prop · G303103 · 1979-12-31 00:00:00 — Olika utredningar som berör skolområdet pågår f.n.Utredaren bör samråda med dessa och hålla sig underrättad om sådana förslag somi slörre omfauning kan påverka innehållet i skollagen, skolförordningen ellerandra förfatiningar inom skolområdet. Uiredaren bör även hålla kontakt medberörda personalorganisationer. Jag har samrått, när del gäller särskolan med chefen försocialdepartementet och när det gäller folkhögskolorna och den kommunala ochstatliga vuxenutbildningen med chefen för . Med hänvisning vad jag nu har anfört hemställer jagatl regeringen bemyndigar mig att lillkalla en särskild utredare för atl se över skollagenoch skol- 339 Kommittéer:Utbildningsdepartementet Del II U:21 all besluta om sakkunniga, experler, sekreterare och annatbiträde ål uiredaren. Vidare hemsläller jag alt regeringen fiireskriver aUkosinaderna skall belasla nionde huvudtitelns kommilléanslag. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch bifaller hennes hemställan, Skolor med annan huvudman än stat och kommun Beslut vid regeringssammanträde StatsrådetRodhe anför. Frågor om skolor med annan huvudman än stal och kommunbehandlades ingående i samband med reformeringen av den obligatoriska skolan,skolberedning förutsatte i betänkandet (SOU 1961:30) Grundskolanbeträffande rätten all fullgöra skolplikt i privala skolor alt del i fråga omprival skola, som åtnjuter statsunderstöd, skulle ankomma på Kungl. Maj;l altbestämma i vad mån skolplikiiga barn skulle få undervisas där. För attskolplikt skulle få fullgöras i privat skola, som inte åtnjuter statsbidrag,krävdes att skolan godkänts av skolstyrelsen. Såsom förutsättning för atlprivat skola skulle få mottaga skolplikiiga elever borde enligt beredningensförslag krävas - utöver vad som då gällde - atl skolans undervisning till art,omfattning och allmänna inrikining väsentligen motsvarade . I proposiiion 1962:54 angående reformering av denobligatoriska skolan m.m. och i proposiiion 1962:136 med förslag lill skollagm.m. anslöt sig departementschefen till vad skolberedningen anförl. "de krav man ställer på arbetet i en enskild skolafår inle i författningarna ges en så statisk utformning eller tillämpas såsnävt att det i realiteten blir omöjligt att driva sådan verksamhet. Jag villdärjämte understryka skol-beredningens uttalande, atl det med hänsyn till denpedagogiska utvecklingen är angeläget, atl det allmänna visar förståelse föroch tillmötesgående mol dem som obundna av en konventionell pedagogiskuppfallning vill leta sig fram på andra vägar för atl nå del mål man slällerför en god skola, oavsett om arbetet bedrivs inom eller utom det allmännaskolväsendet." 1962:54 s. 365 f.) Nuvarande regler i skollagen om elevs möjlighet atlfullgöra sin skolplikt i enskild skola bygger på de överväganden som jag härhar redovisat. I 33 och 34 §S skollagen (1962:319) anges atl skolplikt kanfullgöras i enskild statsunderstödd skola eller i enskild skola som inte fårstatsbidrag, om skolstyrelsen i kommunen godkänt skolan för ändamålet. I 51 §bestäms särskilt om sådan skola som inte enligt skollagen eller särskildaföreskrifier står under slallig myndighets inseende eller inspektion. Beträffande den principiella frågan om statsbidrag tillenskilda skolor ansåg skolberedning, som begränsade sin behandlinglill skolor för DelIlU:21 Skr 1979/80:103 340 elever i skolpliktig ålder, all rätlen all få upprällarespektive ulnyllja en enskild skola inle ulan vidare konstituerade molsvaranderält lill ekonomiskt stöd från det allmänna. Statsbidrag borde dock kunna utgåefter prövning i varje särskilt fall. Enligt departementschefens mening borde för enskildaexiernatskolor som allmän regel gälla atl slalsbidrag inle borde ulgä annal äni de fall, då det fanns en stark pedagogisk motivering eller andra liknandesärskilda skäl för elt bidrag, Slalsbidrag borde sålunda kunna ifrågakommaefler prövning i varje enskill fall (prop, 1962:54 s. 366 f.). Antalet enskilda skolor på grundskolenivå