prop · G303105 · 1979-12-31 00:00:00 — Krislianstads och kommuner anser all kammarrällenvid behandlingen av kommunalbesvärsmål bör bestå av tre jurister och tvåsärskilda ledamöier med erfarenhei. anser att förslaget om särskildsammansättning i kommunalbesvärsmål är välbetänkt. Enligi kommunen bör dock deformella kvalifikationskraven preciseras ytteriigare i det slulliga förslagel.En grund- 1979/80:105 92 förutsäuningbör vara all vederbörande har kontakt med det kommunalabeslulsfallandet och all inte personer som har lämnal del akliva kommunalaarbeiei kommer i fråga. Även efterlyser en precisering avförulsällningarna för rekryleringen. Enligi kommunen är del vikligl all delanlal sakkunniga som förordnas blir så siorl au den enskilda kommunenskansliresurser inte kommer all drabbas. Kommunen anser vidare all kommunalainslanser bör fö tillfälle au yllra sig, innan regeringen förordnar sakkunniga.RRV anser au de särskilda ledamöierna kan hämias frånlänsslyrelserna. Siockholms läns landsiingskommun undersirykerstarki vikten av all kammarräiierna lillförs kommunalrältslig kunskap. Enligilandstingskommunen är del väsenlligl au kammarrällen får en sådansammansällning alt dess oväld inle kan sältas i fråga. ochHallands läns landstingskommuner belönar särskili all behovel avlandstingskommunal erfarenhei beaklas, när särskilda ledamöter ulses. 1 dettainslämmer läns landstingskommun, som anser all regeringen bör förordnaminsl en ledamot per kammarräli med särskild sakkunskap om just landslingskommunalaförhållanden. När det gäller besvär över beslul av eil landsling eller enlandstingskommunal nämnd bör denne ledamot ijänslgöra. församlings- och pasioralsförbundförutsätter atl del vid varie kammarrätt kommer atl förordnas åtminslone någonledamoi med erfarenhei av kyrkokommunala förhållanden. I detlainslämmero/wAo/;///e// . Enligt mening skulle reformens syfteförslärkas om regeringens förordnanden av ledamöier föregås av ellförslagsförfarande, som lämpligen kan anförtros de ceniralaintresseorganisationerna. Svenska kommunförbundei, Landslingsförbundel ochSvenska kyrkans församlingsoch pasioralsförbund. Några remissinstanser anser all del finns behov avsärskild sakkunskap i kammarrätt även vid etl ireinsianssyslem. Hit hörlänsstyrelserna I , och , några kommuner ochSkaraborgs läns landsiingskommun. Kammarrälten i , som hör lill deremissinstanser som avslyrker förslagel om särskild sammansällning avkammarrätt, anför följande. Kammarrällen kan inle flnna att del här föreliggereu behov molsvarande del i mål angående fastighetstaxering. 1 dessa mål är oftafråga om lekniska spörsmål och värderingar ulifrån annal än rem juridiskabedömningar. De kommunala besvärsmålen däremoi avser en lagligheisprövning, måså vara understundom av komplicerad beskaffenhel. En "person med godkunskap om och erfarenhet av ekonomisk förvallning och kommunalverksamhel i slörsia allmänhel" kan väl i och för sig vara en lillgång ivissa fall men knappasl elt nalurligl inslag i krelsen av domare ikommunalbesvärsmål. Vad domstolen i del särskilda fallel behöver vetskap ombör framgå av vad kommunen, som ju är moipart lill den som anför besvär, harall anföra över besvären. Ter sig dessa upplysningar otillräckliga i någol merprincipielll beiingai hänseende, bör hinder inte föreligga för kammarrällen altge kommun- eller landslingsförbundel lillfälle alt yllra sig. 1979/80:105 93 Kammarrätten i framhåller all del ikommunalbesvärsmålen i princip är fråga om en legaliieisprövning. Del framslårsom nalurligl atl en prövning av detta slag företas av kammarrälten i vanligsammansällning. Kammarrällen anser all den särskilda sakkunskap som kan behövasbör lillföras målel genom all yllrande inhämtas från någon sakkunnig person,myndighel eller organisalion. Med en sådan ordning vinns enligt kammarrällen denfördelen all den särskilda sakkunskapen bliröppnare redovisad än om dentillförs målel genom en av rättens ledamöter. Valel av sakkunnig ellersakkunnig insians kan också bälire anpassas