prop · G30396 · 1979-12-31 00:00:00 — Slutligenanser lagrådet att det av 17 8 bör framgå all ålerkallelse av enflyktingförklaring skall ske när det framkommer, t.ex. i samband med ellbrottmål, atl utlänningen inle aren flykting som har behov av iSverige. För egen del vill jag framhållaföljande. För dem som enligl förslaget är berättigade till enflyktingförklaring lorde denna i del alldeles övervägande antalet fall framståsom önskvärd och angelägen. Å andra sidan kan inle bortses ifrån att det, somlagrådet framhåller, undantagsvis kan förhålla sig så att utlänningen har ettbefogat intresse av all inte få någon flyklingförklaring. Jag godlar därförlagrådels förslag atl göra flyktingförklaringen beroende av en begäran frånutlänningens sida. Prop.1979/80: 96 134 slryka vikten av atl beslämmelsen lillämpas på sådant sättatl ingen flykting går miste om flyktingförklaringen på grund av brislandekännedom om gällande bestämmelser. Jag anser vidare alt förslaget attknyta en rätt till flyklingförklaring. inte endast till flyktingens förstauppehållstillständ (UT) efter inresan utan även till beslut om föriängning avtillståndet, har visst fog för sig. En sådan beslämmele får belydelse för demsom på grund äv händelser i hemlandet blir flyktingar under vislelsen här. Denblir vidare tillämplig på den som har kommil hit före den nya lagensikraftträdande och som redan från början har fått stanna här därför att han varflykting och hade behov av i . åstadkommer man en vissspridning av besluten om flyklingförklaring genom anknytningen lill densilualionen då utlänningens UT föriängs, antingen med ett nyll tidsbegränsatUT eller med etl permanent uppehållstillstånd (PUT). Jag godtar såledeslagrådets förslag på denna punkt. Självfallet är det som beslular omflyklingförklaring även i dessa fall. En på detta sätt ulformad beslämmelsemedför all de utlänningar som redan har fått PUT inte blir berälligade lillflyklingförklaring. Jag anser mig vidare böra godla vadlagrådet har anfört om ålerkallelse av en flyktingförklaring. Attflyktingförklaringen återkallas även i de fall då det framkommer att utlänningeninte längre har behov av i - faslän utlänningen alltjämt ärflykting aren nödvändig konsekvens av de förutsäitningar för och verkningarav flyktingförklaringen (jfr 41 och 44 88) som gäller enligt förslaget tiilUllL. Lagrådel anför vidare atlbemyndigandet för regeringen i 10 8 i förslaget all föreskriva, att utlänningarinte utan lillslånd lår resa in i eller uppehålla sig i , ger denformella kompelensen för regeringen att införa en ordning med krav på UT förinresan. Någon särskild bestämmelse om delta behövs därtör inle i 26 8. Dennabör, som (13 8 i nuvarande UllL), endasi innehålla ett bemyndigandeall fordra arbetstillstånd (AT) före inresan. I 10 8 bör enligt lagrådethänvisas till beslämmelserna i 26 8. Jag delar den uppfattningen. 10 och 26 88bör utformas i enlighet med lagrådets förslag. I enlighet med vad lagrådet anförbör i 29 8 som en särskild avvisningsgrund anges, alt ullänningen skäligen kanantas komma atl bedriva verksamhet som kräver arbetstillstånd utan att hasådant tillstånd. 1 fråga om den i 31 8 tredjeslyckel i förslaget intagna beslämmelsen, om rätt för en polismyndighet atl ivissa fall upphäva sill avvisningsbeslut, anför lagrådel invändningar avprincipiell natur. Enligt vad lagrådel anför är bestämmelsen överflödigeftersom polismyndigheten enligt gällande förvaltningsrättsliga principer ändåhar rätt atl i för utlänningen posilivt hänseende ändra ett tidigareavvisningsbeslut. Bestämmelsen skulle i stället inskränka den rätten i vissahänseenden. Med hänsyn härtill och dådet enligl min mening inle föreliggernågot behov av att begränsa polismyndigheternas nu nämnda möjlighet atl ändratidigare beslut på det sätl här är fråga om bör, som lagrådel föreslår,beslämmelsen 1318 Iredje styckel Prop.1979/80:96 135 En ändring till förmån för utlänningen bör, iförekommande fall. ske på det sättet alt del lidigare avvisningsbesluletupphävs av polismyndigheten