som uppbärstatsbidrag är litet. Av statsbidragsberätligade enskilda skolor på delgymnasiala stadiet är yrkesskolorna den slörsia gruppen. Statsbidraget till de enskilda skolorna utgår enligi olikagrunder. Till vissa estniska skolor, och ulgårstatsbidrag enligt särskilt beslut. Sex skolor uppbär slalsbidrag enligtförordningen (1964:137) om statsbidrag till vissa privalskolor (Franska skolani , gymnasium och högre samskola iGöteborg, Fjellsledlska skolan i , Lundsbergs skola i saml Restenässkolani ). Till i ulgår statsbidrag enligt särskildförordning , För enskilda yrkesskolor regleras bidragsgivningenav förordningen (1971:342) om enskilda yrkesskolor. Enligt beslut (mot, 1975/76:1423yrkandet 2, UbU 1975/76:21, rskr 197.5/76:248; jft mot, 1974:1028 yrkandet 7,UbU 1974:25, rskr 1974:211) borde det uppdras åt den då arbetande utredningen(U 1972:06) om skolan, siaten och kommunerna (SSK) att lägga fram förslag beiräffandeell statsbidragssystem som är lillämpbart på sådana skolor ulanför detkommunala skolväsendet som syftar lill all förverkliga eller utpröva meromfattande eller genomgripande kursplanemässiga, melodiska eller andrapedagogiska idéer och tankar eller där man genom en speciell uppläggning avskolans arbete vill för praktiskt skolbruk omsätta utvecklingsfrämjandeuppfoslrings- eller omvårdnadsidéer. Liksom det var möjligt all startapionjärskolor borde det enligt riksdagsbeslutet även vara möjligtatt med statsbidrag starta och driva en skola utanför det kommunalaskolväsendel. Regeringen erinrade SSK om nämndariksdagsbeslut, 1 tilläggsdirektiv till utredningen den 9 december 1976anfördes bl,a, att det var angeläget atl ulredningen redovisade det av denbedrivna karlläggningsarbetet rörande statsbidragen till enskilda skolor ochprivatskolor. överlämnade SSK tillutbildningsdepartementet den begärda kartläggningen av statsbidragen tillenskilda och privata skolor. Den omfallar tre promemorior: Statsbidrag tillenskilda skolor, en översikt (PM 64, ), Enskilda och privala skolorsorganisalion och pedagogiska profil (87, ) och Kosinader ochintäkter för enskilda och privata skolor (PM 88, ). Genom beslul lillkallade regeringen ensärskild expert att inom bilräda med frågor rörande deenskilda skolornas ställning inom utbildningsväsendet. Han framlade i augusti1978 en kartläggnings- och disku.ssionspromemoria (Ds U 1978:6) De enskildaskolornas ställning inom utbildningsväsendet. Kartläggningsdelen omfaltar delsen redogörelse för den folkrällsliga bakgrunden och en kort presentation avförhållandena på det aktuella området i det övriga , dels en 341 Kommittéer: Del II U:21 genomgång av vissa grundläggande svenska rättsregler såsom1 kap. 2 S regeringsformen, vissa paragrafer i och i skollagensaml de särskilda förordningar som gäller för enskilda skolor. Idiskussionsdelen förs med riksdagsuttalanden och rättslägel som utgångspunktresonemang av mera principiell natur. förordas all en genomgripandeleknisk överarbelning av de nuvarande sialsbidragsbeslämmelserna rörande enskildaskolor bör komma lill stånd. Departementspromemorian har varit föremål förremissbehandling. Beiräffande förslagel om en teknisk överarbelning av gällandestatsbidragsbestämmelser har samtliga de inslanser som har lagit upp dettaproblem tillstyrkt en sådan översyn. I övriga frågor som rör mera principiellaställningstaganden lill förekomsten av enskilda skolor är remissopinionensplittrad. Majoriteten av remissinstanserna nolerar att det utifrån gällandelag föreligger rätt alt slarla och driva enskild skola, men att därav inte utanvidare följer automalisk rätt lill ekonomiskt slöd från det allmänna. Frånflera håll hävdas med krafl alt så stor omsorg som möjligt bör ges den allmännaskolan, så att olika gruppers intressen i rimlig grad kan lillgodoses inom denallmänna skolans ram. Enligt () är sålunda inrältandet avenskilda skolor inte den väg som skollagen i första hand vill anvisa för atttillmötesgå de religiösa samfunden och de olika trosriklningarna. Dennauppfattning