prop · G30384 · 1979-12-31 00:00:00 — har gjort vissa beräkningar avvärdet av de framtida pensionsförpliklciser som belastar ifrågavarandefondmedel. Beräkningarna visar bl, a, all tillgångarna med någon marginal översligerförpliktelserna. Beaktas bör dock alt dessa kalkyler avser en mycket långtidsperiod och grundar sig på bestämda antaganden om intlationslakt och avkaslningsnivåunder denna, Erfarenhelen lär att prognoser i angivna hänseenden är vanskliga atlgöra för belydligl än vad det här röi-sig om. Resultatet avkalkylerna måsle däiför beiraktas som osäkert. Klart synes emellertid vara atlmöjligheterna för handelsfloUans pensionsanslalls placeringsfond att infriasina ålaganden ökar om urvalet av invesleringarna breddas genom enliberalisering av placeringsreglerna. 8 Administrationen av sjömanspensioneringen Remissinstanserna delar i allmänhet ulredningens åsikt atlden nuvarande administrationen bör behållas t, v, i avvaktan på etl ev,kollektivavtal, Sjöfarlsverkel instämmer i utredningens uttalande, all delär av vikl alt den ertarenhet som finns samlad inom HPA förblir intakt under ellanlal år framöver. Verket framhåller också all en radikall minskad arbetsbelastningi framliden kan motivera att arbetsuppgifierna förs över lill ,Direkiören för HPA finner det troligt att verksamheten kommer altminska i omfång. Någon nämnvärd minskning i arbetet torde inte uppkomma medanledning av alt småpensioner byls ut mot engångsbelopp. Däremot kommer en belydandeminskning av arbetsbördan alt uppstå när den stora inängden av ansökningar ompension enligl 1944 ärs reglemenie börjar avla. Enligt RRV talar administrativa fördelar för all mindre,fristående statliga pensionsinrätlningar inordnas i etl samordnande organ, RRVanser därtör att övervägande skäl talar för alt verksamhelen förs över från HPAtill och lokaliseras tiil Göieborgs allmänna försäkringskassa,Slalens personalpensionsverk finner att beröringspunkterna mellan verket ochsjömanspensioneringen inte motiverar en förläggning av dess administration tillverkel. Direkiören för HPA: Som en inledning till behandlingen avden försia frågan, gränsen mellan pensionsberättigade och icke pensionsberättigade,villjag söka belysa vad jag kallar "tröskel fenomenet" hos 1972 årsregler, syslem är tröskeln mellan pensionsberättigadeoch icke pensionsberättigade obetydlig. Den, som har 36 månader eller litetmer, fär pension men med ett mycket litel årsbelopp. Den som har kortare tid.får på ansökan sina hyresavgifter tillbaka, dock ulan ränta, för manskaptidigast vid , för befäl utan den begränsningen, syslem har ingen tröskel. Gränsen förpensionsrätt ligger vid 72 1979/80:84 101 manskapsmånader (befälstid räknas inle). Över den gränsenär pensionens årsbelopp av pensionsgivande lön fr, o, m, den 73:emånaden t, o, m. För tid därefter räknas av sådan lönintill dess högsta pensionsrätt uppnålts, 1972 ärs regler är helt annorlunda. Minimitiden är som nänint120 månader varav minst 80 mänader efter 40, Den som bara har 119 mänader får sälunda enligt reglernaingenting alls. Den som har 120 mänader fär däremol räkna borl blott de första40 månaderna som värdelösa när det gäller framräkning av pensionens årsbelopp.Övriga 80 månader (som ju måste ligga efler ) ger honom eller henne0,av basbeloppel i årlig pension. /09 vid nuvarande basbelopp en ärlig pension om , I -- ggr 13 100) eller . En tillnärmelsevis så hög tröskel torde knappasi förekommainom något annat pensionssystem, Tröskeln har också lett till svårigheter i praktiken. Med slödav en föreskrifi i 8 S av 1972 ärs kungörelse om sjömanspension, enligt vilkendirektionen, om särskilda skäl föranleder det, får ge pension även om rätldärtill ej föreligger eller beslämma pensionen till högre belopp ån vadbestämmelserna medger, har direktionen därför infört en avtrappningsregel. Avirappningsregeln ser ul sä här: Den pensionssökande, som inle har 120 månader mellan 30och eller inte 80 månader därav mellan 40 och 60 fär pension med nedsattbelopp, om