prop · G3031 · 1979-12-31 00:00:00 — Samtliga nämnder ärsidoställda, en nämnd kan ej utan lagstöd överordnas en annan. Undantaghärifrån finns i lag t.ex. när det gäller kommunstyrelsens"övergripande" ansvar och i fråga om sociala distriktsnämnder.Tillsätter man alltså en särskild uppgifter inom t.ex.fritidsverksamheten, bamomsorgen eller äldreomsorgen kommer inte socialnämndenatt ha något övergripande ansvar utan uttryckligt lagstöd. Socialutredningensställningstaganden i denna fråga är alltså tveksamma från kommunalrättsligsynpunkt. Någon lagregel som ger socialnämnden rätt att göra"anmälan" finns ej, om man 1979/80:1 268 bortserfrån socialnämndens möjlighet atl "göra de framställningar som nämndenfinner påkallade". Möjligheter alt överflylta ärenden till annan nämndsynes enligt 2 8 2 st förslaget till socialnämndslag inte gälla uppgifter somdirekl framgår av socialtjänstlagen. bör enligl förbundel - liksomhittills - beaklas utifrån önskemålet om att kommunerna fritt kan bestämmaöver organisationen även om barnomsorgen ur etl socialpolitiskt perspektivnärmast hör hemma inom . Mellan institutionsstyrelser och socialadistriktsnämnder finns enligt förbundet flera olikheter. Eninstitutionsstyrelse har alltid etl självständigt budgdansvar och kan självgöra framställningar till fullmäktige (jfr 2 kap. 15 KL). Eninslitulionssiyrelse är formelll sidoställd med socialnämnden. Möjligheternaatl låta social distrikisnämnd vara "institutionsstyrelse" -vilketsocialutredningen tycks förutsätta - synes tveksamma även om detta kan te sigönskvärt. Någon geografisk funktionsfördelning på nämndsidan är omöjlig utanlagstöd. Distriktsnämnderna har sådant lagstöd, men ej institutionsstyrelserna. I 6 8 förslagel till socialnämndslag är avsiktenbl. a. att kunna låta socialnämnden handlägga ärenden om intagning i förskolaoch sedan delegera denna ärendetyp. Någon spärr för att fullmäktige jusl skullelägga denna uppgift på socialnämnden finns inle. Formellt synes fullmäktigekunna föra över denna uppgift på vilken nämnd som helst, anför förbundet. Uppsulu kommun biträder utredningens synpunkter ochförslag men understryker att om t. ex. fritidsfrågorna förs över till annansärskild nämnd så är del den nämnden som inför fullmäktige skall ha delfullständiga ansvaret belräffande budget och verksamhet. Delta innebär enavvikelse från utredningens mening att socialnämnden även här skall vara denytterst ansvariga instansen. kommun anför alt belräffandestrukturinriktade och allmänt inriktade insatser bör del, enligtsocialutredningen, stå kommunen frilt alt överlåta särskilda uppgifler åt annatorgan (fakultativa nämnder), dock att del övergripande ansvaret kvarslår försocialnämnden. Kommunen biträder denna princip för ansvarsfördelning, dvs.socialnämndens rätl att hos kommunstyrelse/kommunfullmäktige göra deframställningar eller anmälningar som är motiverade utifrån det förhållandelall kommunen skall kunna besluta om åtgärder utifrån sitt yttersta ansvar förden enskildes sociala situation. Det behövs dock ytteriigare klariägganden omgränsema för ansvar och befogenheler. noterar med tillfredsställelse atlutredningens lagförslag lämnar stort utrymme för kommunen att välja olikaorganisatoriska lösningar för sin socialtjänst. Administrativa uppgifter kansåledes enligt förslagel föras över från socialnämnden till distriktsnämndeller till annan nämnd. Detta innebär en flexibilitet som gagnar en utvecklingmot ökad effektivisering av den kommunala förvaltningen. Prop.1979/80:1 269 lerlyser dock klarläggande motivullalanden, som visar atlen fakultativ nämnd såsom t. ex. fritidsnämnden inom ramen för silt reglemeniehar det direkta ansvarel inför kommunfullmäktige för verksamhelen i fråga. Väslerås kommun framhåller atlinget hindrar att en kommun uppdrar åt annal organ att handha vissa uppgiftersåsom sketl i beträffande barnomsorgen och fritidsverksamheten.Socialnämnden skall dock ha "ett övergripande ansvar" för dessaverksamheler och "hos kommunen göra anmälan om uppgifterna