prop · G3031 · 1979-12-31 00:00:00 — Med della som ulgångspunkt föreslårsocialulredningen att del i den nya lagsliftningen skall las in en regel avföljande lydelse. "skaU utan dröjsmål inleda utredning omvad som genom ansökan eller på annal sätt har kommit lill nämndens kännedom ochsom kan föranleda åtgärd av nämnden. Nämnden får höra den saken rör och annansom kan lämna upplysning i ärendei," Socialulredningen framhåller bl.a.atl en ulredning skall begränsas lill all avse omsländigheier som har belydelseför bedömningen av sökandens behov av slöd eller hjälp. Ofta räcker det med ettsamlal med sökanden. kan nämnden behöva vända sig lill en annanmyndighet, t.ex. för all få reda på vilka åtgärder myndighelen har vidtagit.Nämnden kan också behöva samordna sina hjälpinsatser med en annan myndighet.Samråd med en annan myndighel bör som regel inle ske ulan klienlens samiycke.Behöver nämnden under utredningen kontakta arbetsgivare eller annan 1979/80:1 Handläggning av ärende 399 enskild person förutsätter det alt det görs i samförståndmed klienten. Molsälier sig klienten atl hans uppgifter kontrolleras, fårenligl utredningen denna omständighet bedömas tillsammans med andra närärendei avgörs. Del nu sagda gäller när den enskilde själv har sökt hjälp. När del gäller den uppsökandeverksamhelen skall nämnden vända sig till den saken rör, upplysa om vad som harblivil känl och föreslå slöd- och hjälpinsatser. Endast i samförstånd med denenskilde bör utredning inledas, säger socialutredningen. I socialanödsituationer får dock enligt ulredningen inle hänsyn lill den personligainlegrilelen hindra socialljänslen frän att göra nägot äl svårigheterna. Bamoch ungdom måste i vissa silualioner få vård även mol föräldrarnas eller denunges vilja. framhåller all nämnden genast måste inledautredning om del kan antas atl sådan vård behövs. Det är enligt ulredningenuppenbar! atl nämnden då inle kan vara bunden av den enskildes samiycke för allkunna genomföra en ulredning. Nämnden bör enligt socialutredningen i dessa fallockså kunna lämna de upplysningar om den enskildes personliga förhållanden sombehövs för alt ulredningen skall kunna genomföras. Delsamma gällerom vårdbehövs enligl omsorgslagen eller LSPV. Slutligen påpekar socialulredningenalt del sisl sagda bör gälla även när socialnämnden enligl lag eller annanförfaUning skall avge yttrande lill annan myndighel, t. ex. lill domsiol ivårdnadsärende, eller göra ansökan, t.ex. till domstol i faderskapsmål. Även idessa ärenden bör nämnden således kunna höra myndighel och annan som kan lämnaupplysningar i ärendei ulan all den som yllrandel eller ansökan avser harlämnal sill samiycke. Den saken rör skall emellertid underrättas om utredningenså snart den inleds. framhåller vidareatt det inte finns någol behov av all ge nämnden befogenhel alt kalla denenskilde vid vile eller mol hans vilja genomföra läkarundersökning ellerhembesök i de fall då klienlen själv har väni sig lill nämnden. Inle heller närnämnden skall lämna yttrande eller göra ansökan lill domsiol eller annanmyndighel finns del enligl ulredningens mening någol prakliskl behov av all gesocialnämnden särskilda ivångsmedel för alt kunna genomföra ulredning.Annorlunda är dock siluationen när nämnden måsle överväga vård enligt LVU. 1dessa fall bör nämnden kunna påkalla polishandräckning för atl genomföraläkarundersökning av den unge. Remissinslanserna har i alliväsenlligl slulil upp bakom den syn som socialutredningen har redovisat på hurutredningen av ärenden vid socialnämnd bör bedrivas. Från flera håll framhållsviklen av atl ulredningen bedrivs med hänsynslagande till den enskildesinlegrilel. Några remissinstanser utlrycker viss iveksamhel främsl i fråga omnämndens handlande i ärenden som gäller ungdomars skydd, Särskill JO har häranförl belänkligheler mol ulredningens förslag och menat all del är nödvändiglall socialnämnderna ges möjlighel all ulreda ärenden om barn- och ungdomsvård 1979/80:1 Handläggning av ärende 4()() oberoende av föräldrarnas samiycke också i fall när vårdenligt LVU ännu inte är akluell. 