han eller hon har mer än 108 månader mellan 30 och 60 och mer än 72mellan 40 och 60. Pension till sådan sökande beviljas normalt inte förränfrån . Då någon förhöjning på grund av senare uttag därför ej kan medges,innebär redan detta en minskning ' i förhållande till 120-månaderssjöman-nen.Han eller hon kan ju ha sin pension under lio är medan den som fär pension mednedsatt belopp uppbär den blott under fem. Pensionen räknas ul pä så sålt, alt den lid den sökandeskulle kunna åberopa, om minimitidsföreskriflerna ej hade funniis, läggs lillgrund för ulräkning av elt pensionsbelopp som därefler minskas med en tolftedelför som brister i 120 mänader och med en åttondel för varje månadsom brister . Detla innebär atl den som totalt har mindre än 109 mänadermellan 30 och eller mindre än 73 månader inlefår någonting alls, medan de som har däröver men ej 120 resp, 80 i allafall får en liten Den som har 114 månader,varav 80 mellan 40 O 9 och 60 ar far sålunda en ärlig pension av 4 362 från60 år (-j ggr 13 100: 2 = 4 362). får han 21 810 vilket är atljämföra med 120 månaderssökandens . För en 119 månaderssökande blir årsbeloppet8 . och beloppet för hela pensionsliden . Tröskeln har sålundaminskat men är fortfarande hög. närmare besläml , vid nuvarandebasbelopp. Rekordet i tröskelhöjd lorde vara bevarat, I dessa tider, dä den svenska handelssjöfarlen befinnersig i kris, synes det vara anledning att framhålla, att den krafiigatröskeleffekten hos gällande regler om sjömanspension drabbar det arbetslösasjöfolk, som ännu ej uppnått minimitid för rätt till pension särskilt häri. 1979/80: 84 102 just nu för ett ganska stort antal sjömän med lider fr, o.m, 30 är på närmaie 100 månader eller nägol mera. alt de kan fäjobb i svenskl handelsfariyg i vilket besättningen betalar sjömansskatt. De fårgå i land och är ofta arbetslösa innan de lyckas hitta någonsysselsättning i etl annal yrke. Inte nog med alt de drabbas av arbetslöshet,yrkesbyte och i regel sämre lön. De går miste om en pension som skulle getldem totalt . Det måste kännas rätl bistert IV>r enarbetslös malros eller molsvarande, ulan chans lill nytt jobb lill sjöss, alt varamedveten om hur sjömanspensionsreglerna slår. Del synes mig böra undersökas om det inte kan vara mtijiiglalt införa cn regel av ungefär den innebörden atl pensionssökande, som ivingaslämna sin tjänst i den svenska handelsfiottan på grund av brislen på aibetstillfäl-len,skall kunna åberopa jämväl viss lid under vilken han enligt intyg fränsjöfolkets erkända arbetslöshetskassa varit aibetslös. Trots all avirappningsregeln införls på mitl förslag,synes del mig någol Iveksamt alt 8 S skall användas för all modifiera den mestcentrala bestämmelsen i 1972 ärs kungörelse, Enligl min mening hade del därförbåde ur sakliga och formella synpunkler varil nalurligt om sjömanspensionsutredningenägnat sin uppmärksamhet äl iröskelfenomenet, Avirappningsregeln, som blott använts pä s,k,övergångspensioner enligt andra punklen övergångsbestämmelserna lill KK 72,började användas . 1 de första ärendena ansåg sig direktionenkunna konstalera, att de sökande vid avgång ur tjänst erhållit belopp somersättning för semester och s, k, vederlag i sådan utsträckning atl det varrimligt att pension beviljades i enlighet med regeln. Eftersom inga fall visadesig, då den förutsättningen brast, har undersökning av förefinllighe-ten av ersäUningför semester eller vederlag upphört. Tillräcklig sådan presumeras numera alltidföreligga. Det finns emellertid, somjag antydde, anledning atlinföra denna regel i författningen i stället för alt grunda den på direktionenspraxis. Den av direktionen tillämpade regeln är mycket försikligoch ger dem som omfattas därav blott små belopp i pension. Under de båda åren1977 och 1978 har sålunda sju pensioner med reducerat belopp beviljals. Delgenomsnittliga årsbeloppet är , och hela årskostnaden för dennagrupp sålunda . Om man ulgår från atttillkomsten av sådana pensioner är densamma, skulleårskostnaden för dessa