och inte endasi i form av ell medgivande förullänningen att resa in i . En annan fråga som lagrådet lar uppavser de i 39 och 42 88 angivna minimitiderna för giliighelen avåterreseförbud. Lagrådet ifrågasätter om del finns någol behov av alt i lagenange atl ålerreseförbuden skall avse minsl (39 8) respektive (42 8). Man pekar också på atl bestämmelsen i 42 8 (jfr även 46 och 49 88)medför praktiska svårigheier, efteisom lidpunkten för återreseförbudelsupphörande skall anges i domen eller beslutet. Jag delar lagrådets uppfattningpå denna punkt. Beslämmelserna har haft till syfte att ange, atl helt korlaålerreseförbud inte bör komma i fråga. Även utan att någon minsla lid anges ilagen lorde det finnas anledning att räkna med att återreseförbuden normaltkommer alt ges lika lång varaktighet som eller längre varaktighet än de iförslaget angivna minimitiderna. 1 undanlagsfall kan del för övrigl visa sigönskvärt atl ha en möjlighel att underskrida de i förslaget angivna tiderna.Della torde inte minst gälla återreseförbud enligl 39 8. Jag godlar den av lagrådetföreslagna justeringen av 40 8 fjärde stycket. Det bör framhållas attbeslämmelserna där inle avser all hindra all högre rätt, liksom ,prövar ansvarsfrågan i hela dess vidd även om lalan fullföljs endasi mol ettbeslut om uivisning. 1 fråga om fullföljdsbeslämmelsernaföreslår lagrådet vissa ändringar i syfte atl ylterligare preciseraomfattningen av fullföljdsmöjligheterna. Sålunda föreslås bi. a. atl 64 8 ulformasså alt det klart anges all beslämmelserna i förvallningsprocesslagen (1971:291) om besvär lillämpas i fråga om beslut av förvaltningsdomstol i mål omutvisning. gäller således även belräffande beslut under handläggningen.68 8 föreslås till följd härav avse endast beslul av förvaltningsmyndigheter iärenden enligl UtlL. Jag godtar förslagen. Som lagrådel anför följer av 68 8första stycket, atl SIV:s beslut alt vägra inhibition av verkställigheten avelt avvisningsbeslul inte kan överklagas särskilt, varför 68 8 tredje slycket iförslaget bör ulgå. Lagrådel har i övrigt föreslagilvissa ändringar, huvudsakligen i förlydligande syfte, i 34, 36, 41,43, 44, 50,54, 60, 66, 70, 83, 85, 86 och 87 88 saml i övergångsbestämmelserna. Jag godtari allt väsenlligl vad lagrådel har föreslagit i dessa delar. Vidare föreslårjag aU den bestämmelse som från gällande lag har förts över till 100 8 andrameningen i förslagel ulgår, eftersom någol behov av den inle längre föreligger. Förslaget till ändring i rältegångsbalken Lagrådel har lämnal förslagel ulanerinran. I samband härmed har lagrådet gjort vissa uttalanden angåendekonsekvenserna av lagändringen såvitt gäller tillgodoräknande av häklningstid.Vad lagrådel sålunda har ullalat ger mig anledning att, efter samråd med chefenför , någol utveckla min mening i fråga om det föreslagnaandra slyckel i 24 kap. 21 8 rältegångsbalken. Prop.1979/80:96 136 Del nya stycket innebär attdomstolen i samband med en dom varigenom den lilllalade utvisas kan förordnaatt denne skall i häkte avbida atl domen vinner laga kraft såvitt gällerutvisningen. Av vad jag har ullalat i remissprotokollel framgår att regeln fårbelydelse huvudsakligen i fall då den tilltalade döms till villkorlig dom ellerskyddstillsyn jämte utvisning. Bestämmelsen kan emellertid, somjag har nämnt,få betydelse också i bl.a. del fall då domslolen har döml en utlänning till etlkonare fängelsestraff och samlidigl förordnat om utvisning. Finner domstolenanledning att i ell sådanl fall förordna om häktning intill dess domen vinnerlaga kraft ocksä såviit gäller utvisningen, torde det emellertid varalillfyllesl att utlänningen hålls i häkte dels under liden intill dess domen,såvitt gäller broltspåföljden, befordras lill verkställighet, dels också förliden efter straffavtjänan-det intill dess utvisningsförordnandet vinner lagakraft. Jag föreslår därför alt till del nya andra stycket i 24 kap. 21 8rättegångsbalken fogas etl tillägg av innebörd, alt förordnandel om häktninginte gäller under tid