handhas på sättsom inle svarar mot de för verksamheten angivna syftena". Bestämmelsernaom t.ex. besvär, handläggning av ärenden, sekretess och tystnadsplikt gällerdå också för dessa fakultativa organ. Enligt kommunens mening vore delvärdefulll om de närmare föreskrifter, som kan komma atl utfärdas om dessamånga gånger komplicerade frågor, tar hänsyn till atl organisationen avsocialtjänsten i vissa kommuner avviker från det normala. Falu kommun ställer sig mycketIveksam till att det övergripande ansvaret för en fakultativ nämnd, t. ex.fritidsnämnd, skall ligga hos socialnämnden. socionomers riksförbundpåpekar att enligt socialutredningen bör det stå kommunen fritl att i fråga omgenerellt förebyggande insatser överlåta åt särskilt organ att handha vissauppgifter. skall dock fortfarande ha ett övergripande ansvar.Förbundet tillstyrker principen men anser att utredningen inte tillräckligtangivit hur det övergripande ansvaret skall tillämpas på sådana fakultativanämnder. 19.3 Nämndens sammansättning m. m. Endasi ett fålal avremissinstanserna kommenterar en eller flera av de frågor som utredningen tarupp under kapillel nämndens sammansättning m.m. Några remissinstanser, bl.a.Malmö, och Villielmina kommuner, tillstyrker hell kortfattatutredningens överväganden och förslag, medan ett par remissinstanser lämnar demulan erinran. 19.3.1 Vul UV ledumöter kommun framhåller all anlalelledamöter varierar från kommun till kommun. Anlalel överskrider vanligtvis,såsom utredningen påpekar, betydligt det lagstadgade minimianlalel fem. Atl detär önskvärt att snarare öka än minska de förtroendevaldas antal i den kommunalaverksamheten är väl känt. sociontnners riksförbundinstämmer i förslaget som ger kommunen möjlighel all bestämma antaletledamöter lill minst fem och som gör nya kommunallagens bestämmelsertillämpliga. Förbundet tillstyrker också utredningens förslag om atl del ilagen inte skall finnas bestämmelser om könsfördelning elleryrkesrepresentation. påpekar att vid val av ledamötertill nämnden bör Prop.1979/80:1 270 kommunfullmäktige ha i ålanke, alt uppdraget kräver sloratidsinsatser föruiom del personliga engagemanget. Den enda remissinstans somkommenterar della avsnitt är i . 1 sill svarframhåller endast all del synes lämpligl att socialnämnden självfår avgöra när behov av expert (jurisl. psykolog, läkare m.fl.) föreligger. 19.3.3 Innehållet i prolokoll Även detta avsnitt kommenlerasendasi av etl fåtal remissinsianser. i finnerdet naturligt att samma regler för prolokoll gäller för samtliga kommunalanämnder och Kommunförbundel påpekar att i fråga om protokollsreglerna uppstårrisken att man får rätl att avstå från atl rösta i ärenden ommyndighetsutövning genom alt regeln i 2 kap. 22 8 KL också kommer att gällanämnd. tillstyrker atlkommunallagens regler om hur protokoll förs skall tillämpas utan de undantagsom finns i sociala vårdlagarna. socionomers riksförbunddelar utredningens uppfattning att i socialnämndslagen endast behöver göras enhänvisning till kommunallagens bestämmelser om protokoll. Kapitlet om särskilda arbetsformer,dvs. ordförandebeslul och delegation, har uppmärksammats av remissinstansema ibetydligt slörre utsträckning än det närmasl föregående kapitld.Remissinstanserna är i huvudsak positiva lill utredningens förslag, men någraav remissinstanserna, främst JO och Kommunförbundel. önskar ylleriigareklarlägganden och närmare överväganden på vissa punkter. Sociulstyrelsen anser attdelegation av ärenden från socialnämnden och distriklsnämnden bör ske i förstahand till enskilda tjänstemän. Genom en delegalion lill tjänstemän åstadkommerman en förenkling för hjälpsökande och bidrar lill en förändring avsocialarbetamas roll och funktion. Om de förtroendevalda i ökad omfallning kanavlastas detaljfrågor ökar också deras möjligheter alt öva inflytande överplanering och inriktning av verksamhelen. i Koppurbergs länerinrar om att den yttrande påtalade behovet av uiiryckligaoch klara regler för hela dokumentationen av