som används måsle enligt Postbanken inom en snar framlid ersättasmed etl nyll syslem bl. a. mol bakgrund av den ökande användningen avdatoriserade kassasystem på . Även sin förvaltningsrevision av verksamhel ställt sigfrågande till denna försäkring. Riksförsäkringsverkels förslag har remissbehandlais.Yttranden över förslaget har avgivils av postverket, försäkringsinspeklionen,. Centralorganisationen /SR, Prop.1979/80:128 31 och hantverks- och induslriorganisalion. Samtliga remissinslanser har tillstyrkt riksförsäkringsverketsförslag. Någon har framhållil atl ändringen inte får påverka redan ingångnaförsäkringsavtal. Jag delar uppfattning attförsäkringen i sin nuvarande utformning inle fyller någol större behov. Jagföreslår således all möjligheten till nya inbetalningar lill frivilligpensionsförsäkring hos upphör vid ulgången av . Författningsteknisklgenomförs delta enklast genom atl 22 kap. lagen om allmän försäkring upphävs.Genom en övergångsbestämmelse bör föreskrivas alt bestämmelserna äger fortsattgiltighet för ingångna pensionsavtal. 6 Sjukpenninggrundande inkomst m. m. under yrkesinriktadrehabilitering Sjukpenningförsäkringen står, med undantag för den s. k.hemmamake-försäkringen, öppen endasl för den som har inkomst av förvärvsarbele.Utträder någon ur förvärvslivet skall han alltså i princip inle längre varaförsäkrad för sjukpenning. För den som har förvärvsinkomst skall den allmännaförsäkringskassan fastställa den sjukpenninggrundande inkomsten. Beslut omtillhörighet till sjukpenningförsäkringen skall omprövas bl. a. när kassan fåttkännedom om att den försäkrades inkomslförhållanden undergått sådan ändring somär av belydelse för rälien lill sjukpenning eller för sjukpenningens storlek. Ändringen i den försäkrades inkomstförhållanden fåremellertid inte leda till att den sjukpenninggrundande inkomsien sänks, om denförsäkrade efler förmedling av en arbetsmarknadsmyndighet eller ett arbetsvårdsorganhos kommun eller landstingskommun undergår arbeisprövning, yrkesutbildningeller arbeislräning. Gäller det arbeislräning får dock ändring göras om arbelsiräningenpågått . Reglerna härom finns i 3 kap. 5 8 AFL. 1978/79:73 om åtgärder för arbetshandikappadeföreslogs all den arbetsprövnings- och arbetsträningsverksamhet, som då bedrevsvid de landstings- och primärkommunala arbelsvårdsinslituten, tillsammans medviss annan yrkesinriktad rehabilileringsverksamhet av utredande och förberedandearl skulle inordnas i de under statligt huvudmannaskapsom avsågs bli inrättade. godkände förslaget (AU 1978/79:20, rskr186). Arbetsmarknadsinstituten började sin verksamhet den 1januari 1980. Vid arbetsmarknadsinstituten får den skrivas in som är i behov avyrkesinriktad rehabilitering och som annars inle skulle kunna beredas arbete. Bestämmelserna i 3 kap. 5 8 AFL bör anpassas till den nyaorganisationen av den yrkesinriktade rehabiliteringen. Enligt min mening bör bestämmel- 1979/80:128 32 serna utformas så alt den försäkrades sjukpenninggrundandeinkomst inle får sänkas under den lid han är inskriven vid etlarbetsmarknadsinstitut. 1 likhei med vad som är fallet bör dock densjukpenninggrundande inkomsien kunna sänkas då det rör sig om arbeislräning ochdenna har pågått . Den som är inskriven vid etl får ulbildningsbidragenligt arbetsmarknadskungörelsen (1966:368). I likhei med vad som gäller för den som genomgårarbetsmarknadsutbildning bör även den som får ulbildningsbidrag lill följd avall han genomgår yrkesinrikiad rehabilitering vid etl fåtillgodoräkna sig utbildningsbidraget som inkomst av anslällning vid beräkningav pensionsgrundande inkomsi till försäkringen för tilläggspension. Jagföreslår atl 11 kap. 2 8 försia slyckel f) AFL ändras i enlighel härmed. I delta ärende har jag samråll med chefen för arbelsmarknadsdepartementet. 