prop · G30377 · 1979-12-31 00:00:00 — Som motiv härför angavsemellertid inte enbart att bolaget eriagt premiema utan även att försäkringenvore att jämställa med en sådan ledarförsäkring som avsågs i anvisningarna till 28 § KL idess dåvarande lydelse samt att bolaget i enlighet härmedtaxerats till inkomstskatt för det uppburna beloppet. Av motiveringen bör raanenligt min mening få raotsättningsvis sluta sig till att enbart den oraständig-hetenatt bolaget eriagt premiema inte var tillräcklig för skattefrihet. Avgörandet innebar såledesinte något avsteg från utan fasthellre en tillämpning avarvsskatteförordningen enligt dess lydelse och i överensstämmelse raeddess motiv. Vadhitintills i mitt yttrande upptagits avviker ej från vad somrörande rättsläget intill anförs i betänkandetutan är endast en utveckling av frara-ställningen. Då däreraot koraraittén uttalaratt beslutet i Amborg-målet medfört ändring av gällande rätt, skiljer sig min mening från kommitténs.Statistiskt föreligger hög sannolikhet för att ett avgörande avHD överensstämmer med lag, raen eftersom domstolens beslutfattas av människor kan sannolikheten inte vara 1:1, utan det äroundvikligt att det förekommer beslut av HD där - för att användaordalagen i 58 kap. 1 och 2 §§ - rättstillämpningen uppenbart strider mot lag. Enligt minmening är beslutet i Amborg-målet ett sådant fall och bör det därför inte ifrågakommaatt betrakta beslutet som vägledande för rättstill-lämpningen. Därest koramittén hadeintagit den principiella ståndpunkten, 1 sami Nr 77 1979/80:77 98 attvarje beslut av Hl) .'i!' v.-i;;,leoonde för riittstilliimpiiingen,skulle det - även för d(ni S'. )!n liai' c-n arinan ståndpunkt - vara lättare att inse anledninr';. w I i .1 1 at,l. lioiamittén ivOmmit att. betrak.ta be3lut(t i Arrfeor-;-ifi;'i Li L som prejudicerande och därmed rättsgestaltande, itirn.nda l'öi utsiittnin; .föreligger emellertid inte, vilket framgår' av ;il.t l;oinmittén på två pun):ter föreslår iiniiCirig av avf attri i n.g'.;!! av .rl-illande lag untlcr anförande att iindrin/arna ut,'T;ör- fiiiräycJligamien. a) Kommittén föreslår att i 104 {'; andra stycket bA.L görs hänvisning till regeln i Af'. 7:1 att lagloLten :r halva arvslotten. I stort sett överensstiimmor detta visserligen i(\ed stadgad praxis, raen det avviker från IlD:s utslag i falli:>t lacobaeus (NJA 1939 s. 537) där varje laglott bestämdes till approximativt av arvslotten. Utslaget hai' ]):i den i,)unkten ej ansetts vägledande, utan laglotten liar eljest alltid beräknats till halva arvslotten. (Se exempelvis NJA 1955 s. ?57,) b) Kommittén föreslår att i Ii' § arvsskattelagon ui)ptas ett stad-gancie att dä den regel om skattefrihet £ör efterlevande ma-Ico sora nu finns i paiagrafens ti-edjepunkt skall fördelas å två eller flera förmånstagarförvärv fördelningen skall göras proportionellt. Detta överensstammei' visserligen med stadgad hovrattspraxis men avviker frun don rättsgrundsats som ligger till grund för iiurs avgöranden i fallen l''(NJA 1968 s. 686) ocli (NJA 1969 s. .?56). - De under a) och b) givna exemplen bör åskådliggöi-a att inte varje beslut avIT) bör botraictas som viigledande och att det finns exempel på att inte enbarl iiovri.itter utan iiven HD sjiilv inte låtit sig influeras av elt tidigare boslut av HD. Av vad ovai] upptagits i.xir framgå att enligt rnin mening ri.itts-li.igct i frågan om don pfineirn.clla