prop · G30340 · 1979-12-31 00:00:00 — I annat fallföreligger risk atl byggnaderna undervärderas. Specielll vad gällerjordbruksfastigheter slär kostnader för nybyggnader igenom i marknadspriset medstarkt reducerad effekl. Vidare kan för vissa tillskotlsköp erläggas priser somöversliger vad som kan beiraktas som normall. anser atl mervärdeprincipen framstår som orealistisk och praktisktogenomförbar för den grupp av taxeringsenheter, som utgör beståendebrukningsenheter. FIO m. fl. 1979/80:40 298 Försådana taxeringsenheter saknas möjligheter all beräkna ell marknadsvärde förmarken i obebyggt skick. Någon egenllig marknad för obebyggda beslående enhelerfinns ej. I den män man kan tala om någon marknad för obebyggd jordbruksmarkavser denna marknad regelmässigt tillskottsmark, där denna särskilda egenskapgör att marken betingar ell särskill högl pris. En metod som för de beståendebmkningsenheterna bestämmer markvärdet med utgångspunkl frän marknaden förobebyggd lillskollsmark och låter byggnadsvärdet utgöra etl restvärde ledertill en helt orealistisk underskattning av byggnadernas andel avtaxeringsenhetens marknadsvärde. I fråga om de bestående driftsenheterna voredel mera i överensslämmelse med de faktiska förhållandena på marknaden all utgåfrän byggnadsvärdet och låla marken svara för restvärdet. Enuppskallning av byggnadernas andel av taxeringsenhetens marknadsvärde, somsvarar mot de på marknaden rådande faktiska förhållandena, måste enliglFideikommissariernas uppfattning gmndas på följandeförulsällningar. 1. alt byggnader ar nödvändiga för driften, 2. atl de på taxeringsenheten befinlliga byggnadernanormalt har visst värde för driften samt 3. atl en evenluell köpare av taxeringsenheten ärvillig att betala så mycket mera för taxeringsenheten med därå befinlligabyggnader som det - om taxeringsenheten hade varit obebyggd - skulle ha koslatatl bygga för driften i lika mån ändamålsenliga nya byggnader. Denav ulredningen föreslagna principen för de beslående enhetema leder tillalldeles för låga byggnadsvärden och därmed för lågt underiag för avskrivningpå byggnaderna när del i samband med köp av jordbruksfastigheter aklualiserasatl proportionerna vederiagel mellan mark och byggnader. Lantbrukarnasskattedelegation anför bl. Denteoretiskt riktiga metoden mäsle vara alt ulgå frän totalvärdet ochproportionera della på del värden enligt en enhetlig modell. I praktikenbestäms de olika delvärdena var för sig varefter vissa korrigeringar görs förall totalvärdet inte skall bli för högl. Vid allmännafastighetstaxering skedde dessa korrigeringar inle konsekvent. Korrigeringarnagjordes främst på byggnadsvärdet och medförde alt della värde blev för lågl iförhållande lill övriga delvärden. Enligt delegationens uppfattning är detdenna gäng än viktigare all delvärdena blir rikliga i förhållande tillvarandra. Den nya proporlioneringsregeln om beräkning av anskaffningsvärde avskog har lillkommil som en ny belydelsefull faklor. Delegationen anser atlfrägan mäste ägnas stor omsorg. Det krävs klara motivullalanden i propositionenså att de myndigheler som skall ta fram och fastställa riktvärdena flrerforderlig vägledning. 4.4.2.2Byggnad under uppförande m. m. Någraremissinstanser behandlar förslaget att byggnad under uppförande bör värderaslill hälften av nedlagd kostnad. och länsstyrelserna iUppsala och anser att i den nedlagda kostnaden också skall räknasin värdel av eget arbete och atl detta skall framgä av 1979/80:40 299 Länsslyrelsernai och samt anser alt del ärangeläget med ett klargörande eller en definilion av vad som kan ansesinnefattas i begreppet under uppbyggnad. a. alt det från fastighetsägares sida ofta hävdas, beroende på atl vissamindre byggnadsdeialjer återstår, att byggnad är under uppförande trols alt dentagits i bmk för sitt ändamål. Detta är vanligl när byggnad uppförs i egen regioch särskill i fräga om fritidshus. Den gynnsamma värderingsregeln kan mångagånger medföra ell ur materiell synpunkl för lågt byggnadsvärde. Enligtlänsstyrelsens