7 Förmåner för kvinnor som genomgår militärgrundutbildning Den som är försäkrad enligt AFL och som dessulom ärinskriven hos en allmän försäkringskassa har i princip rält till sjukpenningenligt bestämmelserna i 3 kap. AFL om hans sjukpenninggrundande inkomsi uppgårtill . En värnpliktigs ekonomiska förmåner under tjänstgöringenregleras i värnpliktsförmånsförordningen (1976:1008). Vid sjukdom får hansåledes inte sjukpenning enligt AFL (3 kap. 15 8). Inte heller får hanföräldrapenning för tillfällig vård av barn (4 kap. 10 8) eller särskildföräldrapenning (4 kap. 18 8). Under militärtjänstgöringen utgår i ställetdagersättning eller dagpenning enligt värnpliktsförmånsförordningen. Enligt beslut (prop. 1977/78:185, FöU1978/79:1, rskr 2) kan även kvinnor numera anställas som befäl i det militäraförsvaret. En kvinna som avser alt söka sådan anslällning vid försvarsmaklenskall först ha genomgått militär grundulbildning för kvinnor. Regeringen harmeddelat närmare föreskrifter om denna utbildning i förordningen (1979:1207) ommilitär grundutbildning för kvinnor. Grundulbildningen skall motsvaragrundutbildningen enligt värnpliklslagen (1941:967) och skall i principgenomföras gemensaml med molsvarande grundulbildning för värnpliktiga. Under utbildningen har en kvinna rält till samma förmånerenligt värnpliktsförmånsförordningen som en värnpliklig har under grundutbildningen. Samma regler som gäller för en värnpliktig börenligt minmening lillämpas också när en kvinna genomgår mililär grundulbildning. För denlid utbildningen pågår bör således sjukpenning inte komma i fråga. Hon börockså jämställas med de värnpliktiga i fråga om rätten till föräldrapenning för 1979/80:128 33 lillfällig vård av barn och särskild föräldrapenning.Kvinnan bör i likhei med de värnpliktiga under grundulbildning få dagersättningenligt värnpliktsförmånsförordningen. Försäkrade som genomgår militärgrundutbildning för kvinnor bör därför fogas till uppräkningen i 3 kap. 15 8 AFL. Vid beredningen av denna fråga har jag samrått med chefenför försvarsdepartementet. 8 Besvär över beslut i socialförsäkringsärenden En ny lagstiftning rörande besvärsprövningen inomsocialförsäkringen trädde i krafl den (prop. 1977/78:20, SfU 15.rskr 113, SFS 1978:28-40). De nya reglerna innebär bl. a. all tre regionalaförsäkringsrätter har inrättats för överprövning av ärenden som handläggs avde allmänna försäkringskassorna. En försäkringsrätt prövar besvär över beslut som har meddelalsav en allmän försäkringskassa som ingår i försäkringsrättens domkrets. Försäkringsrättenför prövar dessulom de beslul som har meddelats avriksförsäkringsverket eller av en lokal skallemyndighet. Talan mot en försäkringsrätts beslut förs genom besvär hosförsäkringsöverdomstolen. Som allmän regel gäller all den som vill klaga på etl besluli ell socialförsäkringsärende skall sända besvärshandlingen lill den myndighetsom har meddelat beslutet. Besvärshandlingen skall ha kommii in lill myndigheleninom från den dag då den som vill klaga fick del av beslutet. Besvären skall emellerlid också tas upp till prövning ombesvärshandlingen har sänts fel men före besvärsiidens uigång har kommii intill en försäkringskassa, till eller till den domslol somskall pröva besvären. I molionen 1978/79:510 anfördes atl nu gällande beslämmelserkan få olyckliga konsekvenser för den som vill överklaga en försäkringskassasbeslut. Om besvärshandlingen sänds lill fel försäkringsrätt, dvs. en annanförsäkringsrätt än den som skall pröva besvären, kan det. påpekade motionären,dröja innan det upptäcks atl handlingen har kommit fel och del kan alltså händaatt den kommer in till rält försäkringsrätt efler besvärstidens utgång. Isådant fall kan besvären inle tas upp till prövning. I motionen hemställdesdärför om förslag från regeringen om ändring av bestämmelserna så all enbesvärshandling skall kunna las upp till prövning oavsett till vilkenförsäkringsrätt den har kommii in. Enligt socialförsäkringsutskoltet (SfU 1978/79:17) bordeden omständigheten att en besvärshandling före besvärstidens utgång kommit intill en annan försäkringsrätt än den som skall pröva besvären rimligen inleleda till all den som besvärar sig riskerar att gå miste om möjligheten att fåbesvären prövade. Detsamma borde enligt utskottet gälla i de fall besvär överen 1979/80:128 34 försäkringskassas eller riksförsäkringsverkels beslutfelaktigt sänts till försäkringsöverdomstolen. Ulskottet hemslällde allregeringen skulle ges till känna vad ulskollet anfört. biföllutskottets hemställan (rskr 1978/79:227). Jag delar den uppfattning som har kommii lill ullryck isocialförsäkrings-utskottets betänkande. Den som besvärar sig i etlsocialförsäkringsärende bör inte av ett sådant formellt skäl som det nuaktuella behöva riskera all få sin lalan avvisad. Som framgår av debestämmelser som infördes vid besvärsreformen var avsiklen att förebygga della,men bestämmelserna har kommii alt innehålla en lucka. I likhet med utskotlelanser jag atl reglerna bör fullständigas så alt besvärshandlingen skall ansesha kommit in i rätl lid även om den inom besvärstiden getts in till en annanförsäkringsdomstol än den som skall pröva besvären. Bestämmelserna i 20 kap. 138 AFL bör ändras i enlighet härmed. 