prop · G3031 · 1979-12-31 00:00:00 — Av den ändrade lydelsen följer atl intagande läkare inte fårfalla etl inlagningsbeslul med åberopande av någon grund i I 8, om vårdintygethänvisar till 2 8, och omvänl. stycket är nyll. Del ersälleren motsvarande beslämmelse i nuvarande 5 8 första stycket. Fjärde slyckel är också nytt. Delmolsvarar vad som f. n. sägs i 10 8, nämligen atl den läkare som har ulfärdalvårdinlygel inle också får falla beslul om inlagning. Från denna huvudregelgörs undanlag för de konverteringsfall som regleras i del nya fjärde styckelav 6 8. Första stycket avser patienter sombereds vård med slöd av I 8. Det innebär all den överiäkarprövning, som nuskall ske senast tionde dagen efter dagen för intagningen och i vissa fallförsl på femtonde dagen, i stället alltid måsle göras senast på åttonde dagenefter intagningsbeslulei. Det fömisätts därvid att inlagningsbeslul ochintagning som regel sammanfaller i liden. Andra stycket avser patienter sombereds vård med stöd av 2 8. Med hänsyn till den korta vårdtid som är avseddför dessa och till alt frågor som rör dem i övrigt skall handläggas särskillskyndsamt, föreskrivs här att överläkaren skall göra sin prövning enligtparagrafen senast på fjärde dagen efter intagningsbeslutet. Som har framgått av motiveringentill 2 8 är avsikten att missbmkare som bereds vård med stöd av denbestämmelsen skall kunna bli föremål för psykialrisk vård i form av bl.a.motivationsbehandling för att därigenom öka möjUghelerna till en fortsatt vårdi frivilliga former. Denna behandling bör självfallet sältas in så snarl sommöjligt och redan under den pågående avgiftningen. Som också har framgått avmotiveringen till 2 8 kan avgiftningen ibland vara avslutad efter en myckelkort lid. Atl själva avgiftningen är slutförd behöver emellertid inle innebäraatt det beroende av miss-bmksmedlet, som har medfört avgiftningsbehovet, harupphört. Delta tillstånd kvarstår inte sällan och missbmkarenmåste alltså allijäml anses ha ett psykiatriskt sjukvårdsbehov. Det måste fördessa fall finnas uirymme alt bereda patienten fortsatt psykiatrisk vård medslöd av lagen. Av detta skäl används här begreppetpsykiatrisk vård som ett samlingsbegrepp för den vård som kan vara aktuell:fortsatt avgiftning i kombination med motivalionsbehandling men också om detär önskvärt annan psykiatrisk vård, I.ex. i form av motivalionsbehandling,enbart. Uttrycket "behov av" avser här atl erinra om att prövningenbör göras med iakttagande av de rekvisit som anges i 2 8, nämligen attutebliven vård skulle 1979/80:1 Spec.motiv LPV 619 innebära allvarlig fara för missbrukarens eget liv ellerhälsa eller för annans personliga säkerhet eller hälsa. Av de skäl som här harredovisats har även utskrivningsregeln i 16 8 andra styckel gells enmotsvarande ulformning. Även i detta sammanhang bör erinras om atl enligt 16 slycket får vård med slöd av 2 S aldrig pågå längre än . Tredje stycket reglerar de fall dåden psykiairiska nämnden skall ersälla överläkaren i hans prövning enligl 9 S.Det rör sig om tre silualioner: I. om vårdinlygel har utfärdats av läkare vidsamma klinik eller icke klinikinde-lade sjukhus där sedan intagningen harskett; 2. om jäv har förelegat i samband med utfärdande av vårdintyget eller isamband med intagningen; 3. om överläkaren själv har utfärdat vårdintyget ellerom han annars är jävig vid 9 S-prövningen. Föreskriften gällerde fall som avses i 6 S fjärde slyckel. Den gäller alltså bäde i fall då tvåolika läkare har svarat för vårdintyg och inlagningsbeslul om de är verksammainom samma klinik eller sjukhus som inte är klinikindelat, och i fall då en ochsamma läkare med stöd av 8 8 fjärde stycket har svarat för intyg ochinlagningsbeslul. Har däremot en läkare vid en annan klinik änintagningskliniken utfärdat vårdintyget, gör överläkaren prövningen enligt 9 8på vanligl sätt. Andra och tredje punkterna.Jävsreglerna i FL gäller såväl för den läkare som utfärdar vårdintyg som densom beslutar om intagning. Enligl 5 8 FL kan läkare, även om