prop · G303178 · 1979-12-31 00:00:00 — Genom konventionerna har de fördragsslutande staternaförbundit sig atl godta körkort som har utfärdats i annan fördragsslutandestal. Konventionerna anger dock bara vissa minimiåtaganden. Vid sidan av denämnda konventionerna finns vissa bilaterala överenskommelser mellan Sverigeoch annat land. Av dessa är de överenskommelser som ingicks mellan denordiska ländema av särskilt intresse. Den svenska lagstiftningen är utformad med beaktande av denämnda överenskommelserna. GenereUa bestämmelser finns i kungörelsen (1962:277)om godkännande av vissa utländska körkort (ändrad senast 1977:726). För denordiska förhåUandena gäller dessulom kungörelsen (1956: 522) med vissabestämmelser i anledning av överenskommelser mellan saml ,och angående ömsesidigt godkännande av körkort saml avregistrering av motorfordon, m. m. (ändrad senast 1977:727). Av inlresse idetta sammanhang är också de möjligheter till utbyte av utländskt körkort molsvenskt som finns enligt kungörelsen 4 1979180. 1979/80:178 50 (1962:262) om rätt för person, som i främmande stal äger framföra motorfordon, atlerhålla körkort ulan all undergå förarprov (ulbyteskungörel-sen).Bestämmelserna har sin gmnd överenskommelser mellan de nordiskaländerna men har utsträckts till atl gälla alla innehavare av utländskakörkort. Motregelsystemet om utländska körkort har riktats kritik. Man har ansett altreglerna är svåröverskådliga och krångliga. Till viss del strider de också motvarandra. Detta har lett lill svårigheter vid tillämpningen. En allmän översynav regelsystemet har därför ansetts vara nödvändig. Körkortsutredningenhar gjon en sådan översyn och föreslår sakliga ändringar som enligt utredningenbör underlätta tillämpningen av reglema. För att ytterligare förenklaregelsystemet föreslår utredningen vidare att de olika bestämmelserna omutländska körkort förs samman till en gemensam författning. Utredningen tarockså upp frågan om som första land kan genomföra det förslag omnordiska körkorts giltighet som behandlades i prop. 1975/76: 155 och som harförordats av . I32§ KKL har regeringen bemyndigats att meddela föreskrifter om utländskakörkorts giltighet i landet. Den följande redovisningen sker därför endaslinformationsvis. Jiig avser att senare återkomma till regeringen med förslagom bestämmelsernas närmare innehåll och utformning. Somjag har antytt gäller delvis oUka regler i om utländska körkortberoende på om körkortet har utfärdats i etl icke-nordiskt land eller i ettnordiskt. Jag har därför funnit det lämpligt att dela upp framställningen itvå avsniti. Genomde tidigare nämnda konventionerna har de fördragsslutande staterna förbunditsig atl underlätta internationell trafik bl.a. genom att godta körkort som harutfärdats i annan fördragsslulande stat. Enligt Genévekonvenlionen behöveråtagandet dock inte avse utiändskl körkort som innehas av den som under mer änett år oavbmtet har befunnit sig inom landet. I finns intenågon på detla säll bestämd tidsgräns. I stället görs den inskränkningen attavlalsslutande stater inte behöver godkänna det utländska körkortet omkörkortshavaren vid tiden för utfärdandel eller därefter har sitt normalahemvist i annan stat än den som har utfärdat körkortet. Godkännandet behöveralltså gälla bara vid tillfälliga besök. I ett annat avseende anger emellertidWienkonventionen en tidsgräns. Avlalsslutande stat nämligen vägra att anseetl utländskt fordon vara i internationell trafik om fordonet har varit kvar ilandet utan sådant väsentligt avbrott vars längd kan beslämmasav staten. Konventionerna innehåller också bestämmelser om körkortsingripandenmot innehavare av utländska körkort. Från deras tillämpningsområde undantasbl. a. den yrkesmässiga trafiken. svenska lagstiftningen har de i konventionerna angivna lättnaderna 1979/80:178 51 utsträcktstill att gälla alla innehavare av utländska körkort. Något krav på attkörkortet skall vara utfärdat i en fördragsslutande stat finns således inte.Vidare godtas körkortet även om