1 denna fråga har jag i alliväsenlligl samma inslällning som JO. Jag behandlar den senare i samband medfrågorna om vård ulan samiycke (avsnitt 2.25), Jag uppehåller mig därför nunärmasl enbarl vid sådan verksamhet av socialnämnden som inte tas upp i delsammanhanget. ärende kan aktualiseras hosnämnden på flera salt. Det kan ske genom inilialiv av den som söker nämndensbislånd, men del kan också ske genom all annan enskild person eller myndighetpåkallar nämndens uppmärksamhet och visar på atl någon kan vara i behov avnämndens bislånd. I vissa fall har del i lag föreskrivils skyldighel atl görasådana påpekanden lill nämnden (t. ex. 7 S lagen (1976: 511) om omhändertagandeav berusade personer m.m. (LOB) och 3 S polisinslruklionen (1972:511). Enliglandra författningar åligger del social nämnd all själv la initiativ till ålgärdhos annan myndighel eller bislå med ulredning i ärenden på begäran av annanmyndighel (I.ex. 53 S omsorgslagen,2 kap. m, fl. besiämmelser i ). Som framgår av vad jag har sagttidigare (avsnill 2.3) åligger del socialnämnden alt inom ramen för detyttersta ansvar som nämnden har vara aktiv i alla de situationer där man haranledning atl tro all någon inom nämndens ansvarsområde far illa och är i behovav slöd och hjälp. I alla de fall som jag har nämnl numåste enligt min mening nämnden vidta utredningsålgärder i den bemärkelse somjag har inledningsvis. Även etl hembesök eller en annan individuelllinriklad uppsökande ålgärd bör ses som en inledd utredning. Delta får främslbelydelse för all bestämma dokumentationsskyldighelen. Frågan blir närmasl allavgränsa vilken omfattning den inledda ulredningen skall få ta ulan atl denenskilde själv har gell sitt godkännande. Jag anser all socialulredningensbeskrivning i della hänseende är väl avvägd. Jag skall därför bara hell kortsammanfalla de handlingsregler som bör gälla. Om en enskild själv söker nämndensbislånd, bör uppgifter lill grund för besluiel hämlas främsl från honom själv.Uppgifter från ulomslående -enskild eller myndighel - bör primärl inle fåinhämlas om inte sökanden själv har gåll med på det. Sökanden bör innan han gersill lillslånd informeras om vilka uppgiflskällor nämnden anser sig böra höra.Särskild försiktighet bör iakttas när uppgifter inhämtas från enskilda, ävenom sökanden har getl sitt tillstånd lill åtgärden. Påkallas nämndens bistånd avnågon annan än den hjälpbehövande själv, måsle den förslå ulredningsålgärdensom regel bli att kontakta den som har uppgelts behöva hjälp eller iförekommande fall legal ställföreträdare för honom. då kan göra ärall erbjuda slöd och hjälp. Avvisar den hjälpbehövande erbjudandel, kan någonylterligare åtgärd som regel inte vidtas av nämnden. Undantag måste dock görasför de fall där den enskilde på grund av brisier i mognaden eller isinnesfunktionerna inte inser sill egel bäsla. 1979/80:1 Handläggning av ärende 401 fallel när det inle kan uleslulas alt den enskilde är ibehov av vård oberoende av silt samiycke enligt den lagstiftning som reglerardetla. Här måsle nämnden inom ramen för sill yllersla ansvar ha skyldighel allagera den enskildes tillstånd för atl få nödvändig vård lill stånd. Ettannal undantag är när nämndens skyldighel all agera eller bislå med ulredninghar föreskrivits i lag eller annan författning. I dessa fall fär den enskildessamtycke till utredningsåtgärderna begränsad betydelse. För nämndens handlandegäller dock i samma mån som i andra fall au utredningen bör bedrivas med storhänsyn lill den enskildes inlresse av integritet och ulan all kravel påsaklighet och opartiskhet eftersatts. har inte ansettdel nödvändigl att föreslå någon motsvarighel i den nya lagstiftningen lill deregler som finns i vårdlagarna om all ulredning skall bedrivas skyndsamt ochså all obehag eller olägen-hel inte onödigtvis vållas den enskilde. Jag delardenna uppfaUning. De angivna kraven är principer som gäller för all offenlligförvallning, 2.17.2 Dokumentution och insyn i utredningsmulerialei Vårdlagarna innehåller också vissaföreskrifter om ulredningsprolokoU m.m. Jag kommer senare i samband medbehandlingen av frågor om personregister och personakter all behandladokumenialionen vid socialnämnd rent allmänt (avsnitt 2.20.1). 