prop · G303104 · 1979-12-31 00:00:00 — Decenlraliseringsgruppen anslutersig delvis till de kritiska uppfattningarna och har övervägt tre olika modellerför all förändra beslutsordningen för fördelningen av D lO-anslagel. Gruppenstre olika modeller är följande; Riksdagenfördelar anslaget direkt till högskoleenhelerna på samma sätt somsektorsanslagen. D 10-anslageldelas upp i två delar, en fast del och en rörlig. Ulgångspunklen för dennafördelning är all många högskoleenheters bundna resurser finansieras ur dettaanslag. Den fasta delen av anslagei skulle fördelas direkt av , medanden rörliga delen skulle fördelas av regionstyrelserna till kurser som inleingår i allmänna ulbildningslinjer eller av andra skäl är bundna på grundval avriksdagens beslul om lokalisering. Enligt deniredje modellen skulle fördela medel lill universiteten för häraktuella ändamål, medan regionslyrelserna skulle fördela medlen till övrigahögskoleenheler och lill den inom regionen. Decentraliseringsgruppen föreslår -efter alt ha övervägt de tre olika modellerna för beslut om fördelning avanslaget - all en ulredning skall göras av della problem, harförilulil. Remissinslansernas intresse har istor utsträckning knulils lill de förslag lill fördelning av D I O-anslaget somdecentraliseringsgruppen har diskuterat. Remissopinionen är här ganskasplittrad. En slor del av remissinstanserna ansluter sig lill förslagel om ensärskild ulredning, l.ex. UHÄ, statskontoret, RRV, regionslyrelserna förSiockholms, och högskoleregioner. , , och /SR. Prop.1979/80:104 12 En annan grupp av remissinslanseransluter sig lill decenlraliseringsgruppens modell I. Till dem hör bl.a. SFS, för Uppsalahögskoleregion, universitetsstyrelserna i , , ochGöleborg samt styrelsen för högskolan i . En mindre grupp remissinstanser,bl. a. regionslyrelsen för /högskoleregion, anser all modell 2 börövervägas. För egen del får jag anföraföljande. 1975; 9 om reformering av högskoleutbildning m. m. anfördemin företrädare i fråga om de principer som borde gälla för lokalisering avgrundläggande högskoleutbildning bl. a. följande: "Enligi min mening börprinciper för lokalisering av grundläggande högskoleutbildning nu läggas fastpå grundval av U 68; s och U 68-bered-ningens förslag. En självklarulgångspunkl är härvid kraven alt bredda och differentiera ulbildningsulbudel,all öppna högskolan för nya grupper och all också i övrigl göra ulbildningenmera lillgänglig. Grundläggande högskoleulbildning -enligt den avgränsning jag förordal i del föregående - bedrivs f, n, ipermaneni form på ell trellioial orler i landel, alltifrån univérsilelsorternamed etl omfallande och rikl varieral utbud av både utbildning och forskninglill orler med bara någon enstaka utbildningslinje, I likhei med U68-beredningen räknar jag med all permanent högskoleutbildning som finnspå en orl skall finnas kvar eller, om en förändring skulle bli akluell i visstfall, så långl möjligt ersättas med annan jämförbar utbildning, 1 debatten kring U 68-förslagen harman ofta talat om den föreslagna "ullokaliseringen". Delta gerinlryckel all det skulle röra sig om flyttning till annan orl av befintligaenheler eller verksamheier, dvs. om en omlokalisering. En sådan kan givetvisbli akluell i enskilda fall också inom högskoleutbildningens område. erinras om alt de senasle åren beslut har fallats om alt veterinär- ochskogshögskolorna skall omlokaiiseras lill i huvudsak och . Vidarehar vissa resurser inom seklionen för bergsvetenskap vid tekniska högskolan iSiockholm flyttats lill högskolan i . Någon "utlokalisering" avhögskoleulbildning har emellerlid inle föreslagils av U 68 och är. uiöver deredan beslutade, enligt min bedömning f. n. inte heller siktuell. ökal lillvaralagande av deförutsättningar för alt anordna högskoleutbildning som bl. a. den sociala ochekonomiska strukluren i olika regioner ger kan påtagligt slimulera denregionala utvecklingen. Enligt min mening underlättar del ocksä den anpassningav det samlade utbudet av högskoleutbildning lill nya behov i arbetslivetsomjag ser som synnerligen angelägen. En förnyelse av utbildningen påuniversitetsorterna med deras omfattande resurser inom många områden är eltvikligl inslag i en sådan utveckling. Men del är uppenbart ali: i många fallandra orter har lika goda förutsättningar som univérsilelsorterna atl medulgångspunkl i lokala resurser och arbelsmarknadsförhållanden utveckla nyaulbildningvägar. 