körkortshavaren har stadigt hemvist i Sverige.Vistelsen här får dock inte under de tre sist förflutna åren ha varat i mera . Körkortet gäller inte yrkesförare om fordonet är registrerat i Sverige.Har körkortshavaren tagit stadigt hemvist i ger utbyteskungörelsenmöjlighet att få det utländska körkortet utbytt mot ett svenskt utan någotföregående förarprov. Prövning av den personliga och medicinska lämplighetensker dock. För ett sådant utbyte krävs att körkortshavaren i betydande omfattning har kört motorfordon i . Detta skallstyrkas genom intyg av polismyndighet eller av två trovärdiga personer. Vidutbytet filldelas sökanden ett svenskt körkort som svarar mol förarbehörigheteni det utländska. Som Jag tidigare nämndehar kritik riktats mot denna lagstiftning. Det anses att den är svåröverskådligoch att reglerna är invecklade och i några delar motstridiga. Mera i detalj harkritiken avsett främst utbyteskungörelsen. a. har pekats på att kravet påtolv månaders körning är en i och för sig trafikfarlig bestämmelse som kansägas innefatta en legaliserad form av okontrollerad övningskörning.Bestämmelsen bör också jämföras med den tvååriga godkännandefristen. Ävenintygsförfarandet har kritiserats. Del anses inte fylla någon funktion, särskiUsom nästan alla intyg utfärdas av personer som inte är kända förkörkortsmyndigheten. Intygen utfärdas endast i undantagsfall av polismyndighet.Andra frågor som har tagits upp gäller svårigheten att avgöra om elt utländsktkörkort är äkta och vilken svensk körkortsklass det utbytta körkortet skallanses motsvara. Åven tolkningen av vistelsebegreppet möter svårigheter vid denpraktiska tUl-lämpningen. Eftersom det väsentligasyftet med reglema om godkännande av utländska körkort är att underlätta förpersoner med sådana körkort att och andra mertillfälliga besök i köra motorfordon här anser utredningen atl dennuvarande tvåårsfristen bör sänkas till etl år. Det utländska körkortetföreslås därför inte gälla om innehavaren har vistatshär . Vid mera stadigvarande vistelse i bör körkortet istället bytas ut enligt ulbyteskungörelsen eller körkortshavaren skaffa sig etlsvenskt körkort efter förarprov i vanlig ordning. För all underlätta tolkningenav vistelse-begreppet föreslår utredningen en särskild regel om att bortovarofrån vid semester av normal längd eller liknande inte skall räknas somavbrott i vistelsen. I fråga om utbytesförfarandet anser utredningen aU kravenpå körvana i och intyg om detta kan slopas. Däremot bör utbytet inte gehögre körkortsklass än B och alltså inte behörighet att köra t.ex. iyrkesmässig trafik. Enligt uiredningen underiättar förslaget för invandrare attfå sitt utländska körkort utbytt mot det vanliga svenska B-körkortet. För atterhålla de högre behörigheterna anser utredningen det 1979/80:178 52 bl.a.från trafiksäkerheissynpunkl inte vara orimligt att kräva förarprov. Därmed skulleman också undvika de särskilda problemen med "översättning" avutländska körkortsklasser lill svenska. För att ytterligare förenkla denpraktiska tillämpningen föreslår utredningen atl det uttryckligen anges att delutländska körkortet skall kunna företes för att kunna godkännas eller bytas utoch att ansökningen om utbyte skall kunna avvisas om del finns anledning antaatt körkortet inte är äkta. Utredningensförslag tUlstyrks i huvudsak av remissinstanserna. Invändningarna rör främstatt svårigheten med tolkningen av vistelsebegreppet alltjämt kvarstår medutredningens förslag. i ställer sig tveksam tillförslaget atl det för godkännande eller utbyte av utiändskl körkort alltidskall krävas att föraren skall kunna förete körkortet. Föregen del finner Jag utredningens förslag i huvudsak väl avvägda och ägnade attväsentligt underiätla tillämpningen av det förhållandevis kompliceraderegelsystemet. Endast i två frågor har Jag en uppfattning som avviker frånutredningens. Denförsta frågan gäller bestämningen av vistelsebegreppet. Såsom har påtalats avnågra remissinstanser lämnar även utredningens förslag utrymme för olikatolkningar