bes'<.attningen av rörraåns-tagares förviirv ar klart. iJii ma;. vill inoLivera förslaget till om.formuloringpä denna punkt av 12 och 37 '}§ C,L, finns det i vart fall ej anleclniiig- at striicka sig Lengre iin till ett uttalande, att beslutet i Arnborg-mälot är agnat att främja osäkerhet vid tilliinpiiingen. Orade av kommittén foreslagtia iindringarna i avfattningen av 12 och 3',' '})) arvssical/Lclagf-n, innebärande att orden "oavsett 1979/80:77 99 omvederlag lämnats" infogas, leder till lagstiftning, uppstårvisserligen inga problem på denna punkt men i motsatt fall raåste kommitténsuttalande om rättsändring vara ägnat attfrämja oklarhet. Oraraan, med koramittén, anser beslutet i Amborg-målet ha inneburitatt gällande rätt ändrades, innebär detta rimligen att rättsläget f,n, är klart.För ändring i lagtexten fordras då att raankan ange något sakligt skäl för ändring. Men om man försöker dettahar man också givit sig in på en sädandjupgående principiell undersökning som kommittén enligt betänkandetansett ligga utanför kommitténs uppdrag. Någon sådan undersökning avspeglas ej i betänkandet, Iförevarande fråga må avslutningsvis framhållas följande.Tanken att förmånstagares förvärv möjligen inte borde beskattas om vederlag utgått, flera tillfällen antytts. Så skedde ju redan i sambandmed reform. Av femte stycket i den redogörelse för kommitténshuvuddirektiv son lämnats i betänkandets kapitel 1 framgår även attdepartementschefen velat skilja mellan fall där kompanjoner i ett företagtecknat livförsäkring för att garantera företagets bestånd ochmedel till arvsskatt, å ena, samt fall, där det mera vore fråga orakapitalplacering än försäkringsskydd, å andra sidan. Frågan blir då huruvidaundersökning rörande grundvalen för beskattningen av förmånstagare är påkallad, även om sådanundersökning inte anses tillhöra kommitténs uppgifter. Enligt min mening är av två skäl så ejfallet. Det första skälet är att det i praktiken vanligtvis är omöjligtatt avgöra i vilken omfattning vederlag utgått. I den månvederlag utgått i tjänster som förmånstagaren gjort försäkringstagaren,bör förmånstagaren för övrigt vanligen inkomstbeskattas för den delav förvärvet som inte beskattas enligt KL, och detta innebärvanligen inte någon för förmånstagaren men betydande administrativt merarbete.Detta framgår på ett belysande sätt av följande långt ifrånovanliga situation. A. är, ensam eller jämte andra, testamentstagare.I bouppteckningen upptas en den avlidnes skuld till A. för tjänster somA. 1979/80:77 lOO dericänneravdraget, ocii A. anför besv:-;r ry.oi. : 3,.,d l r.ebesluL-;-l. då under-sökoi-, l-iuiuvida A. dekra-rerat det påstådda siculdbeloppetso;T! inkomst av tjänst, visardet sig undantagslöst, att så inte ar falleu (i lolji; varav besvärenogillas). 3om ett av motiveji fur de på området gällande reglerna framhölls ju även underförarbetet reform, att det inte finns sarslcilda regler .fiirarvsskattens beräkning, när ett testamente tillkommit såsonvederlag. Detandra skalet för att undersökning av grundvalen för beskattning av förmånstagaresförvärv enligt mi;. :; ening inte är påkallad,ar följande. Nar försäkringsavtal tecknas, och när förmånstagareinsatts äi' skatteaspekten alltid aktuell, och den skatt sorai sinom tid skall påföras förmånstagaren, är en av de många oraständigheter som försäkringstagarenhar anledning att väga in. Vad förmånstagaren angår är det svårt