delas av ärkebiskopen. Flera andra remissinstanser har emellertiden annan uppfattning och menar all anslag frän stat och kommun bör utgå lillgodkända enskilda skolor. Som skäl anges atl man därigenom skaparförutsättningar för en allsidig sammansättning av eleverna på enskild skola ochatl man kan främja pedagogisk försöksverksamhet. i län framhåller l.ex. atl statsbidrag och skolsociala förmåner bör utgåtill enskilda skolor för alt inle föräldrarnas inkomst ensamt skall avgöra ometl barn skall kunna gå i enskild skola eller ej. i länmenar att del krävs en positiv inställning till statsbidrag för att rätten attstarta, driva och utnyttja enskilda skolor inom olika skolformer skall blireell. däremoi betonar atl kommunens toiala ansvar förskolplaneringen i kommunen ej får urholkas och menar atl tillkomsten avenskilda skolor måste starkt begränsas. Några remissinslanser behandlar fråganom föräldrars rätt att välja skola för sina barn. iÖstergötlands län framhåller behovel av en bred debatt om föräldrarsbestämmanderätt över sina barn och barnens framlid. iJönköpings län anser att föräldrarna bör ha full frihet atl välja enskildskola. Remissinstansernas enighel rörande behovet av enöverarbelning av nuvarande slalsbidragsbeslämmelser likaväl som de starktdelade meningarna beiräffande den principiella synen på enskilda skolor visarenligt min mening atl det nu är nödvändigt att frågan rörande enskilda skolorblir föremål för en mer samlad behandling av en särskilt tillkallad kommillé.För en översyn lalar också andra skäl. Del stora anlalet invandrare i har påverkat detsvenska samhället i många avseenden. Riktlinjerna för invandrar- och minoriletspolilikenlades fast av (prop. 1975:26, InU 1975:6, rskr 1975:160).Målen för denna politik har formulerats med utgångspunkt i begreppen jämlikhet,valfrihet och samverkan, Pä skolans område har de övergripande målen följts uppmed en rad beslul om hemspråksundervisning m,m. Syftet är all se till atlinvandrarna får en utbildning som också ger dem möjlighet atl finna och DelllU:21 Skr 1979/80:103 342 bevara sin egen identitet och all främja medvetenheten omsin bakgrund. Från invandrarhåll förekommer dock önskemål om altinvandrarbarnen skall ha möjlighel lill undervisning i egna skolor. Därigenomhar deballen om enskilda skolor fåll ytterligare en dimension som bör övervägasi elt vidare sammanhang. Del är ivå huvudfrågor som utredningen bör behandla. Denena rör samhällels grundläggande syn på skolor med annan huvudman än siat ochkommun och i vilken utsträckning skolplikt skall kunna fullgöras i sådanaskolor, den andra gäller i vilken utsträckning samhället bör ge ekonomiskt slödlill enskilda skolor och hur detta bör ulformas. Som jag nämnde inledningsvisbeslöl all riktlinjerna för SSK;s då akluellautredningsarbete skulle vara atl statsbidrag skall utgå lill vissa enskildaskolor även i framliden. riksdagsuttalande bör vara ulgångspunkl ävenför del utredningsarbete som vidtar. Utredningsarbelel bör la sin utgångspunki i en principielldiskussion om behovet av enskilda skolor i del svenska skolväsendel. Därvid börockså erfarenheler och problem i andra länder i görligasle mån belysas.Utredningen bör i sammanhanget vidare överväga möjligheterna att genom olikaåtgärder inom det allmänna skolväsendet lillgodose de krav som ligger bakomönskemålen om ökat uirymme för enskilda skolor. Diskussionen bör ulgå från atl samhällel har detövergripande ansvarei för elevernas skolgång och utbildning. Härom torde detråda enighel. På samma gäng kan man dock inle bortse från de krav som iblandförekommer från föräldrahäll alt själva få välja skola för sina barn oavsettskolhuvudman. Utredningen bör i sina överväganden belysa deltaspänningsförhållande bl.a. med utgångspunkt från de allmänna målen och syftenamed den obligatoriska skolan och med beaktande av atl alla elever skall erhållaen likvärdig utbildning präglad av de värderingar om l.ex, demokrati ochtolerans som för övrigt gäller i vårt samhälle. Det