då den dömde avtjänar en frihetsberövande påföljd som harådömts honom i målet. Med denna ordning uppkommer inte längre fråga omavräkning av häktningslid som sammanfaller med tid under vilken frihetsstraffetverkställs. Förslaget lill lag om ändring i lagen (1966:293) omberedande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall (LSPV) Lagrådel har godtagit förslagel isak men föreslagil en annorlunda lagleknisk ulformning. Sålunda föreslås attbestämmelserna om utskrivning för verkställighet av avvisning, uivisning ellerutlämning tas in i en särskild paragraf, 20a 8. varvid behovel av ändring i 16,18 och 24 88 LSPV bortfaller. Vissa konsekvensändringar föresläs i 21 och 22 88.Jag ansluter mig i huvudsak lill förslagel. Med hänsyn lill att 20 a 8 hartagits i anspråk i prop. (1979/80: I) om , vilken behandlas i , bördock den nya bestämmelsen las in i en särskild 18a 8. Vidare föreslår jag altkonsekvensändringarna i 21 och 22 88 utformas på sådant sätt, all del direklanges att besvärsräll föreligger över beslut att vägra uiskrivning i annat fallän som avses i 18 a 8. Förslaget till ändring I rällshjälpslagen (1972:429) Förslagel har lämnats utan annanerinran, än alt det i en övergångsbestämmelse bör anges alt äldre bestämmelserlillämpas pä ärenden som alltjämt handläggs enligt utlänningslag. 2 Statsfinansiella effekter av förslagen De slalsfinansiella effekterna avflera av de förslag somjag har förordat i det föregående är svåra all förulse idelalj. Däremol är del möjligt att allmänt beskriva hur vissa av förslagenpåverkar behovet av resurser på olika områden. 1979/80:96 137 När det gäller förslagel om attinföra krav på UT före inresan harjag redan nämnl. all understrukit behovelav personalförslärkning vid verket och flera utlandsmyndigheter saml avulbildnings- och informationsinsatser. lorde den nya ordningen fulltutbyggd ge inle oväsentliga positiva statsfinansiella effekler. Genom alt krävaUT före inresan kan många utlänningar, som söker tillstånd efter inresan,antas i slällel göra det från hemlandet. Färre sökande skulle alltså komma attuppehålla sig här. Behovet av socialt bislånd från samhällels sida skulledärmed minska. Vidare torde handläggningstiden kunna förkortas eftersomansökningar om UT i många fall kan avslås på formell grund. Jag har emellertidav prakliska skäl förordat alt den nya ordningen genomförs successivt. Fr.o.m.den 1 juli 1980 föreslås den nya ordningen tillämpas endast beträffandegäslsluderande. Denna ändring kan behöva föregås av informationsinsatser ochbör enligt min mening kunna genomföras inom ramen för befintliga resurser. Idenna fråga harjag samrått med chefen för och chefen förutbildningsdepartementet. Förslagen om flyklingförklaring, omanmälning av vissa av polisens avvisningsbeslul till och om begränsning avmöjligheterna lill ålerbry-lande av lagakraftvunna avlägsnandebeslut kommer altkräva resurstillskott hos och inom polisväsendet. I fråga om ytteriigare resurser förSIV villjag framhålla följande. Förslagel om flyklingförklaring innebär en nyarbetsuppgift för verket. Även om arbetet med ärenden om resedokument enligt1951 års Genévekonvention om flyktingars rättsliga ställning sannolikl kommerall minska i omfattning, räknar jag med all förslagel medför en viss ökadarbetsbelastning för verkel. Förslagel om att polismyndighetlill skall anmäla vissa avvisningsbeslul förutsätter, somjag lidigarenämnl, en jourverksamhet hos verket. Vidare bedömer jag alt anmälningssystemetmedför atl fler avvisningsärenden kommer all handläggas av , antingen eflerdel alt verkel tagit över anmälda ärenden eller efter överlämnande påsedvanligt sätl. Handläggningen av dessa frågor kan därt"ör beräknaskräva ytteriigare resurser hos verket i form av personal och medel förövertidsersättningar med anledning av jourtjänstgöring samt för viss tekniskulrustning. Slulligen kommer förslagel om atlbegränsa möjligheten lill åierbrylande av lagakraftvunna avlägsnandebeslut atlför SIV:s del innebära etl merarbete beroende på atl