1979/80:104 13 gott exempel på della är den yrkeslekniskahögskoleutbildning som jag kommer alt lägga fram förslag om i del följande,Somjag förut framhållil är del i försia hand behov av utbildningar av dellaslag - ofta kortare sådana - som bör tillgodoses i den fortsalla ulbyggnaden. Del finns sålunda enligt min meningtungt vägande skäl för att förlägga nytillkommande grundläggandehögskoleulbildning till orter ulanför de nuvarande universitetsorterna", Ulbildningsutskotlet strök i sillutlåtande ; 17 under atl del för den närmaste perioden inle var fråga omall bygga ul den iradilionella universitetsutbildningen och forlsalie; "Utbyggnad av permanenlaresurser för högskoleulbildning på orler som inte redan har sådana skall endastundanlagsvis komma i fråga. All utesluta möjlighelen all förlägga traditionelluniversilelsulbildning lill annan orl än nuvarande universitets- ochfilialorler skulle enligt ulskollels bedömning å andra sidan innebära ellalltför kategoriskt ställningslagande". Tillgängliga uppgifter visar enligimin mening alt regionstyrelserna i sin planering av ulbildningen och fördelningav medel på högskoleenheler har följt de av fastlagda principerna förulbildningens lokalisering. Det innebär bl. a. atl universitelens toialaresurser för grundläggande högskoleulbildning i slori selt har bibehållitssedan högskolereformen började genomföras med undanlag för de ändringar avplaneringslalen som har varil en följd av allmänna besparingsåtgärder. Jagulgår från all regionslyrelserna även i fortsäUningen kommer all lillämpariksdagens beslul på del säll som de hillills har gjort. När det gällermedelstilldelningen lill högskoleenhelerna inom anslaget Lokala ochindividuella linjer och enslaka kurser har såväl decenlraliseringsgruppen storl anlal remissinstanser angett en rad problem och föreslagil ensärskild utredning för atl lösa dessa. Jag delar denna uppfallning och avserall i annal sammanhang åierkomma till regeringen i denna fråga. Även regionslyrelsernashandläggning av fördelningen av de särskilda medlen lill forskningsanknytningav grundläggande högskoleutbildning behandlas av decentraliseringsgruppen, somdock inle lägger fram något förslag fill förändrade regler för handläggningen. Flera remissinslanser har kritiskasynpunkter mol regionslyrelsernas fördelning av medlen lillforskningsanknytning, särskilt de remissinstanser som vill avskaffaregionnivån. Jag ansluter mig lill de synpunkterpå fördelningen av medlen till forskningsanknytning somdecentraliseringsgruppen gör öch finner för min del inle skäl atl föreslå någonändring av den nu gällande beslutsordningen, Avcn regionstyrelsernussiimmansåiining behandlas av decenlraliseringsgruppen. Gruppen föreslår atlanlalet ledamöter i regionstyrelserna minskas från 21 lill 18 genom atl anlalelförelrädare för allmänna intressen minskas från 14 till 11, Prop.1979/80:104 14 Remissopinionen är myckel splittradi fråga om della förslag. Enligt min mening är det angeläget atl en forlsalldiskussion förs om regionslyrelsernas nuvarande ulformning från främsl ivåulgångspunkler. Den ena är all anlalel ledamöier i regionslyrelserna är sästorl all del kan ifrågasållas om deras funktion som slyrelser blirliilfredsslällande. Den andra är all Irols styrelsernas slorlek endast tvä avledamöterna loreträder verksamheten inom högskoleenhelerna. Jag är medvelen omall del förslnämnda förhällandet speglar det inlresse för högskolan som finnsinom regionerna. Jag anser i likhei med decenlraliseringsgruppen alt det dockbör vara möjligt all med bibehållande av de grundläggande principerna förregionslyrelsernas utformning ge dem en för styrelseuppgifler meraändamålsenlig storlek. Detta bör ske genom all löntagarorganisationernasdubbla represenlalion i slyrelserna minskas. Dessa ingår istyrelserna dels i egenskap av förelrädare för allmänna intressen, dels somrepresenlanler för de anslällda inom högskolan. Enligt min mening bör densisinämnda formen av representation i regionstyrelserna vara tillräcklig. 