är viktigt att utredningen efler de principiellaresonemangen så klarl som möjligt formulerar de förutsättningar som man anserbör föreligga dels för atl skolplikt skall kunna fullgöras i enskild skola delsför att sådan skola skall erhålla stöd av staten. Jag vill i detla sammanhangerinra om all enskilda skolor spelat en viktig roll i undervisningens historia.Del finns talrika exempel på pedagogiskt nytänkande inom enskilda skolor, somdärmed bidragil till skolans utveckling. Det finns enligt min mening allanledning att vara öppen för att pedagogisk förnyelse även skallkunna ske vid sidan om det forsknings- och utvecklingsarbete som bedrivs inomden allmänna skolan. Jag erinrar om vad och Skola (RHS) sägerpå denna punkt i sitt yllrande över den lidigare nämnda promemorian Ds U1978:6, nämligen atl de enskilda skolornas praktiska betydelse för skolväsendeti framtiden främst kan komma att vara atl de utvidgar utrymmel förförsöksverksamhet. Jag har härmed velat ge uttryck för tanken atlförsöksverksamhet vid enskild skola kan vara ett kriterium för att erhållastatsbidrag. Del kan emellertid finnas skäl all låla även skolor som intebedriver försöksverksamhel erhålla slalsbidrag (jfr och estniskaskolor). Jag vill samfidigl betona att frågan om statsbidrag fill enskild skolaäven i fortsättningen måste bli föremål för prövning från fall lill fall. Utredningens överväganden i vad avser statsbidrag bör inteleda fram till att de grundläggande principerna i skolväsendets uppbyggnadförändras. Reglerna i etl nytt syslem får ej vara så utformade atl det finnsrisk för atl del vid sidan om det allmänna skolväsendel växer upp etlomfattande system av 343 Kommittéer:Utbildningsdepartementet Del II U:2I Grundprincipen för statsbidrag lill enskild skola bör varaalt del slalliga bidragel inle utgår med högre belopp än vad motsvarande skolori del allmänna skolväsendet kan erhålla. Smärre avsleg frän denna grundprincipför vissa arbetsgivaravgifter bör dock kunna accepteras. De slalliga bidragsbesiämmelserna bör vara enkla ochlällöverskådliga. Ulredningen bör undersöka möjligheterna till schabloniseradebidrag. Man bör därvid bl.a. överväga om del är möjligt att för grundskoledelenav enskild skola tillämpa någon eller några av principerna för nu gällande statsbidragsbestämmelserför . De bidragsbeslämmelser som utredningen presenterar skall iprincip kunna användas generelll för statsbidragsberälligade enskilda skolor,som omfattas av utredningens förslag. Del är viktigt att även personal vid enskild skola följerulvecklingen på undervisningens område. Utredningen bör pröva i vilken ulslräckningsamhällels insatser i vad gäller personalutveckling även bör omfatta personalvid enskild skola. Konsekvenserna av sådana och eventuellt andra åtgärder börredovisas. Utredningens arbete bör i första hand inriktas på deskolor som meddelar undervisning för elever i åldern 7-16 ar. Utredningen bördärjämte även behandla enskilda skolor med utbildning på del gymnasiala stadietoch då koncentrera sig på skolor som meddelar undervisning enligtgymnasieskolans läroplan med främst tre- och tvååriga studievägar. Beträffandeenskilda yrkesskolor bör utredningens arbele i första hand syfta till allföreslå förenklade slalsbidragsbeslämmelser. Ulredningen bör undersöka hur rekryteringen av elever skertill nuvarande enskilda skolor, både sådana skolor som erhåller statsbidrag ochskolor utan sådant bidrag och därvid uppmärksamma eventuella tendenser till ensocialt betingad rekrytering. SSK:s karlläggningsarbele har visat attskolledningen vid somliga enskilda skolor har uppmärksammat della problem ochocksä vidtagit ålgärder för att söka molverka en sådan sned rekrytering (jfrSSK:s PM 87). Utredningen bör med utgångspunkt i de redan gjordaundersökningarna, eventuellt kompletterade med ytterligare kartläggning,föreslå ålgärder i syfte alt erhålla så allsidig elevsammansättning som möjligtvid enskild skola. Utredningen bör inkomma med förslag rörande samhälletsinsyn i och tillsyn