av vad som skall förstås med vistelse och stadigt hemvist i Sverige.Enligt min mening bör dessa begrepp få en mer bestämd innebörd i författningen.Ett sätl - som bl. a. statens invandrarverk har angett och som Jag även föregen del vill förorda - är att anknyta till reglerna om folkbokföringen. Minaöverväganden vUar därvid på gmndtanken att ett utbyte av ett utländskt körkortmot ett svenskt bör tillåtas . bara under fömtsättning att körkortshavaren harsådan anknytning till atl han har låtit kyrkoskriva sig här. För ettutbyte bör alltså krävas att körkortshavaren är kyrkobokförd i . Ikonsekvens härmed bör vidare övervägas att låla godkännandefristen börja löpafrån och med den dag då körkortshavaren är kyrkobokförd i . Ett sådantsystem innebär visserligen att en innehavare av ett utländskt körkort somvistas i utan att låta kyrli:oskriva sig här kan åberopa sitt körkortutan någon tidsbegränsning. I den mån detta kan anses vara en nackdel avbetydelse måste den emellertid uppvägas av att man får ett enkelt och enhetligtsystem som inte skapar svårigheter och ojämnheter vid den praktiskatillämpningen. Man får cn fast utgångspunkt för att beräkna tiden förkörkortets giltighet och slipper invecklade regler om hur avbrott i vistelsenhär skall bedömas. Anknytningen tiU folkbokföringen framstår också som naturligmed tanke på den reform i fråga om de nordiska körkortens gUtighet som Jagstrax kommer till. Beträffande dessa körkort är nämligen avsikten att låtakyrkobokföringen bestämma var körkortshavaren skall anses vara bosatt. Denandra frågan där Jag frångår utredningens förslag gäller kravet attkörkortshavaren alltid måste förete det utländska körkortet för att det skall kunnagodkännas eller bytas ul. En sådan regel skulle visseriigen kunna medverka tillalt lösa de problem som finns med dem som sannings-löst påstår sig ha eltgällande utländskt körkort. Som påpekats av länsslyrelsen i ländrabbar emellertid en sådan beslämmelse även den som har behörigheten men somav olika skäl inte har själva handlingen tillgänglig. Konsekvensen skulle blialt vederbörande kan dömas för olovlig körning. Enligt min mening bör del isådana situationer fortfarande finnas en möjlighet för körkortshavaren all påannat sätt styrka sin förarbehörighet, exempelvis genom utdrag ur del utländskakörkortsregislrel eller liknande. Detta innebär å andra sidan inte att manskall ge upp del principiella kravet på att även innehavare av utländskakörkort skall medföra körkortet vid färd och kunna visa upp detta. I detlaavseende bör del gälla samma regler som för innehavare av svenska körkort. Närdet gäller utredningens förslag all begränsa ulbytesförmånen lillkörkortsklasserna A och B vill Jag - utöver de skäl som uiredningen har anfört framhålla all förslagel på ell säll innebär en anpassning lill den ordningsom avsågs gälla när utbyteskungörelsen beslutades. Kungörelsen medger nämligenutbyte av körkort, inte av irafikkort. Efter reformen med de differentieradekörkorten, som Ju också sedermera har lett till all trafikkorten har kunnat avskaffas,har därför kungörelsens tillämpningsområde kommit att utvidgas. Den som harett utländskt körkort med högre behörighet än B kan nämligen få detla körkortutbytt mol etl svenskt med motsvarande behörighet. Därmed kan alltså utbytet gekörkortshavaren samma behörighet som trafikkorlel gav tidigare. Om denbegränsning som utredningen förordar införs, kan dessutom samma krav ställas påalla som vill ha ett körkort med behörigheterna C eller D. Som exempel kan Jagnämna att man kräver atl den som innehar ett körkort med de högrebehörigheterna skall kunna läsa och skriva svenska. krav har hittillsinte kunnat ställas på den som byter siU utländska körkort mot ett svenskt menväl på den invandrare som efter körkortsprövning på ordinärt sätt tar ettsvenskt körkort för lastbil och/eller buss. Utredningenhar föreslagit alt trafiksäkerhetsverkel skall kunna medge undantag frånbestämmelserna om utländska körkort. Uiredningen tänker på vissa fall där enstrikt tillämpning av reglerna skulle leda lill stötande resultat. Jag biträderdetta förslag. Som ett ytterligare exempel på etl sådant dispensfall vill Jagnämna flyktingar som är bosatta i och som inte kan få sitt landsmedverkan lill att förlänga giltighetstiden för det utländska körkortet. 