1 dettasammanhang vill jag emellertid ta upp ett par frägor som mera direkt berörsättet att bedriva ulredning. Socialulredningen har bl. a.framhållil alt nämnderna uppenbarligen måste föra anteckningar om vidlagnaålgärder och om skälen lill dessa. Dokumentationen bör emellertid begränsastill detta. Uppgifter som innefattar subjektiva värderingar av den enskildebör inte förekomma. Socialulredningen framhåller vidare alt det för denenskildes förtroende för är viktigt atl han får insyn i deanleckningar som görs om honom under pågående vård och behandling. Dessaanteckningar bör därför enligl utredningen upprällas tillsammans med honom närdel är möjligi. Har så inle kunnal ske, bör den enskilde i efterhand fåmöjlighel att ta del av anteckningarna. föreslår att denämnda principerna för dokumentation skall komma till uttryck i tvåbestämmelser i den nya lagstiftningen. I den ena sägs atl vad som harframkommit vid utredning och som har betydelse för ärendets avgörande skalltillvaratas på ett betryggande sätt och atl handling som rör enskildspersonliga förhållanden skall förvaras så att den inte kan kommas åt av den somär obehörig. I den andra sägs all den enskilde bör hållas underrättad om dejournalanteckningar som förs beträffande honom. uttalanden ifrågan om dokumentation av uppgifter som kommer fram under en utredning hargodtagits ulan kommentarer av flertalet remissinstanser. Särskilda synpunklerhar dock framförts från vissa håll, främsl av JO. JO ifrågasätter inledningsvissocialulredningens 26 I979I80. 1979/80:1 Handläggning av ärende 402 påstående atl dokumentationen skall begränsas lilluppgifter om vilka ålgärder som har vidtagits och skälen för dessa samt alluppgifter som innefattar subjektiva värderingar inle får förekomma. Enligt JO:s mening bördokumentationsskyldighelen rimligen omfatta även uppgifter om åtgärder somövervägts men av olika skäl inte genomförts saml om de överväganden som legatbakom dessa bedömningar. Inte heller kan man kräva all subjektiva värderingarinte skall få förekomma. Vissa uppgifter är av del slaget att de endasi kanlämnas i form av en subjektiv värdering. De behöver för den skull inte varairrelevanta. Vad som åsyftats är måhända att uppgifterna skall vara underbyggdaoch av belydelse för ärendet och au de inle bör innefalta förklenande värdeomdömenom klienlen, Generelll bör gälla atl dokumentation, för alt vara godtagbar,måste omfatta alla uppgifter som är nödvändiga för en rätlvi-sande bedömningsåväl av del enskilda ärendei som av ärendets handläggning. Vidare anför JO bl, a,: Även med hänsyn till all delyllersla ansvarel för ärendenas handläggning inle åvilar tjänstemännen utan depolitiska förtroendemännen är del vikligl alt dokumenlationen inle görs alllförsparsam. Politikerna mäsle säledes ha möjlighet all sälta sig in i enskildaärendens handläggning och kontrollera i vad mån tjänstemännen följl nämndensrikllinjer och inientioner, Självfallel kan inte nämnden kontrollera allaenskildheter. Det bör emellertid finnas möjlighel atl göra stickprovskontrollerliksom all undersöka speciella frågor, t. ex. om en viss tjänsteman fåttkännedom om att elt barn faril illa och vilka ålgärder som i så fall vidlagits.En sak som nämnden ofta borde ha anledning alt fråga sig är om ijänslemännen ilillräcklig omfaUning för upp ärenden för beslul i nämnden. Konsekvensen av allen ijänslemän underlåter atl fårdigslälla en ulredning och förelägga nämndenförslag lill beslul är att nämnden aldrig får kännedom om åren-del. Omtjänsiemännens dokumenlafion i form av journalanteckningar dessulom är lorfligkan allvarliga missförhållanden inom en socialförvallning undgå all