av de enskilda skolornas verksamhet. Jag utgår - i linjemed vad jag har anfört - ifrån samhällets övergripande ansvar för denundervisning och utbildning som sker i landel. Härvid bör man pröva fråganhuruvida alla enskilda skolor skall godkännas av offentlig myndighet, och omdetta blir fallet, huruvida stat eller kommun skall besluta härom. Enligt minmening skall staten - i de fall framställning om statsbidrag förväntas bliaktuell -avgöra frågan om godkännande. Naturligtvis bör lokal skolmyndighet isådana fall beredas tillfälle att ytlra sig i fråga om skola som är belägeninom kommunen. Enligt 35 § skollagen kan barn befrias från skolgång, ombarnet "i hemmet eller annorstädes" bereds enskild undervisning somväsentligen moisvarar . Med anledning av att det har inträffatfall, där man med stöd av denna paragraf åstadkommit en undervisning som måsteanses komma myckel nära sådan undervisning som avses i 34 § skollagen, börulredningen överväga, om de nuvarande reglerna för enskild undervisning böromarbetas. Utredningen bör med förtur behandla denna fråga. Del II U:22 Skr 1979/80:103 344 vill jag i korthet beröra uUrycken "enskildskola", "enskild undervisning" och "privatskola". 1deballen täcker dessa lermer slundom varandra, stundom har de på ell oklartsäll olika innebörd. Vidare är enligt somliga remissinstanser ordet"privatskola" negativt värdeladdat. Uttrycket "enskildskola" avser i vanliga fall skola med annan huvudman än stat, primärkommuneller landsiingskommun, men i dagligt lal förekommer del ibland synonymt med"skolanläggning". Formelll avser slutligen "privatskola"sådan skola på vilken privatskolförordningen är tillämplig och lill vilkenstatsbidrag ulgår enligt kungörelsen (1964:137) om statsbidrag fill vissaprivalskolor. Därjämte förekommer "friskola" såsom benämning påWaldorfskola. Utredningen bör överväga en enhetlig benämning för alla skolorsom ej har del allmänna som huvudman. Utredningen skall belysa kostnadskonsekvenserna avsamtliga de förslag som läggs fram. Därvid bör bl.a. redovisas de eventuellamerkoslnader för stal och kommun som kan uppslå om en eller flera enskildaskolor med statsbidrag inrättas vid sidan av de kommunala skolenheterna i kommunen. Med hänvisning till vad jag anfört nu hemställer jag altregeringen bemyndigar del statsråd som har lill uppgift atl föredra ärenden somrör skolväsendel att tillkalla en kommitté med högsl tre ledamöter för altuireda frågan om skolor med annan huvudman än stal och kommun, att ulse en av ledamöterna att vara ordförande, atl besluta om sakkunniga, experler, sekrelerare och annatbiträde åt kommittén. Vidare hemsläller jag att regeringen föreskriver all koslnadema skall belasta nionde huvudtitelnskommilléanslag. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch bifaller hennes hemställan. Tilläggsdirektiv till dagspresskommittén (B 1978:01) Departementschefen, statsrådet , anför. beslutade , i huvudsakligöverensstämmelse med förslag i propositionen 1978/79; 100 bilaga 12, om vissaförbättringar av stödel till dagspressen (KU 1978/79:24, rskr 1978/79:203),Proposilionen följde de förslag som utarbetats av dagspresskommitlén ochpresenterats i delbetänkandet (Ds B 1978:10) Översyn av presstödet. Ianslulning ull frågans behandling uttalade konsitutionsutskottet (KU 1978/79:24sid. 13) att det fann del lämpligl att dagspresskommitlén fick i uppdrag att isitt fortsatta arbete pröva ett antal frågor. Kommittén borde dels ytterligareöverväga förslaget om att fådagarslidningar skall innehålla minst 1.500spaltmeter redaktionell text för alt kunna få presstöd, dels prövamöjligheterna att indexreglera presstödet, dels pröva om den möjlighet somtidningar på 345 Kommittéer: Del II U:22 andra språk än svenska har all under vissa förhållandenerhålla produklionsbidrag enligt samma regler som för svenskspråkiga tidningarbör utsträckas lill alt omfatta även övriga slödformer. Del begärda utredningsarbetet bör nu sättas igång och jagfinner i likhet med all det bör anförtros