att tänka sig att denne haft anledning lämna vederlagraed mindre förordnandet gjorts oåterkalleligt, ocli dettafordrar avtal. Förmånstagaren har i detta läge, när hanbestämmer storleken av vederlaget, anledning att beakta den sk.att som isinom tid sl-call utgä. För att avgöra iiur beskattningen börutformas, bör man följaktligen mindre intressera sig för laget då sicattendebiteras än för situationen när det avtal som ger upphovtill skattskyldighet, ti'äffas, )'rågan ar alltså i vad män det kanfinnas rättspolitisk anleaning att främjaarrangemang av detta slag. Det är tydligt att sä inte ar fallet annat än möjligen inågot ensteka fall. Av ko.mmitténs föl lag framgår ju för övrigt att koramittén inte ansett sådanaarrangemang böra främjas annat än i aen singuljära situation som framgår av denföreslagna 12 a §. 1.2 Den föreslagna 12 a {j'arvsskattelagea Denföreslagna 12 a v kan inte tjäna annat rättspolitiskt syfte an att underlättaskilsmässor. Undersökning huruvida detta syfte bör friimjasankommer enligt min rnening inte på livförsäkringsskattekoraraittén (LSK) utan på familjelagssakkunniga.Någon sådan undersökning har inte iieller gjorts av Prop.1979/80:77 101 LSK,Förslaget till ny paragraf framstår därför inte enligt min mening som sakligt grundat. Motförslaget kan även anmärkas att fall, dä det finns förutsättning för tillärapningav paragrafen, torde vara synnerligen sällsynta. Tillämpningen av arvsskattelagen erbjuder på åtskilligapunkter, om vilka här inte är fråga, pro-blera av mycket högre angelägenhetsgrad. Enligtmin mening finns det på grund av vad s.ålunda anförts inteanledning att komplicera lagtexten med den föreslagna 12 a §. Prop.1979/80:77 102 2 Li:v'Ti;;;äj;;7Afii)r:i-iAi-ä::. ; haTT tj.j.i. rMrJ.J.i.(;Nl';;-! !.,'cf i. ':gu;n l-''..>ä:. ;A;-'lii'IG( b(. 'i,.in';a'iclc I; nvsniit 4.2.5) Om avllilon p(;rso;i vjd :'r'iin i.illli.-1 v;.ii' ,'';iitocli den öv-erlcvan-. de då n;" . 'jrujau av äoncini 1. il.raörig pi.nsioiis fo]'3.-..,. ;.fing naderiitt 1:111 p',-:i3ioa ocl! om f i.;rs;.if;r ingr n a i.-.joix.ie gi.i tordt ts-gods,!-:an ien överlevandes riitl till pension inverka'.liijande på arvsbes2at"tnlrigen. i3et iiarsagts, atL detta iir orimligt. För att manskall Icunna tiilda sig on unpfattnirig on riktigheten i påståendet iii'unlersöka, på vill-La .ricilda siitt riitten till nension Ican iiiija arvaskat,tnn.Det iir vanligare att gifta p rsoner har' bros tarvin.g,ar iin att . 'jlvteii.s;'aiiotai-ofruktsant, och det är i sädant fall vanligast att testamente ej förekommer. I detta fall utgår'ingen ai-.-ssi;;; tt pä lott till den överlevande mak(.'n. i''ör den hiinrielse barnens skattepliktiga lotter blirlii5;';r'c .iin om förs-äicringen inte liade varit giftorättsgods,beror det oå att dettas lotter blivit större än om nämnda förutsiittning inte hade förelegat. I det i betänkandet valda sifferexemplet 8 -irver dottern 200 OOö kr., och hon beskattas för . Besl-;attningen ar rättmätig därför att dotternsrött till arv omfattar egenciom tillvärde av 200 OOÖ kr, och diirföratt dottern inte har någon olii-genhet av faderns ratttill pension utan fas Liiellr' på sapjda rattgrundar sin arvsrätt såvite r-atten . ''.vse;- . Om försäkringen av någon anledning inte hade innehafts ned giftorätt, siculle arvsrättenlia omfattat egcmdorn till värde av inte200 . utan 100 OOC kr., och dåhade hon inte beskattats för mera an100 000 ;;r. Även