delegationsbeslut. Utredningenhar emellertid i sitt slutbetänkan- Prop.1979/80:1 271 de ej tillgodosell della önskemål i vidare mån än allunder 35.4,2 anges all beslul som fallas med stöd av delegalion är i allahänseenden alt anse som etl av nämnden själv fatlat beslul. Härtill läggerulredningen några i och för sig viktiga upplysningar rörande besvärsordningen.Länsstyrelsen anser att frågan om utformning m. m. av delegationsbeslutalltjämt kräver större uppmärksamhel än vad utredningen gell den. Länsslyrelsenförordar atl bestämmelser i ämnet får infiyla i varje fall i någon form avtillämpningskungörelse om del av någon anledning inle kan ges uirymme härför isjälva socialnämndslagen. JO påpekar att del inte är tillåtetför social distriktsnämnd att delegera beslut om ansökan till länsrätl om vårdenligt förslaget till lag med särskilda bestämmelser om vård av underårig samlalt tiden för sådan ansökan i princip är begränsad när omedelbartomhänderlagande skelt. Det kan förutses att denna reglering kommer att ledatill mycket slora svårigheter för socialnämndema. Följden av atl ansökan görsför sent 1. ex. för alt kommunikationen av utredningen dragit ut -är alt det omhändertagna barnet måsle ålerlämnas till föräldrarna. Det sägersig självt att detta kan vara myckel olämpligt, om t.ex. barnmisshandelkonstaterats. JO anser atl denna risk måste elimineras, vilket i vissutsträckning kan ske genom en bestämmelse om interimistisk beslutanderätt förordföranden eller annan. Även tidsfristen måste emellertid övervägas närmare. Enligt gäller ifråga om delegation samma regel för anmälningsskyldighet som i fråga omkommunstyrelsen (jfr prop. 1975/76:187). 1 och för sig är detta naturligt, menfrågan är hur kommunstyrelseregeln skall tolkas. De jämkningar som sketl ipropositionen pekar på ett krav på individuell anmälningsskyldighet i varjeärende, vilket av administrativa skäl är orimligt särskilt inom socialsektornmed dess många delegationsärenden. Som framhållits i kommunallagens förarbetenär det vikligaste för nämndens del kontroU- och informationsbehovet och deltabör man klara stickprovsvis. Enligl förbundel bör denna fråga klarläggasytterligare. Förbundet anser att gränserna förvad som avses med delegalion i princip bör bedömas efter samma kriterier överhela den kommunala seklorn och erinrar därför om vad konstitutionsutskottd (KU1976/77: 25) anfört i denna fråga. Delegationen avser alltså i försia handbeslut som får självsländigl överklagas. Detta bör beaktas ilagstiftningsarbeld. Mulmö, och Kulmurkommun tillstyrker utredningens förslag vad gäller möjligheterna lill delegationoch den begränsning av rätten till delegation som utredningen föreslår. När det gäller fördelningen avuppgifler mellan socialnämnd och distriktsnämnd ifrågasätter kommun ominte större möjligheler borde finnas att delegera adminislraliva uppgifler.Enligt kommunen borde kommunerna ha fullständig frihet att fördela uppgiftermellan socialnämnd och distriktsnämnd. 1979/80:1 272 kommun finner att den nya kommunallagen gerfullmäktige möjlighel all i ökad omfallning delegera beslutanderätten igrupper av ärenden. Kommunen instämmer i utredningens principer om attomfattning av delegationsrätten inte skall begränsas utan bibehållas och iviss omfattning även utökas. Viktigi är även all kommunerna själva beslämmerhur delegationsreglerna skall tillämpas. En strävan måste vara att deförtroendevalda utformar principema för arbetet saml utformar målen, som skallvägleda förvaltningsmyndigheterna när de verkställer besluten. Enligt bör en långt drivendelegation av beslutanderätten gynna kontinuiteten i behandlingsarbetet. Ensådan långlgående delegation fordrar dock, för att tillgodose kravel pådemokrati, att riktlinjer utformas för socialljänstens olika verksamhelsgrenar, anser att ärenden,som föreslås kunna beslutas av ordförande (speciellt lag med bestämmelser omvård av underårig S 7) skall kunna föras till tjänsteman i ansvarig ställninginom , t. ex. arbetsledare för socialassistenter ellersocialbyråchef. JO