prop · G3031 · 1979-12-31 00:00:00 — Beslut om vård enligt lagen kan grundas antingen på1 § eller på 2 §. Om beslutet gmndas på 2 S gäller vissa särbestämmelserbeträffande prövning av besvär och tid för utskrivning. Enligt 34 a § skallläkares beslut enligt 8 eller 9 § utformas på sådant sätt att det framgår omdet grundas på 1 eller 2 §. Även den vårdintygsskrivande läkaren måste taställning till denna fråga, eftersom vårdintyget enligt 5 § skall ha olikainnehåll beroende på vilken av de båda paragraferna som anses till-lämpUg. En fråga som inte klart besvaras av lagtexten är omintagningsbeslut eller beslut om fortsatt vård får grundas på I § närvårdintyget hänvisar till 2 § och omvänt. Uttalanden i motiven synes tyda påatt detta inte skall vara tillåtet. Prövningen enligt 8 och 9 §§ torde aUtsåendast böra avse frågan om grund för intagning och fortsatt vård föreliggerenligt den paragraf som vårdintyget bygger på. Härav följer att nytt Prop.1979/80:1 400 vårdintyg fordras för att vård skall kunna beredas medstöd av den andra paragrafen. Den angivna principen bör komma till ultryck ilagtexten. Meningen är att frågor som rör densom har intagits med stöd av 2 8 skall handläggas särskilt skyndsamt. Sålundaföreslås i 21 § tredje stycket att psykiatriska nämnden skall pröva besvär överbl. a. läkares intagningsbeslut i sådant fall senast på fjärde dagen efter detatt besvären kom in till nämnden. Mot bakgrund härav vUl lagrådet ifrågasättaom inte för dessa patienter en kortare maximitid än den föreslagna bordeföreskrivas för överläkarens prövning enligt 9 §. Av motsvarande skäl som lagrådetanför vid 16 § bör förutsättningarna för fortsatt vård av den som har intagitsmed stöd av 2 § uttryckas på annat sätt än genom en hänvisning till vUlkorenför beredande av vård enligt lagen. Mot bakgrund av det nu anfördaföreslår lagrådet följande ändringar i den remitterade lagtexten. 8 § första stycket bör ges följande utformning: "överensstämmer vårdintygetmed föreskrifterna i 57 §§ och föreligga sannolika skäl för att vård påsjukhus kan beredas med stöd av 1 § eUer, om vårdintyget har det innehåll somanges i 5 § andra stycket, med stöd av 2 §, får den som vårdintyget avserintagas på sjukhus." 9 § första och tredje styckenatorde kunna ersättas av följande två stycken: "Beslutas enligt 8 § intagningmed stöd av 1 §, skall överläkaren efter undersökning av patienten snarastmöjligt och senast åttonde dagen efter intagningsbeslutet pröva, om vård kanberedas patienten med stöd av 1 §. Finner överläkaren att detta är fallet,skall han besluta att patienten även i fortsättningen skaU vara intagen påsjukhuset. 1 annat fall skaU han utskriva patienten. Beslutas enligt 8 § intagning medstöd av 2 §, skall överläkaren efter undersökning av patienten möjligtoch senast fjärde dagen efter intagningsbeslutet pröva, om patienten är i behovav psykiatrisk vård. Finner överläkaren att detta är faUet, skall han beslutaatt patienten även i fortsättningen skall vara intagen på sjukhuset. I annatfall skall han utskriva patienten." 9 § andra stycket blir då paragrafenstredje stycke och bör inledas med orden "Den prövning som avses i förstaeller andra stycket skall i stället..." 16 § Lagrådet: Avgörande för utskrivning är enligtgällande rätt huruvida förutsättningar enligt 1 § för att bereda patientenvård föreligger eller ej. I förslaget visserligen hänvisningen till 1§ men bestämmande är alltjämt om vårdförutsättningarna finns kvar. Prop.1979/80:1 401 Detta förfaringssätt passar i frågaom den som är inlagen enligt 1 §. Då utskrivning av missbrukare skaU prövas ärdet emellertid föga ändamålsenligt. Villkoren för intagning enligt 2 § avserbl. a. atl etl trängande behov av avgiftning skall föreligga. Om det gäller enmissbrukare av alkohol kan det mest trängande behovet av avgiftning vara tillgodosettdå den akuta förgiftningsfasen är överstånden. Måhända kvarstår alltjämt ettträngande behov av psykiatrisk vård, men enbart förekomsten härav, sedan denomedelbara avgiftningen