dä vederfares henne full rättvisa,- Om bröstarvfn. '',ar saknas men denavlidne maken testamenter'at sin kvarlätenslcapexempelvis till en syster, kan samma argument användas om mari lolott byter dottern och hennes arvsrätt mot systern och hennes r-iitt till testamente.Det ar inte lätt att .inse att en sådan syster som enligt testamente får aktier för200 000 Kr,, borde ha lägre skatt där-f()r att hennes svåger har en pension. - Kommitténuttalar som sin mening att skatteli.it tnad i sådanafall är motiverad och att denna lättnad kan åstadkommasendast genom ändring i GB, Det bör därför framhällasatt ;iridring i OB av den innebörd kapitalskatteberedningenpå sin tid ifrågasatte i detta fall skulle 1979/80:77 103 innebäraminskning av arvingars och testamentstagares rätt. I exemplet siculledotterns arvsrätt (systerns ratt t:.ll testamente) minskas från 200 000till . öjälvial-let skulle arvsskatten då blilindrigare, men mei;o(ien för skattelindring måste betecknas som drakonisk.Dottern (systern) skulle säkert hellre behälla sin rätt till200 , även ora detta leder till högre skattänden som belöper pä . - Då kapitalskatteberedningenframkastade tanken på ändring i GB torde den into heller ha åsyftatatt bereda skattelättnad med en sådan netod. Vadsom återstår att undersöka är frågan om det orimliga i att i det fall då försäkringstagarenärende rättsägare (arvinge eller testamentstagare) ratten tillpension enligt försäkringen kan verka höjande på försäkringstagarensarvsskatt. Därvid är att märka att ora detta ur synpunkt alls är någotproblem så är problemet i varje fall obetydligt. Under den tidav ungefär tio är då jag enbart sysslat med arvsskatte- och gåvoskatteärendenhar jag inte stött på något enda fall då överlevandemake av denna anledning debiterats skatt av nägon betydenhet. Det är långt ifrånovanligt att sådan rätt till pension redovisas i bouppteckning, mon högre skattav någon betydenhet för den överlevande maken kommer som sagt aldrig i fråga. Dettaärju också naturligt. Ingen tecknar i vår tidpensionsförsäkring av någon betydenhet utan att noga beakta skatteaspektcrna,och den service sora försäkringsanstalterna i dessa frågor lämnarsina kunder står över kritik. Följden iir att vid riktig tillämpning avskattelagarna tecknandet av försäkring aldrig leder till höjning avskatten. Det närmast till hands liggande medlet att undvikaarvsskatt i detta fall är äktenskapsförord, i vilket stadgas att försäkringstagarensrutt till egenförsäkring är hans enskilda egendom. Om i försäkringsavtalingår försörjningsränta raed den andre maken som förmånstagare,kan i äktenskapsförordet stadgas, att r. 'jtten till försörjningsränta skallvara andra makens enskilda egendom. På så sätt kan arvsbeskattning aldrig bli aktuell. - Medanledning av det tal som i tjugo är förekomrait om dessa förment orimliga fall har jagvid åtskilliga tillfällen hos framstående företrädare för försäkringsbi'anschenefter- 19'79/80:77 104 lystett enda konkret fall, dä sedan orimlig beskattning förekommit,men inte fått nå. ";ot svai'. I den mån nägotproblem hiir alls existerar, liar det alltså into nägonpraktisk betydelse. Rentteoretiskt ar frägan i.ntrcssant. Det kan vi.sserligen sägas, att uetärorimligt att någon nödgas gälda arvsskatt för sin egen rätt tillpension, men med inte mindre fog kan det sägas vara orimli/', t att nägon nödgas girldaarvsskatt för sin egen lantgård eller