2,1.6 Den centrala nivån Jag övergår nu till de frågor som avser den ceniralanivån. Decenlraliseringsgruppen har enbartstuderat de cenirala funklioner som ligger på UHÄ, Flera remissinslanser uttryckerönskemål om all de cenirala funklioner som åvilar SÖ i fråga om högskolanskall föras över lill UHÄ, Jag har erfarii all denskoladministrativa kommittén (U 1978; 17) kommer atl avge förslag somberör bl, a, de uppgifler ifråga om högskoleulbildning som SÖ nu har.Regeringen kommer därför all i annat sammanhang ta ställning till frågan om eneventuell överföring av uppgifter från SÖ till UHÄ, UHÄ fick genom högskolereformen enannorlunda central funktion än den som UKÄ hade haft. Denna förändring krävdeen omslällning inle bara av de anslällda, som överfördes lill UHÄ från UKÄ, SÖm,fl. myndigheter, utan också av dem som tjänstgör på andra nivåer inomhögskolan och som i vart fall inledningsvis efterfrågade eller förvänlade sigsamma lyp av beslul eller inilialiv från UHÄ som tidigare frän UKÄ. Decenlraliseringsgruppen redogörför den kritik som riklats mol UHÄ för all inle uppfylla den nya roll :>omverkel fått genom reformen. Gruppen menar dock atl en del av de kritiskasynpunkterna inte är berättigade ulan beror på okunnighet om vilka funktionerUHÄ nu har. Decentraliseringsgruppen har däremoi lagit fasta på den kritik somgäller ett påstått överdrivet och olämpligt sektorslänkande ochpersonalresursernas storlek. Decenlraliseringsgruppen föreslåralt sammansättningen av styrelsen för UHÅ ändras så allplaneringsberedningarnas ordförande i fortsättningen Prop.1979/80:104 15 inte blir självskrivna ledamöter av styrelsen. I ställetföreslås all i slyrelsen skall ingå universitetskanslern, planeringschefen samlen förelrädare för skolväsendet, en för arbetsgivarna på den privala seklorn,en för arbelsgivarna på den kommunala och landslingskommunala seklorn, Ivå förhögskolan, för arbetstagarna i samhället och en för de sluderande. Remissopinionen är myckel splittradi fråga om della förslag. UHÄ betonar det slora värdel för styrelsens arbele avalt planeringsberedningarnas ordförande ocksä ingår i slyrelsen och menar atldetaljer i styrelsens sammansällning inle börförfaltningsregleras. Från flerainstanser framförs synpunkten atl del är för tidigt att nu göra någonprincipiell förändring av styrelsernas sammansällning. För egen del anser jag all delfinns både förtjänster och brisier med den sammansällning som UHÄ;s styrelse nuhar. Till förtjänsterna hör otvivelaktigt att planeringsberedningarnasordförande styrelsen sakkunskap genom att de tidigare deltagit iberedningen av styrelseärenden. ligger just däri en svaghet genom atlde på samma gång som de är styrelseledamöter också företräder beredningarnasuppfallning i olika ärenden. Denna dubbla funktion kan leda lill svårigheterför slyrelsen att göra prioriteringar och avvägningar över fakultets- ochsektorsgränser. De hittillsvarande erfarenhelerna ger emellerlid enligt minmening inte anledning all ändra sammansättningen av UHÄ:s slyrelse på dennapunkl. Jag har erfarit att UHÄ vidlagil vissa ålgärderpå kansliplanet för att molverka en alltför slark seklorisering och underlättabehandlingen av övergripande frågor. Jag finner dock skäl all ta fasla på detönskemål som decenlraliseringsgruppen framfört om fler representanter islyrelsen för verksamheten inom högskolan. Jag avser därför att föreslåregeringen atl detta önskemål lillgodoses inom ramen för nu gällande reglernär nuvarande mandatperiod för slyrelsen går ut den 30 seplember 1980. Decenlraliseringsgruppen har ocksåföreslagit en förändring av planeringsberedningarnas