han är jävig,vidta åtgärd som inte utan olägligt uppskov kan ombesörjas av annan. Därmedavses alla åtgärder som hör till ärendels handläggning. Om läkare som var jävighar utfärdat vårdintyg eller beslutat om intagning beträffande en patient somvar i elt akut behov av vård skall nämnden i stället för överläkaren pröva omdel föreligger behov av vård med stöd av lagen. I konsekvens med detla skallnämnden i stället för läkaren göra den prövning som avses i första stycket, omöveriäkaren själv har utfärdat vårdintyget eller om jäv föreligger mot honom. Atl del har förelegat en situationsom skall föranleda nämndprövning enligt 9 8 bör stå klart för överläkaren vidintagningstillfället eller kort därefter. Han måste alltså genast underrättanämnden om detta. Närmare föreskrifter om underrättelseskyldighet bör ges somverkställighetsföre-skrtfter. Skulle överläkaren i tiden mellan intagningen ochden dag då nämnden har att göra 9 S-prövning finna att patienten inte längrebehöver beredas vård enligt lagen, bör han skyndsamt underrätta nämnden ocksåom detta. Det får därefter bli nämndens sak att bedöma om nämndprövningenbehöver tidigareläggas. Överläkaren kan i avvaktan på nämndens prövning, om såfinns lämpligt, meddela elt beslut enligt 14 8. Nuvarande bestämmelse i 10 8 harutgått. Förbudet för överiäkaren atl beslula om intagning och göra 98-prövningen när han själv har utfärdat 1979/80:1 Spec.motiv LPV 620 vårdintyg kan nu i stället utläsas redan i 8 8 fjärdestycket resp. 9 8 andra styckel. Under 10 8 tas nu upp den regel som f. n.finns i 11 8. Beslämmelsen molsvarar vad som f.n. sägs i 12 8 LSPV. För alt det inte skall behöva uppslå något missförstånd omatl det endasi är påföljden överiämnande till sluten psykialrisk vård enligl 31kap. 3 S som avses i bestämmelsen, så har lagrummet i brottsbalkenangetts i slällel för ordel "sluien". Värd med slöd av 2 S av personersom är beroende av alkohol eller narkolika kommer som regel att vara endasi underen . Oflasl behöver paiienlen forlsall behandling som är inriktad påantingen medicinsk eller social rehabililering eller båda delarna. Somjag harsagl tidigare skall den vård som ges enligt 2 8 också kunna innehållabehandling i syfte all motivera patienten till fortsatt vård i frivilligaformer. Del är angelägel atl insalserna samordnas på etl sådant sätl attsocialtjänsten tillsammans med patienten kan planera denbehövliga eftervården. I förevarande lagrum föreskrivs attöverläkaren eller den han har bemyndigat skall underrätta socialnämnden ompatienten har behov av stöd och hjälp genom . Sådan underrällelseskall med hänsyn till den relativt korla vårdtiden lämnas utan dröjsmål. Det har inte ansetts nödvändigt attkräva atl patienten skall lämna sitt medgivande. Ofta befinner sig för övrigtpatienten i det inledande avgift-ningsskedel i ett sådant tillstånd att hanssamtycke inte kan inhämtas. Del ankommer på överläkaren altavgöra behovel av socialnämndens eflervårdsinsatser. Han kan emellertidöverlåta uppgiften på annan. Det kan t.ex. vara lämpligt att den för vårdendirekt ansvarige läkaren får avgöra behovet av kontakter med socialtjänsten.Uppgiften kan även läggas på en psykolog eller en kurator vid sjukhuset. Sedan socialnämnden har fåttkännedom om patientens behov av stöd och hjälp, skall nämnden enligtförevarande lagrum efter samråd med läkaren och tillsammans med patientenupprätta en plan för den eftervård som bedöms nödvändig. Detta avses innebäraatt planen kan innehålla förslag inte bara om sociala stödåtgärder utan även omfortsatta medicinska vårdinsatser. Föreskriften atl behandlingsplanen skallupprättas tillsammans med patienten, betyder att planeringarbetet inte får skeöver huvudet på honom eller henne. Vill patienten inte aktivt medverka iarbetet, kan han dock inte tvingas till det. Planen får då göras med hjälp avdel material som slår till buds och presenteras för patienten, som kan anlaeller förkasta de förslag som planen innehåller. Eftervården kan ju endast skei samförslånd med patienten. Planen bör med tanke på den begränsade tid sompatienten kan vårdas med stöd av lagen upprättas möjligt. 