pensioner vid nu gällande basbelopp vara uppe i49700 kr. om ingen av pensionstagarna avlidit eller fått sin sjömanspensionsänkt. Enligt min mening finns det anledning att överväga att vidett införande i KK 72 av avirappningsregeln ändra regeln så atlpensionsbeloppen höjs . Hur en sådan höjning skulle utfalla när fr.o.m.1983 pension med reducerat belopp kommer att kunna beviljas jämvälpensionssökande med sjömanspension enligt huvudregeln i KK 72, visas i bifogadeuppställning.' Hur mänga sådana fall som kommer atl inlräffa är heltomöjligt att nu säga någonting om. Mänskligt atl döma bör de bli nägot färre änfallen som gällt övergångspensioner. Den sammanlagda kostnad som kan uppkommagenom alt arbetslöshetstid i viss utsträckning kan åberopas för rätl lillpension och en höjning av årsbeloppen vid reducerad pension tordeemellertid vara måttlig och väl kunna rymmas inom den besparing ' Här utesluten. Prop.1979/80:84 103 som uppkommer genom att nägon generell härjning av sjönianspensioncrnamed ej införs. 9.2 Körhålliindet för vissa sjömän med rätt till befäl.sptnsion Direkiören för HPA: Den andra frägan, somjag anser nu börbehandlas - diskrimineringen av vissa av dem som har rätl till tjänstepension ibefälsklass enligt reglemenie - kan sägas vara av mindre vikt än denför pensionssystemet centrala frågan om gränsen mellan pensionsberättigade ochicke pensionsberältigade enligt regler. Enligt min mening är emellertid frågan om dennadiskriminering likväl också av stor betydelse. De pensionsberättigade som delgäller har nämligen - så somjag ser det - blivil behandlade på ett sätl som siridermot vad som är rält och rimligt, Frägan hai silt upphov i ulformningen .w femte och .själlepunkternu av livergångshestamnielserna lill kungörelse (SFS 1972:412)om sjömanspension. I den femle punkten bestäms vilka pensioner enligl äldre beslämmelsei'.som skall höjas per . och i den själle vilka som räknal fr, o, m,skall vara värdebesländiga genom knytning till basbeloppet enligllagen om allmän försäkring, 1 den första av de två meningar, som utgör den femtepunkten, sägs det, atl årspensioner enligl kungörelse eller 1939 årsreglemente skall fördubblas, I den andra meningen föreskrivs att detsamma skallske med vissa tjänstepensioner enligl reglemente. Gränsen mellan de fördubblade och de icke fördubbladetjänstepensionerna dras på så sätt, alt fördubbling skall tillkomma pensionstagaremed manskapspension, födda eller tidigare, och pensionstagare med be-fäispension,födda eller lidigare, medan övriga tjänstepensioner ej fördubblas. 1 sjätte punkten övergångsbestämmelserna bestäms vilkapensioner enligt äldre regler, som skall bli värdebeständiga genom knytningtill basbeloppet enligt lagen om allmän försäkring. Det är två grupper sådanapensioner som blir värdebesländiga. Den första gruppen är pensioner, som enligl femle punktenblir fördubblade. Den andra gruppen är inte fulll så klarl definierad:"sjömanspension enligt reglemente, som utgår lill pensionstagaresom avses i punkt fem". Vad som menas med pension enligt reglemente är ioch för sig helt klart. Det finns två slag av sädana pensioner: sjömanspensionenligt huvudbestämmelserna och pension med sammanlagt belopp enligl tredjepunkten övergångsbestämmelserna till reglementet. Den senare består av tvådelar: en del, kallad tjänstepensionsdelen, som utgår enligl reglerna i 1944års reglemente, och en annan del, kallad sjömanspensionsdelen, som grundar sigpå huvudbestämmelserna reglemente. Vad menas nu i sjätte punkten med "sjömanspension somutgår till pensionstagare som avses i punkt 5"? Till en böljan fann HPA:s direktion, alt del måste varafrågan om sådana pensionstagare, som dels har säväl tjänstepension enligt 1944års reglemente som sjömanspension enligt reglemente, (dvs, pensionmed sammanlagl belopp), dels är födda . om de skulle ha tillhört manskapsklassenom endast regler varit tillämpliga på dem, eller Prop.1979/80:84 104 födda . om de under samma förutsättningskulle ha vaiit hänförliga till