antalet ärenden som rörprövning av verkställighetshinder kan anlas öka någol. Sammanfattningsvis räknar jagalltså med atl bör tillföras sammanlagt fem nya ijänsler, samtliga vidverkets tillslåndsbyrå. Totalt harjag beräknat atl anslagel D 1. under tolfte huvudtiteln bör tillföras I , varav 45 000kr. Jag går över lill all - i samrådmed chefen för - behandla del behov av resurstillskollinom polisväsendet som främsl förslagel om anmälan av vissa avvisningsbeslutger upphov till. Prop.1979/80:96 138 räknar jag med alt polisväsendet sammanlagt lillförs åltanya polismanstjänsler. Under andra huvudtitelns anslag B 6. : Förvaltningskostnader bör därför anvisas yllerligare917000 kr. För att snabbi kunna sända förhörsberätlelser m. m. lill börpolisen också få tillgång till ytlertigare lelexapparater och annankontorsutrustning samt någon yllerligare bil för transporter av omhändertagna.Under anslaget B 2. : Inköp av motorfordon saml anslagel B 7. : Utrustning bör därför, som enengångsanvisning, tillföras lolalt . 1 samband med utfärdandet av regleringsbrevför polisväsendet för /81 kommer att ges närmare föreskrifier ompolismansljänslernas fördelning och placering. Med hänvisning till vad jag nu har anförl hemställer jagatl regeringen föreslår 1. alt anlaga deav lagrådet granskade lagförslagen med vidlagna ändringar, 2. att godkänna deriktlinjer i fråga om prövningen av ansökningar om uppehållstillstånd som jaghar förordal i prolokoll vid regeringssammanlräde , 3. alt lill : Förvaltningskostnader för /81 under andrahuvudtiteln - utöver i proposition 1979/80: 100, bilaga 5, föreslagetförslagsanslag - anvisa ylleriigare . 4. atl tillPolisverkel: Inköp av motorfordon för budgeiårel 1980/81 under andrahuvudtiteln - ulöver i proposition 1979/80: 100, bilaga 5, föreslagetreservationsanslag - anvisa ytterligare , 5. alt till : Utrustning för /81 under andra huvudtiteln- utöver i proposition 1979/ 80: 100, bilaga 5, föreslaget reservaiionsanslag -anvisa yllerligare , 6. att tillStatens invandrarverk för /81 under tofle huvudtiteln - ulöver iproposition 1979/80: 100, bilaga 15, föreslaget förslagsanslag - anvisaytteriigare . Regeringen ansluter sig tillföredragandens överväganden och beslutar att genom proposition föreslåriksdagen att anlaga de förslag som föredraganden har lagl fram. 1979/80:96 139 Bilagor till lagrådsremissen Utlänningslagkommitténssammanfattning av utredningsbetänkandet' Utlänningslagkommitlén har hafttill främsla uppgifl all lägga fram förslag lill en ny utlänningslag som etl bätlreinstrumenl än för invandringspolitiken. Kommittén har dessutomsträvat efter alt göra den nya lagen överskådlig och lättläst. Kommitténs uppdrag rör däremol inleinvandringspolitikens mål och inriklning. Alltjämt gäller principen atl Sverigeinte skall la emot fler invandrare från utomnordiska länder än atl landel kanklara av all uppfylla de mål slatsmaklerna fastställt för invandrarpolitiken -jämlikhel, valfrihet och samverkan. Detla konstaterade kommittén redan i sillförsia belänkande (SOU 1977: 28) Kortare väntelider i utlänningsärenden. Politikenpå invandrings-, flykting- och invandrarområdel ligger alltså i allt väsenlliglfast. Huvudprincipen i den nu gällandelagen - atl endasi del egna landels medborgare har en ovillkorlig rätl atlvistas och verka i landel - anser kommittén fortfarande skall vara grunden förden nya utlänningslagen. En mycket viklig fråga är skyddelför flyktingar både vid gränsen och sedan de väl kommil in i landet. fram flera förslag för att stärka rättssäkerheten. Kommittén har även sett överavlägsnandeformerna och har försökl fånga upp de förändringar som skell isamhällels inställning till invandrare. När myndighelerna överväger allavlägsna en ullänning från måste stor vikt läggas vid hans anknylninghit. Om en utlänning ändå skall avlägsnas härifrån har förfarandel gjorls bådemer rälissäkerl och enklare. Slutligen har kommittén i sinöversyn tagil lill vara myndigheters och organisationers erfarenheler av hurbeslämmelserna