sitt eget banklcorrtoeller sin egen affärsrörelse. .Iå län,';ii arvslottsleskat tning Jiörekommithar det ifrågasatts om det vore rättmätigt attbeskatta överlevande makes förväi-v. Som skiilför sådan beskattning har anförts, attden vore av betydelse för statens inkomster. Detta skäl ar inaktuellt,eftersom all arvs- och gåvoskatt inte gor staten ens av dessinkomster. Mot sädan beskattning talar åtskilligaomständigheter (jfr SOU 1939:18 s. I15 ff.). Det finns emellertid ingenanledning att i detta sammanhang gå in på dessa omständigheter, eftersom i kommitténsuppdrag uppenbarligen inte ingår att föreslå slopande av all beskattnj.ng av arvs-eller testamentslottsom tillfaller efterlevande make. Men då så inte är fallet, finns enligt rain mening inte heller anledningatt på ett område som ui- praktisk synvinkel saknar betydelse föreslå sådantslopande, allra minst om detta måste leda till att lagtexten kompliceras. Koramittén har i eniighetrned ett gammalt önskemål hos försäk-ringsbransciien antytt att G3 borde andras så att vidbodelning med anledning av makes död giftorätt inte skulle äga rum i don e.fterlevande nakentillhörig pensionsförsäkring. Här skall undersökas i vad mån fog finns för sådant önskeraål. Man måste därvid skilja mellan försaicringar sora tecknats ,här kallade äldre försäkringar, och nya försäkringar.Då det gäller äldre försiikringar är det tydligt att frågan saknar rättspolitiskbetydelse eftersora ju försäkringstagaren, när han tecknade försäkringenvar i.nedveten om att den blev giftorättsgods, och det finns knappast skäl att hartill men för arvingar och testamentstagare andra ett en gång eta- Prop.1979/80:77 105 Vad åter angår nya försäkringar är de villkor som gäller för att försäkringskall få betecknas som P-försäkring så stränga, att enligt rain mening varje ny P-försäkrlng civilrättsligt är att jämställa med försäkring i SPPoch således inte innehas med giftorätt. Härigenora har lagstiftningen såledesredan tillgodosett det önskemål kapitalskatteberedningen i ämnetuttalade. Även om min raening i frågan oratolkning av GB 6:1 andra stycket såvitt avser nya P-försäkringarinte skulle vara riktig, gäller enligt min mening att mot den av kommittén önskade ändringeni GB talar starka skäl (jfr SOU 1964:35 s. 115 f.). Något annatsakligt skäl för den antydda ändringen i GB än syftet att nå viss skatteeffekt har kommittén ejgivit, och om man ändrar i civillag utan annat syfte än att uppnå vissskatteeffekt, blir resultatet oftast stötande. Att så är fallet i den här behandlade frågan harovan påvisats. 1979/80:77 106 5 l'ABLÄ U\/;';R FuiylÅNäTAGARFURORDNANDEoVERl-AN PÅ BE- äKATTIilNG.Ml 1 NÄGRA VANLIGA lALL Förmånstagaretill fijrsak.ringar är i alldeles övervägande flertalet i'all änka oclibarn. De problem som kan uppkomma, avser i sädana fall frågorna omkränkning av giftorätten eller rätt till laglott samt om änkans rätt tillskattefrihet enligt 12 {? första stycket tredje raeningen AGL. Här skalltill belysning av betänkandets uttalanden om reglernas innebörd göras cngenomgång av flertalet tänkbara, fall. Det allra vanligaste är attbarnen har lika inbördes ratt som för-raånstagarc.De får därför i genomgången representeras av dottern . >mkan betocicnasmed A, I övrigt används följande beteckningar'. B = behållna giftorattsgodsets värde Fä = värdet av livförsiikring,till villcen änkan är förmånstagare Fd= värdet av livförsälcring, till