uppfattning bör byggnad inle anses vara under uppförande om denär så färdig all den kan las i bruk för silt ändamål. iÖstergötlands län framför liknande synpunkler och ifrågasätter att tillägg sominnebär att den föreslagna värderingsregeln inte gäller för byggnad, som harlagils i bruk eller är i allt väsenlligl färdigställd. anföralt det i princip tycks vara möjligt att redovisa ett hus såsom ickefärdigt praktiskt laget hur länge som helsl. Förslagetatt värde av byggnad som är lös egendom skall beslämmas som om byggnadens ägareägde marken avstyrks av 1 län. anser altsaluvärdet för byggnad på ofri gmnd - bortsett från lomträttsfastigheter -ligger väsentligl lägre än för molsvarande byggnad, om byggnaden och marken harsamma ägare. Länsstyrelsen1 anser att en kompletlerande regel angående värderingen avnyplanlerad skog bör ges i samband med den föreslagna generella regeln om allföryngringsåtgärder inte skall beaktas vid värdering av skogsmark med växandeskog. 4.4.2.3Byggnadsminne, saneringsbyggnad, m. m. Förslagelatt byggnadsvärdet skall utgöra totalvärde på taxeringsenhet där byggnadenförklarals vara byggnadsminne eller som historiskt ellerkulturhistoriskt värdefull i stadsplan behandlas särskill av åtskilliga remissinstanser.LBS anför bl. a. atl i fråga om lantbruksenheter där mangårdsbyggnaden harförklarals för byggnadsminne medför lagförslagel all taxeringsenhetenstotalvärde kommer atl vara lika med byggnadsvärdet. Enligt de föreslagnareglerna ingår inte bara byggnaden i en lantbruksenhet ulan ocksä helafaslighetens lantbraksareal och alla andra byggnader. Avsett resultat kanerhållas exempelvis genom atl ändra beslämmelsen lill alt avse denvärderingsenhel som byggnaden ulgör och inle åsätta tillhörande tomtmark någotvärde. Samma synpunkt framförs av i . Lantbrukarnasskattedelegation anser också all beslämmelsen bör omarbelas så all den kantillämpas på byggnader på jordbraksfastighet. Samfundetför fastigetsvärdering anför atl förslaget i fråga om kulturhistoriskt värdefullbebyggelse kan medföra effekler så atl likartade fästighetstyper erhåller olikataxeringsvärden ulan all marknadsvärdet för den skull behöver 1979/80:40 300 Samfundet vill i stället föreslå att markvärde åsätls efler sammaprincip som ofla lillämpas där aktuell nybyggnadsräti saknas, dvs. medutgångspunkt frän befinllig bebyggelse. Detla torde vara rimligl mot bakgrandav att om kulturhistoriskt värdefull byggnad skulle förstöras pä grund avolyckshändelse kan ell återappförande ofta vara aktuellt. IStockholms län framför liknande synpunkter. FIO m. fl. Påjordbruksfastigheter finns ofta och på godsen näslan alllid kulturhistorisktvärdefull bebyggelse och miljöer, som inte tillför egendomen ell mervärde ulansom tvärtom oftast ulgör en stor belaslning för egendomens värde. All t. ex.gamla slotts- och hertgärdsbyggnader värderas mycket negaiivi avfastighetsmarknaden beror ej blott pä de mycket slora kostnaderna föranläggningarnas drift och underhåll ulan även de stora personliga uppoffringaroch kostnader som följer av själva boendel i hus av delta slag. Värderingen avkulturbyggnaderna och miljöerna däromkring har fungerat dåligt. Det ärnödvändigt alt taxeringsmyndigheterna inför nästa allmänna fastighetstaxeringges klara direktiv om atl ta hänsyn till de speciella förhållanden, somföreligger för bebyggelse och miljöer av detla slag. Detta är av stor vikl ävenur allmän synpunkt. har det varil svårt för de skattskyldiga atl få gehörför en realislisk värdering. Förslagelatt tomtmarkens värde skall sättas ned med hänsyn till rivningskostnader försaneringsbyggnad på tomten lämnas allmänt utan erinringar. Lantbrukarnasskatiedelegation anser all reglerna om saneringsbyggnad bör ges envidsträcktare tillämpning. De bör bl. a. gälla beträffande exploaleringsmark.Göteborgs kommun anser emellertid atl regeln medför belydande praktiskaolägenheler. Om en faslighet över huvud taget är bebyggd, bör den enligtkommunens mening ha etl byggnadsvärde om än minsta möjliga. 