prop · G303103 · 1979-12-31 00:00:00 — Inskrivningsprincipengäller inle bara frågan om hur länge egendomen kan tas i anspråk avöverlåtarens borgenärer, utan den har även betydelse för panträtten. Såledeskan ägaren enligt SjöL inte upplåta panträtt förrän han har sökl inskrivningför sill förvärv, Lufträttsulredningen har föreslagil allinskrivningsprincipen införs även beiräffande luftfartyg, Avsiklen är all nåöverensslämmelse med den sjörättsliga ordningen. Jag anser inle all inskrivningsprincipen nu bör göras lillföremål för ulredning, Emellerlid bör uiredaren vara oförhindrad all la uppfrågan huruvida den bör vara tillämplig inom sjö- och lufirällen, om del skullevisa sig påkallat med hänsyn lill andra förslag som gäller ulformningen avpanträtten på dessa områden. Med hänvisning lill vad jag nu har anfört hemsläller jagatl regeringen bemyndigar chefen för justitiedepartemenlel att tillkalla en särskild utredare med uppdrag atl uiredafrågor angående panträltsreglerna i faslighels-, sjö- och luflrätten, att besluta om sakkunniga, experler, sekrelerare och annalbiträde ål utredaren. Vidare hemställer jag atl regeringen föreskriver altkosinaderna skall belasta andra huvudtitelns kommilléanslag. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch bifaller hans hemställan, (Justiliedeparlementet) Del II Ju:3 Skr 1979/80:103 16 Departementschefen, statsrådet , anför, Palenlväsendel har en viktig funktion när det gäller altfrämja den lekniska och industriella utvecklingen. Ett patent innebär altuppfinnaren eller dennes rättsinnehavare får en av rättsordningen skyddadensamrätt all under viss lid ekonomiskl utnyttja en uppfinning i uibyle mol allhan medverkar till atl informalion om uppfinningen görs allmänt lillgänglig.Den som gör intrång i ensamrätten kan drabbas av straff och förpliktas atlbetala skadestånd. Ensamrätten möjliggör för uppfinnaren att få skäligersäitning för sina prestationer och uppmuntrar lill invesleringarför alt utveckla nya idéer på del tekniska områdel. Om palenlväsendel utnyttjastillräckligt flitigt ger det dessutom som resultat en omfattande och aktuellinformation om hur långl tekniken har hunnit. Denna information har visal sigvara av väsenllig belydelse för den lekniska ulvecklingen. De grundläggande bestämmelserna om palenl finns ipatentlagen (1967:837) som har varit föremål för omfattande ändringar(se lagen 1978; 149 om ändring i patentlagen). Dessa ändringar, som irädde ikrafl , gjorde del möjligt för atl tillträda bl.a, tvåkonveniioner om internationellt palentsamarbete. Båda dessa konventioner syflarlill alt genom samarbete mellan konvenlionsslaterna göra det enklare ochbilligare för den som vill skydda en uppfinning i flera länder. De nya bestämmelserna grundar sig på förslag somregeringen lade fram i prop. 1977/78:1 om ändringar i patentlagen, m.m. 1samband med behandlingen av propositionen log lagutskottet också upp frågan omsankiionssys-lemet inom patenträtten, etl spörsmål som inte berördes av deändringsförslag som lades fram i propositionen. Utskottets behandling avsanktionssys-lemet föranleddes närmasl av tre moiioner som hade väckts iriksdagen. I den första av dessa motioner (1977/78:30) hemställdes attriksdagen hos regeringen begärde ulredning och förslag om att de nuvarandestraffbestämmelserna i patentlagen ersälts med beslämmelser om vite. I denandra motionen (1977/78:524) begärdes att regeringen skulle se överåtalsbeslämmelserna i patentlagen. I den iredje (1977/78:525) föreslogs atlriksdagen hos regeringen skulle begära ulredning om skärpl skadeståndsplikt vidpatentintrång. Utskottet uttalade i betänkandet över proposilionen (LU 1977/78:10)för sin del att de nuvarande bestämmelserna om patenlprocessen och sanktionernainom palenlrällen inte var tillfredsställande och atl de därför borde ses över.Utskotlel underströk att det var angelägel att patentlagens regler var såutformade att palenlhavarens ensamrätt inle blev illusorisk. Palenlhavarenskulle, förklarade utskottet, ha möjlighet