sammansättning med hänsynlill all viss kritik riktals mot alt högskolan har för få förelrädare inomberedningarna. Decenlraliseringsgruppen föreslår atl minsl 12 av de 18ledamöterna i planeringsberedningarna skall hämias inom högskolan. Även i denna fråga ärremissopinionen myckel splittrad. Del har visat sig att del är svårl alt inomramen för nuvarande sammansättning på alla håll åsladkomma en ändamålsenligrepresenlalion för högskolans olika delar. Jag anser därför all en utveckling iden riklning gruppen föreslår successivi bör ske. När den nu löpandeförordnandeliden för planeringsberedningarnas ledamöier ulgår den 30 seplember1980 avser jag därför aU föreslå regeringen atl andelen ledamöter hämtade inomhögskolan ökas. Decentraliseringsgruppen harföreslagil att UHÄ skall ges i uppdrag atl redovisa elt allernaliv som innebären reducering av verkets personalresurser med tre procenl under vart och ellav fem är. Prop.1979/80:104 16 Förslagel tillstyrks av etl stortantal remissinstanser. UHÄ anför för sin del all den aklualiseradeIreproceintiga nedskärningen under vart och ell av - i förening med denomfördelning av personal som UHÄ bedömer som nödvändig för att förbättra insatsernai fråga om övergripande långsiklig planering - skulle medföra så slorasvårigheler all upprällhålla en rimlig ambition i planeringsarbelel inom deolika planeringsberedningarnas områden all del meningsfulla i självaberedningsorganisationen siarkt måsle ifrågasättas. För egen del fär jag anföraföljande. UHÄ redovisar , liksom övriga myndigheler, tvåprocentigabesparingsaliernaliv i de årliga anslagsframställningarna. Dessa alternativhar också i de två senasle budgelpro-posilionerna förordals av regeringen. Jagvill även erinra om all efler det att decenlraliseringsgruppen hade lämnat siltförslag har UHÄ i samband med beslul i anledning av prop. 1978/79;119 fåll ökade uppgifler i fråga om forskningsplanering på riksnivå. Det kanmot denna bakgrund ifrågasättas om det finns utrymme för en begränsning avämbetsverkets resurser uiöver vad som kan följa av generella besparingar. Jagkan dock anslula mig lill decenlraliseringsgruppens förslag om all UHÄ skallredovisa ett alternativ innebärande en minskning av verkets resurser med treprocenl under vart och ell av . UHÄ bör kunna redovisa ell sådantallernaliv i samband med all UHÄ i sin anslagsframställning för budgetårel1981/82 belyser möjligheterna av en tvåprocenlig besparing i enlighet medregeringens allmänna anvisningar om myndigheternas anslagsframslällningar. Jagavser att i annat sammanhang åierkomma lill regeringen med förslag i dennafiåga. 2.1.7 Samråd vid avvikelse från planeringsramar förgrundläggande högskoleutbildning Decenlraliseringsgruppen harföreslagit all den skyldighet, som finns för högskolestyrelse, all vidslörre avvikelse från planeringsramen samråda med UHÄ, skall utgå. Remissbilden är splittrad. UHÄanser att den nuvarande bestämmelsen om samrådsskyldighet är principielltolämplig och föreslår att en högskoleenhel skall ha rätt all på egen hand lålaanlalel ulbjudna nybörjarplatser på en viss linje avvika från den avstatsmakterna angivna planeringsramen med högst . Om slörre jusleringarbehövs bör de enligt UHÄ; s mening underslällas regeringen eller myndighet somregeringen ulser. För egen del får jag anföraföljande. Dimensionering och lokalisering av de allmänna utbildningslinjerna ihögskolan fastställs av . Alltefter de lokala förutsättningarna bördet emellertid vara möjligt för högskolestyrelserna att besluta om mindrejusleringar uppål eller nedåt vid beslut om anlagningskapacilel i enlighel medUHÄ: s förslag. Enligi min mening är del dock inle befogat all gehögskoleenhelerna större möjligheter all avvika från den planering av dengrundläggande högskoleulbildningen som Prop.1979/80:104 17 Jag bilräder därför UHÄ; s förslagatl slörre jusleringar av planeringsramarna under ett budgelår börunderslällas regeringen eller den myndighel regeringen ulser. Med hänvisning till vad jag haranförl hemsläller jag all regeringen föreslår att 1. godkänna den ändrade sammansällningav regionslyrelserna som jag har föreslagit, 2. godkänna denförändrade ordning för jusiering av planeringsramar som jag har förordal. 