är genomförd, utgör icke tillräcklig grund för ettkvarhållande, om det för eU kvarhållande skall fordras att intagningsrekvisitenalltjämt är uppfyllda. Av motiven synes framgå att avsikten icke är attpatienten skall utskrivas så snart den akuta förgiftningen upphört. Med denutformning paragrafen erhållit enligt lagrådsremissen är detta emellertidoundvikligt. Om man vill bereda missbrukarklientelet någon vård ulöver den somkan ges under den egentliga avgiftningsfasen, ter det sig därför nödvändigtatt ändra utskrivningsbestämmelserna så att det blir möjligt att kvarhålla enmissbrukare beträffande vilken intagningsrekvisitet avgiftningsbehov brister.Att ge avkall på kravet på behov av psykiatrisk vård bör däremot inte komma ifråga. Första stycket torde böra regleraendast utskrivning av patienter som intagits enligt 1 §. Första meningen bördärför med viss jämkning i övrigt inledas: "Den som beretts vård med stödav 1 S jämlikt beslut enligt 9 § eller på grund av domstols förordnande skallofördröjligen utskrivas från vården, om ..." Bestämmelserna rörande utskrivningav patienter som intagits enligt 2 § torde böra samlas i ett andra stycke. Omsåsom ovan anförts tyngdpunkten därvid läggs på behovet av psykiatrisk vårdkan stycket ges följande lydelse: "Den som beretts vård enligt 2§ skall utskrivas från vården när behov av psykiatrisk vård icke längreföreligger, dock senast för intagningsbeslutet." 18 § Lagrådet: överiäkares skyldighet attunderrätta den som enligt första stycket får ansöka om utskrivning bör ickevara beroende av att patienten själv givit till känna att han ej längre viUvårdas enligt lagen. Tredje meningen i andra stycket kan utgå, om andrameningen inledes sålunda: "Om patient som avses i 17 § andra stycket ellerannan, som enligt första stycket får ansöka om utskrivning av patienten, gertill känna önskan att vården enligt denna lag skall upphöra, skall han..." 20 3 § Lagrådet: Det i denna paragraf beskrivnaanmälningsförfarandet får antas re- 1979/80:1 402 sulterai att psykiatriska nämnden i det enskUda fallet beslutar antingen att läggaanmälningen till handlingarna eller att ta upp ett ärende avseende utskrivningeller försöksutskrivning av patienten. Ingetdera beslutet innefattarmyndighetsutövning eller är enligt 22 § överklagbart. Först det avgörande somträffas i ett enligt andra stycket upptaget ärende blir överklagbart, förutsattatt avgörandet innebär att utskrivning eller utskrivning på försök icke skallske. 21och 22 § Lagrådet: Om vad lagrådet föreslagit beträffande 9 § godtagesbör i 21 § första stycket och 22 § första stycket orden "tredjestycket" efter "9 §" utgå. överklagbara är endast beslut som är negativa förpatienten, främst beslut som innebär att intagning skall ske eller utskrivningvägras. Om däremot överläkare eller psykiatrisk nämnd beslutar att ej intagapatient eller medger utskrivning finns icke någon klagomöjUghet. Med hänsyntill det yttersta ansvar som pålägges kommunen för dem som vistas i kommunen,kunde ifrågasättas om icke även vårdintresset skulle få komma tUl tals.Departementschefen säger sig i den blivande socialtjänstpropositionen skolaåterkomma till de närmare reglerna för kommunens yttersta ansvar. I sambanddärmed torde kunna avgöras om kommunen skall utrustas med klagorält i dessasammanhang för att trygga vård vid sjukhus för den som kommunen anser behövasådan vård. Som motiv för den i andra stycket föreslagnaändringen anförs i arbetsgruppens rapport att särskilda omröstningsreglergäller när nämndemän ingår i hovrätt och att dessa regler inte bör gälla förpsykiatrisk nämnd och centrala psykiatriska nämnden. När nämndemän ingår i hovrätttiUämpas enligt 29 kap. 1 § tredje stycket en särskildomröstningsordning. Däremot är reglerna i 29 kap. 3 och 4 §§ om vilken mening somskall gälla desamma vare sig nämndemän ingår i domstolen eller inte.Hänvisningen i LSPV torde endast omfatta dessa regler. Rättegångsbalkensbestämmelser om omröstningsordningen, som bl. a. innebär att den yngsteledamoten