fungerar och vad som enligt deras uppfattning skulle kunna görasbätlre. Definitionen av politisk flykting iutlänningslagen bör överensstämma med den i flyktingkonventionen. Kommitténföreslår dessulom en generös bedömning av ansökningar om alt få slanna iSverige som flykting. För alt höja flyktingens känsla avtrygghet föreslår kommittén att flyk-fingen i tillståndsbeslutet skall fåbesked om han bedömts som flykting eller ej, en s.k. flyklingförklaring. Omutlänningen får uppehållstillslånd men inle någon flyklingförklaring, skall hankunna överklaga beslutet. Humanitära skäl av politisk art lagfästes i utlänningslagenden praxis som utbildats beträffande de utlänningar som fått stanna här av ihuvudsak poliliskt-humanilära skäl. Därigenom uppstod det s. k.B-flyklingbegreppel. Denna beslämmelse har fått vissa negaliva konsekvenser.Den kan ha lell lill en mer restriktiv hållning, när del gällt atl betrakta enullänning som politisk flykting. Kort efler det bestämmelsen införts fann regeringendessutom anledning atl tillämpa den undanlagsklausul som fanns i beslämmelsen.Della skedde i ' SOU 1979:64, s. 15-17. 1979/80:96 140 genom all regeringen fann särskilda skäl föreliggaatt vägra att ta emot ytterligare turkiska assyrier. Slulligen har förvirringenvaril stor, när del gällt terminologin. Sålunda har uttrycket"B-flykling" kommit att användas om personer, som inte alls ärpolitiska flyktingar, vilkel vållal en hel del missförslånd. Beslämmelsen om des.k. B-flyklingarna bör därför flyttas från den paragraf som handlar omflyktingar. En ny bestämmelse skall enligt kommilléns förslag reglera i vilkafall uppehållstillstånd kan ges. Del skall t. ex. kunna ges av humaniiära skällill sådana som orikligt betecknas som "B-flyktingar". Det är angeläget allrättssäkerheten vid gränserna höjs yllerligare. Polisen kan falta eltavvisningsbeslul i fråga om en utlänning om den bedöml att hans ansökan om asylär uppenbari oriktig. Kommittén föreslår en regel som innebär alt utlänningenfår slanna i landet medan avgör om hans asylansökan är uppenbart oriktig.Utlänningen skall i avvaktan på SIV:s beslul hållas i förvar. Kommittén föreslår atttillståndsprövningen i högre grad än skall ske innan ullänningen reserin i . Självfallet är delta inle möjligt i fråga om enskilt hitrestaflyktingar och andra som åberopar skäl av poli-tisk-humanitär art eller när delföreligger mycket starka humanitära skäl. Delsamma gäller de Iradilionellaanknylningsfallen, dvs make/maka och barn. Dessa måste kunna få tillstånd trotsalt de redan är här. Ansökningar om uppehållstillslåndfrån andra utlänningar skall så gotl som undantagslöst avslås om den sökandefinns kvar i landet. Statusbyte skall med andra ord inte komma i fråga så längeullänningen finns kvar här. För invandrare, som boll här underen , föreslås alt möjlighelerna begränsas alt avlägsna dem på grund avbrott. Bland invandrarna intar nordborna en särställning även i dellahänseende. Framföralll har kommittén ansett att skyddet mot avlägsnandehärifrån måsle bli slörre ju fastare anknylning man fått hil. Elt absolut skyddmot avlägsnande kan endast det svenska medborgarskapet ge. atl den som bara lillfälligt vislas här och som begår brott inle börfå något väsentligt ökal skydd jämfört med nuvarande bestämmelser. Detsamma börenligt kommittén gälla för icke-nordbor som inte bott här . Kommittén har inte funnit skäl attöverflytta besluten om avlägsnande på grund av brolt från de allmännadomslolarna lill någon annan myndighet. Sådana beslut bör därför även ifortsättningen kunna fattas i samband med rättegången i brottmål. Reglerna om utvisning på gmnd avasocialitet speglar värderingar som är svåra att förena med invandrarpolitikensmål. De har använls mycket litet . Kommittén föreslårdärför alt nuvarande reglerom utvisning på grund av asocialitet utgår. Enmöjlighet atl avlägsna en ullänning, som på grund av grov asocialitel intebedöms få slanna kvar här, bör emellertid alltjämt finnas. För alt markera atlbeslämmelsen endast skall