1vissa fall bör ett sådant utländskt körkort kunna bytas ut mot ett svenskttrots atl giltighetstiden för det utländska körkortet har gått ut. har i en särskild framslällning till regeringen tagit upp dennaproblematik. Enligt1956 års kungörelse, som bygger på de bilaterala överenskommelser som ingickssamma år, har innehavaren av ett i , 1979/80:178 54 ellerNorge utfärdat och där gällande körkort rätt atl under tillfälligt uppehåll omhögst i köra motorfordon av det slag som körkoriei berättigartill i utfärdandelandet. Är del fråga om yrkesmässig trafik måste dock fordonetvara registrerat i något annat land än . Körkortet gäller inte omkörkortshavaren lar stadigt hemvist i . I övrigt gäller i huvudsak sammaregler för godkännande och utbyte av nordiskt körkort som för icke-nordisktkörkort. För utbyte av etl nordiskt körkort mol ell svenskt krävs dock intenågon körvana i . Godkännandefrislenför etl nordiskt körkort är alltså bara elt år medan som Jag har nämntmotsvarande frist för andra utländska körkort är . Dessutom upphör ettnordiskt körkort att gälla i så snart innehavaren tar stadigt hemvisthär. Dessa skillnader, som ter sig omotiverade, har lett till all man i praxishar ansett sig böra tillämpa de generella bestämmelserna om utländskt körkortsgiltighetstid även på nordiska körkort. På så sätt har man undvikit attgodkännandefrislen för nordiska körkort har blivit kortare än för andrautländska körkort. Körkortsutredningenföreslår atl reglerna om nordiska körkort får i huvudsak det innehåll somutredningen har föreslagit i fråga om ickenordiska körkort. Utbyte av noidisktkörkort mot ett svenskt bör dock enligt utredningen kunna gälla även högrekörkortsklass än B. 1975/76: 155 förordades atl genomför den av Nordiska rådetrekommenderade ordningen alt nordiskt körkort skall bli giltigt i annatnordiskt land även sedan körkortshavaren har fasl bosalt sig i della land.Vissa tillämpningsfrägor som kan komma upp i sammanhanget har behandlats avNordisk kommitté för väglrafiklagstiftning (NKV) i rapporten i (nr 6 i Nordiska rapportserie). I propositionen biträddesde principlösningar som lades fram av NKV. hade ingen erinran motpropositionen i denna del. Körkortsutredningenförordar att som första land genomför förslagel. I fråga om de olikalillämpningsfrågorna ansluter sig utredningen i huvudsak tili NKV: sprincipförslag. Enligt utredningen bör sammanfattningsvis sålunda följandegälla. Fasl bosättning i skall anses föreligga när körkorlshavaren ärkyrkobokförd här. Det utländska körkortet gäller i enlighet med sitt innehåll,bl.a. vad avser giltighetstiden, och ger samma förarbehörighet som iulfärdandelandet. Frågor om körkortsingripanden prövas i regel enligt svensklagstiftning. Detsamma gäller vid förnyelse av körkortet. Dessutoni bör detfinnas kvar en möjlighel all få det utländska körkortet utbytt mot elt svensktutan alt genomgå förarprov. Någol krav på lakar- eller lämplighelsundersökningbör dock inte ställas upp. Körkortshavaren registreras i det centralakörkortsregislrel i samband med kyrkoskrivningen här och anmärkningar somdärefter riktas mot körkortshavaren registreras på samma sätt som förinnehavare av svenska körkort. Det bör påpekas att förarbehörigheten iyrkesmässig trafik är undantagen från de föreslagna reformerna. 