1979/80:1 Spec.motiv LPV 621 förslaget har atl den skall upprättas inom envecka från underräilel-sen. bör kunna delegerauppgiften all planera eftervården på tjänsteman vid socialförvaltningen. som avses är nämnden i patientens hemkommun. Beslämmelsen i del nuvarande u/jraslyckel om vem som får besluta om lillslånd för paiienlen alt vislas på egenhand utanför sjukhusområdel har ulgåll. I slällel har lagils in en hänvisningtill molsvarande bestämmelser om utskrivning i 17 S. Genom elt nytt fiärde stycke haröppnats möjlighel för överiäkaren atl delegera sin beslutanderätt i allaärenden som avser rält för patienten att på egen hand vislas ulomsjukhusområdel lill annan läkare vid sjukhuset. Rälien alt delegera har därvidutvidgats även på det sällel alt delegationen inte behöver avse viss patient.Om del belräffande viss palienl finns anledning all begränsa delegationen, kanöverläkaren göra nödvändiga förbehåll. Del har omförevarande paragraf i den nu gällande lydelsen ger överläkaren räll all överlålapå annan att svara för granskning av brev m. m. Då överläkaren på grund avlidsbrisl och av andra skäl ofta inle själv kan svara för granskningen, har detgenom ett tillägg i bestämmelsen gjorts klart att överläkaren får bemyndigaannan alt sörja för den behövliga granskningen. Detta innebär emellertid intealt överläkaren kan överlåta på annan alt besluta om granskning av patientensbrev alls skall ske. Rätlen alt uppdra ål annan alt svara för granskningenavser enbart den verkställighet som följer av överläkarens beslul omgranskning. Sådanl bemyndigande kan ges annan läkare, psykolog, kuralor ellerannan lämplig person som är anställd vid sjukhuset. Enligt undru slycket skall handlingställd lill vissa myndigheler vidarebefordras utan granskning. Till dehandlingar som nämns där har fogals handling som är slälld till offentligförsvarare. Detta stämmer överens med bestämmelserna i 9 § första stycket lagen(1976:371) om behandling av häktade och anhållna m.fl., där del anges atl brevtill patientens offentiige försvarare inle får granskas eller kvarhållas.Vidare har tillfogats hälso-och sjukvårdens ansvarsnämnd. Enligl förslag iprop. 1978/79:220 skall denna frislående nämnd ersälla den nuvarandemedicinalväsendels ansvarsnämnd - som åren del av socialslyrelsen - den 1 juli1980. Del förekommer relalivi sällan altdet meddelas beslul att kvarhålla en handling. I de fall överiäkaren finner alldel finns skäl för kvarhållande är del från rättssäkerhetssynpunkt angelägetatt prövningen görs av nämnden. 1 etl nytt femte stycke av förevarandeparagraf föreskrivs därför att 1979/80:1 Spec.motiv LPV 622 beslul om all kvarhålla handling skall fallas avpsykiairiska nämnden efler framslällning av överläkare. Omsländighelerna kanvara sådana all nämndens beslul inle kan avvaklas. Överiäkaren har därförgells räll att interimistiskt la handlingen om hand. Vård med slöd av 2 8 får somframgår av del nya andra styckel pågå längst . Självaavgiftningsskedet kan ha ganska kort varaktighet. Som har ulvecklals närmarevid kommenlaren lill 2 8 kan del ändå finnas ell behov av fortsallapsykiatriska vårdinsatser efter avgiftningen för att förhindra etl fortsallmissbruk. Insikten om delta har i viss mån kommit till utlryck i den medicinskaindikationen i nuvarande I S LSPV, som omfatlar dem som lill följd av sittberoende av narkotiska medel uppenbariigen är ur stånd att rält bedöma sittbehov av vård. I 2 S och 9 8 andra styckel harangetts att fortsatt psykiatrisk vård med stöd av lagen kan komma i fråga ävensedan patienten har avgiftats. Efter det avgiftning har skell kommertyngdpunkten alltmer atl förskjutas mol ell behov av psykialrisk vård i form avmotivalionsbehandling kombinerad med en karlläggning av behovet av socialaslöd- och hjälpinsalser. Andra stycket har fått den föreslagna utformningenefter påpekande av lagrådel. Därvid har även första styckel genomgått en