skall säga sin mening först, lämpar sig inte för tillämpning inämnderna. På grund härav är den föreslagna lagändringen överflödig och ägnadatt inge en oriktig uppfattning om hänvisningens räckvidd. Lagrådet föreslårdärför att ändringen i andra stycket begränsas till vad som föranleds av attnämnderna byter namn. 1979/80:1 403 Under hänvisning lill vad vi anfört vid 23 8 LVUföreslår vi att förevarande paragraf erhåller följande lydelse: "Har berusningsmedel, injektionsspruta ellerkanyl, som kan användas för insprutning i människokroppen, omhändertagits hospatient med stöd av 13 §, får överläkaren besluta att egendomen skall tillfallastaten. I beslutet skaU ägaren tillerkännas ersättning för egendomen med beloppmotsvarande dess värde. Anträffas egendom som anges i första stycket inomsjukhus, där patienter vårdas med stöd av denna lag, får sjukhusdirektöreneller styresmannen för sjukhuset, om känd ägare tiU egendomen ej finns,besluta att denna skall tillfaUa staten. Mot beslut om förfogande enligt första eller andrastycket får talan föras hos länsrätten genom besvär." Efter mönster av vad vi har föreslagit vid 23 § LVUföreslås att hänvisningen i första stycket tiU lag begränsas att avse2 § I första stycket. Uppgiften att låta förstöra eller försälja egendomsom omhändertagits enligt andra slycket torde böra ankomma på den som har omhändertagitegendomen, inte på överläkaren. Detta bör klargöras genom tiUägg av följandemening till andra stycket: "Vad som där föreskrivs om överläkaren skall istället gälla den som omhändertagit egendomen." Genom den ändring som föreslås i 24 § begränsasbesvärsrätten för patient som inte längre vårdas med stöd av lagen tUl en tidav för utskrivningen. För patient som har utskrivits föreikraftträdandet bör gälla en övergångstid innan denna regel blir tillämplig.Detta kan åstadkommas genom en övergångsbestämmelse av följande lydelse: "Utan hinder av 24 § får talan enligt 21 eller22 § föras från ikraftträdandet." Bestämmelser om utskrivningsnämnd och psykiatriskanämnden finns även i annan lagstiftning än LSPV, såsom 44, 45, 47 och 49 §§lagen (1967: 940) angående omsorger om vissa psykiskt utvecklingsstörda samt 22och 28 §§ passlagen (1978:302). Med hänsyn härtiU synes blandövergångsbestämmelserna böra tas upp en föreskrift av följande lydelse: "i lag eller annan författning omutskrivningsnämnd skall i stället gälla psykiatrisk nämnd, och föreskrift skall gälla centrala psykiatriska nämnden." Prop.1979/80:1 404 Förslaget till lag om ändring i rättshjälpslagen (1972:429) Om såsom lagrådet föreslår även 44och 45 §§ rättshjälpslagen ändras, bör ingressens avfattning ändras i enlighetdärmed. 41 § Lagrådet: I enlighet med den terminologi, sombrukas i prop, 1978/79: 90 bör paragrafen inledas på följande sätt:"Rättshjälp genom offentligt biträde beviljas i mål eller ärende ..." Om lagrådets förslag om ändring avrubriken tiU LSPV godtas, bör i förevarande paragraf 1 den där omtalade lagenbenämnas "lagen (1966: 293) om psykiatrisk vård i vissa fall m. I 3 bör, om lagrådets förslag vid 8och 9 §§ LVU godtas, "6 §" utgå. Vidare är att märka att lagrådetvid 20 § LVU föreslagit atl besvär skall få anföras över socialnämndens allabeslut som rör placeringen av den som bereds vård enligt lagen, och inte barasådana beslut som innebär att den unge skall flyttas från det hem där hanvistas. Godtas detta förslag erfordras motsvarande ändring i reglerna omrättshjälp genom offenfiigt biträde. Lagrådet föreslår därför att i punkt 3orden "vid talan mot beslut att enligt 11 8 samma lag flytta den unge fråndet hem där han vistas" byts ut mot "vid talan enligt 20 § förstastycket 1 samma lag." 42 § Lagrådet: Reglerna om rättshjälp genomoffentligt biträde i rättshjälpslagen är så uppbyggda att i 41 § beskrivs deslag av mål och ärenden, i vilka denna rättshjälpsform kan komma tillanvändning, i 42 § förutsättningarna för förordnande av biträde, i 43 §förfarandet vid förordnande av biträde och förordnande myndighet samt i 44 och45 §§ biträdets StäUning, ersättning, befogenheter m. m. 1 paragrafen sägs enligt förslagetatt offentligt biträde skall utses "för den som åtgärden avser" undervissa omständigheter. Av vad som anförts rörande detta uttryck (se bl. 1978/79: 90 s. 116117 och där anvisade ställen i prop. 1972: 132 samtprop. 