uppiäckas.Enligl JO:s erfarenhel är del ofla oklart för socialarbelarna när och i vilkenomfallning dokumentalionsskyldighet föreligger. Jag kan i alli väsentligl inslämmai vad JO har anfört. Jag vill särskilt understryka atl del ärbefogat atl också anteckna uppgifter som har subjektiv karaklär, fömlsatl attde har lillräckligl fakliskl underlag och har betydelse för ulredningen. Irimlig omfallning måsle vidare sådana påståenden kunna refereras som har gjortsi en anmälan eller ansökan till nämnden, även om de då inte kan beslyrkas. Delär emellertid viktigi alt så långt möjligi undvika alla nedsällande omdömen ide anleckningar som förs. Den bestämmelse somsocialulredningen har föreslagit om dokumenialionen i ärenden vid socialnämndutlrycker enligl min uppfaUning de angivna rikfiinjerna tillfredsställande. 1979/80:1 Handläggning ov ärende 403 av ad den blivande socialarbelaren redan underulbildningstiden får or-denllig undervisning i principerna för saklig ochkorrekt dokumentation. Jag återkommer senare lill behovel av allmänna råd avsocialslyrelsen i dessa frågor (avsnitt 2.20.1). När del sedan gäller frågan omklientens insyn i utredningsmaterialet vill jag lill en början påminna om altklienten enligl tryckfrihetsförordningens och sekrelesslagstiflningensbeslämrnelser i princip alllid har rält alt la del av en handling som rör honomsjälv och som har upprällals inom socialljänslen. Beslämmelserna i 14 och 15SS FL - som kommer att bli tillämpliga i ärende hos socialnämnd som innefallarmyndighetsutövning - innebär vidare bl. a. alt sökande, klagande eller annanpart har rätt alt la del av det som har tillförts ärendet med de begränsningarsom kan följa av sekretesslagstiftningen. Bestämmelserna innebär vidare allärende inle får avgöras ulan alt parten har underrättats om del som hartillförts ärendet genom annan än honom själv och tillfälle har beretts honomall yllra sig över del. JO har mot denna bakgrundifrågasail om den beslämmelse som socialutredningen har föreslagil om att denenskilde bör hållas underrättad om de journalanleckningar eller andraanteckningar som förs belräffande honom tjänar något självständigt syfte. JOundrar hur utredningen har länkl sig alt del renl prakliskl skall gå lill all,när del är möjligi, upprälla anleckningar tillsammans med den enskilde och iannat fall delge honom dessa i efterhand. JO ultrycker oro för alt denföreslagna beslämmelsen I. o.m. kan fä lill konsekvens alt socialarbetarna drar sig för att antecknarelevanta uppgifter, som man tror kommer all uppfällas negaiivt av klienten. För egen del ser jag saken på följande sätt. De anteckningar som förs som etlled i socialnämndens utredande verksamhel är avsedda all ulgöra underlag förbeslul som angår den enskilde och som. a. har karakiären avmyndighelsuiövning. För skyldighelen all föra denna lyp av anleckningar har jagockså föreslagit en ullrycklig föreskrift i lagen. Dessa utredningsanteckningarblir underkastade om rätt för den enskilde till insyn ochkommunikation. Det finns däremol momenl i socialnämndernas verksamhel som inledirekl syflar lill sådana beslul. Hit hör I.ex. rådgivande verksamhel, behandlingsarbeteoch fortlöpande tillsyn under en pågående vårdperiod. För löpande åtgärder isådan verksamhel föreslås ingen utlrycklig dokumenlalionsskyldighel i lagen. 1praktiken förs emellertid sådana anteckningar i betydande omfaUning, särskilti form av journaler vid olika vårdinrätlningar. För dessa handlingar blir FL:sregler inle omedelbarl lillämpliga ulan här grundas rätlen lill insyn påtryckfrihetsförordningens och sekretesslagens besiämmelser. Jag anser liksom socialutredningenatt det har största betydelse för allmänhelens förtroende för socialtjänstenatt del råder öppenhet mellan 1979/80:1 Handläggning av ärende 404 myndighelen och dess klienter. Det är därför viktigt attvar och en som tar myndighelens Ijänsler i anspråk också är klar över i vilkenulslräckning hans förhållanden dokumenleras av myndighelen. Man bör enligt