vissjustering. Den längsta vårdtiden har bestämtslill . Om patienten efter denna lid skulle behöva fortsatt sjukvård,får detta tillgodoses i frivilliga former enligt SjvL:s allmänna bestämmelsereller evenluellt genom konvertering till vård med slöd av I 8 LSPV. Den närasamverkan mellan sjukvård och socialvård som de föreslagna reglerna förutsätterhar behandlats vid 12 8. Den angivna vårdtiden i 2 S-fallenär som har framgått en maximitid. Om fömtsättningar för fortsall vård intelängre föreligger, skall vården givetvis avslutas . Nämnden kan f n. skriva ul enpatient enligt 16 8 företrädesvis i vissa i andra styckel särskill angivnafall. En prövning i nämnd av andra ärenden än som anges i andra slyckelföruisäller således atl ärendet har förts till nämnden genom besvär eller attfrågan om uiskrivning har hänskjutits till nämnden med slöd av 17 8 förstastycket. Genom det föreslagnai/ärJe stycket vidgas nämndens kompelens lill engenerell räll att besluta om uiskrivning. Det innebär således alt nämnden kanla upp elt ärende till prövning om del genom anmälan lill nämnden eller på annatsätt har kommil till nämndens kännedom alt sådana omständigheter föreliggerbeträffande en patient, atl det kan övervägas om han skall skrivas ul. Prop.1979/80:1 Spec.motiv LPV 623 Ändringen i undru slyckel har gjorts för altklargöra alt överiäkarens skyldighel omfallar föruiom paiienlen själv även demsom annars får ansöka om utskrivning av patienten och att skyldighelen gälleräven genlemol palienl som är ulskriven på försök. Enligt tredje stycket är nämnden f n. inle skyldigatl pröva en ny ansökan om utskrivning förrän månader efter del att denlidigare ansökan prövades. Tiden föreslås nu bli förkortad till en månad.Skälet till della är främst all en palienls tillstånd kan förbällras mycketsnabbi i.ex. Del är önskvärt all paiienlen så snarl som möjligtkan lämna sjukhusel för alt undvika negativa följder av den institutionellavården. står del klarl att en uiskrivning kan medföra avsevärdasvårigheier för patienten. Del kan vara svårigheter av såväl social sommedicinsk art, som t.ex. risk för återfall om patienten inle sköter sinmedicinering. Mol den angivna bakgrunden har möjlighelerna utvidgats atlanvända uiskrivning på försök. I de fall en stegvis utslussning i samhällelbedöms vara nödvändig bör således försöksulskrivning kunna användas för allminska liden för sjukhusvislelsen och för all i ell tidigt skede Iränapaiienlen all klara sig ute i samhället utan del ständiga stöd som en vistelsepå sjukhus innebär. Det står klart att en vidgad användning avförsöksutskrivning ställer större krav pä den öppna vårdens resurser. Ilagrummel har angetts atl patienten får skrivas ut på försök och beredasfortsall vård utanför sjukhusel, om särskilda skäl föreligger och del inlemedför fara för honom själv eller annan. Som framgår av della skall vårdenalllid inledas på sjukhus. Vård som bereds med slöd av 2 S skall inle i någolfall kunna pågå längre lid än . Beslämmelserna om försöksutskrivninghar därför inte böra gälla den som bereds vård med stöd av dellalagrum. Delta framgår av atl i första slyckel hänvisning endasi görs lill I 8. Del har förekommit atl palienler har varilutskrivna utan att de samlidigl har undergått en behandling somhar moliveral denna vårdform. I undru slycket har reglerna skärpts för hurlänge en försöksutskrivning skall få pågå. Har patienten under ensammanhängande lid av etl år varit utskriven på försök, bör patienten som regelkunna skrivas ul från vård enligt denna lag. Omsländighelerna kan emellertidvara sådana atl synneriiga skäl för fortsall försöksutskrivning föreligger. vara nödvändigl all konlroUera atl patienten följer de föreskriftersom har meddelals i fråga om medicinering. 