befälsklassen. Med den lolkningen fick ingen som bara hade sjömanspension61 någon värdebeständighet och del oberoende av om han eller hon vai född fi>reeller efier årsskifiet 1922/23, ändrade direklionen sin uppfattning och även pensionstagaremed blott sjömanspension 61 tillerkändes värdebeständighet, under förutsältningatt han eller hon var född och skulle ha varit hänförlig tillmanskapsklassen om 1944 ärs regler hade varit tillämplig-a eller eljest före är1913, Det varju lilel besynnerligt, att klassuppdelningen i 1944ärs reglemenie skulle beslämma värdebeständigheten för pensionstagare. som intekunde åberopa någon tid alls för pension enligt reglementet, men resultatetblev ju trots detta lilel mer förnufiigt. Emellertid kunde direklionen konslalera, all denuppnådda förnuftigheten hade en viss begränsning. Den , som avbryter sinbana till sjöss och går i land vid en lidpunki då han ännu ej uppnått tolv månaderssammanhängande befälstid i svenska handelsfartyg i utrikes fan iplacerade islutet av karriären), får. om han tillhör dem som är födda och om han har rätl lill tjänstepension enligt 44 ärssystem, i dagens läge så slor pension som en kollega somjust kommit upp lill tolv sådana månader innan han går i land. Dessutom fär denförre värdebeständighet, som i dessa infialionslider innebär att han undgår enfortlöpande och lidvis kraftig realvärdesänkning av den utgående pensionen.Gäller det pension med sammanlagl belopp blir skillnaden något mindre. Beträffande pensionsberättigade med sammanlagl. belopplöstes problemet av direktionens majoriiet på så säu atl pensionsberättigad,född eller lidigare, tillerkänns fördubbling av Ijänslepensionsdelen ochvärdebeständighet såvitt gäller hela den sammanlagda pensionen om han imder slörredelen av sin tid i svenska handelsfartyg i utrikes fart tjänstgjort sommanskap. Har han inte det. får han fördubbling och värdebeständighet blott omhan är född . Minoriteten, bestående av mig, reserverade sig häremol ochansåg, alt så snarl en förvärvat rätl lill pension enligt 1961 årsreglemente, som ju ger pension blott för manskapslid. sä skall han beiraktassom manskap också i del akluella hänseendet och därför, om han är född före1923. tillerkännas värdebeständighet för sjömanspension 61 samt - såvitt gällerpension med sammanlagt belopp - fördubbling av tjänstepensionsdelen ochvärdebeständighet för hela pensionen. Här tycks det mig finnas anledning att närmare titta påden bestämmelse reglemente, som uppdelar tjänstepensionslagarna itvå klasser, vad den innehåller, vad den vid sitl införande fick för följderför de berörda och varför den infördes. 1 4S reglementet (SFS 1944:42) sägs det att till befålsklassenhänförs den, som dä han före fyllda senasl tjänstgjort i utrikes fart å svensklhandelsfartyg, tillhörde befälsklassen, omfaltande befälhavare, styrmän,maskinister, radioielegrafister och stewarder. Övriga hänförs lill nian-skapsklassen. Annorlunda utlryckl: lill befälsklassen hänförs de som närmaslföre seglat som befäl i svenska handelsfartyg i utrikes fart medan övrigatillhör manskapsklassen. Det spelar alltså ingen roll om den sökandes övervägandetid varil som 1979/80: 84 105 befäl eller manskap ulan bara om liden närmasl före 55 ärvant det, Enligl gammal praxis har med sädan lid försiåtts den förstasammanhängande närmasl före som befäl eller manskap. Vad hade nu hänförandet lill endera av dessa båda klasserför följder? i två hänseenden: för pensionsåldern och för ompensionen skulle vara livsvarig eller temporär (= upphörande vid ), Ibefälsklassen var pensionen livsvarig' och började tidigast vid , 1manskapsklassen var pensionen näslan alltid temporär och började lidigasl vid55 är. Del spelade före ur ekonomiska synpunkter inlenågon roll om pensionen gick ut som befälspension eller som manskapspension, Enliglförsäkringsmalemaliska regler räknades pensionerna ut pä så sätl atl de varvärda precis lika mycket vare sig de gick ul enligt den ena eller andraklassen, Varior infördes beslämmelsen