4.4.2.4Egendom med värde 0(12.2.12) Förslagelom all övrig mark och annan särskilt angiven egendom alltid skall värderas Ullnoll lämnas utan erinringar av de flesta remissinslanserna. Kammarrätternaanser emellertid att det bör framgå av lagtexten om det värde under 10 000 kr.för småbyggnad som anges i 7 kap. 17 § avser taxeringsvärdenivå ellermarknadsvärdenivå. Länsstyrelseni anför beträftande värderingen av byggnad av mindre värde påannans mark alt det fordras stor lokalkännedom i nämnden atl utan tillgång lilldeklaration avgöra om taxeringsvärdet på byggnaden kan uppgå till minsl 10 000kr. eller konsulent bör i fall dä fräga kan uppkomma omtaxering av sådan byggnad göra nämnden uppmärksam på problemet sä att utredninggörs i tveksamma fall och ägaren anmanas att deklarera. 1979/80:40 301 Länsstyrelseni län samt skogsvårdsstyrelserna I och länframför kritiska synpunkter på förslagel att övrig mark inte skall åsättasvärde. Skogsvärdsstyrelsen i släller sig frågande till all som föresläs ingå i begreppet övrig mark - exempelvis kalfjäll,kraftledningsgalor och ladugårdsbackar - ej skall åsättas nägot taxeringsvärde.Enligt slyrelsens uppfattning har även sädan mark ett visst, om än ringa värde,t. ex. som producent av renbete eller viltfoder, och bör då också åsättas ettvärde vid taxeringen. RSVanför all del kan bli svårl alt avgöra vad restposten övrig mark kommer allinnehålla och all del kan vara av belydelse eflersom det ägoslagel inle skallåsättas värde. Ytteriigare rikllinjer mäsle lämnas i detla avseende i sambandmed den slutliga ulformningen av lagreglerna. Förslagetatl industrilillbehör inle skall åsättas nägot värde behandlas av någraremissinsianser. i har inte nägol all erinramot förslaget och fömtsätter atl industrilillbehör inte behöver deklareras. Beträffandeelledningar ovan mark är I län tveksam om sädanafrån kraftproducent enligl förslagel blir skattefria som lillbehör lillspecialbyggnader eller pä grund av all de inle skall åsättas värde somindustrilillbehör. Föreligger servitut så är det nämligen inte givel althärskande fastighet ingär i distributions- eller överföringsnälet. I den månledningarna inle blir skattefria som tillbehör lill specialbyggnad lorde de 11anses ulgöra byggnadslillbehör och ej industrilillbehör. Nägraprincipiella invändningar mol förslaget till riktvärden för de olikabyggnadstyperna görs inte. Uppläggningen av systemet och reglema för denna delav förslaget biträds uttryckligen av t. ex. kammarrätterna. 4.4.3.1Småhus (13.2) Förslagetom riktvärden för småhus biträds eller lämnas i huvudsak utan erinringar avremissinstanserna. /SR ullalar om den huvudsakliga regeln för småhus medkomplemenlbyggnader all den överensslämmer med nu gällande regler. Någrasvårigheter i tillämpningen har inte märkts. Ålskilligaremissinsianser ullalar sill stöd för förslaget alt värderingen av småhus förpermanent boende och fritidshus samordnas och sker på grand av en enhetlig lypav byggnadsvärdelabeller. Bland dessa remissinstanser är SIB, länsstyrelserna iStockholms, och , lantbruksnämnden i KrisUanstads länoch /SR. Denföreslagna samordningen av P- och F-labeller anser länsslyrelsen i och för sigmotiverad bl. a. genom all den är ägnad att underiätta taxeringsverk- 1979/80:40 302 samheten.Genom all klassificeringen och kodsättningen som permanent-respekUve fritidshusbl. a. utnyttjas inom andra områden av samhällsplaneringen, exempelvisbebyggelseinvenleringar, krediibedömningar m. m. är det emellertid nödvändigt attdistinktionen permanent-hus - fritidshus bibehålls. Länsstyrelseni anför atl användningen av två tabellserier har åstadkommilkomplikationer, och då i synnerhet i elt län som med utbreddfritidsbebyggelse, som i vissa områden successivt håller pä alt förvandlas tillpermanentbebyggelse. Det är dock angeläget atl tabellerna ulformas på sädanisätl att de inrymmer även de enklare - ej vinterbonade -småhusen. /SRframför liknande skäl. Lantbrukarnasskattedelegation framhåller i avsaknad av särskilt uttalande om