minmening vidare sträva efler all finna sådana former för de sociala myndighelernasumgänge med medborgarna alt del ter sig självklarl alt socialarbelarentillsammans med den enskilde uppräiiar de anleckningar om klienten som ärnödvändiga. De ålgärder som socialljänslen vidtar bör man komma fram till ifullt samförstånd med den hjälpsökande. Delta förutsäller i de fiesta fall attklienten också är införslådd med vad som antecknas om honom. Jag är samlidigl medveten om desvårigheier som kan uppslå när del gäller alt införa de rutiner somsocialulredningen har föreslagil i praktiken. Den regel som utredningen harföreslagil har också bara fåll formen av en rekommendation alt hålla denenskilde underrättad om journalanleckningar och andra anleckningar som förs omhonom. Jag vill tillägga alt del enligt min mening inle är lillräckliganledning att inle föra anleckningar tillsammans med klienten alt man befararalt han kan uppfatta dem som negativa. En socialtjänst som bygger påfrivillighei och respekt för den enskildes självbeslämmanderält och integritetförutsäller klienlens medverkan så snart denna är prakliskl möjlig. En annansak är all vad som har tillförts ulredningen frän annat håll kan behöva hållashemligl för klienlen. I 7 kap. 6 S förslagel lill ny sekrelesslag, som jagstrax älerkommer till (avsnill 2.18), finns regler om sekretess mol klienlen ivissa fall. Dessa regler skall skydda 1. ex. en anmälare av barnmisshandel somannars skulle riskera repressalier. Med del sagda ansluler jag mig, med gjordakommenlarer, lill vad socialulredningen har anförl om sällel all förajournalanleckningar och andra anteckningar om klienlen. bör enliglmin mening utforma allmänna råd lill socialnämndernas vägledning i denna fråga. Enligl 1 S FL gällerförvaltningslagen vid handläggning av ärende hos förvaltningsmyndighet. Har ilag eller i förfaUning som haf beslulais av regeringen eller riksdagenmeddelats någon bestämmelse sonri avviker från lagen, skall dock denbeslämmelsen gälla. Från FL;s tillämpning undantas bl. a. ärenden hos kommunalmyndighet, om ärendet avgörs genom beslul som överklagas genom kommunalbesväreller besvär hos besvärsnämnd (2S 2 p). Enligt BvL (14S fjärde slyckel)skall ulan hinder av 2S 2 FL följande beslämrnelser i FL gälla belräffandebarnavårdsnämnds handläggning av ärende, alliså också sådant ärende i vilketbesluiel överklagas genom kommunalbesvär: 6S (om ombud eller bilräde), 8S (omvägledning av part), 9S (om tolk), 10 S (om remiss) saml - om annal ej följerav 3 S FL -14 S (om ärendeinsyn), 15 S (om kommunikation), 17 § (ombeslutsmotivering), 19 S (om rättelse av beslul) och 20 S (om ansvar). 1979/80:1 Handläggning av ärende 405 1 3 FL sägs atl beslämmelserna i14-20 SS FL gäller endasi iden mån del är fråga om utövning av befogenhet allför enskild beslämma om förmån, rältighel, skyldighel, disciplinpåföljd,avskedande eller annal jämförbarl förhållande. Härmed avses alltså att uttryckaatt de angivna bestämmelserna i är tillämpliga endast i ärende sominnefaltar s. k. myndighetsutövning mot enskild. För nykterhetsnämnds ochsocialnämnds verksamhet saknas motsvarighet tiU 14 S fjärde stycket BvL.Däremot finns uttryckliga föreskrifter om att FL:s reglerom jäv (4 och 5 §§ FL)skall tillämpas i alla typer av ärenden hos samfliga nämnder (7 S BvL, 3 SShjL, 5 S NvL, 3 S lagen (1970; 296) om social centralnämnd m. har föreslagitatt reglerna om jäv i 4 och 5 SS FL skall få samma tillämpningsområde somhittills och att regeln i 14 S fjärde stycket BvL skall få tillämpning i allaärenden vid socialnämnd. Ulredningen föreslår vidare de utvidgningarna i förhållandetill bestämmelserna i nuvarande vårdlagar att också 16 § FL om parts räu attmuntligen lämna uppgift i ärende skall fä motsvarande giltighet och atlreglerna i 14- 17 SS och 1920SS FL skall gälla på motsvarande sätt, närsocialnämnd gör ansökan eller avger yttrande till annan myndighel i mål ellerärende som rör myndighetsutövning hos denna. De remissinstanser