efler behovel i del enskildafallel. Liknande synpunkier framförs av kammarrätten i . belönar all del är fråga om en ren legaliieisprövning och allkammarrällen alllid har möjlighel all inhämla de sakkunnigutlåianden som kanbehövas. Om förslagel ändå genomförs, bör de särskilda ledamöierna utses för entid av . erinrar om all frågan om aulillföra kammarräiierna särskilda ledamöier i vissa mål, bl. a. sociala mål,diskulerades redan i samband med förvaliningsrällsreformen. Enligt förbundels mening saknas skäl för ell annalställningstagande såviu gäller kommunalbesvärsmålen. Samma synpunkt framförs avSveriges advokatsamfund. Regeringsrätten ställer sig iveksam lill förslagelom särskild sammansällning i kommunalbesvärsmål. Kammarrätterna lorde enligtregeringsrätten vara väl ägnade all pröva målen i vanlig sammansällning. Skallen ledamoi med särskild sakkunskap delta i prövningen, bör del enligtregeringsrätien vara en erfaren kommunjurisl på hög nivå. Del kan stöta påsvårigheler atl rekrylera eu lillräckligt antal sådana ledamöter, som kan slålill förfogande så all målens handläggning inte fördröjs. Om sakkunnigaledamöier förordnas, bör det ske för bestämd tid. Vidare bör i så fall en sådanledamot della också vid behandlingen av frågor om inhibilion ikommunalbesvärsmål. Sådana frågor förulsäller i allmänhel ställningstagandelill sakfrågan i målel och kräver dessutom elt snabbi beslul. Även JO är iveksam. JO ifrågasäller sålunda omförulsällningarna för kammarrällens bedömning av frågor som kan bli akluella ikommunalbesvärsmål på någol principielll säll skiljer sig från dem som gällerför andra mål. Kammarrätten i Göteboig ifrågasäller om del inle ärlillräckligl med en möjlighel all enligt 24 § förvaltningsprocesslagen vidbehov anlila särskild sakkunskap. Även om del finns starka argument molkommilléns förslag i denna del, vill kammarrällen ändå inie bestämt avråda frånden ordning som föreslås. Den kan enligt kammarrällen rent av vara nödvändigför all tvåinsianssyslemet skall kunna fungera på elt godtagbart säll iinledningsskedet. i län anser att såvälprincipiella som prakliska skäl lalar moi att särskilda ledamöier införs. 1979/80:105 94 kommunenär part i ell kommunalbesvärsmål. I de mesl svårbedömda fallen, där behovel avkommunala erfarenheler är slörsl, är oflasl fråga om gränserna för denkommunala kompeiensen och därmed inle sällan om avgöranden av inlresse för kommunernai gemen. Åven om det inle kan ifrågasättas annal än alt de särskildaledamöterna skulle eftersträva en objekiiv bedömning, måsle enligtlänsstyrelsens mening en besvärande mellanställning uppslå oavsell omledamöierna hämias från enskilda kommuner eller från l.ex. Även i anser all del finns enrisk för all de särskilda ledamöierna kommer au, om än omedvetet, agera snararesom partsrepresentanter för kommunerna än som opartiska ledamö-lerav kammarräiierna.Samma inslällning har kommun, .som anserali förslagel om en särskildledamoi i kammarräli förulsäller en speciell jävsregel. Enligi kommunen bör jävföreligga inie bara om ledamolen tidigare hos kommunen har deltagit i denslutliga handläggningen av ärende som rör saken ulan också om ledamolen har enannan anknylning lill den kommun som är part i målel. Med en jävsregel kan manenligt kommunens mening lämna förslagel ulan erinran. ochSACO/SR avslyrker förslagel med hänsyn lill alt en politiker som tjänstgör somsärskild ledamoi kan hamna i jävssilualioner. I är iveksam lillförslagel om särskilda ledamöter, eflersom del synes svårt all hilta lämpligapersoner, som behärskar hela det kommunala och landslingskommunala områdel. i Göleborgs och län redovisarall del vid den avgjordes 117 kommunalbesvärsmål.Besvären bifölls i endast fyra fall. är mol den bakgrunden förvånadöver kommilléns uppfattning att det skulle behövas en särskild ledamoi mederfarenhei av verksamhel. Kommitténs förslag lill ändringar i kommunallagen(KL) och förvaltningsprocesslagen (FPL) lillslyrks eller lämnas ulan erinranav bl. a. , länsstyrelserna I , ,, , och , flera kommuneroch landstingskommuner. , /SRoch TCO. Flera remissinslanser framför emellertid synpunkierpå de olika lagförslagen. Regeringsrätten lar upp bl. a. förslagel lilländring av bestämmelserna i 35 § FPL om prövningstillstånd. Regeringsrättenlillstyrker därvid all krav på prövningstillstånd införs beträffandekammarrätts beslut under rättegång. Regeringsrätten tillstyrker vidareförslaget au besvär över kammarrälls beslul all avvisa där anförda besvär elleratl avskriva där anhängiga mål inte skall kunna prövas utan auprövningstillstånd har meddelals. Däremot är regeringsrätten kritisk lillkommilléns uttalande alt kammarrällen aldrig är 1979/80:105 95 denförsta myndighet som meddelar beslul i ell mål eller ärende ulan endast tarbefallning med saken efler överklagande. gäller enligi kommiuén även ifråga om exiraordinära besvär enligi 100 S laxeringslagen som anförs direkl hoskammarrällen med slöd av 103 S samma lag. Regeringsrälien anför med anledninghärav följande. Regeringsrätien erinrar om au en annan syn på deexiraordinära laxeringsbesvären kom lill ullryck i förarbelena lill 35 S FPL.Förvallningsdomslolskommiilén framhöll (SOU 1966:70 s. 396) efler all haförklarat all del överensstämde med allmänna inslansordningsprinciper all enobeskuren rätt lill överprövning skall tillkomma den som förul blott fåll sakenprövad i kammarrällen som enda insians, all del på beskaltningsområdel kunde l.ex. inlräffa, alt processen började i kammarrätt när skallskyldig ellertaxerings-intendent anförde exiraordinära besvär enligt 100 S respektive 101 §laxeringsförordningen. Om kammarräli enligt 105 S taxeringsförordningenöverflyttade laxering från en skatlskyldig lill en annan, förelåg också-förutsatt att överflyiiningen inte aklualiserals redan påprövningsnämnds-planel - en situation där kammarrätt uigjorde försia insiansför part. Departementschefen framhöll för sin del (prop. 1971:30 s. 105)somexempel på fall när kammarräli avgjort en fråga som försia insians del dåkammarrätt enligt 103 § laxeringsförordningen prövai exiraordinära besvär somanförts direkl hos domstolen i fall då prövningsnämnden lidigare avgjort målangående den ordinarie laxeringen. Uppskattningsvis anförs omkring 50 besvär om årelhos regeringsrätten över kammarrälls beslul all inle lill prövning la upp hoskammarrälten anförda extraordinära laxeringsbesvär. I och för sig kandiskuleras om exiraordinära besvär hos kammarrätt ger upphov lill eii nytt mål,vilkel kammarrätten avgör som försia insians, eller om målel är att se som enforlsällning på del lidigare av skaiierälten handlagda ordinarie besvärsmålei.Regeringsrätten, som vill erinra om atl eu eftertaxeringsmål ulgör ell nyll måli förhållande lill ell lidigare ordinärt laxeringsmål, anser övervägandesakskäl lala för atl del synsättet anläggs atl, när kammarrätt handlägger ettmål om hos kammarrällen väckta exiraordinära laxeringsbesvär eller etl mål omen ex offlcio väckt fråga om överflyttning av laxering enligt 105 S laxeringslagen,kammarrällen handlägger målel som första insians. Med della synsält börundanlag från kravet på prövningstillstånd göras för besvär överkammarrällsbeslul i sådana mål. Det låter sig emellerlid inte göra atl härvidta ordalagen i 54 kap. 9 S till förebild, eftersom del medtanke på kommunalbesvärsmålen inte går atl skriva "beslul i mål ellerärende, som väckls vid underinsians", om någon besvärsinslans inte skallfinnas under kammarrällen i dessa mål. Saken har då visserligen varil föremålför prövning och avgörande hos den kommunala myndighelen men del ler sigfrämmande all se kammarrällens beslul som etl beslul i mål eller ärende somväckts hos den kommunala myndighelen. Regeringsrätten föreslår därför atl 35 §försia siyckei FPL i slället ges följande lydelse: "Besvär överkammarrätls beslul i mål som avser överklagat beslul prövas av regeringsrättenendasl om regeringsrätten meddelat prövningstillstånd." Med en sådanskrivning kommer ingen lill regeringsrätten fullföljd talan i mål som kommitlill kammarrällen från lägre insians all kunna vinna prövning ulanprövningstillstånd vare sig kammarrätien genom silt beslul prövai målel i sak,avvisat talan eller avskrivit målet. Här bortses från mål om uilämnande avallmän handling. 