hurbostadsbyggnad på jordbruksfastigheter skall värderas, atl någon förändring inuvarande tillvägagångssätt inte är länkl. Värdering bör alltså normall skelill av labellvärdet för vanliga småhus. Ålskilligaremissinsianser har lämnat synpunkter pä den föreslagna bestämningen avvärdefaktorn sloriek. /SR framhåller alt tre nya begrepp införts ilagtexten, golvplan, braksarea och primär bruksarea. Under förutsättning atldessa begrepp avses all ersälla alla lidigare facktermer är nyheten välkommen.Nuvarande ytangivelser där hänsyn skall tas till trappor, bärande väggar,biutrymmen, takhöjd, marknivå utanför byggnaden, "inredningsbar"respektive "inredd", har hos deklaranterna rillskapat en fullständigförvirring, som dokumenleras framför allt vid gmpphusbebyg-gelse med likadanahus. Det mäsle emellertid klart framgä av deklarationsblanketterna atlbostadens yta beräknas pä annat sätt än vid taxering så atlfastighetsägarna observerar detla. underslryker att ullryck som primär bruksarea inlelämpar sig alt använda i de anvisningar som lämnas till fastighetsägarna. Därbör i stället mera vanliga och lättbegripliga utlryck användas, t. ex. boyta.Länsstyrelsen I län är iveksam lill att bibehålla begreppet bostadsytai deklarationen men med den primära bruksareans definition eftersom bostadsytani deklaration då felaktigt kan komma att användas. Förslagetall intervallet i slorleksklasserna skall vara 10 m primär bruksarea behandlasav elt antal remissinstanser. I anser alt detändrade storieksintervallet är väl avvägt. Också Lantbrukarnas skattedelegationanser det riktigt att minska tabellslegen. LänsstyrelsenI är tveksam till den föreslagna halveringen avstorieksintervallet, som har föreslagits för atl undvika alllför storairöskeleffekter. Den blir enligt länsslyrelsen svårast att tillämpa vid laxeringen.Även förhållandevis små mätfel som görs kan föranleda att fastighet 1979/80:40 303 hänförslill felaktig storieksklass. Länsslyrelseni avstyrker den föreslagna ändringen av byggnadsvärdetabellerna.Länsslyrelsen anför: Storieksuppgifternai deklarationerna är i slor utsträckning felaktiga och taxeringsnämnden saknari allmänhel underiag för rättelser. Föreställningen alt större noggrannhetskulle uppnås vid laxeringen genom smalare intervall i värderingstabellernamäste vara en illusion. Som underiag för bestämmande av marknadsvärde användsslalislik som beaklar endasi avtalade . Det förefallerorealistiskt atl man ur en sädan statistik skall kunna utläsa värdeskillnaderhänföriiga till så små ylskillnader som 10. Ifråga om förslaget att den nya svenska standardens mätregler skall gälla anförlänsstyrelsen i all reglerna bör utformas på så sätt alt delinle enbart blir den primära bruksarean som blir värdepäverkande utan jämväläven den varmbonade sekundära bruksarean. Däremot bör kallbonad sekundärbraksarea och övrig area påverka värdel i mindre omfallning än den varmbonadesekundära bruksarean. Endasi vid en sådan konslraktion kan den rättvisa skapasvid taxeringen av småhus, som många småhusägare efleriyst. iUppsala län anser det stötande att inle i full utsträckning räkna in typiskabostadsutrymmen i form av stora, luxuösa gillesstugor, arbetsrum m. m. ikällaren i husets storlek, utan viss kvotdel, när andra enkla varmbonadeutrymmen som inte har karaklär av bostadsyta synes komma alt räknas in pä sammasäll. Nägraremissinsianser anser atl redan i lagtexten bör hänvisas till dennomenklalurbeskrivning (svensk slandard) som ligger lill grund för de begreppsom anges i lagen och att det ocksä i lagen bör klart framgå vad som avses meddessa begrepp. Sädana synpunkter framförs av i länoch Lantbrukarnas skauedelegaiion. Vidbeslämning av den föreslagna värdefaktorn älder bör enligt iUppsala län ocksä genomgripande reparaiioner beaktas. /SR anser all ordelålder är direkl missvisande. gammalt hus blir inle yngre för att det byggslill eller om. Snarare bör denna faklor benämnas "äldersskick". Förslagelom värdefaktorn slandard berörs av /SR som hänvisar till all utredningenkonstaterat atl de allmänl hållna begreppen i nuvarande poängskala inle kanbibehållas. Erfarenhelen talar myckel slarkl för denna bedömning. Det ärnödvändigt med entydiga säväl positiva som negativa poäng. 