1979/80:178 55 Eugenomförande av förslaget förutsätter atl bilaterala överenskommelsersägs upp såviti avser körkortsfrågorna och ersätts av nya överenskommelser.Dessa bör avse bl.a. rättsverkningarna i övriga nordiska länder av svenskabeslut om återkallelse av nordiskt körkort och räUen för svenskakörkortsmyndigheter atl ta del av de anmärkningar mot körkortshavaren som harregistrerats i det tand som har utfärdat körkortet. I avvaktan på att sådanaöverenskommelser kan träffas föreslår utredningen atl de nuvarande reglerna omnordiska körkort - med de ändringar som utredningen har föreslagit förssamman i en gemensam författning om utländska körkort. Remissinstansernainstämmer allmänt i utredningens överväganden. När del gäller NKV: s förslagpekar visserligen instanserna på flera frågor som kan ge upphov till problemvid den praktiska tillämpningen. Ingen av frågorna är emellertid av sådan viktatt instanserna avstyrker att som första land genomför förslaget ienlighet med de principer som utredningen har redovisat. ställningstaganden mera i detalj är remissopinionen någotsplittrad endasl vad gäller frågan om körkortets giltighetstid. Några instanseranser nämligen all de svenska bestämmelserna om utbyte av körkortet vart tiondeår bör gälla även ett annat nordiskt körkort. Föregen del vill Jag anföra följande. SomNKV har framhållit är givetvis ett genomförande av förslaget iDanmark, , och en klar fördel. Den tid som har förflutUsedan förslaget lades fram tyder emellertid på att en sådan samordning inte kanleda till ett resultat . Med hänsyn härtill och dåutredningen har visat atl del numera är möjligt för all genomföraförslaget anserjag att vi nu bör ta detta steg. Härvid bör de principer som NKVoch körkortsutredningen har lagl fram vara vägledande. Del kan emellertid i ettinledningsskede visa sig lämpligt alt i vissa avseenden göra avsteg frånförslaget i syfte all få övergången så mjuk som möjligt. Huvudprincipen om attSverige skall godta de nordiska körkorten får dock inte frångås. Jagavser atl snarasi ta initiativ till att överenskommelser ses över. Molbakgrund av det fylliga utredningsmaterial som finns i frågan bör deUa kunnaske relativt snabbt. bör de speciella problem som idetaljanmärkningar kommil fram under remissbehandlingen kunna lösas. Det bördärför vara möjligt att redan nu ange en riktpunkt för ikraftträdandet. SomJag återkommer till i det avslutande avsnittet bör denna riktpunkt vara denIjanuari 1982. Iavvaktan på ikraftträdandet bör de nordiska körkorten omfattas av de ändringarsom Jag har föreslagit beträffande övriga utländska körkort med undantag förbegränsningen av utbytesförmånen. 1979/80: 178 56 Idet centrala körkortsregislrel (CKR) registreras innehavare av svenska körkortoch iraktorkort och personer för vUka spärrtid löper. Uppgifterna i registretär i huvudsak av tre slag, nämligen idenUtetsuppgifter, körkorts-uppgifter ochbelastningsuppgifler. Körkortsuppgiflerna består bl.a. av beslut omkörkortstillstånd, körkortsklass, varning, omhändertagande och återkallelse.Belaslningsuppgifterna avser brott och andra anmärkningar. CKR förs avirafiksäkerhelsverket genom automatisk databehandling utom vad gällerbrotlsregistreringarna. I fråga om dessa belastningsuppgifter förs registret istället länsvis hos resp. länsstyrelse. Belastningsuppgifter som avser domareller beslut som har meddelals före dvs. innan CKR inrättades- bevaras av länsstyrelserna på särskilda registerkort, som tillhör de lidigareregionala körkortsregistren. Brottsregistreringar av senare dalum finns påregisterblad som trafiksäkerhetsver-ket tillställer . Regist<',rbladet,som framställs på datamaskinen väg av trafiksäkerhetsverket, innehålleruppgifier ur dels den del av CKR som förs hos trafiksäkerhetsverket, dels detav inom Rl-systemet särskilt förda registret över brott somskall antecknas i CKR (KKBEL). Ett nytt registerblad framställs vaije gång ennotering sker i KKBEL. Även tidigare uppgifter finns då med. Körkortsregistretsbelastningsdel såviti avser brott förs genom att bevarar registerkortetoch det senast översända registerbladet. Genom registreringen i CKR underlättaskontrollen av körkortshavarna för polisen och körkorts-myndigheterna. Registretlämnar också information tUl åklagare och domstolar i trafikmål. Del skergenom utdrag ur körkortsregistret som begärs hos . I utdraget tasmed alla noteringar oavsett den tid som har förfluUt från t.ex. etl