vilken dottern ar för-nänstagare. Frågan on giftorättskränkning enligt Fj\L 1) Fdskall jämkas om Fd > B + Pä Exem£el: B =100 000 kr,. Fä - ,, Fd = . Giftorättsandel =50 000 kr. Omförsäkringarna hade ingått i B och tillagts förmånstagarnagenom testamente, skulle B ha omfattat . och giftorattsandelon ha vAtrit(300 002 ./, 200 000 =) . Ciftorättsökningen Ijlir (100 002 ./, 50 000 =) , Atilläggs resten av B och Fd jämkas med . - Ä:s förvärv arskattefritt, D skattar för , eventuellt med sociala avdrag, 2) Giftorättskränkningmen ej jämkning om Fä <: Fd 5C B -hFä Exempel: B - , Fä = ,, Pd = . Om försäkringarna hade ingått i boet och tillagts förmånsta garna genom testamente, skulle B ha omfattat . och giftorättsandelcn ha varit (299 993 ./. 200 000 =) . Giftoruttsökningen blir (99 998 ,/. 50 000 =) , Kvar iåtenskapen blir . 1979/80:77 107 B, Frå.°:an ora laglottskränkning enligt FAL Detantages under B, att enligt testamente D skall ha laglott och Ä resten, 1) Ejlaglottskränkning om Fä $ 3 Fd, Exerapel:B = ,, Fä = ,, Fd = . Laglotten är (0,25 x100 000 =) , försäkringarna hade ingått i boet och tillagts förraånstagarnagenom testamente, skulle B ha omfattat , och laglotten ha varit(0,25 x 103 988 ,/, 1 000 =) . Således arrätten till laglott inte kränkt, och lotter utläggs som om ingen försäkringfunnits, (Här förutsätts att giftorätten inte är kränkt.) 2) Laglottskränkningmen ej jämkning om 3 Fd-c Fä B + 3 Fd. Fä = ,, Fd = , Laglott = . Om försiikringama hade ingått i B och tillagts förmånstagarnagenora testaraente, skulle rätten till laglott ha omfattat (0,25 X 104012 ./, 1 000 =) . Således är rätten till laglott kränkt, och laglottsökningenblir , D:s lott i kvariåtenskapen blir , och Ä:s testamentslott24 . Annatexempel; B = ,, Fä = ,, Fd = , Omförsäkringarna hade ingått i B och tillagts förmånstagarnagenom testaraente, skulle rätten till laglott ha omfattat (0,25 X 203988 ./. 1 000 =) . Laglottsökningen blir (49 997 ./, 25 000 =) . D:slott i kvariåtenskapen blir (25 000 + 24 997 =), och Ä:s testamentslott , 3) Järakningav Fä om Fä > B -i- 5 Fd, Exempel:B = ,, Fä = ,, Fd = . Omförsäkringarna hade ingått i B och tillagts förmånstagar- 1979/80:77 108 ".testamente, skulle riitten till laglott ha omfattat (0,25 X 20401? 1 000 =) 50 003 ler. Laglottsökningen blir (50 iJOp ./. 25 000 =) ;i'5 00.i kr. Dtillaggs av ':varlåtenska\ien, och Fii jämkvaf; med . C. fiica tte f r'i}ie t enligt ilen rc;-;el som iir upptagen i 12 § förstastycket tredje raeningen AL Rubriceraderegel iir av betydelse i de fall, dä värdet av efterlevande makas förmåns tågar förviirv överstigerviirdet av andras Förviirv. Exerapel1 : B = ,, Fii = , Fd = . försäicringarnahade ingått i B och tillagts förmånstagarnagenora testamente, skulle giftorättsandelen ha uppgått till (0,5 X 330000 =) . omfattar den blott . Intill ett belopp om (190000 ./. 50 000 =) . ar således Ä:s förmånsta.garförvärv enligt rubricerade lagrum fritt frän skatt(skatt utgår ev. å resterande . Attmärka är att rubricerade regel avser alla förmånstagarförvärv och även de förvärv soraenligt 12 § AL är i skattehänseende jämställda raed förmånstagarförvärv. Härutinnan skiljer sig regeln från 104 § andrastycket FAL. Exerapel2: Enli.p;! testamente skall D ha laglott, Ä resten. B = 100 000 kr.Till A:s förman gäller en utmätningsbar K-försäkring sorn ger ett oi.nedelbart utfallande beloppom , en TGL-försäkring som ger . och en P-försakring,som ger ett årligt belopp av . och är värd (10 X 2000 =) . Till D:s förmån gäller en utmätningsbar K-försäkring, som ger ett omedelbert utfallande belopp om72 . och en olycksfallsförsäkring som ger . Vidden schematiska bodelningen tilläggs änkan som gifto-rijttsandel , och somgiftorättsökning [0,5 x (100 000 -H 132 000) ./. 