prop · G303166 · 1979-12-31 00:00:00 — De ekonomiska ålgärder som jag föreslagit -slalliga kredilgarantier och slalliga värdegaranlier - syflar främst lill allhjälpa rederierna alt överbrygga tillfälliga ekonomiska svårigheter och i vissmån också lill att möjliggöra förbättrade finansieringsmöjligheter för visstbefintligt tonnage. De föreslagna åtgärderna torde också posilivi påverkainvesteringsbenägenheten inom sådana seklorer av sjöfartsnäringen som kanbedömas ha etl långsiktigt samhällsekonomiskt värde. Mot bakgrund av attrederierna allmänl har en ekonomisk situation som siarkt begränsar möjlighetentill en akliv investeringspolitik är del enligt min mening befogal all statenockså lillhandahåller sådana finansieringsmöjligheter all en erforderliginvesteringsnivå kan upprällhållas. Denna uppfattning stärks av de synpunktersom flera remissinstanser framfört. anför sålunda att deslalliga stödåtgärder som krävs i nulägel främsl bör inriklas pä atl skapaförutsätt- 1979/80:166 47 ningar för erforderlig anskaffning av modernt tonnage.Härigenom skulle sjöfartsnäringen, enligt sjöfiirtsverket. i viss män kunnabemästra de problem som sammanhänger med de övriga driftskostnaderna förtonnage under svensk flagg under förutsättning all delta nya tonnage har högteknologisk ulformning och är specielll anpassade för den transporlverksamhetde är avsedda för. Jag har övervägl olika alternativ när det gäller dennärmare ulformningen av en försiärkning av rederiernasfinansieringsmöjligheter. Jag har därvid tagit fasta på vad bl.a. FKN harpåpekat i sitl remissyttrande, nämligen att det är av belydelse för landetsvarvsindustri all det finns tekniskl och kommersiellt högt kvalificerade köparemed vilka varven kan samräda om utformningen av sina produkler och även om denlångsiktiga produktutvecklingen . För de svenska rederierna är det vikligl attdet finns svenska varv med vilka elt långsiktigl samarbele kan elablerasframför alll med tanke på toiala systemlösningar med bl.a. specialfartyg. Eltömsesidigt utvecklande samarbete bör enligt FKN kunna bidra till alt höja iförsta hand den tekniska men också den kommersiella nivån hos varv ochrederier. Flera andra remissinslanser bl. a. SMBF, TCO, /SR och framför liknande synpunkter. Jag delar uppfatlningen altdet är angeläget atl elt sådant samarbele stimuleras. Eftersamråd med mig i dessa frågor kommer chefen för industridepartementet senaredenna dag att föreslå förbättrade finansieringsmöjligheter för svenska rederiernär dessa beställer fartvg vid svenska varv. När del gällerfartygskredilgarantier gäller f. n. atl sådana ulgår lill svenska beställaremed högst av kontraktsprisel som beställaren erhåller i länfrän staten och betalar kontant. Chefen för industridepartementet kommeratt föreslå all avskrivningslånen till beställare skall ersättas avavskrivningslån till varven men att svenska beställare även fortsättningsvisbör kunna påräkna en bättre finansiering än vad som ges utländska beställare.Förslaget innebär atl garanlier skall få lämnas upp lill avkontraktspriset för svenska beställare och att skall erläggas kontant. Löptidenför de lån som tas upp med statlig garanii för svenska beställare är f n. inormalfallet högsl tolv är. föreslås i vissa fall en utsträckning avamorteringstiden till . Den förlängda amorteringstiden bör i första handtillämpas i fräga om sädana beställningar som omfattas av det tidigareredovisade sjöfartspolitiska programmei och inom ramen för detta syfta till allutvidga samarbelel mellan svenska varv och rederier för alt underlättakonstruktion och byggande av tekniskt avancerade fartyg. De räntorsom svenska beställare vid svenska varv normall betalar är högre än de som ivissa fall gäller för ulländska beställare vid svenska varv. Orsaken är att ABSvensk Exportkredit (SEK) kan lämna län för finansiering av exportkrediter isvenska kronor eller lämplig ulländsk valuta till fast ränta som baseras på delägsta räntesatserna som har överenskommits internationellt för statligt stödtill exportkreditgivning. Export av fartyg omfallas av en 1979/80:166 48 särskild överenskommelse som har träffats inom ramen förOECD oeh som stadgar bl.a. ;ilt räntan pä fartygskredit som omfattas av statliggaranti inte får undersliga . Enligt beslut av fär SEKlämna sädana län för fartygsexpori upp lill 2 500 milj. kr. 1978/79:49,NU 1978/79:17, rskr 1978/79:115). I enlighet med beslut av (prop. 1977/78:155, NU1977/78:73, rskr 1977/78:379) kan - i de fall däkonkurrens från statsunderstödd kredilgivning kan påvisas - efter beslut avregeringen lämna krediter med villkor som moisvarar de som gäller vid exporl.Enligt riksdagsbeslut bör denna möjlighet utnyttjas restriktivt. Chefen för