1 sådana fall skall fortsallförsöksulskrivning kunna besluias av psykialrisk nämnd ålgången. F. n. råder det oklarhel om huruvida en palienl,som inle har skrivits ut slulligl, sedan liden för försöksutskrivning har löptut ändå skall anses som Prop.1979/80:1 Spec.motiv LPV 624 Ulskriven.I förtydligande syfte har del i elt nyll tredje stycke tagils in denbeslämmelsen, alt om tiden för försöksutskrivning har gåll till ända utan attföriängning har skell, skall patienten belraklas som ulskriven. Det får iförsta hand anses ankomma pä överläkaren atl se lill atl lidsfristerna bevakasoch att försöksulskrivning föriängs när det finns skäl lill della. Sådankonlakl bör hållas med paiienlen atl ell evenlueUt beslut om förlängning kanförberedas i god lid. I paragrafens sisto stycke har tagits in enbestämmelse enligl vilken ansökan om utskrivning skall likställas med ansökanom utskrivning på försök vid beräkning av tidsfristen i 18 8 tredje slyckel. I konsekvens med förslaget i bl. 14 och 17 SShar den ändringen gjorts i 20 S all överläkaren har tillagts en generell rättatt överlåta på annan läkare vid sjukhuset atl besluta om ålerintagning. Skulleöverläkaren beträffande viss patient vilja förbehålla sig rätten all självbeslula, kan han göra detta. Det åligger överläkaren enligl 16 8 tredje stycketatt fortlöpande pröva om en patient behöver beredas fortsatt vård med stöd avlagen. Det innebär emellertid från rättssäkerhetssynpunkt avgjorda fördelar ompsykiatriska nämnden därjämte, har förflutit från det patientenlogs in för vård, prövar patientens behov av fortsatt vård på sjukhus med stödav lagen. 1 första styckel har del tagils in en bestämmelse som åläggeröveriäkaren alt från den dag, då patienten logs inför vård, anmäla till psykialrisk nämnd om läkaren anser alt patienten är ibehov av fortsatt vård pä sjukhusel. För all ge nämnden insyn i den fortsattavården av patienten skall det vidare enligt tredje stycket ankomma påöverläkaren atl på nytt göra sådan anmälan till nämnden sälänge patienten värdas på sjukhuset. I paragrafens undra stycke föreskrivs att nämnden,om den efter överläkarens anmälan finner anledning att sätta i fråga dennesbedömning av det fortsatta vårdbehovet, skall ta upp fråga om utskrivningenligt 16 8 eller om utskrivning på försök. Resulterar nämndens prövning i atlutskrivning inle skall ske, får beslutet överklagas av patienten enligt ettföreslaget tillägg lill 22 S. inle skäl att ta upp etl ärendelill särskild behandling enligt andra stycket, får nämnden lägga överiäkarensanmälan till handlingarna. Varken ell sådant beslut eller ett beslut att ta uppett ärende om utskrivning eller försöksulskrivning kan - som lagrådet harpåpekat - anses innefatta myndighetsutövning och är inte heller överklag-bart. Överläkarens anmälningsskyldighet inskränker siginte lill sådana patienter beträffande vilka han själv är behörig atl fattabeslut om utskrivning 1979/80:1 Spec.motiv LPV 625 ulangäller lika för alla palienler. Visserligen får nämnden anses ha skyldighelall belräffande de palienler som avses i 17 8 andra slyckel, dvs. främsl dedomstolsöverlämnade, fortlöpande pröva frågan om utskrivning enliglföreskriften i 16 8 iredje slyckel. Delta utesluter dock inle behovet av attöverläkaren även beträffande dessa patienter åläggs alt med jämna mellanrummotivera varför enligt hans mening vården bör fortsätta. Hans skyldighet atluppmärksamma nämnden på att en domstolsöverlämnad patient bör skrivas ulframgår redan av 17 8 Iredje slycket. I tredje stycket har det föreskrivils en skyldighetför psykiatriska nämnden att pröva besvär eller annan talan som försbeträffande patient som vårdas med slöd av 2 8, dvs. missbruksfallen, senast påfjärde dagen efter det all framställningen kom in till nämnden. Atl särskildaregler har ansetts motiverade för denna grupp av palienler beror på den korlavårdlid som är möjlig för dessa. Del utesluter emellertid inte atl alla besväreller framställningar från patienter skall behandlas så skyndsaml som möjligtav nämnden (jfr 7 8 instruktionen (1966: 566) för utskrivningsnämnderna). Som framgår av 34 8 kan nämnden avgöra ärende därden korta tidsfristen måste iakttas med endast två ledamöter. Någon motsvarandeskyldighet för den centrala psykiatriska nämnden att pröva lalan från 