60 000 ./, 50000 =] . Vidberäkningen av hur stor del av änkans försäkringsförvärv 1979/80:77 109 somärskattefria enligt rubricerade lagrum, blir räkningen följande, Förraånstagarförvärvenssammanlagda värde är . Änkan har således rätt till skattefrihet för 86 000kr. Sammanlagda värdet av hennes försäkringsförvärv är 120 000kr. Ev. skattepliktigt är således ett belopp om (120 000 ./. 86 000 =) 34 000kr. Förvärven enligt P- och TGL-försäkringarnaärfria från skatt enligt reglerna för sociala avdrag. På K-försäkringenbelöper av det ev. skattepliktiga beloppet 34 000/120 000 av 40 000 kr.eller . Kvariåtenskapenär(100 000 ./. 50 000 ./. 6 000 =) . Ä och D får vardera22 . Ärs skattepliktiga lott blir, jämnat, (22000 + 11 300./. 30 000 =) . D:slott i kvariåtenskapen blir . Härtill läggs vidskattens bestämmande det till henne utfallande K-för-säkringsbeloppetom . Beloppet , däremot, uppgår inte till det sociala avdragets belopp och är därför skattefritt.Hennes skattepliktiga lott blir (22 000 -h 72 000 ./. 15 000 =) . 1979/80:77 111 Sammanställning av remissyttranden över kap. 4 ibetänkandet (DsB 1977:4) Kapitalförsäkring m. m. 1 Allmiinna synpunkter................................................. 112 2 Regler omgiftorätt och laglott (4.2.1 och 4.2.2)........ .. 112 3 Efterlevandemakes rätt till pension enligt egen försäkring (4.2.3) 119 4 Bör förmånstagaresförvärv beskattas? (4.3.1) ....... 124 5 Utländskaförsäkringar (4.3.2)................................... 128 6 Beskattning av förmånstagaresförvärv då det föreligger brist i boet (4.3.3) 130 7 Efte.devandemakes rätt till skattefrihet enligt 12 § första stycket tredje meningen AGL(4.3.4) 132 8 Beskattning av förmånstagaresförvärv av livränta (4.3.5) 134 8.1 Skattefrihetför rätt till pension......................... 134 8.2 Höjning avgrundavdraget för livränta som utgår på grund av kapitalförsäkring.......................................... 137 9 Värderingen avtemporära och/eller uppskjutna livräntor (4.4) 138 10 Rätt tillavdrag för s. k. liviän (4.5)............................. 139 1979/80:77 112 Bland remissinstanserna råder enighet om att de nuvarandereglerna om arvs- och gåvobeskattning av förmånstagarförvärv av försäkringar ärsvårlillämpade och skulle behöva förtydligas. Förslagen i de delar de avser attförtydliga lagstiftningen och kodifiera gällande rätt tas också emot övervägandepositivt av de flesta, framför allt beskattningsmyndigheterna. Fleraremissinstanser anser emellertid att man först bör avvakta försäkringsrättskommitténsoch familjelagssakkunnigas arbete. anför sålunda bl.a. följande; FRK har---- ett uppdrag som delvis sammanfaller med,delvis sträcker sig längre än LSK:s. Kommittén skall göra en översyn av förmånstagareförord-nandenscivilrättsliga verkningar i olika hänseenden och även överväga de frågor omarvs- och gåvoskatt, som sammanhänger med sådana förordnanden. I sitt arbetemed dessa frågor - vilket kommittén avser att påbörja -torde kommittén dock inte få anledning att gå in på detaljfrågor rörandebeskattningen.