1 mål, som inte avser en i kammarrällen fullföljd lalan. 1979/80:105 96 kommerdäremoi elt överklagande under prövning i regeringsrälien ulanprövningslillsiånd. Vissa lillämpningssvårigheler kan visserligen uppkommadärigenom all del inte alltid slår hell klarl om pari i kammarrällen förl envanlig besvärslalan eller en exlraordinär besvärslalan. Del blir emellertid iförsia hand en uppgift för kammarrällen all vid valet av fullföljdshänvisningla slälning lill vilken karaklär den hos kammarrällen förda lalan hafl. Avvisasen talan därför all den inte anförts inom ordinarie besvärstid och därför allräll ej heller finns all anföra besvär i särskild ordning, skallbesvärshänvisning utan krav på prövningslillsiånd meddelas. Avvisningsbesluieibör betraktas som etl odelbart beslul. 1 anslulning härtill erinrar regeringsrälien om alldel i 36 S iredje slyckel FPL föreskrivs alt, om regeringsrätten meddelarprövningstillstånd för viss fråga, domstolen får pröva även en annan fråga sombesvären avser. Om bestämmelsen i 35 S försia siyckei ändras så au den inielängre kommer all handla om beslul i en viss fråga utan om en kammarrättsbeslul i allmänhel eller beslut i ell mål, som avser ell överklagal beslul, börenligt regeringsrätten 36 S iredje siyckei ges en ny ulformning, lämpligenefter förebild av innehållel i 54 kap. 11 S försia slyckel försia meningenrättegångsbalken. Vidare bör i 36 S första stycket i stället för"frågan" skrivas "besvären". Kammarrätten I Göteboig anser all 35 S försiastycket FPL inte bör ändras så all kravel på prövningstillstånd utvidgas lillall gälla besvär över alla slags beslul av kammarrätt. Enligi kammarrällensuppfallning moiiverar de skäl som kommittén anför inte all man går så långl somföreslås. Kammarrälten vänder sig också, liksom regeringsrätten, mol kommillénspåslående alt kammarrätt inte är försia myndighel som meddelar beslul i frågaom besvär enligt 100 och 103 SS laxeringslagen. Alt nuvarande lydelse av 35 SFPL behöver ändras, även om den ulvidgade fullföljdsbegränsningen endasl kommerau avse kommunalbesvärsmålen, är dock uppenbart. Kammarrällen anser all försiasiyckei i paragrafen bör få följande lydelse; "Besvär över kammarrällensbeslul i fråga som fullföljis till eller underställts kammarrätien eller avserkommunalbesvärsmål prövas av regeringsrälien endasl om regeringsrätten meddelatprövningstillstånd." Inte heller anser sig kunnalillsiyrka förslagel lill ändring av 35 § FPL. Eflersom en ändring dock ärangelägen, bör enligt förbundel en mer fördjupad översyn snarasl ske. Del kandå finnas anledning atl överväga även andra frågor angående besvär, bl. a.exiraordinära besvär enligt laxeringslagen. Kammarrätterna i och lillstyrkerförslagel lill ändrad ulformning av 35 S FPL. Flera remissinstanser delar kommitténs uppfauningatl regeln om att besvärsfakla skall anföras inom tiden för överklagande av delkommunala beslulel bör lagfästas. Hit hör 70, kammarrätterna i Göteboig ochJönköping, i , , , ,och Umeä kommuner. JKpåpekar, med anledning av kommitténs förslag till ändrade bestäm- 1979/80:105 97 melseri 7 kap. KL, au frågan om i vilken utsträckning de s. k. disposilions-ellerofflcialprinciperna bör styra domstolens processledning f n. är föremål för enlivlig deball inom de allmänna donisiolarna. Enligi JK lenderar utrymmet för enrenodlad dispositionsprincip atl minska, dvs. domslolens maleriellaprocessledning blir alli siarkare. Kammarrätten i Göteboig kommenierar den föreslagnabesiämmelsen i 7 kap. 4 S KL om alt föreläggande enligi 5 S FPL ime för gällaavhjälpande av sådan brisl i en besvärshandling som beslår i all denna inieanger någon omsländighei på vilken lalan grundas. Kammarrätten lolkarkommilléns uttalanden i specialmotiveringen lill denna beslämmelse som