2.2 Dokumentation och statistik om högskoleutbildning Jag har i dessa frågor samrått medstatsråden , och . Utredningen (U 1975; 14) omstudiedokumentation och statistik för högskolan lillkallades i samband medförberedelserna för den nya högskoleorganisation som trädde i kraft den 1 juli1977. Bakgrunden var all en översyn av de olika systemen för statistik omsluderande och studieresultat i fråga om grundläggande högskoleulbildningbehövdes i och med all en ny och mer enheilig högskoleorganisation infördes(jfr prop. 1975:9 s. 486). Utredningen lade fram etlprovisoriskt förslag rörande sludiedokumentationssyslem för högskolan. Den II beslutade regeringen allbefintliga syslem skulle anpassas i huvudsaklig överensslämmelse medulredningens förslag. Ulredningen avgav belänkandet (SOU1979:47) Dokumentation och slalisiik om högskoleutbildning jämle specialbilaganRedovisning av behovsanalys (Ds U 1979; 6). Beiänkandei och specialbilagan harremissbehandlais. En sammanfattning av beiänkandei och av remissyttrandena börfogas lill protokollet i delta ärende som bilagorna 3 och 4. Den 27 januari1978 inkom ulredningen till regeringen med en skrivelse jämle promemoria om samordningmellan högskolans sludiedokumentationssyslem och studiestödetsinformationssystem. Promemorian har remissbehandlais. En avskrift avpromemorian och en sammanfatining av remissyttrandena bör fogas lillprotokollet i della ärende som bilagorna 5 och 6. Ulredningen avgav den 18september 1979 betänkandet (SOU 1979; 80) Prognoser ocharbelsmark-nadsslatislik för högskolan, Detla belänkande remissbehandlas f. n. Flertalet av de frägor utredningentar upp i sitt huvudbetänkande om dokumentation och statistik omhögskoleutbildning, och som jag för sammanhangets skull tar upp i delföljande, är av den arten alt beslul i dem bör fallas av regeringen eller demyndigheler regeringen bestämmer. Förutom resursfrågorna bör vissa frågor,främsl sädana som rör själva organisatio-2 1979180. Prop.1979/80:104 18 nen för statistikproduktionen inom högskoleområdel, dockunderställas prövning, 2,2,2 Allmänt I fråga om den tidigare ochnuvarande högskoleslatisliken vill jag i första hand hänvisa lill ulredningensredogörelse (beiänkandei s, 15 ff och s, 47 ff). Jag vill dock nämna allhögskoleslatisliken fick en mer definitiv form efler beslut vid genom kungörelsen (1956:239) angående statistik över högre sludier,Slalisliken skulle omfalta alla utbildningar för vilka studentexamen i principuigjorde inträdeskrav (jfr betänkandet s, 18-19), Siaiisiiska centralbyråns (SCB)högskoleregisler omfallar därför i princip alla personer som under senare tidinskrivils för utbildning vid svenska universitet och högskolor. Registretinnehåller personuppgifter som på olika sätt har all göra med personensegenskap av sluderande. Sålunda finns uppgifter om inskrivning, närvaro ochexamina, vissa studieresultat, forskarutbildning, ansökning och anlagning tillspärrad utbildning, ulbildnings- och yrkesplaner vid examenslillfället,arbetsmarknadssituationen efler examen m, m, Regislret började förassom ADB-regisler vid början av 1960-talel, Även uppgifler som lidigareinsamlats i SCB: s högskoleregisler (fr, o, m, 1937) har överförtslill nuvarande högskoleregisler om personen varil akliv som studerande eflerca 1964, 1 enlighel med olika beslul av riksdag och regering under 1960-lalelutvidgades successivi mängden av uppgifler som insamlades för varje sluderande,Högskoleregislrel innehåller därför generelll setl mer informalion om dem somvaril sludieakliva under de senasle åren. Den senaste översynen skedde isamband med övergången lill den nya högskoleorganisationen ,Ulifrån högskoleregistret framställer SCB huvuddelen av den slalisiik rörandesluderande vid universitet och högskolor som används för cenlral ulbildnings-och