2S-patienter inom viss har inte föreskrivits. Om den Qärde dagen infaller på ellervissa andra särskilt angivna dagar, så gäller lagen (1930: 173) om beräkning avlagstadgad tid. Prövningen kan då få anstå till näsla helgfria dag. Det bördock poängteras alt i en sådan situation prövningen om möjligt bör ske redanföre helgen. Har den psykiatriska nämnden ersatt överläkaren vidprövning och beslut angående det fortsatta vårdbehovet enligt 9 8, får talanmot sådant beslul enligt den tillagda bestämmelsen i första styckel föras hosden centrala psykiairiska nämnden. I första stycket har också lagts till en regel sommöjliggör talan av patient mot psykiatriska nämndens beslut atl inte skriva utslutligt eller på försök vid prövning enligt den föreslagna nya 20 a S. Enligt vad som gäller nu får talan enligt 21 eller22 8 föras ulan inskränkning till . Detta har kunnat leda till attbesvär har anförts har förflutit från det patienten skrevs utfrån sjukhuset. En så vidsträckt besvärsrätt är uppenbarligen inte påkallad.Därför har angetts att besvär får föras utan inskränkning till sålänge patienten vårdas med stöd av lagen. Har patienten skrivits ut frånsjukhuset, skall besvärsrätt därjämte föreligga förutskrivningen. Prop.1979/80:1 Spec.motiv LPV 626 lenhar beslämis med beaktande av de frisler som regelmässigt gäller vid förande avlalan mol myndighels beslul. 1 uiskrivningsnämnderna ingår f. n. tre ledamöler:en lagfaren ordförande, en läkare och en lekmannarepresentant. Nämnden får nubl.a. nya uppgifler av väsenllig belydelse för den enskildes rälissäkerhel. Detskall således bl.a. ankomma på nämnden atl återkommande pröva patientens behovav vård med stöd av lagen. Del har främst med hänsyn härtill ansetts påkallalall förslärka lekmannainflylandel i nämnden. Det har vidare anseUs angelägelall förse nämnden med särskilda kunskaper i sociala frågor. I paragrafen angesnu alt i nämnden skall ingå fem ledamöler. Ordföranden skall liksom nu varaeller ha varit innehavare av ordinarie domartjänsl. I nämnden skall därjämte ingåen läkare som bör vara särskill kunnig i psykiatri, en person som är särskiltinsall i sociala frågor och ivå andra lekmannaledamöter. Också centrala psykiatriska nämnden föreslås bliförstärkt med en person som är särskill insall i sociala frågor. Enligt rätlegångsbalken finns del numera endastmöjlighet att avlägga en enhetlig ed på heder och samvete. Hänvisningen i andrastycket till möjligheten all avlägga försäkran har därför ulgått. Enligl lagrummel i dess nu gällande lydelse råderett absolut förbud mot atl nämnden avgör ärende som handläggs i patientensfrånvaro utan att nämndens ledamöter före avgörandet har skaffat sig personligkännedom om patienten. Omständigheterna kan emellertid vara sådana att nämndensaknar möjlighet atl skaffa sig kunskap om patienten. Det kan t.ex. gälla enpalienl som har lämnal landel. Därför har möjlighel öppnats för nämnden atl omsynnerliga skäl föreligger avgöra ärende utan att sådan personlig kännedom ompatienten föreligger. Beslämmelsen har tagits in i ett nytt tredje stycke. Enligl förevarande lagrum kan den som för talan hospsykiatrisk nämnd eller centrala psykiatriska nämnden efter beslut av nämndentillerkännas ersällning för koslnad för resa och uppehälle i samband medinställelsen inför nämnden. Del har visat sig att patienter och andra som ärberättigade lill ersättning inle känner till detla. Lagrummet har därförkompletterats med en bestämmelse enligt vilken den som för talan hos nämndengenom nämndens försorg skall upplysas om den rält lill ersättning och förskottsom kan föreligga. 1979/80:1 Spec.motiv LPV 627 I första slycket har lagts till en undantagsregelsom möjliggör för psykiatrisk nämnd att i fall som rör talan från 2 S-patientavgöra ärendei i förminskad sammansällning. Möjligheten all handlägga ärendeipå delta sätl innebär emellertid inte någol avsteg från övrigahandläggningsregler. Sålunda skall t. ex. i normalfallet patienten ochöverläkaren vara närvarande vid nämndens sammanlräde.