industridepartementet kommer senare denna dagatl föreslä all möjlighel lill län med lägre räntesatser i fortsättningen skallkunna utnyttjas för atl svenska varv skall kunna erbjuda svenska redare sammafinansieringsvillkor som ofta erbjuds av utländska varv, genom alt ettsärskilt reservalionsanslag ställs till FKN:s disposition. Från förevarande anslagskall rederiföretag kunna erhålla räntesubventioner för atl hell eller delvisutjämna skillnaden mellan marknadsränta och lägsta överenskomna ränta enligtOECD-överenskommelse. Sädana subventioner föresläs inom en tolal koslnadsram av300 milj. kr. för fartygskontrakt som tecknas fram till utgångenav är 1983. I den mån anspråken pä räntestöd, trots en restriktivprövning, översiiger de anslagna medlen bör i första hand ansökningar som avsertekniskl avancerade fartyg prioriteras. bör särskilt möjligheternaalt lämna räntestöd till projekt som ligger inom ramen för detsjöfartspolitiska programmei beaktas. Jag bedömer atl dessa förändringar avfartygskreditgarantisystemet kommer att innebära en betydande stimulans försvensk sjöfartsnäring. De längre amorteringstiderna innebär en anpassning tillden avskrivningstakt som normalt tillämpas i fråga om fartyg. De ökademöjligheterna för svenska rederier all erhålla förmånliga räntesatser innebärockså enligt min mening en klar fördel för sjöfartsnäringen. Samiidigi innebärförslaget alt förutsättningar skapas för att svenska rederier och svenska varvi samarbete skall kunna utveckla och bygga framlidsinriktade fartyg. Detlasamarbele bör för varven ha sin särskilda belydelse eflersom svenska rederierIraditionelll har varil ledande i fräga om leknisk och ekonomisk förnyelse. 5.1.6 Svenska Skeppshypoiekskassans och SkeppsfartensSekundärlånekas-sas kreditkapaciiel Sjöfartspolitiska ulredningen har föreslagil alt SvenskaSkeppshypoiekskassan och Skeppsfartens Sekundärlänekassa ges ökade möjligheterall ta upp obligationslän så att den finansiellt svaga sjöfartsnäringenfår möjlighel att genomföra sina erforderliga invesleringar och så all kassornakan ges en väsentligt större och mer central roll för farlygsfinansieringen än 1979/80:166 49 De remissinstanser som närmare behandlatdelta-det gäller bl.a. fullmäktige i , ,lånenämnden förden mindre skeppsfarten. ochSkeppsfartens Sekundärlänekassa, och -biträder ulredningens förslag. De svenska rederiernas beställningsplaner för åren1980-1984 uppgår lill ea 6 000 milj. kr. Skeppshypotekskassornas bruttoulläninghar de senasle åren varil 200-300 milj. kr. Rederierna har i sinnuvarande besvärliga ekonomiska siluaiion stort behov av att finna långfristigfinansiering av sina investeringar för att minska riskerna förlikviditelsproblem och uppnå en finansiering där avskrivningarna av fartygenoch amorteringarna på lånen överensstämmer sä långt det är möjligt. a. kapitalmarknadsulredningen har föreslagil ensammanslagning av kassorna. Chefen för induslridepartenienlet avser att inomkort föreslå regeringen en sammanslagning av de båda kassorna. Sammanslagningenbör kunna genomföras . Den skeppshypolekskassa som bildasgenom sammanslagningen bör ha förutsättningar atl kunna spela en akliv roll iden långfristiga finansieringen av rederiernas investeringar. Detta fordrar isin tur all lillräckligl utrymme bereds kassan pä kreditmarknaden. Jag vill isammanhanget påminna om all det är som ulifrån en samlad bedömningav kapitalmarknaden ger tillstånd till obligationsemissioner. I fräga om den nya kassans utläning bör denna i försiahand inriklas mol sådana objekt som ligger inom ramen för det sjöfartspoliliskaprogram som jag har redovisat. Samlidigt bör kassan särskilt beakta demöjligheter som finns att utveckla samarbetet mellan svenska varv och rederierför all konstruera tekniskt avancerade fariyg. 5.1.7 Älgärder för den mindre skeppsfarten Som har framgålt av min redovisning i det föregåendebedömer jag alt särskilda åtgärder behöver vidlas för alt stimulera planmässigainvesteringar i den mindre skeppsfarten för all den skall kunna molsvarasamhällels transportbehov. Sjöfarlspolitiska ulredningen föreslår all för den mindreskeppsfarten etl Slalligl slöd skall ges i form av villkorliga driftslån somskall kunna utgå när så finnes påkallat av sjöfartspoliliska skäl. Slödperiodenföreslås bli begränsad lill och skall i första hand inriktas på höglbelånade moderna småfartyg som del av beredskapsskäl finns anledning altbehålla inom den svenska handelsflottan. Ulredningen antyder att svårigheterkan uppstå vid beviljande av driftslån då en konkurrenssnedvridning kan kommaatt uppstå. , , fullmäktige i och statenslånenämnd förden mindre skeppsfarten delar dessa farhågor. Det kan l.ex. enligtstatens lånenämnd förulses atl införandet av driftslån visserligen skulle blitill gagn för vissa objekt inom den mindre skeppsfarten men samiidigi kan kommaalt 4 1979/80. 