arbelsmarknadsplanering. Huvudkonsumenter av slalisliken är myndigheler,arbetsmarknadsorganisationer, pressen och forskare. Uppgifterna ulnylljasvidare regelbundel för prognosverksamhei och av olika uiredningar. Det bör i detla sammanhang ocksåpåpekas att en viss systematisk lokal statistikproduktion efler hand kommit igång vid i första hand universiteten och de lekniska högskolorna . Genom de överväganden och förslagsom lagls fram av utredningen (U 1975: 14) om studiedokumentation och statistikför högskolan har det skapats förutsättningar för en allsidig bedömning avslalislikfrågorna över hela högskoleområdel såvitt gäller den grundläggandehögskoleutbildningen. intryck som framkommer starki både av ulredningenoch de avgivna remissvaren är atl slalislikfrågorna är myckel komplicerade ochlekniskl svåra. Det tar lång lid att ställa om syslemen. Därför bör man enligtmin mening både siräva efler att hitla rimliga ambitionsnivåer och försöka nåfram till lösningar som kan vara hållbara . Prop.1979/80:104 19 Jag vill i detla sammanhang erinraom alt regeringen uppdrog lill SCB och UHÄ all - med beaklandeav vad som anförts i prop, 1978/79; 119 om vissa frågor rörande forskning ochforskaruibildning -göra en översyn av statistiken över sluderande iforskarutbildningen, Arbelel och därav föranledda resullal skall redovisas förregeringen. Innan jag går in på minaöverväganden och förslag vill jag som en bakgrund i korthet återge någrakaraktäristiska drag hos den högskoleorganisation som infördes den 1 juli1977, Bl, a, har ell nylt syslem för planering av den grundläggandehögskoleutbildningen byggis upp (jfr prop, 1975:9, UbU 1975; 17, rskr 1975:179, prop, 1976/77:59, UbU 1976/77:20, rskr 1976/77; 246), Lokalisering ochdimensionering av permanenla utbildningar, dvs, allmänna ulbildningslinjer ochpåbyggnadslinjer, beslutas normalt av efter förslag från regeringen,1 anslulning därtill anvisas resursramar för verksamhelen. För lokala ochindividuella linjer och enstaka kurser sker en regional och lokal planeringinom ramar som fastställs av . De lokala myndigheterna har stor friheiall inom lilldelade ramar besluta om ulbildningens innehåll och genomförande,Samiidigi med de organisaloriska förändringarna genomfördes nya regler förbehörighel och urval lill grundläggande högskoleulbildning, huvudsyfle medde nya tilllrädesreglerna är atl bäitre ta till vara de reellaförulsällningarna hos de enskilda all genomgå högskoleulbildning. De nyareglerna avses ocksä medverka lill en socialt jämnare rekrylering lillhögskoleutbildningen. Bl, a, har arbelslivserfarenhel givils meritvärde, Inle minsl i fråga om självaanslagssystemel förutsätts en samverkan eller dialog mellan centrala, regionalaoch lokala myndigheler. De av beslutade ramanslagen beräknas ochlilldelas för olika utbildningsområden med ulgångspunkl i anlagningslal ellerårssludieplalser. De lokala myndigheterna har sedan möjligheter alt företamindre jämkningar av antagningslalen med hänsyn lill lokala omständigheter. Ettviktigt moment är alt de lokala myndigheiema har all redovisa resultatet avverksamhelen i sådan form all de anslagsbeviljande instanserna kan bedöma huruvidagällande mål och rikllinjer lillgodoses. Anknytningen av den grundläggandehögskoleulbildningen till samhällslivet i allmänhet är en viktig del avhögskolereformen. Enligt högskolelagen skall utbildningen inom högskolanplaneras med hänsyn lill samhällets behov av ulbildade och individernas behovoch önskemål. Samma hänsyn skall tas när resurserna fördelas inom högskolan.När utbildningen planeras skall åtgärder vidtas som främjar alt ulbildningenkan ingå i en växling mellan studier och yrkesverksamhel, dvs. i ålerkommandeuibildning (7 i) högskolelagen (1977:218)). Det är givet atl enutbildningsplanering som avses främja ålerkommande utbildning måste bedrivasmed hänsynstagande till arbelsmarknadsförhållanden och till hur olika delar avuibildningsväsendei förhäller sig lill varandra. Anknytningen lillarbeismarknaden innebär också all bl.