1978/79:90 s. 121) kan slutas att därmed åsyftas den som är föremål fördet frihetsberövande ingreppet, dvs. patienten i psykiatrisk vård, denpsykiskt utvecklingsstörde, alkoholmissbrukaren, den för samhällsvårdomhändertagne, den på vissa anstaher intagne, utiänningen, den villkorligtdömde, den på kriminalvårdsanstalt intagne, den om vars utlämning är fråga etc.Regel- 1979/80:1 405 mässigtär det också denna person som är part i det mål eller ärende, varom är fråga.Motiveringen för denna rättshjälpsform är just att den som befinner sig i dettautsatta läge behöver stöd av en utomstående. TiU följd härav kan i ärendeangående samhällsvård biträde icke förordnas för vårdnadshavaren. I praxis hari stället vårdnadshavaré som velat motsätta sig omhändertagande enligt BvLansetts kunna få allmän rättshjälp. Offentligt biträde tillerkännes i lageninga speciella processuella funktioner bortsett från en rätt att föranstaltaom utredning enligt 45 §. Biträdet kan sålunda inle framställa några yrkanden imålet eUer ärendet och har ej heller besvärsrätt. Att biträdet på detta sätt är knutet till denåtgärden avser och ej till den som är part i vederbörande mål eller ärende kanbli av betydelse. Enligt 18 S LSPV får vissa anhöriga till patient göra ansökanom patientens utskrivning från vård enligt LSPV. Den anhörige och ej patientenblir part i ett sådant utskrivningsärende, men det är likväl patienten och ejden anhörige (parten) som får hjälp av biträdet. På samma sätt är det i mål omomhändertagande för samhäUsvård barnet som får biträde, oavsett om barnet harpartsslällning och oberoende av vilken ställning föräldrar eller annanvårdnadshavaré intar i målet. Enligt motiven till de nu föreslagna ändringarna irättshjälpslagen skall offentligt biträde i mål och ärenden enligt LVU kunnautses för såväl vårdnadshavaren som barnet. Tanken synes vara att uttrycket"den som åtgärden avser" i dessa mål och ärenden skall tolkas somomfattande inte bara den person som är föremål för frihetsberövande utan ocksådennes vårdnadshavaré. Den sålunda åsyftade utvidgade innebörden av denna termhar i lagtexten endast kommit till uttryck indirekt, genom den nya föreskriftenom gemensamt biträde i det föreslagna andra stycket i paragrafen. Lagrådet vill för sin del förorda att paragrafenavfattas så att det av den direkt framgår att även vårdnadshavaren skall kunnabeviljas rättshjälp genom offentligt biträde i mål enligt LVU. Därför föreslåsatt paragrafen med anpassning tUl den terminologi i rättshjälpslagen, somföreslagits i prop. 1978/79: 90, erhåUer följande lydelse: "Rättshjälp genom offentligt biträde skallbeviljas den som åtgärden avser och i mål eller ärende som avses i 41 § 3 ävenvårdnadshavaré, om det ej måste antagas att behov av biträde saknas." Regeln om förordnande av gemensamt biträde tordeböra överflyttas till 44 8 första stycket, som reglerar vem som skall förordnastill biträde. Nämnda stycke fordrar också viss omformulering med hänsyn tillatt offenfiigt bUräde kan förordnas även för annan än den som åtgärden avser.Stycket bör erhålla följande lydelse: "Har den som beviljats rättshjälp enUgt 41 §själv tiU offenfiigt biträde föreslagit någon som är lämplig, skall denneförordnas, om ej hans anlitande skulle medföra avsevärt ökade kostnader elleri övrigt särskUda 1979/80:1 406 Om både den unge och vårdnadshavaren beviljats rättshjälp imål eller ärende som avses i 41 § 3 och ej motstridiga intressen föreliggermellan dem, förordnas gemensamt biträde." I 45 § första stycket bör av skäl som framgår avdet föregående i första meningen orden "som åtgärden avser" utbytasmot "som beviljats rättshjälpen". Andra meningen innehåller regler omen särskild form av rättshjälp. Meningen