påpekar atl del enligl förslagel inte längrefinns någon allmän befogenhet för socialnämndens ordförande atl i brådskandefall fatta beslut i avvaklan på nämndens prövning. Denna befogenhel har oflaslkommit lill användning i allvarligare bamavårdsärenden. Ordförande - ellerannan därtUl utsedd ledamot - kan enligt förslaget endast fatta beslul i vissasärskilt angivna fall (främst omhändertagande och förbud mot attflytta fosterbarn). JO ifrågasätter om socialutredningen anfört tillräckligaskäl för att gå från den reglering som f. n. gäller genom 11 8 barnavårdslagen.JO har för sin del inte observerat några tecken på atl bestämmelsen skullemissbrukas. Den kommer huvudsakligen till användning i situationer där det ibarnets intresse är påkallat med åtgärder. De särskildabestämmelsema i förslaget i fråga om omhändertagande etc. täckervisserligen många av dessa fall. Det är dock svårt att förutse allasituationer som i praktiken kan uppstå. JO är för sin del inte helt övertygadom att det inte också i andra fall än dem utredningen åsyftat kan uppstå behovav beslul. Enda sättet för socialnämnden alt möla detta problem äratl tillämpa en mycket vidsträckt delegation till tjänstemän, vilket å andrasidan kan medföra att en alltför stor del av ärendena undandras nämndensprövning. Kommunen kanske inte heller önskar till-lämpa en så omfaltandedelegation. Delegationsbeslut innebär ju, tUl skillnad från interimistiskabeslut, etl definitivt avgörande av saken. JO anser därför att man med hänsyntill risken för ej förutsedda komplikationer tUls vidare bör behålla enbestämmelse motsvarande 11 8 bamavårdslagen. Det bör understrykas att dennasärskilda befogenhet ju bara kommer i fråga när saken brådskar och nämndensprövning inte kan avvaktas. anser all rätten för nämndens ordförande att fatta Prop.1979/80:1 273 beslutenligt 11 8 barnavårdslagen bör ftnnas kvar, medan Kurlstuds kommun framhålleratl den vida delegationsrätl som anges i förslagel lill socialnämndslag samtden särskilda beslutanderätt som föreslås i lagen med särskilda bestämmelserom vård av underårig synes eliminera behovel av särskild beslutanderätt förordföranden eller annan ledamot av socialnämnd. Ulredningens förslag om regler föregendomsförvallning, social nämnds uteslutande skyldighet all föra kommunenstalan, personaladministration, skyldighel alt göra framställningar samt rättatl infordra yllranden och upplysningar las upp endasi av etl fåtalremissinstanser. Någon sammanfallande bedömning av ulredningens förslag ochöverväganden i denna del görs inle av remissinstansema, utan dessa har valt altkommenlera endasi de frågor som de funnit speciellt intressanta, särskiltsociala distriktsnämndens befogenhet i dessa avseenden. pekar på att vid tillkomsten avlagen om social cenlralnämnd m. m. var en av utgångspunkterna att denadministrativa förvaltningen skulle koncentreras till centralnämnden.Erfarenheterna från verksamheten i har emellertid visat att en sådankoncentration är förenad med många nackdelar när organisationen når över enviss storlek. Som exempel på ärenden, vilka med fördel bör kunna handläggas avdistriklsnämnderna, nämns anställningsfrågor och övriga personalfrågor av olikaslag. Även vissa andra administrativa uppgifter bör emellertid med fördel kunnahandläggas lokalt. Frågan om kommunernas möjligheler att organiserasin verksamhet efter det praktiska behovel och med minsta möjliga byråkratihar uppmärksammals av olika slalliga utredningar . Avförarbetena till den nya kommunallagen framgår att det varit slatsmaktemassträvan att så långt möjligt överlåta till kommunema själva atl avgöra hurfördelningen av vissa frågor mellan olika kommunala organ skall ske. I den nyakommunallagen har delta även kommit lill uttryck genom en ny bestämmelse i lagens3 kap. 14 S enligt vilken kommunfullmäktige får beslula atl styrelse ellerannan nämnd bland annal skall handlägga frågor om anställning m. m. beträffandepersonal som är underslälld annan nämnd. Även om de sociala distriktsnämnderna