dagspresskommittén. har i skrivelse lillutbildningsdepartementet begärt att en utredning skall göras omdagstidningsbegreppels nuvarande och framtida användning i samband medsamhällels presspoliliska åtgärder, l.ex. beträffande skatter, samhälleligannonsering och stöd. I sin skrivelse hänvisar nämnden till en inom nämndenskansli upprättad promemoria, "". I promemorianpåpekas bl.a. atl begreppel "dagstidning" definieras och lolkas olikai olika sammanhang. Enligt promemorian kan olika myndigheters skilda tolkningari vissa fall leda till orimligheter. Jag delar presslödsnämndens uppfattning att det finnsanledning atl nu närmare granska hur dagstidningsbegreppel används i olikasammanhang av olika statliga myndigheter. I en sådan granskning bör ingå atlpröva om del är motiverat att i framliden ge begreppet en enhetlig innebördbl.a, i lagstiftningen om mervärdeskatt och skatl på annonser och reklam, ibestämmelserna om presstöd och i de riktlinjer för viss samhälleligdagspressinformation som utformas av (). Isamband därmed bör undersökas om den pågående ulvecklingen inom pressen börleda till omprövning av dagstidningsbegreppets innebörd i de nämndasammanhangen. Om i något avseende förändringar av begreppel föreslås börkonsekvenserna av detla belysas såväl med hänsyn till berörda kategorier avtidningar som till samhällets kostnader. Jag finner att även detlautredningsarbete bör anförlros dagspresskommitlén, som därvid bör beakta denpromemoria som utarbetats av presstödsnämnden. Det utvidgade utredningsuppdrag som jag här föreslår börkunna genomföras inom ramen för den tidsplan som dagspresskommittén nu arbetarefler. Jag hemsläller att regeringen utvidgar dagspresskommilténsuppdrag i enlighet med vad jag nu har anfört. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch bifaller hans hemställan. Del II Jo:l Skr 1979/80:103 346 Tilläggsdirektiv till kommittén för samordning avfrågor rörande långväga transport av luftföroreningar Departementschefen, statsrådet . tillkallades efler bemyndigande avregeringen en kommitté med uppdrag att samordna det svenska förberedelsearbetetinför behandlingen av frågor rörande långväga transport av luftföroreningar iolika inlernationella organisaiioner. Arbetet inom kommiuén har inriktats påförberedelserna inom FN:s ekonomiska kommission för (ECE) inför ettmiljövårdsmöte på hög politisk nivå som skall behandla delta problem. Denordiska länderna har lagt fram etl förslag lill en mellanstallig konventioninom vars ram en minskning av svavelutsläppen i kan ske. I enlighel med kommissionens beslul skallförberedelsearbetet för miljövårdsmölel inriktas även på resurssnål teknologi.Visst samarbete i detla ämne pågår redan i ECE;s miljökommitté. Förberedelserna av de olika ämnen som kan komma attbehandlas på är nära sammankopplade. Etl bra resultat ifråga om långväga transport av luftföroreningar är beroende av resultaten ifråga om resurssnål teknologi och andra eventuella ämnen. Kommittén bör därförsamordna det svenska förberedelsearbetet även rörande andra ämnen som kan kommaall tas upp på del planerade miljövårdsmnötet. Jag vill i detta sammanhangundersiryka att resurssnål teknologi, genom minskade avfallsmängder och ettlägre behov av energi och råvaror, ulgör elt praktiskt exempel pä teknikensanpassning lill kraven på god miljö och elt samhälle i ekologisk balans.Kommiitén bör i denna fråga samråda med naturresurs-och miljökommittén (Jo1978:01). Slutligen vill jag här anföra atl kommittén bör uiökas medytterligare en ledamoi. Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemsläller jagalt regeringen ulvidgar uppdragel till kommiitén för samordning av frågorrörande långväga transport av luftföroreningar i enlighet med vad jag här haranförl, bemyndigar chefen för att tillkallaytterligare en ledamoi alt ingå i kommittén. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch bifaller hans hemsiällan, 347 Kommittéer:Jordbruksdepartementet Del 11 Jo:2 Åtgärder mot sirålrisker i byggnader, m.m.