att effektivt beivra intrång ochkompensera sig för liden skada. Vid en översyn av patenlprocessen kunde, enligtutskottets mening, också prövas frågan om atl införa viiesförbud som ensanktion inom patenträtten. Utskottet hemställde alt skulle ge regeringentillkänna vad utskottet sålunda hade anfört om översyn av patentprocessen ochsanktions-systemet inom palenlrällen. beslutade i enlighet medutskottets hemställan (rskr 1977/78:126), har i elt senare belänkande (LU 1977/78:32)behandlat en 17 Kommittéer:Justitiedepartementet Del II Ju:3 motion (1977/78:1001) om behovet av en särskildpresumlionsregel vid förfarandepatent, I den motionen anfördes all enuppfinnare som har fått palenl pä en melod eller elt förfarande förframställning av en viss produkt (s.k, förfarandepatent) ofta har svårt allskydda den ensamrätt till framställningsförfarandet som patentet ger honom.Dessa svårigheler skulle enligt motionen kunna undanröjas med en särskildpresumlionsregel vid Ivist om intrång i förfarandepatenl som avserframslällning av visst nytt ämne. I presumtionsregeln skulle föreskrivas altsådant ämne skall anses ha framställts genom det patentskyddade förfarandet,om annat inte visas. I motionen erinrades om atl en sådan regel lidigarefunnits i svensk palentlagstiftning men upphävts . Utskottet ansåg atlfrågan om alt återinföra en presumlionsregel av della slag borde prövas isamband med en översyn av patenlprocessen som lidigare hade begärt.Riksdagen beslutade i enlighet med utskottets förslag (rskr 1977/78:373). Mål om intrång i patent och om ogilligförklaring av patentsaml mal som avser talan om fastställelse av patents skyddsomfång handläggs avallmän domstol. Särskilda beslämmelser om rättegången i sådana mål, s.k.paleni-mål, finns i patentlagen. I den mån särskilda bestämmelser inte harmeddelals, gäller emellerlid de allmänna beslämmelsema i rällegångsbal-ken. Talan i patentmål får väckas endasl vid Stockholmstingsrätt. Därifrån kan målet i vanlig ordning föras vidare lill hovrätt ochhögsia domstolen. Tingsrätten är med vissa undanlag domför med sex ledamöier ipatentmål. Tre av dem skall vara lagfarna och tre tekniskt sakkunniga. Harlekniskl sakkunnig ledamoi deltagit i del avgörande som har överklagats tillhovrätten, skall tekniskl sakkunniga delta också i hovrättens prövning. Somtekniskl sakkunniga ledamöter skall finnas att tillgå en krets av minst 25personer som för ändamålet har förordnats av regeringen. Inom denna personkretsskall rättens ordförande i tingsrätt resp. hovrätt för varje särskilt mål utsedem som skall sitta i rätten. För uppsåtligt patentintrång kan både straff ochskadestånd utdömas. Vid intrång som har skett av oaklsamhel kan skadestånd ulgåoch skadeslånds-ansvar kan komma i fråga l.o.m. utan att oaklsamhel harförelegat. Allmänt åtal för patentintrång får väckas bara om målsägandenangivit brottet lill åtal och åtal av särskilda skäl finnes påkallat frånallmän synpunki. Särskilda regler finns om preskription av rält till skadeståndför paientinirång. Ogiltigförklaring av patent kan meddelas endast på vissa ilagen angivna grunder. Patent kan sålunda förklaras ogiltigt om väsentligamaleriella palenterbarhetsvillkor inte har varit uppfyllda när patentetmeddelades. Vidare kan patent förklaras ogiltigt om vissa väsenlliga formellavillkor har åsidosatts. Bara i ett fall behöver ogillighelslalan väckas inomviss lid, nämligen dä patent har meddelals annan än den som varil berättigadlill det. Om del i intrångsmäl görs gällande all patentet ärogiltigt, prövas inte ogiltighetsfrågan i samma mål. Särskild talan måsteväckas om ogillighelen. Inlrångsmålel skall då förklaras vilande i avbidan påalt ogiliighetsmålei avgörs. Molsvarande gäller om palenlhavaren för talan omfastställelse av patentskyddets omfattning och det i sådant mål görs gällandeatl patentet är ogiltigt. Bland de särskilda processuella reglerna bör vidare nämnasatl domstol som handlägger patentmål skall inhämta yllrande frånpatentbesvärsrätlen. DelIIJu:3 Skr 