inte haråsyftats i detta sammanhang, är det uppenbariigen så att de grundläggandetankegångarna om minskad statlig detaljreglering och ökad frihet för kommunemaatt anpassa sin organisation efter det prakliska behovet även i hög grad gäUerbeträffande förhåUandel meUan socialnämnd och sociala distriktsnämnder.Kommunen anser därför atl det är angeläget att fullmäktige ges befogenhet 18 1979180. Prop.1979/80:1 274 att tilldela distriktsnämndema beslutanderätt även i vissaadministrativa frågor. framhåller atlden sociala verksamhetens produktion består näslan uteslutande av tjänster.Produktionens kvalitet hör sålunda helt samman med vilken personal somtillsätts. Även om lagförslaget ger möjlighet att lägga beslutanderätten ipersonalärenden hos del centrala personalorganet vore detla synnerligenolämpligt. Del skulle nämligen innebära atl socialljänslen ej fick ansvarelför all anslälla den personal som producerar tjänsterna men däremol för deproducerade tjänsterna. Kommunen finner mol denna bakgrund del angelägel allmöjliggöra för dislriktsnämnderna atl beslula i vissa personalärenden. Avspecialmoliveringen lill 8 7 i socialnämndslagen framgår atl "lagrummetupptar en erinran om att de för socialnämnd gällande bestämmelserna i dennalag eller annan författning skall ha motsvarande tillämpning på socialdistriktsnämnd". Därefter redovisas de två undanlag som framgår av 8 7.1specialmotiveringen anförs "distriklsnämnderna bör således t. ex. förstefter fullmäktiges beslut handha egendomsförvaltning". Kommunen tolkardetta så atl dislriktsnämnderna kan, om fullmäktige så beslutar, tilldelasbeslutanderätt i t, ex. personalärende som är atl hänföra till distrikten. Enligl innehållerförslaget till socialnämndslag inga bestämmelser om personalärenden. Dettainnebär att fullmäktige i enlighet med 3 kap. 14 S 2 mom. kommunallagen harmöjlighet att beslula att kommunstyrelsen eller annan nämnd skall"handlägga frågor om anställning, ledighel, vikariat eller skiljande fråntjänst samt andra frågor beträffande personal som är underslälld annannämnd". Enligl kommunen borde i socialnämndslagen eller annan författningtas in en bestämmelse om atl - i del fall fullmäktige utnyttjar denna möjlighet- socialnämnden som facknämnd borde få ytlra sig i de enskildapersonalärendena. socionomers rik.sförbundanser att del är väsentligt att kommunallagens vidgade möjligheter försocialnämnden att handlägga bl. a. personaladministrativa frågor utnyttjas. När det gäller anställningsärendenm. m. måsle facknämnden, enligt , ha etl avgörande infiylande. 19.5.2 Rätt att göra framställningar m. m. Över delta avsnill yttrar sigendasi Ivå remissinsianser, nämligen och . 1 ett mycket omfat-tande yttrande pekar Stockholmskommun på all vad gäller beslämmelserna om rätl alt göra framställning ochavge yUrande till fullmäktige föreslår ulredningen ingen ändring jämfört med nugällande lagstiftning. Utredningen har således utgått ifrån all denna rällenbarl skall tillkomma socialnämnden. Detta får ses mot bakgrund av bl. a. vadsom anförts i förarbetena till den nya kommunallagen. 1979/80:1 275 I kommundepartemeniets promemoria "Minskadstatlig delaljreglering av kommunerna. 11. nämndorganisalionen, underslällningm.m," (Ds Kn 1975: 3) behandlades frågorna för specialreglerade nämnder.Dessa förslag ledde sedan fram till bestämmelserna i den nya kommunallagen. Ipromemorian föreslogs alt förbudet för social dislriklsnämnd atl inge framslällningoch avge yllrande lill fullmäktige skulle slopas. Det anfördes alt frågan istället borde regleras av fullmäktige. Den föreslagna ändringen genomfördesemellertid inte. 1 propositionen 1976/77:1 anförde departemenlschefen blandannat följande: "För dagen villjag främst la fasta pä alt förslagel ipromemorian innebär all social distriktsnämnd ges en annan slällning än den somursprungligen har avsetls. Innebörden eller konsekvenserna av detta har inlenärmare klarlagts. Jag vill därför inle i della sammanhang anslula mig lillförslaget. Frågan om dislriklsnämndernas ställning bör i slällel bedömas frånsamma utgångspunkter som motsvarande problem på andra kommunala områden,exempelvis skolans. Del kommer därför att finnas anledning all återkomma lilldenna fråga." Kommunen anser att flera skäl talar för atl detuttryckliga förbudei för social distriktsnämnd all göra framställning och avgeyttrande till fullmäktige bör slopas. 