som har yttratsig över förslagen i dessa delar har varit i huvudsak positiva. JO, sominledningsvis anmärker atl ulredningens lagförslag på elt föredömligt enkellsätt klargör vilka regler i FL som skall tillämpas hos socialnämnden, gör docknägra påpekanden. Han framhåller atl vissa ärenden som överklagas genomkommunalbesvär och på gmnd av begränsningsregeln i 2S 2 FL inle är underkastadeden lagens regler nu med ulredningens förslag kommer alt falla under dessa.Särskill besvärlig kan då bli regeln om kommunikation i ärende som innebärmyndighelsuiövning. Till den nya grupp av ärenden som alltså förs in under FL:sregelsystem hör bl.a. ärenden om fördelning av daghemsplalser ochpensionärsbosläder. JO ifrågasäller om det är prakliskl genomförbart allupprätlhålla ell krav på fuUsländig kommunikation i alla dessa fall. Det tordeenligl JO innebära slora svårigheier all låla alla som har förbi-gålls i kön fåtillfälle att yllra sig över de omsländigheier som har gjorl alt någon annanhar beviljals förtur. Jag ansluler mig i likhel medremissinslanserna i princip lill socialulredningens förslag belräffandereglerna för socialnämndens förfarande. Jag skall här endasi någol ulföriigareberöra frågan om vilka konsekvenser den utvidgade skyldighelen alt kommuniceraärenden kan komma all medföra. I I5S FL anges alt ärende inle får avgöras ulanalt "sökande, klagande eller annan pari" har underrältals omuiredningsmaterialel och har berells tillfälle all yllra sig över del. Av FL;sförarbelen framgår all begreppel "part" skall ges en förhållandevissnäv innebörd. Del räcker således inle med all saken på ell eller annat sättangår en person ulan därutöver krävs Prop.1979/80:1 Handläggning av ärende 406 all vederbörande har förvärvat slällning som part. Sompari i FL:s mening blir därför i första hand alt beteckna den som faktisktuppträder i ärendei som saklegilimerad sökande, klagande eller förklarande(, Förvahningslagen, 2:a uppl., s. 169). För de fall som JO nämner börenligt min mening varje ansökan om förtur i elt i övrigt "köpräglai"syslem kunna behandlas som ell separat ärende. Det innebär atl i della ärendeprimärt sökanden ensam får anses som kommunikalionsberätiigad part. För atlundvika onödig tveksamhet vill jag dock föreslå au man i lagen gör ellultryckligt undantag från kommunikaiionsskyldighelen enligt 15 S FL i ärendesom gäller förmån lill enskild beträffande uppgifter som rör annan sökande. 2.17.4 Rån tiU föreiräde inför nämnd I 19S BvL sägs allom någon somenligt 15S FL skall beredas tillfälle all yllra sig begär all bli muntligenhörd inför nämnden skall förhör med honom anordnas, om inte särskilda skälföranleder annat. Den som bereds tillfälle alt yttra sig skall erinras omrätlen all påkalla sådanl förhör. Vid förhöret skall den som ärendei rör fåulveckla sin talan och förebringa bevisning. Begär han upplysning eller annanutredning skall han få del, om det kan anlas all åtgärden skulle äga betydelse. Någon molsvarande regel finns inlei NvL eller ShjL. 1 12 S NvL sägs dock att ansökan om tvångsinlagning inte fårgöras av nyklerhetsnämnd utan atl den som ansökan avser personligen har hörtsav nämnden eller, där så inle lämpligen kan ske, av ledamol av nämnden ellerijänslemän hos denna. Undanlag får göras om särskilda skäl föranleder det. föreslår atl denrätl lill personlig inställelse som den enskilde har enligl BvL skall göraslillämplig i alla ärenden enligt den kommande lagstiftningen. Del kan enligtutredningen framslå som en trygghetsfaktor för den enskilde att han personligenför nämnden kan få lämna uppgifter i anslutning lill en verkställd socialulredning. En remissinstans har anmärkt altden angivna rätten lill företräde inför nämnden har gjorts för omfaltande ochborde begränsas till ärenden som avgörs av hel nämnd. Den enskilde har enligtdenna uppfattning i ärenden där beslutsrätlen har delegerais lill ordförandeeller Ijänslemän andra möjligheter au ta till vara sin räll, t. ex. möjlighelenalt anföra besvär.