1979/80:103 18 om den finner del erforderligt. Palenlbesvärsriillen ärden förvaltningsdomstol som prövar besvär över palenlverkels beslul ipalenlärenden. Patentbesvärsrätlen kan sålunda ha all bedöma samma frågor somuppkommer i mal omogillighet, nämligen frågorom maleriella och formellaförulsältningar för meddelande av palenl. Talan mol patentbesvärsrällensavgöranden förs hos regeringsrätten, i den män sådan talan är lillålen. De fyra motioner som jag har nämnl går alla ut på altstärka palenlhavarens ställning genom all öka möjlighelema för honom all bevakasin rält. Även lagutskottet understryker i sill belänkande med anledning avprop. 1977/78: Iviklen av atl palenlhavare har möjlighel atl effeklivl beivrapatentintrång och alt få ersättning för liden skada. Utskotlel framhåller atl skadeståndsmålen oftast ärkomplicerade och kräver omfattande teknisk bevisning. Till följd härav ärprocessen som regel tidsödande och rättegångskostnaderna stiger ofta lillavsevärda belopp. Härtill kommer, anför utskottet, att ett skadeståndsanspråkpå grund av patentintrång kan bemötas med påståenden om palenlets ogillighel,något som kan leda till atl målel om patentintrång förklaras vilande i avbidanpå all frågan om patentets gillighel prövas. Bevissvårigheler kan vidare ledalill all utdömda skadestånd inle blir tillräckliga för all kompenserapalenlhavaren. Utskottet framhåller all bevissvårigheterna är särskiltuppenbara när del gäller all styrka marknadsstörningar som l.ex. kan bero påall köparna har förlorat förtroendet för en palenterad produkl därför all sammaprodukt med sämre kvalilel har ulbjudiis lill lägre pris. Utskotlel ullalarvidare alt det pä grund härav inte är förvånande atl patenthavarna drar sig föralt väcka talan om skadestånd på grund av patentintrång. Risk föreligger enligtutskottels mening också för all en palenlhavare, som har små ekonomiskaresurser, inför hotet om en långvarig och kostsam rättegång tvingas träffa ellofördelaktigt licensavtal med del företag som har gjort sig skyldigt lillpatentintrång, Utskotlel anför alt det från uppfinnarhåll har hävdats atlsådana fall inte är ovanliga. Både uppfinnare och förelrädare för industrin har ocksåunder hand riktat kritik mot del säll på vilket patenlprocessen f,n. fungerar.Kriliken har framför allt gälll den utdragna handläggningsliden. Del har därvidframhållits all ett långvarigt lillslånd av ovisshel huruvida paienlel ärgiltigt eller inte ofta leder till slor ekonomisk skada för palenlhavaren. Sälänge frågan om patentels gillighel ännu inle är avgjord kan del exempelvisvara vanskligt alt investera för produktion oeh marknadsföring. Det ekonomiskaavbräcket är ofta av en hell annan storlek än det skadestånd som kan erhållas.För att patenten skall bibehålla sill ekonomiska värde måste frågor om intrångoch ogillighel kunna avgöras någorlunda snabbi. För egen del kan jag instämma i vad utskottet har anförtom de svårigheler som f.n. möter i synnerhet palenlhavare med små ekonomiskaresurser, när de skall bevaka sin räll. Förelrädare för både uppfinnare ochmindre induslri har vid underhandskontakter med departementet och i andrasammanhang bekräftat, att risken för alt bli indragen i en långvarig ochkostsam rättegång ofta har gjort att palenlhavare har avstått från att beivrapatentintrång, Samma företrädare har också pekal på en sidoeffekt av alträllegången i patentmål är tids- och kostnadskrävande, nämligen svårigheten attfå kompetent juridiskt bilräde. Jag delar därför ulskollels mening all bestämmelsernaom patenlprocessen oeh sanktionerna inom palenlrällen bör ses över. En särskildutredare bör tillkallas för denna uppgifl. Patentmålen är f.n. en förhållandevis liten grupp av mål,om man ser lill 19 Kommittéer:Justitiedepartementet Del II Ju:3 inkom lill Siockholmslingsrätt sammanlagi 155 sådana mål, fördelade med mellan 13 oeh 25 mål omårel. Del hell övervägande anlalel av dessa mål gällde intrång ellerogillighel. En väl fungerande och effektiv patenlprocess är emellerlid