om uppdelning av pensionstagarnapä dessa tvä klasser? Pä den liden fanns del inte någon allmän tilläggspension.Den enda allmänna pensionen var folkpensionen, som höjts till något som i allafall gav elt märkbart tillskoU lill gamla människors försörjning, Befälel inom handelsfiollan hade på 1930-lalet förhandlatsig lill rätl lill pension. Sjöbefälels pensionskassa (SPK) lillkom ochdil betalade de flesta av de sjömän, som seglade befäl, av sin månadshyra ipensionsavgift, Elt lika storl belopp betalades av redarna. Anslutningen lill SPKvar inle hundraprocentig. Det bör ha varil ganska nalurligt all varken redare ellerbefäl under diskussionerna om förbättring av HPA-pensionerna varsärskilt pigga på alt betala lill HPA, redarna över huvud tagel någol för befäleloch befälel sex gånger så myckel som de betalat dittills. mäste befälel ha ansett, atl den gamla förmånenav HPA-pension inte skulle berövas dem. Staten skulle fortfarande ge ocksäbefälet ett vissl slöd . Resultatet blev en kompromiss. För befälslid betalades, somjagtalat om tidigare, till HPA av befälel den gamla avgiften på I %, av slaten ettlitet bidrag och av redarna ingenting alls. Tanken bakom uppdelningen av pensionslagarna hos HPA på enbefälsklass och en manskapsklass, alltefter de närmast före hade seglatsom befäl eller manskap, lorde ha varil, atl en i den åldern måste ha bestämlsig för om han ville segla som befäl eller som manskap. Befälet hade, enligtden tankegången, slörre behov av en livsvarig pension som tillskott till SPK-pensionenmen behövde det inle förrän tidigast vid , medan manskapet hade svårare änbefälet atl fortsätta i yrket fram lill 60 är och borde kunna få sin HPA-pensionredan vid och inte som ell livsvarigt belopp utan som elt någol slörrebidrag till den inkomst en kunde vinna i land närmast före 67är dä folkpensionen tog vid. Sedan är det ju en annan sak all verkligheten inte alltidär benägen att foga sig efter teorier, den är sällan svart eller vil utanmerendels spräcklig som en bondkatt, något invecklade men mycketskickligt uppbyggda system stämde inte på denna punkt. Del fanns befäl som ifemtio-årsåldern började segla som manskap: småskeppare som överlämnade befälelpå skutan till son eller mäg, befäl på större fartyg som underarbetslöshetsperioderna på 1930-lalet hade svårt all fä jobb gick inle sällan ' Ar 1966 öppnades möjlighet förbefäl atl få leniporärpension. Prop.1979/80: 84 106 hellre som manskap än som arbetslösa. Omvänt förekom delunder lider med brisl pä behörigt befäl all båtsmän, matroser och motormänmönstrade upp "på brislen" i befälsbefattningar, Slulligen fanns ochfinns det "biandseglare" som stundom seglar manskap stundom befäl,exempelvis de som ibland gär som ekonomiföreståndare och ibland som kockstuert. kan det finnas skäl alt mera noggrant berätta vad detsedan den belyder för en sökande, född , omhans pension rubriceras som "befälspension" eller"manskapspension". För enkelhetens skull begränsar jag mig tilltjänstepensionerna enligt 1944 ärs reglemenie. Som lidigare nämnls skall manskapspensionerna inom dennagrupp fördubblas och göras värdebeständiga genom anknylning till basbeloppetenligt lagen om allmän försäkring, Basbeloppel för , då KK 72 trädde i krafi, var . är det 13 100 eller högre. Del innebär att en pensionstagaremed tjänstepension i manskapsklass - född -just nu fär av vad hans kollega med pension i befälsklass får om debåda har exakt samma mcritering för pension, frånsett alt den ena harmanskapslid placerad närmasl före medan den andre har befälstid. Med fortsattinflation ökar skillnaden. Vad kan ha varit orsaken IiU della gynnande avmanskapspensionärer och missgynnande av hefälspensiimärerl Vid granskning av den frågan går jag förbi de småskeppare,som lämnar befälel lill son eller måg och sedan seglar manskapoch därigenom belönas med en fyrdubbling av värdel av sin HPA-pension, Likasåde styrmän och maskinister som kanske råkat ul för samma fördel genom något årsijänsl som manskap, Slulligen ocksä