9 Omprövning av försäkringsdomstols beslut I samband med reformeringen av besvärsförfarandet isocialförsäkringsärenden infördes i 20 kap. 10 8 AFL regler som innebär att enallmän försäkringskassa under vissa förulsältningar är skyldig att ompröva ettav kassan tidigare fattat beslul som inte prövats av en försäkringsrätt. Kassanskall således ändra etl beslul som på grund av skrivfel, räknefel eller annat sådanlförbiseende innehåller någon uppenbar oriktighel. Kassan skall vidare ändra ettbeslut som blivit oriktigt på grund av atl det har fattats på uppenbartfelaktigt eller ofullständigt underlag eller grundas på en uppenbart felaktigrättstillämpning eller annan liknande felaktighet. Bestämmelserna gäller även för försäkringsrätterna och försäkringsöverdomstolen. I fråga om bestämmelsernas tillämpning påförsäkringsdomstolarna erinrade dåvarande departementschefen om att förvallningsprocesslagensbestämmelse om rättelse av förbiseendefel gäller för dessa domslolar. Vidareerinrade han om atl resningsinsiitulet finns atl tillgå. Han ansåg det dockvara värdefullt om även andra felaktiga beslut än sådana som innehållerförbiseendefel kunde rättas lill på elt enkelt sätl ulan atl resningsinstiluleibehöver lillgripas. Tillämpningen av bestämmelserna i försäkringsdomslolarnahar emellertid i praktiken visat sig medföra onödig omgång. Domstolarna ansersig således, så snart besvär anföris eller missnöje på annat sätt riktats mot eltbeslut, skyldiga all utreda om det är skäl att ändra beslutet. För försäkringsöverdomstolensdel sker del så att ell nytt ärende läggs upp. 1 avgörandet av det nya ärendetdeltar tre av domstolens lagfarna ledamöier. I försäkringsrätterna gör mannormalt så att besvärsinlagan cirkulerar mellan de lagfarna ledamöter som hardeltagit i del tidigare avgörandet. Omprövningsförfarandel har i försäkringsöverdomstolen inlei något fall 1979/80:128 35 letl lill ändring i beslulel. 1 försäkringsrätterna haromprövningen såvitt känt lelt till ändring i några enstaka fall. Del kan enligi min mening konstaleras alt omprövningsinsiiiuleinär del gäller försäkringsdomstolarna lell lill endasl myckel blygsamma resullal.De personalinsatser som krävs för ärendenas handläggning står inte i rimligproportion härtill. Här bör också beaktas den myckel besvärliga balanssi-tualioni vilken försäkringsdomslolarna befinner sig. Som framgåli av vad jag lidigare anförl slår såväl förvallningsprocesslagensbestämmelse om rättelse av förbiseendefel som resningsinstitutet till buds förall uppnå raitelse i orikliga beslul från försäkringsdomslolarna, i den mån möjlighelenlill besvär i ordinär ordning är uttömd. Till följd härav behöverrättsförluster inte inlräffa även om del särskilda omprövningsförfarandelavskaffas. Ur processekonomisk synvinkel framstår också en sådan lösning somlämplig mol bakgrund av de erfarenheter som finns. Jag förordar därför att reglerna i 20 kap. 10 8 femlestycket AFL om omprövning av försäkringsdomstols beslul upphävs.Omprövningsreglerna kommer således i fortsättningen enbart all gällaförsäkringskassorna. 10 De allmänna försäkringskassornas arkiv Som en följd av den nya besvärsorganisationen har uppståttvissa formella problem i anslulning lill bestämmelserna om slalligamyndigheters arkiv. Det gäller arkiveringen av handlingar iöverklagade ärenden. Samiidigi som de till ingivna besvärenöver kassans beslut lämnas över till försäkringsrätten sänder kassan lill försäkringsräuenin sitt egel beslutsunderlag i form av persondossié eller akt. För allunderlätta försäkringskassornas löpande handläggning avsocialförsäkringsärendena har det visat sig vara lämpligt alt försäkringsräiierna,sedan besvärsmålet slutligt avgjorts, återsänder mottagna persondossiéer ellerakter lill .