1 enlighet med den allmänna principen,atl kommunen själv skall ha frihel att bygga upp och organisera sin verksamhel,bör del kunna överlämnas åt kommunfullmäktige alt beslula om dislriklsnämndskall ges sådana befogenheler belräffande vissa grupper av ärenden. Dislriktsnämndernas huvuduppgift är atl fattabeslul i enskilda ärenden. Därtill kommer alt nämnderna skall göra sig välförtrogna med de sociala förhållanden inom respektive dislrikl och hos socialacentralnämnden göra framställningar och framlägga förslag om olikaförändringar. Erfarenheterna från visar altdislriktsnämnderna i mycket stor utsträckning gör sådana framställningar. Detgäller framställningar i olika sociala frågor, där del ankommer på socialacentralnämnden att utfärda rekommendationer eller rikllinjer eller fattabeslul. Ofta gäller framställningarna emellertid samhällsservice av annalslag, såsom frågor om sjukvård och apoteksservice, busstrafik, postkontor,skolfrågor, kulturutbud elc. Belräffande den senare typen av ärenden vore detgivetvis praktiskt om distriktsnämndernas framställningar kunde ställas direkttill del organ inom eller utom kommunen, som beslutar i frågan. Därmed skulleman slippa en onödigt byråkratisk ordning med handläggning av samma ärendenförsl i sociala distriklsnämnden och sedan i socialnämnden. Riktmärket bör varaatl framställningar rörande frågor av utpräglat lokal karaktär skall behandlasav distriklsnämnden, vilken också har den bästa kännedomen om förhållandenainom distriktet. Likaså bör den sociala distriktsnämnden gesbefogenhet att avge yttranden till fullmäktige i vissa grupper av ärenden.Praktiska skäl talar exempelvis för att distriktsnämnd skall kunna yttra sigdirekt i stadsplaneärenden som enbart berör det enskilda distriktet. Givetvismåste den sociala distriktsnämnden därvid beakta eventuella riktlinjer somtidigare utfärdats Prop.1979/80:1 276 bör även kunna avgeyttranden över motioner som väckts i fullmäktige och som berör enbart de lokalaförhållandena i distriktet. Som exempel kan anföras vissa i Slockholms kommunfullmäktigenyligen vackla motioner som berör behovel av samlingslokaler förföreningslivel inom områdel, handikappanpassning av vissa byggnader inomdistrikiel, uppsättning av ljussignaler vid trafikkorsning som särskill berörbarn eller pensionärer, ulrustning av lekplalserdc. intill barndaghem, ålgärderav social karaktär inom friluftsområden m. m. Andra ärenden somdistriklsnämnderna bör kunna yttra sig över är I.ex. ansökningar omserveringstillstånd för restauranger inom del egna distriktets område, anförkommunen. socionomers riksförbundframhåller att enligt socialutredningen bör förbudei för distriktsnämnd atlinge framställning till fullmäktige stå kvar i den nya lagen. Förbundet delarinte den åsikten. I konsekvens med en ökad decentralisering anser förbundel detviktigt all en dislriklsnämnd har räll all slälla förslag tillkommunfullmäktige. 19.6 Om utredning vid nämnd Även kapitlet om utredning vidnämnd tas i mycket begränsad utsträckning upp av remissinslanserna. Av deremissinsianser som kommenterar kapitlet gör särskilt JO en synnerligennoggrann och utförlig granskning av utredningens förslag. Övrigaremissinsianser behandlar förslagen mera kortfaUat. 19.6.1 Inledande av utredning Brotisförebyggunde rådet framhålleratl enligt socialutredningen får vid utredning samråd med annan myndighel skemed den enskildes samiycke. Likaså skall samtycke inhämlas vid komplettering avuppgifter lill ulredningen. Vid anhängiggörande enligl den föreslagna lagen omvård av underårig skall nämnden dock inleda ulredning omedelbarl och är inlebunden av denna tystnadsplikt.