1979/80:40 304 Motden föreslagna värdefaktorn byggnadskategori har /SR inte något att erinra.Länsstyrelsen i anför alt systemet bör utformas pä sådantsäll att rättvisa i värderingen erhålls mellan exempelvis källariösa ochkällarförsedda hus samt mellan serieproducerade rad- och kedjehus i förhällandelill friliggande småhus. Den värderingsmodell som tillämpades vid 1975 ärsallmänna fastighetstaxering gav i nu nämnda fall inte full rättvisa vidvärderingen. i framför liknande synpunkler. Ålskilligaremissinsianser har synpunkler pä den föreslagna värdefaktornfastighetsrättsliga förhållanden. i anför bl.a. att man i förslagel med ledning av gällande praxis förutsätter att etlsjälvsländigl fungerande bostadshus av någoriunda god beskaffenhet varaavslyckningsbart under förulsällning alt byggnaden inle är behövlig förjord-och skogsbruksnäringen. Möjlighelen till avslyckning av en sådan byggnadhar ofta etl avgörande infiylande pä marknadsvärdet. Många av dessa för jord-och skogsbruket överflödiga byggnader har ett sådanl läge att en avstyckningskulle kunna komma all medföra allvariiga konflikler (bullerstörning,gödsellukt m. mellan jordbrukaren och småhusägaren. Det torde kunna sägasalt praxis här håller på atl ändras och att slörre restriklivilel i framlidenkommer att iakttas beträffande avslyckningsmöjlighelerna. Bostadshus som inlebehövs för jord- och skogsbruket men som är belägna i anslutning lillbmkningscenlrum på bestående brukningsenhet eller mitl ute på etl öppetåkerområde bör i stället förutsättas vara inte avstyckningsbara och värdesättasmed ledning därav. Somriktvärde för småhus klass 2, dvs. byggnadsvärde för småhus pä avstyckningsbartomtmark, föreslås av värdet i tabell. Reduktion till synesmotiverad i de fall mark och byggnad inle är i samma ägares hand.Marknadsvärdet pä byggnad är uppenbariigen lägre i dessa fall eflersom objektetinte är belåningsbart. Marknadsvärdet på sådan byggnad blir i annat fall irealiteten beroende av markägarens benägenhet att sälja tomtmark. /SRanser att förslagel alt dela upp de osjälvständiga fastigheterna iavstyckningsbara respektive icke avstyckningsbara och införa dessa begrepp ilagen är klart olämpligt. saknar hell möjligheleratt bedöma detta. Lantbrukarnas skattedelegation anser alt bestämmelsen ärsvårtolkad och behöver övervägas ytteriigare. skallinte ta ställning i fastighetsrättsliga frågor. Den har inte kompetens attavgöra om en tomt kan avstyckas. 1979/80:40 305 Ifräga om den föreslagna värdefaktorn värdeordning anser /SR atl lagtextenhar utformats så neutralt atl den kan tolkas hur som helst. FTNsstörsta problem vid värdering av småhus lorde vara alt finna rätl slandardpoängför den enskilda byggnaden. Även om justering fär ske för säregna förhållandenär denna form av värdejustering normall inle avsedd all användas exempelvis vidslörre slandardhöjande reparationer i äldre hus eller motsatsen - väsenlligleftersatt underhäll. Enligt är utrymmet i FTN för att beaktasädana faklorer alllför snävt. Även om FTN i det förra fallel kan gä upp någonåldersklass är del svårare alt gå ned i del . Följden kan således bli atltvä byggnader av normal standardtyp, byggda , som har hell olikamarknadsvärden ändå fär samma taxeringsvärde med tillämpning av gällandebyggnadsvärdetabell. En möjlighel börenligi länsslyrelsens mening öppnas förFTN all justera standardpoäng eller åldersklass med hänsyn till faktiskaförhållanden och göra sä atl säga en samlad bedömning av byggnadsvärdet. 