ellviktigt inslag i palenlväsendel och som jag har anförl ärpalenlväsendel i sin lur betydelsefullt för den tekniska oeh ekonomiskaulvecklingen. Uppgifterna från uppfinnar- och induslrikretsar lyder på alt detringa anlalet mål hänger samman med att varken rättegången i patentmål ellersanktionssystemel i dessa kretsar anses fungera väl. Utredningsarbelel bör dock inte begränsas till de frågorsom motionärerna har tagil upp. Mol bakgrund av den kritik som har riktats motden nuvarande ordningen är del enligt min mening befogat all göra en bredöversyn av patenlprocessen och sanktionssystemel inom patenträtten. Målet för utredningsarbetet skall givetvis vara att läggafram förslag till en ordning som bättre än den nuvarande tillgodoserberättigade krav på er. ändamålsenlig och effektiv process i patentmål. Härvidbör särskild uppmärksamhet ägnas mål som rör intrång och ogillighel. Utredarenbör inle låsas vid att arbeta efter fasta riktlinjer. Vad jag under hand harinhämtat om de prakliska erfarenheterna från nu gällande ordning ger dockanledning att ta upp några frågor som särskilt bör uppmärksammas i utredningsarbetet.Utredaren bör lill en början kartlägga hur den nuvarande patentprocessenfungerar och med utgångspunkt från denna kartläggning bedöma behovel avreformer. Vid kartläggningen bör uiredaren i främsta rummel beaktamöjligheterna för enskilda uppfinnare och andra palenlhavare med begränsadeekonomiska resurser all effektivt beivra patentintrång. Redan det material som hitintills har kommit fram visaratt mycket av den kritik som riktas mol patenlprocessen har sin grund i allrällegången i patentmål är alltför tidskrävande och dyrbar. En viklig uppgiflför uiredaren blir därför atl överväga olika åtgärder i syfte att åsladkomma ensnabbare och billigare processordning. 1 del sammanhanget bör utredaren undersöka möjligheternaatl åsladkomma en stramare processledning från rättens sida än vad som harutbildats på grundval av de regler som gäller för handläggningen avpatentmål. Sålunda bör utredaren överväga om särskilda lidsfrister ochbeslämmelser om begränsning av skriftväxlingen kan vara lämpliga medel alluppnå en mer koncenlrerad rättegång. Beslämmelser av della slag får emellertidinte leda till att patentprocessen blir omgärdad av allt för stela regler. Somuiskoltet har anförl är patentmål oftast komplicerade och kräver omfallandeleknisk bevisning. Hänsyn måsle också tas lill alt parler i intrångs- ochogiltighelsmål ofta är förelag med säte utomlands och all kontakterna mellan ensådan part och dess juridiska ombud i målel kan ta förhållandevis lång lid ianspråk. Om regler angående tidsfrister oeh begränsning av skriftväxlingeninförs, lorde del därför bli nödvändigt all kombinera dem medundantagsbestämmelser som ger domstolarna räll att i särskilda fall avvika frånreglerna. När del gäller dessa frägor bör uiredaren samråda med rättegångsulredningen(Ju 1977:06). Bland omständigheter som väsentligt bidrar till altförlänga handläggningstiden för ogiltighelsmål har nämnls sökandet efter sådananyhetshinder mol patentet som kan åberopas subsidiärt, om del i försia handåberopade hindret underkänns. Det har därvid framhållils alt sökandet eflernyhetshinder kan ta i anspråk och leda till mycket höga DellIJu:3 Skr 1979/80:103 20 1 den mån del skulle visa sig atlsökandel efler subsidiära nyhetshinder ofia orsakar avsevärd lidsuldräkl böruiredaren överväga ålgärder för atl komma lillräila med detla problem,exempelvis genom beslämmelser enligt vilka riillen all anföra nyaogiltighclsgrunder avskärs för tredje man viss lid efler del atl palenlhavarenhar åberopal paienlel emoi honom. Till de processrällsliga spörsmålen hör också den avriksdagen väckta frågan om atl återinföra en särskild presumlionsregel i mål omintrång i palenl för framslällning av alster, s,k. Somlagutskollel har påpekat kan del vara svårt för palenlhavaren all bevisa hur enkonkurrent som misstänks ha begått patentintrång har framställt etl vissialster. Del är därför möjligt