brott. S.k.rehabiliteringsregler saknas således både i CKR och KKBEL. I fråga om gallringur registret finns bestämmelser som anger att trafiksäkerhetsverket i vissafall får föra ur en uppgift som finns i körkortsregistret. Motsvarande reglerfinns dock inte för registreringen hos och länsstyrelsen.Identitets- och körkortsuppgifterna i CKR är offentliga medanbelaslningsuppgifterna är sekretessbelagda. Bestämmelsernaom körkortsregistreringen finns främst i KKF, VTLinf och Rl-kungörelsen.Dessutom gäller fortfarande kungörelsen (1971:823) om övergång till nyttkörkortsregistreringssystem. Reglerna om sekretess finns i lagen (1937:249) ominskränkningar i rätten att utbekomma allmänna handlingar, m. m. (omtryckt1977: 1029, ändrad : 1102) och i förordningen (1976:807) omutlämnande av belastningsuppgifter ur körkortsregistret (ändrad 1977:1111). 1975/76: 155 behandlades ett förslag av samarbetsorganet för ADB inomrättsväsendet (numera samarbelsorganet för rättsväsendets 1979/80:178 57 informationssystem- ) om vissa ändringar av systemet för brotlsre-gistrering i KKBEL.Förslagel, som tog upp frågor om registrering av innehavare av utländskakörkort, vissa rationaliseringar och behovel av rehabilileringsregler, godtogsi princip av . 1 vissa avseenden krävdes dock ytterligare underiag.Frågorna har därför övervägts vidare av körkortsutredningen. Utredningen harockså behandlat en skrivelse från datainspektionen rörande körkortsregistrelsgallringsregler. Ibetänkandet lämnar utredningen förslag på den närmare utformningen av de reglersom behövs för all de nu nämnda förslagen - med vissa modifieringar - skallkunna genomföras. Uiredningen föreslår också all bestämmelserna ombrottsregislreringen förs samman i en särskild förfallning som får lags form. 2.7.2Rationaliseringar och ett särskill irafikbrotlsuldrag Samarbetsorganetsförslag, som godtogs av , innebär all framställningen av registerbladtill länsstyrelserna begränsas kraftigt vid bagateUartade engångsförseelserdär åtgärder mot körkortshavaren ändå inte kommer i fråga. Ett särskiltIrafikbrotlsuldrag skall ersätta de nuvarande utdragen ur körkortsregistret. Enföljd av förslaget blir att i stället för länsstyrelsernakommer atl föra körkortsregistret i vad avser brotlsbelastningarna.Trafikbrotlsutdragen framställs av med ledning av uppgifternai KKBEL och CKR. Enligt förslagel bör trafikbroltsutdrag kunna framställas föralla personer, oavsett om de är körkortshavare eller inte. Eftersom en såomfattande registrering inte finns i KKBEL och CKR fömtsätter förslaget alttrafikbrottsutdragen innehåller uppgifter också ur person-och belaslningsregisler (PBR). Körkortsutredningenförordar au förslagel om begränsningar i framställningen av registerbladgenomförs. Enligt utredningen bör begränsningen ske så, att registerblad inteframställs vid föreläggande av ordningsbot på högst . under fömtsättningatl körkortshavaren inte har andra belastningar under de senaste fem åren.Förslagel om Irafikbrotlsuldrag ger utredningen anledning att ifrågasätta omdel finns tillräckliga skäl atl i KKBEL registrera andra brott än sådana somhar begåtts av körkortshavare och innehavare av traktorkort. Innan eUkörkortstUlstånd meddelas måste nämligen ändå i normalfallet en personutredninggöras. Genom denna utredning får körkortsmyndigheten erforderliga uppgifter omeventuell brottslighet. Inte heller anser utredningen det lämpligt att iregislrer-ingshänseende göra skillnad mellan personer som har löpande spärrtidoch personer för vilka spärrtid inte löper. Uiredningen föreslår därför atlkörkortsregistreringen skall avse endasl körkortshavare och innehavare avtraktorkort. Samarbetsorganets förslag att låta trafikbrotlsutdragen omfattaalla personer oavsett om de har varit aktuella i körkortssammanhang eller inteanser utredningen inge principiella betänkligheter. 1979/80:178 58 utsätteratl uppgifter hämtas ur PBR. Detla register är f. n. inte öppet för de allmännadomstolarna, såvida inte åklagaren undantagsvis tillför domstolen informationur det.