4.4.3.2Hyreshus (14.2) Förslagenom riktvärde för hyreshus har i huvudsak lämnals utan erinran. i anser atl regler för värderingen av mindrehyreshus pä gränsen lill tvåfamiljsfasligheler mäsle utarbetas sä alt inleskillnaden i värde mellan dessa likartade byggnadstyper blir för slor. Lantbrukarnasskattedelegation anför all del är verklighetsfrämmande atl säsom föreslagitsange någol slags normhus för hyreshus. Hyreshusen ulgör ingen enhetligkategori. Del finns hus med enbart bostäder, kontor, aflarslokaler m. m. ellerhus med blandad användning. Kommitténs beskrivning av elt normhyreshus kaninte tas pä allvar. Del är svårt atl inse varför man skall fastställavärdeserier för hyreshus. Del kan finnas skäl för della belräffande småhus menknappast för hyreshus. Lantbruksuniversitetetfinner det Iveksamt om man i praktiken verkligen kan konstmera värdeseriergrundade på riktvärden för hyreshus med normall förhållande mellan markvärdeoch äriig lolal hyra. Denföreslagna definitionen av tolalhyran behandlas av länsstyrelserna i Hallandsoch . I anför bl. 1belänkandet föreslär kommittén i huvudsak oförändrade regler för värdering avhyresfastigheter. Detta innebär bl. a. atl totalhyran utgör en väsentlig grundför värderingen. I laglexlen 10 kap. 2 § FTL föresläs en 20 1979/80. 1979/80:40 306 definilionav begreppet totalhyra innebärande att sädan hyra i fräga om bostäder skall varabruksvärdehyran. Begreppet bmksvärdehyra innebär kallhyra enligt vadlänsslyrelsen erfaril. Av belänkandel i övrigt synes emellertid framgä alt mantrots användningen av beteckningen bruksvärdehyra avser att havärmekostnadsersällning inräknad i tolalhyran. Här föreligger säledes enoklarhet. Delblir allt vanligare all värmekostnadsersällning belalas separal från hyran. Videluppvärmning förekommer all hyresgästen betalar värmekosl-naden direkt tillelverket enligl en separal mätare. Detta förfaringssätt uppges fränlänsbostadsnämnden i i fortsättningen komma att vara etl villkorför beviljande av slalliga lån. Länsslyrelsenföreslår med anledning av det anförda atl med lotalhyra skall avseskallvärdehyra - läl vara betecknad bruksvärdehyra, definierad pä ell enlydigtsäll. LänsstyrelsenI framhåller alt till gruppen hyreshus hänförs vissa byggnaderdär del normalt inle finns någon "hyra" (t. ex. hotell, kontor ochbutik i egen fastighet, restauranger m. m.). Enligl mening tordedessa byggnader i avsaknad av "lotalhyra" böra kunna värderas enligtnågon form av produklionskoslnadsmelod. har därför ansett altdessa byggnadstyper skall hänföras lill en frislående byggnadskategori benämnd "övrigabyggnader". Vid1975 års fastighetstaxering har man, vilket kommittén påpekat pä s. 567, ibelänkandel använi sig av värdefaktorerna lotalhyra, älder, slandard ochmarkvärde. Enligl förslagel är del nu avsett, all värdefaktorn lotalhyra skallslopas. I stället skall slorleken på de lägenheter som finns i ell hyreshusbeaktas. Förbundel anser della vara orealistiskt vid en ekonomisk värdering avhyreshus. De olika ytorna i ell sädani hus har varierande värde beroende påutnyttjande, skilda hyresnivåer, läge i huset m. m. Förbundet föreslår därför,all samma värdefaktorer som gällde vid taxering alltfort skalltillämpas. Vidsenaste fastighetstaxeringen infordrades enligt RSV:s anvisningar uppgift om bäde1974 och 1973 ärs hyra för hyresfastigheter. Detla för all man skulle kunna flfram elt omräkningstal som användes för all räkna om 1974 års hyra lill 1973års hyresnivå i de fall hyra inle fanns aU tillgå. För en sådanomräkning borde vanligen hyresindex vara tillräckliga. Uppgift om etl års hyraskulle dä räcka. Avde föreslagna värdefaktorerna behandlar I länstorieken och standarden. anser att om slorleksindel-ningför hyreshusen skall ske efler yta i stället för efter bruttohyra som förragången bör ytuppgiften finnas klarl angiven i deklarationen. Etl ytbegrepp böranvändas som kan fömtsättas vara lillgängligl för fastighetsägarna. 1979/80:40 307 Folksaminslämmer i förslagel alt slandarden bör bestämmas med hänsyn till hyreshusetsbyggnadsmaterial och ulrustning. 4.4.3.3Ekonomibyggnader (15.2) Förslagenom riktvärden för ekonomibyggnader har i slort mottagits posilivt avremissinslanserna. LBS inslämmer i förslagel att del tabellsystem som gälldeför värdering av ekonomibyggnader vid taxering i slorl sell börbibehållas.