all ell återinförande av en presumlionsregel avnu nämnl slag skulle kunna förenkla rättegången i mål om intrång iförfarandepatent och stärka palenlhavarens möjligheier alt hävda sin ensamrätt.Jag vill dock påpeka atl den presumlionsregel som lidigare fanns i svensk rällbara gällde vid Ivisl om intrång i förfarandepatenl som avsåg framslällning avnytt ämne. Den regeln hade sålunda elt lämligen begränsat lillämpningsområde.Motsvarande problem kan tänkas uppslå vid förfarandepatent som avser andra nyaalster än sådana som faller under begreppet ämne. Det är emellertid inte givetalt tillämpningsområdel för en sådan presumlionsregel som den nämnda utanvidare kan vidgas. Utredaren bör därför överväga olika möjligheter atl lösaproblemet. I olika sammanhang har del från uppfinnar- ochinduslrikretsar kommii fram önskemål om en ulredning av frågan huruvida del ärlämpligl atl inräita en särskild palenldomslol. Vad man i försia hand har hafti länkarna är en domstol som handlägger både patentmål och besvär överpatenlverkets beslul i patentärenden. Som ell av skälen för en sådan domstol harnämnls atl de lekniska ledamöterna i en palenldomslol skulle på ell annal sällän molsvarande ledamöier i de allmänna domstolarna bli förtrogna med desakfrågor som vanligen kommer upp till bedömning i patentmål. Del har ocksågjorts gällande att de lekniska ledamöierna i en palenldomslol skulle kunna påell effeklivare säll bidra lill processledningen. Mot bakgrund av dessa önskemål bör utredaren överväga för-och nackdelar med en särskild palenldomslol av det slag som har nämnls. Därvidbör bl.a. uppmärksammas hur en sådan domstol skulle kunna infogas i delallmänna domstolsväsendet. Elt annal problem som också måste belysas är dejävsförhållanden som kan uppkomma när samma fråga kommer upp till prövningförst i besvär över palenlverkels beslut och sedan i ell patentmål. Av inlressei sammanhanget är också hur ledamöterna i en särskild palenldomslol skall kunnarekryleras för all hög leknisk och patenträllslig kompetens alllid skall varasäkrad. Vidare fordras överväganden angående möjlighelen till överprövning aven sådan särskild domstols avgöranden. Förulom patenlprocessen skall uiredaren som jag lidigarehar anförl också se över sanktionssystemel inom palenlrällen. Därvid börledning hämias från vad lagulskotlel har anförl i belänkandet 1977/78:10 och vadsom har anförts i de tre motioner som behandlas i delta belänkande. För egendel vill jag endasl erinra om all straffsanktionen sällan kommer lillanvändning. Under 1970-talel har hitintills inte i något fall väckts talan omstraffansvar för patentintrång. Bedömningen av skadeståndets effektivitet somsanktions-form försvåras av atl skadeslåndsfrågan oftast brukar göras upp utanrättegång sedan domstolen väl har förklarat att ell visst förfarande ulgör 21 Kommittéer:Justitiedepartementet Del II Ju:3 Del kan emellerlid inle uieslulas allskadeslåndssanklionens effektivitet i vissa fall förringas genom de svårighelersom ofta föreligger när det gäller alt bevisa vilka skadeverkningar som cllpalenlinlrång förorsakar. I sådana fall kan en vilessanklion innebära ökademöjligheter för palenlhavaren alt förhindra paientinirång. De problem som är förbundna med atl bevisa ell inlrångsskadeverkningar har emellerlid inlresse också på andra områden avimmalerialrällen, främsl inom varumärkesrälten. Uiredaren bör därför i deltahänseende beakta utvecklingen inom andra immalerialrällsliga områden. Jag villi del sammanhanget påpeka alt varumärkesutredningen (Ju 1974:10) f.n. utrederfrågan om införande av vite som sanktion i varumärkesrätten och allupphovsrältsutredningen (Ju 1976:02) ser över upphovsrättslagsliltningen idess helhel. Uiredaren bör i dessa frågor också samråda med den kommillé somnyligen har tillkallats för all bl.a. göra en allmän översyn av vitesinsiitulel(Direkliv Ju 1978:89). Slutligen vill jag också ta upp en annan fråga somuiredaren bör överväga. Från berörda kretsar har framkommit önskemål alt man isvensk