bålsmän, malroser och motormän som mönstratupp som befäl och ser sin HPA-pension krympa till en fjärdedel. Vad jagtidigare sagt om dessa grupper får räcka. Här anser jag att jag bör behandla del underliga fenomensom består däri atl befälslid. som enligt regler inte skulle ge mycketi pension men i alla fall något, genom femte och sjätte punkterna .får etlnegativt värde. Så är del för del manskap som mönslrats upp på brislen och fördem kan del negaliva värdel bli myckel stort. Knappast så slort men kännbartändå blir det för nyexaminerat befäl, som inle fort nog går i land. Av tvånyblivna styrmän, födda , går den ene i land , dvs.före den tolfte befälsmånaden, och ägnar sig åt att vara lokförare eller flygplanspilotoch Ijänar in pension i lokförarnas pensionskassa eller fiyg-planspiloternaspensionsfond. Han är hos HPA fortfarande manskap och får fördubbling ochvärdebeständighet. Den andre stannar till sjöss men som befäl och får därförungefär en fjärdedel från HPA av vad kamraten får för tiden före ilandgåendetsom antages ha varit densamma för dem båda. Befäl det är fult det - i varjefall till sjöss! 1 sjömanspensionskommitténs förslag till ny författningstod det atl befälstid i viss utsträckning skulle kunna få användas somkvalifikationstid för sjömanspension. Bestämmelsen var emellertid så utformadatt endasi den som under mer än hälften av den sammanlagda tjänstgöringstidenvarit anställd som manskap fick denna rätt, , dä fört"attningsutkastelbearbetades inom och fortlöpande samräd skedde medmig, framhöll jag att utkastet på denna punkt ledde till att en , som vidviss tidpunkt har rätl till sjömanspension, kunde beröva sig själv denna rältgenom att fortsätla till sjöss som befäl. Prop.1979/80: 84 107 atl gå i land innan befälstiden blev lika stor sommanskapstiden. Annars miste han sin sjömanspension. Departementet godtog invändningen och författningen skrevspå sätl framgårav 1 S andra styckel KK 72: den som har minst hälften avminimitiden får räkna befälstid som kvalifikationslid. Tyvärr hann jag då inte nagelfara femte och sjättepunkterna lika hårt så att jag upptäckte att en liknande efiekl som ikommitténs förslag lill I S fanns inbyggd i dessa punkter: befälstid får där ellnegativt värde. Men hur är del med de .sjömän som stannar till .sjöss ochseglar långa tider som befäl varför skall de Ja del sä till den grad myckelsämre ån de som seglar manskap'? För befälslid betalade ju en sjömanvisserligen bara en procent i hyresavgifi mot sex som manskap men förbefälstiden var dock sjömannens andel av pensionens koslnad betydligl slörre änför manskapstid. Lät oss se vad som står härom i sjömanspcnsionskommitlénsbetänkande (SOU 1971: 30, ss 57 o, 58)! Där står alt överskottet pensionering blivilmyckel storl och atl del är skäligt att vid dess disposition beakta ävenbefälsklassen, frän vars avgifter uppskattningsvis omkring hälften av överskottethärrör. Sä långt är enligl min mening resonemanget ulan vank, men därefierföljer vad jag tycker vara något av en logisk saltomortal: Endast de som vidinförandet av de nya reglerna, dvs, , var (= födda före1913) skall få förbättring av sina tjänstepensioner i befälsklass. De andra"har ju möjlighet alt tjäna in full pension hos SPK", Någon redovisning av denna möjlighet lämnas ej. ja kanske i regel ha varil skäligen klen och som motiv för uleblivenförbättring av tjänstepensionen föga bärande över huvud taget. Orsaken lill diskrimineringen av dem som har rätl lillbefälspension och är födda tycks mig troligen ha varit, attfördubblingen och värdebeständigheten av sjömanspensionskommittén betraktatssom en ålgärd av välvilja, en ynnest. För den som är medveten om allpensionerna enligl regler ända sedan sysiemels börian satts länglunder vad som varit möjligt, framslår förbättringen inte som en ynnest utan sometl hjälpligt återställande av det värde pensionerna borde ha haft.Jag hänvisar till vad jag tidigare i detta yllrande sagt om 1944 års regleroch om utvecklingen av HPA-pensioneringen .