användas undanlagsvis föreslår kommittén att sådana ärendenprövas av regeringen. Kommittén finner att reglerna om hemsändning avsocialhjälpslagare är Prop.1979/80:96 141 Däremol bör hemsändningsinslitulet finnas kvarför barn som omhändertagils enligt barnavårdslagen eller för person somomhänderlagils enligt lagen om sluien psykiatrisk vård eller enligt 35 8 lagenangående omsorger om vissa psykiskt utvecklingsstörda. Hemsändning skall idessa fall kunna ske endast om del är av hänsyn lill den enskildes bäsla. Kommittén föreslår atl terminologinför avlägsnandeformerna förenklas. Förslagel bygger i princip på atl avvisningskall ske vid gränsen och utvisning när ullänningen väl finns i landet.Därigenom försvinner begreppen förvisning och förpassning. Upphävande av beslut (återbrylning) Möjlighelen att ansöka omupphävande av lagakraftvunna avvisnings-och förpassningsbeslui har i många fallanvänts på ett sådant sätl, alt man kan tala om missbruk av beslämmelserna. Trolsalt inga nya skäl funniis har ansökningar om upphävande lämnals in tillregeringen. Detla har medfört, att regeringen har behövt sätta lill resurseroch tid för onödiga ansökningar. Därigenom har tid tagils från andra viktigafrågor på invandrings- och invandrarpolitikens område. Kommittén föreslår därför all denenskilde inle längre skall kunna ansöka om upphävande av lagakraftvunnaavvisnings- och förpassningsbeslui hos regeringen. I stället föreslås attevenluelll nya skäl i forlsältningen prövas i verkställighelsärendel. Sammanfattningsvis ger kommitténsförslag i delta betänkande ökad rälissäkerhel för flyktingar och invandrare.Samlidigl ökar möjlighelerna för myndighelerna all effektivt och snabbt kunnamöla evenluella försök lill missbmk av våra flykting- ochinvandringsbeslämmelser. Prop.1979/80:96 142 1 Förslag till Utlänningslag' 1 8 (motsvarar I 8) Denna lag anger på vilka villkor enutlänning får resa in och resa ul ur saml uppehålla sig och ha enanställning här. En ullänning får inle Ivingas atl lämna i någol annalfall eller på någol annat sätl än lagen anger. Lagen skall lillämpas på ell sådanlsätt all ullänningens frihet inle begränsas mer än vad som är nödvändigl ivarje särskill fall. 2 8 (molsvarar 3 8) Slalens invandrarverk har ansvaretför den konlroll över utlänningar som behövs för tillämpningen av denna lag.Arbelsmarknadsslyrelsen har dock ansvaret för konlrollen över utlänningar somIjänslgör i befattningar på svenska fartyg i utrikes fart. Rätt till asyl m.m. 3 8 (molsvarar 2 8 försia och andra styckena) En flykting skall inle ulansynnerliga skäl vägras i , om han behöver den. En flykting är enligt denna lag enutlänning som befinner sig uianför del land, i vilket han är medborgare, därföratl han känner en välgrundad fruklan för förföljelse på grund av sin ras, nationalitet,tillhörighet till en viss samhällsgrupp eller sin religiösa eller politiskauppfattning och som inte kan eller på grund av sin fruktan inle vill begagnasig av detta lands skydd. Som flykting skall även anses den som är slalslös ochsom av samma skäl befinner sig utanför den land där han lidigare har hafl sinvanliga vistelseort och som inte kan eller på grund av sin fruklan inle villåtervända dil. 4 8 (ny) En flykting upphör alt vara flykting om han 1. av fri vilja på nytt användersig av del lands skydd där han är medborga re, 2. efler att haförlorat sitt medborgarskap av fri vilja förvärvar det på nyll, 3. förvärvarmedborgarskap i elt nytt land och får det landets skydd, 4. av fri viljaåtervänder för alt bosätta sig i det land, som avses i 3 8 andra styckel, eller 5. inte kanfortsätta att vägra använda sig av det lands skydd där han är medborgare ellersom slalslös tidigare hade sin vistelseort, på grund av att de omständighetersom medförde atl han blev erkänd som flykting inte längre föreligger. ' För atl få det mera överskådligt har motsvarandebestämmelse i nuvarande utlänningslag angetts vid sidan avföifattningsförslagen. Prop.1979/80:96 143 5 8 (molsvarar 2 8 tredje slycket andra meningen)