allkommillén anser au besiämmelsen skall ha olika innebörd beroende på om besvärslidenhar gått ul eller inle. En sådan tolkning stämmer enligt kammarrällen i och försig överens med att KL inte ställer upp några hinder för ändring av talan innanbesvärsliden har gåll lill ända. Enligt kammarrällens mening är emellerlid deni moiivullalandei beskrivna ordningen olämplig. Dels slrider den mol den förkommunalbesvärsprocessen utmärkande disposilionsprincipen, dels är denknappasl prakiiskl genmförbar inom den begränsade lid som Slår lill buds. i län pekar på ell ullalandeav kommillén om all del undantagsvis kan förekomma fall då ulredningenbeiräffande de faktiska förhållandena i målel behöver kompletteras. Elt sådanlfall arom kommunen inle synes ha förstått atl gå i svaromål på en anmärkningsom kan äventyra ell från allmänna synpunkier vikligl besluls beslånd. Enligilänsstyrelsens erfarenhei måsie della innebära vanskliga bedömningar förbesvärsmyndigheien. Det kan vara svåri alt avgöra när en sådan situationföreligger all kommunen, som är den siarkare parten i processen, behövervägledning. Kommunens yllrande måste kanske lolkas, eftersom del kan finnas enavsikl, grundad på poliliska eller renl sakliga skäl, bakom en lystnad på enanmärkning. lar också upp frågan om iredje mans ställning i besvärsprocessen.Denna fråga, som inte har behandlals av kommillén, är enligi länsstyrelsensmening inte oväsenllig. Som exempel nämns de inle ovanliga fallen atl ellkommunall bidragsbeslul eller ijänsieiillsäiiningsbe-slui överklagas av enkommunmedlem, som anser au ell fel har begålls vid beslulel om bidrag ellerijänstetillsällning. 1 sådana fall har regeringsrätten ibland låtit de berördapersonerna yiira sig och synes därmed ha markerat alt saken rör dem. Om en sådan person inle är kommunmedlem, kan hanaldrig få siällning av part. Med hänsyn till den utprägladelagligheisprövningen i kommunalbesvärsmålen är det inle givel all han, ens omhan är kommunmedlem, kan sägas vara annal än indirekl berörd av saken ibesvärsprocessen. Del kan då enligt länssiyrelsen länkas all han avuiredningsskäl bör få lämna synpunkier i målel jämsides med kommunen. Växjökommun betonar värdet av den föreslagna regeln (7 kap. 4 S KL) om 1979/80:105 98 fönursbehandling av vissa mål i kammarräli. Kommunen anserall en sådan regel är av slon värde både för kommunerna och för den enskilde. 1della inslämmer läns landstingskommun. Kammarräiierna I Göteboig ochJönköping anser all en fönursregel inie bör las in i KL ulan ikammarrälisinsirukiionen eller möjligen i FPL. , och kommunersaml kommiinaljuridiska förening anser au bestämmelsen om besvärsrätti 7 kap. I S KL bör förtydligas så all den inle kan tolkas som ull en medlem aven landsiingskommun i den egenskapen har räll all besvära sig över kommunalabeslut. och länslandslingskommuner efterlyser ell klarläggande av frågan hur man skall bedömaoch behandla fall där klaganden ger in sin besvärsinlaga lill den kommunalabesluismyndigheten i slällei för besvärsmyndigheien. Kammarrälten I Göleborganser all del bör framgå av laglexlen all besiämmelsen i 7 S FPL om ingivandeav besvärshandling lill besluls- i slällei för besvärsinstans ime är lillämpligi fråga om besvär över myndighels beslul lill kammarräli. Regeringsrätten föreslår atl fråganom avvisning av hos regeringsrätten för senl anförda besvär över kammarrällensbeslut skall få avgöras av tre ledamöier, i slällei för som av fullsullenavdelning. Regeringsrälien föreslår därför alt lill 4 § iredje siyckei lagen omallmänna förvallningsdomslolar fogas en fjärde mening av följande lydelse;"Har besvär i mål, som kräver sådanl lillslånd, anföris för senl elleråierkallais får de avvisas eller avskrivas av tre regeringsråd." Regeringsrälien utgår från all med"kommunalbesvärsmål" i 11 och 12 SS lagen om allmännaförvalining:5domsiolar avses även besvärsmål enligt 89 § lagen omförsamlingsslyrelse. Möjligen bör della komma lill ullryck i laglexlen.Regeringsrätten föreslår slutligen all orden "ändring