patenträtt skulle införa elt inslitui som ger palenlhavaren möjlighelatl frivilligl begränsa sill palenl. Det har anförts atl man därigenom Iroligenskulle kunna undvika en hel del processer. Beslämmelser om förfarande genomvilkel palenlhavaren kan få sill palenl begränsat finns i flera främmandeländers palentlagstiftning. Av särskili inlresse är all ett sådanl begränsningsinslilulfinns konvention om europeiskt patent för den gemensamma marknaden. Det förefaller sannolikt att etl begränsningsinstitut avdel slag som jag har antytt nu skulle kunna bli ett värdefullt inslag i svenskpalentlagstiftning. Det torde vara oundvikligt att patent ibland meddelas meden omfattning som sedermera visar sig inte vara hållbar, och domstolarna är medrätta ytterligt återhållsamma med att ge sig in på omformuleringar avpatentkrav. Om del i en process uppstår tvekan huruvida en viss del av ettpatentkrav är hållbart, kan palenlhavaren därför, inför risken alt hela kravetförklaras ogiltigt om det inte håller i alla delar, frestas att försvara kravellill det yttersta. Det synes rimligl att för sådana fall ha ell förfarande varigenomkravet kan begränsas. Förfarandet måste emellertid tillgodose tredje mansrättssäkerhet. Det torde ligga närmasl till hands alt ett sådantbegränsningsförfarande anförtros palentverket. Det nordiska samarbetet har gamla traditioner på detpatenträltsliga området. De ändringar i patentlagen som trädde i krafl den 1juni 1978 var utarbetade i nordiskt samarbete och präglades av en strävan eflerlångl driven rättslikhet mellan de nordiska länderna. Jag anser del ytterstangeläget atl denna strävan efter rättslikhet fortsälter. Efler vad jag harerfarit kommer emellertid ell svenskl utredningsarbete rörande patentprocessenoch sanktionssystemel inom palenlrällen inle att få någramotsvarigheter i de övriga nordiska länderna. Från dessa länders sida har manemellerlid förklarat sig intresserade av all följa del svenskautredningsarbelel genom observatörer. I fråga om ändringar i bestämmelser somhar lillkommil i nordiskt samråd och spörsmål av principiell nalur böruiredaren samråda med observatörerna. I nu berörda frågor har jag samrått med chefen för . Med hänvisning till vad jag nu har anförl hemsläller jagalt regeringen bemyndigar chefen för juslitiedepartementel DelllJu:4 Skr 1979/80:103 22 alt lillkalla en särskild utredare med uppdrag alt uiredafrågor rörande patenlprocessen och sanklionssyslemel inom palenlrällen. all besluia om sakkunniga, experler, sekrelerare och annatbilräde ål utredaren. Vidare hemsläller jag all regeringen föreskriver allkosinaderna skall belasla andra huvudtitelns kommilléanslag. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch bifaller hans hemställan. Tilläggsdirektiv för utredningen (Ju 1977:07) omställföreträdare för dödsbo i vissa fall Departementschefen, statsrådet , anför. Enligt gällande rätt finns inle någol hinder mot attdödsbon förblir oskifiade , även om ulgångspunkten förlagstiftningen kan sägas vara att elt dödsbo skall bestå endasl under enövergångslid. Även efler ett skifte kan gemenskapen mellan delägarna i elldödsbo fortsätta, genom atl delägarna lillsammans blir ägare till egendom somhar ingåtl i boel. Med hänsyn lill de olägenheter som kan uppkomma närfasligheler ägs av dödsbon eller med samäganderätt lillkallade jag ensärskild uiredare (Ju 1977:07) som fick i uppdrag atl uireda frågor omställföreträdare för dödsbo i vissa fall, m.m. (Dir. 1977:13). Upporaget gårfrämsl ul på att komplettera de nuvarande reglerna om boutredningsman medregler om ställföreträdare i fall då elt dödsbo äger faslighel. Härvid skallenligt direkliven övervägas om förelrädare alllid bör ulses i dessa fall ellerom begränsning bör ske lill sådana situationer då jordbruk eller skogsbrukbedrivs på fastigheten. Sådan faslighet kallas här i det följande jordbruksfastighet. Ganska belydande arealer mark ägs numera av dödsbon.Andelen jordbruks- oeh skogsbruksmark som ägs av dödsbon lorde ha stigit undersenare lid.