kan därför lämpUgen bilda ett egetstycke. Vad lagrådet här föreslagit torde inte behövaföranleda någon jämkning av forumregeln i 3 § tredje stycket i avfattningenenligt prop. 1978/79: 90. Rättshjälp genom offenfiigt biträde skall enligt 42§ beviljas, om det ej måste antas att biträde ej behövs. Vederbörande myndighetmåste därför alltid pröva frågan om rättshjälp ex officio. Ansökningen tjänarnärmast det syftet att underrätta myndigheten om hur den sökande själv ser pårättshjälpsbehovet och att överhuvud tillföra myndigheten material tUlbelysning av rättshjälpsärendet. Med hänsyn härtill och efter mönster av 18 a § och39 § första stycket i den lydelse som föreslås i prop. 1978/79: 90 torde förstastycket böra erhåUa följande avfattning: "Rättshjälp genom offenfiigt biträde beviljasefter ansökan eller då annars anledning föreligger. Ansökan får göras av densom kan beviljas rättshjälp och i mål eller ärende som anges i 41 S 1 även avannan som får föra talan i målet eller ärendet." Andra stycket torde böra inledas sålunda:"Rättshjälp beviljas och biträde förordnas av den myndighet.. ." Lagrådet vill i detta sammanhang erinra om sittuttalande i sitt protokoU (se prop. 1978/79: 90 s.498500) av innebörd att statsråd ej bör tilldelas uppgiften att förordnaoffentligt biträde. Fjärdestycket torde böra inledas: "Rättshjälpen utgår även när. Femte stycket bör inledas: "Ansökan omrättshjälp genom offentligt biträde ges in till den myndighet som handläggermålet eller ärendet. Gäller ansökan ärende som avses i..." Sjättestycket bör erhålla följande lydelse: "Myndighet som inte själv får beviljarättshjälpen skall till behörig myndighet med eget yttrande överlämna ingivenansökan med därvid fogade handlingar eller anmäla behovet av rättshjälp." Att42 § skall tillämpas i sin nya lydelse vid prövningen av fråga om 1979/80:1 407 offenfiigtbiträde enligt 41 § 4 eller 5 i den äldre lydelsen behöver inte uttryckligenutsägas och stadgandet härom i 2 andra meningen bör därför utgå. Däremot bördet klargöras alt ett sådant rättshjälpsärende vid liUämpningen av de nyareglerna i 4244 88 skall likställas med ärende enligt 41 8 3 i den nyalydelsen. På grund härav föreslås att andra meningen i punkten 2 ges följandelydelse: "Härvid tUlämpas vad som i 4244 §§ föreskrivs om mål ellerärende som avses i 41 § 3." Förslagettill lag om ändring i Enligt de övergångsbestämmelser som föreslås tillLVU skall förebyggande åtgärder eller omhändertagande för samhällsvård sombeslutats med stöd av BvL före kunna bestå längst till den Ijuli 1981. Härtill ansluter punkten 3 i övergångsbestämmelserna tillförevarande lag. Denna regel gäller emellertid endast omhändertagande församhäUsvård. Om den unge är föremål för förebyggande åtgärder enligt BvL kanalltså domstol inte efter med stöd av 31 kap. 1 § i denäldre lydelsen överlämna honom till vård enligt BvL. Dessa åtgärder kan å andrasidan göra vårdåtgärder inom onödiga. Domstolen kan då finna attförutsättningar saknas för överlämnande till vård med stöd av 31 kap. 1 § iden nya lydelsen. För att sådana icke önskvärda effekter skall undvikas börpunkten 3 närmare anpassas till övergångsbestämmelserna i . Lagrådetföreslår att den ges följande utformning: "Har före beslutats omförebyggande åtgärder eUer omhändertagande för samhällsvård enligtbarnavårdslagen (1960:97) får, om åtgärderna eller vården består vid tiden fördomen, 31 kap. 1 § i dess äldre lydelse tiUämpas till utgången av juni1981." 1979/80:1 408 Bilagor till regeringsprolokollel . Bilaga 1Översikt över de sociala vårdlagarna................... 1 1 Inledning....................................................................... 1 2 Allmänlförebyggande verksamhet................................ 2 3 Individuelltinriktade ålgärder....................................... 3 4 Tillsyn............................................................................ ..... 11 BUaga 2 författningsförslag.................... ..... 13 1 Förslag lillsocialtjänstlag ............................................ ..... 13 2 Förslag tillsocialnämndslag ........................................ 18 3 Förslag lilllag om ändring i ................... 23 4 Förslag lill lag om ändring i lagen (1962:381) om aUmän försäkring 26 5 Förslag tilllag om upphävande av lagen (1964:450) om åtgärder vid samhällsfarlig asocialitet......................................... .... 27 6 Förslag till lag om finansieringav statsbidrag till förskole- och fri tidshemsverksamhel .................................................... .... 27 7 Förslag till barnomsorgsförordning................................ 27 Bilaga 3 Sammanställning avremissvar över socialutredningens betänkande (SOU 1977:40) Socialtjänst ochsocialförsäkringstillägg. Lagar och motiv............................................................. .... 29 Förkortningar..................................................................... .... 30 1 Remissinstanser............................................................ .... 31 2 Allmännasynpunkter.................................................... .... 32 3 Övergripandemål ........................................................ .... 42 4 Ramlag ........................................................................ .... 50 5 Utbildning,forskning m.m.............................................. 58 5.1 UtbUdning................................................................ .... 58 5.2 Forskning ochutveckling.......................................... 64 5.3 Socialvårdsstalistik.................................................. .... 65 6 Del kommunalaansvaret............................................... .... 65 7 Socialtjänsten- funktion och uppgifter.......................... .... 74 7.2.1 Medverkan isamhällsplaneringen .................. 80 7.2.2 Fältverksamhetoch grannskapsarbete .......... .... 94 7.2.3 Uppsökandeverksamhet................................. 97 7.3 Allmäntinriktade insalser 101 7.3.1 Information..................................................... 101 7.3.2 Barns ochungdoms omvårdnad och utveckling 105 7.3.3 Arbete ochförsöijning..................................... 117 7.3.4 Självständigtboende m.m............................... 118 7.3.5 Socialjour......................................................... 118 7.4 Individuelllinriktade insatser 121 8 RäUen till bistånd ......................................................... .. 121 8.1 Allmännasynpunkter .............................................. 121 8.2 Biståndetsinnehåll.................................................. 123 8.3 Socialbidrag(socialhjälp)......................................... 129 9 Äldreomsorg.................................................................. . 135 9.1 Allmännasynpunkter ............................................ . 135 9.2 Förberedelserinför pensionering .......................... . 136 1979/80:1 409 9.3 Enskilt boende .......................................... .. 136 9.4 Bosladstillägg............................................ .. 137 9.5 Allmänt om utbyggnad av .. ........ .. 137 9.6 Finansiering av ........................... .. 139 9.7 Beleckningen ............................ .. 140 9.8 Pensionärs rätt att uppbära pension.............. .. 141 9.9 Villkor för finansiering av hemhjälp ochmotsvarande service 142 9.10 Kontakt och gemenskap.............................. .. 142 9.11 Aktiv sysselsältning.................................... 143 9.12 Personal inom den sociala hemhjälpen............. 144 9.13 Färdtjänst och tekniska hjälpmedel ............... 144 9.14 Vård........................................................ 145 9.15 Kommunala planer för äldreomsorg................. . 147 9.16 Forskning ................................................. 148 9.17 Vård av senildementa och störande vårdlagare. 10 Omsorgom personer med handikapp 149 10.1 Allmänna synpunkler .................................. 149 10.2 medverkan i samhällsplanering. 10.3 Samverkan .............................................. 150