av talan" i delföreslagna nya andra siyckei i 37 S FPL ersätls med "anförande av nyomständighet". Det kan också övervägas au lämna 37 S oförändrad och islällei Ulforma sisla meningen i del föreslagna andra slyckel av 7 kap. 4 S KLoch molsvarande beslämmelse i 90 S församlingsslyrelselagen enligt följande:"Bestämmelserna i 29 S andra meningen och 37 S försia slyckelförvaltningsprocesslagen lillämpas ej." Ulredningen för översyn av lagen omförsamlingsslyrelse har inga erinringar mol förslagen till ändringar iförsamlingsslyrelselagen. Enligi utredningen är del naluriigl au ändringar iden kyrkokommunala besvärsordningen genomförs samiidigi med molsvarandeändringar i KL. Kammarrällen i delarkommitténs uppfallning atl kammar-räiisjurisierna behöver uibildning införuppgiften all döma i kommunal-bevärsmål. Kammarrällen ulgår från all dennafråga skall kunna lösas på etl liilfredsslällande säu under medverkan avdomsiolsverkei. 1979/80:105 99 verketsbedömning kommer del inie all innebära några slörre svårigheler att anordnasådan utbildning under förutsättning ai verkei får lillräckligl lång lid på sigför att utveckla och genomföra lämpliga kurser.-/?/?! ''framhåller al I del ärangelägel alt den växelijänsigöring och den uibildning av kammarräiisjurisiersom kommillén föreslår snarasl kommer lill slånd så all kommunalbesvärsmåleninte skall komma att medföra en försämrad balans-situation i kammarräiierna.Enligt bör utbildningen framför alll inriklas på hur denkommunala verksamhelen i prakliken bedrivs. Kommunenanseratt kännedom häromårenviktig förutsättning för en riktig bedömning i kommunalbesvärsmål. Några remissinslanser har synpunkier påkostnadsfrågor. inslämmer i kommitténs uttalande atl förslagetmedför en viss minskning av regeringsrättens och en viss ökning av kammarrällernasarbetsbörda. Verkel anser all del är svårl all uppskalla nelloeftekien förförvaltningsdomstolarna. Någon ändring av anslaget för de allmännaförvaltningsdomstolarna torde dock inle behöva bli akluell. Verkel säger siginte kunna nu beräkna kostnaderna för de utbildningsinsatser som reformenkräver. Särskilda medel måsle dock slällas till verkets förfogande för dennautbildning. Det underiag som redovisas i beiänkandei ger enligt statskontoretinie möjlighel au närmare bedöma de koslnadsmässiga konsekvenserna avförslaget. Såviu statskontoret kan förstå torde emellertid dessa inte varasådana alt de ulgör hinder för all reformen genomförs. kommunkonslalerar med storl gillande all förslagel inle kommer all medföra någranämnvärda kosinader ulan i stället leda till eu bälire ulnylljande av denuvarande resurserna. Ledig kapacilei i kammarrätterna ulnylljas, medan det ilänsslyrelserna frigörs resurser som bör kunna utnylljas i samband med denföreslående reformeringen av förvallning och rättskipning på länsnivå.Stockholms kyrkliga samfällighei delar däremot inle kommilléns åsikl atl denföreslagna reformen inte kommer au medföra någon reell ökning av kosinadernaför kommunalbesvärsprövningen. Erfarenhelerna från liknande organisaloriskaförändringar inom slalsförvaliningen lalar enligt samfällighelen ell annalspråk. Del är vanligl all nuvarande lokaler inle är lillräckliga och allkosinader för Ulbyggnad eller förhyrning av lokaler uppkommer. Därtill kommerkostnaderna för utbildning av kammarrätlsdomare, för tjänstgöringen somföredragande i regeringsrätten och för växelijänsigöringen i kammarrätter ochlänsslyrelser. Bilaga4 De remitterade förslagen Lag om ändring i kommunallagen (1977:179) Härigenomföreskrivs all 7 kap. 1,2,4 och 5 §S kommunallagen (1977:179) skall ha nedanangivna lydelse. Över beslut av kommunfullmäktige får, om ej annatär särskdl föreskrivet, medlem av kommunen anföra besvär hos länsstyrelsen.Sådan talan för grundas endasl på au beslulel 1. ej har tillkommit i laga ordning, 2. slår i slrid mol lag ellerannan förfallning, 3. på annal säll överskrider kommunfullmäktigesbefogenhel, 4. kränker klagandens enskildaräll eller 5. annars vilar på orättvis grund.