1979/80:166 50 fä oförmånliga verkningar inom denna sjöfartssektor i desshelhet. Nämnden anser sig därför inte kunna tillstyrka förslaget om driftslän.Jag delar nämndens bedömning och vill i sammanhanget erinra om de utvidgningari fräga om likvidiletsslöd och de möjligheter lill värdegaranlier som jagföreslagil i del föregäende. Dessa stödformer kommer självfallet även denmindre skeppsfarten lill del. Jag är därför inle beredd atl föreslå införandeav ell särskilt driftslån. Sjöfartspoliliska utredningen föreslår också atl mindre skeppsfarten ges ökade mindre skeppsfarten inrättades med syfte attåsladkomma en förnyelse av del mindre tonnaget. Efler den ändring som genomfördes av lånebesiämmelserna(prop. 1971:1, TU 1971:2, rskr 1971 ;54) gäller all lån från länenämnden fårbeviljas för nybyggnad eller köp av fariyg och för ombyggnad eller reparationav fartyg inom av fartygels uppskattade värde. Länen löper på lio år, menläneliden kan - om särskilda skäl föreligger - utsträckas med ytterligare tvåår när del gäller lån lill nya fartyg. Nämnden skall vid fastställande avräntesats beakla rådande ränteläge, lånets riskläge saml koslnaden för nämndensverksamhet. F. n. gäller atl räntan i de högre risklägena uppgår lill 13,25 %.För lån skall säkerhet lämnas i form av inteckning i fartyg. Enligt utredningens mening finns skäl atl samhället vialånenämnden i ökad ulslräckning bidrar med riskkapilal. Ulredningen föreslårdärför atl den nuvarande säkerhelsgränsen för lån från nämnden, avfartygets uppskallade värde, höjs lill . Vidare föreslås atl lånenämnden,när så förvänlas ske ulan menlig inverkan på slalens irygghet som långivare, ivissa fall skall kunna acceptera säkerheler som ligger något över denföreslagna nya gränsen . Ulredningen konslalerar alt finansieringsbehoven perobjekl ökal till följd av all tonnageslorlekarna ökat och atl fartygen blivilalltmer komplexa och välutrustade. Varje nyinvestering medför därför högre årligaamorteringar med åtföljande återverkningar på rederiernas likviditet.Ulredningen föreslår därför all, vid nybyggnad eller farlygsköp i syfte all fåen förnyelse av lämpligt tonnage, amorteringstiden förlängs från nuvarandehögst 12 är till högst . Enligt förslaget skall lånel i princip varaslulbetalal när fartyget uppnår oberoende av om fartyget köps nylt elleri andra hand. De remissinslanser som särskilt behandlat utredningensförslag i denna del är genomgående positiva lill alt de genomförs. Det gällerFKN, , slatens mindre skeppsfarten, och . Det finns som jag lidigare anfört skäl all samhällelaktivi är engagerat i förnyelsen av den svenska handelsflolian. Del främslaskälel är alt med de ökade kapitalanspråken vid nyinvestering finns risker alltaklen i förnyelsen dämpas på ell ur samhällsekonomisk synpunkt oönskat sätt.Särskilt slora är dessa risker inom den mindre skeppsfarten. För atl motverka dessarisker och 1979/80:166 , 51 bidra till förnyelsen av det mindre tonnaget bör därförsamhällel i ökad Ulslräckning slälla upp med riskkapilal. sker enklastgenom en höjning av den säkerhetsgräns vid vilken slalliga lån f. n. beviljas denmindre skeppsfarten. I likhei med vad sjöfartspoliliska utredningen föreslagitförordar jag därför all gränsen höjs från nuvarande till av fartygetsuppskattade värde. Trols den föreslagna höjningen anser jag atl den egnakapitalinsatsen blir lillräckligt slor för alt en investering kommer all ges enmarknadsmässig bedömning av investeraren. I detta sammanhang bör frågan om deformella kraven på säkerheler behandlas. Fartygsvärdena varierar över lideninom relativt vida gränser, vilket med starka formella krav på säkerheter kaninnebära återbetalning av lån. Ofta kan detta vara förenal med myckel slorasvårigheter för låntagaren. bör därför - då så befinnes kunna skeutan menlig inverkan på statens trygghet som långivare - i enslaka fall underlånetiden kunna acceptera att fartygsvärdet sjunker så atl lillgängligasäkerheter kommer någol över den av mig förordade gränsen på utan alllänel sägs upp eller att kompletterande säkerheter krävs. Sjöfartspolitiska utredningen förordar vidare att detökade risktagandet för statens del bör avspeglas i räntenivån för lån i dettillkommande högsta risklägel men all i övrigl inga ändringar bör ske iprinciperna för fastställande av räntenivån. förordar i sittremissyttrande en temporär åiergång lill de räntevillkor som gällde före år1971, dvs. ränta enligt den s. k. normalräntan, vilkel innebär 9,25 %.Detta borde enligt nämnden vara en smidigstödform dels för att kompensera den relativt höga besätlningskoslnaden somspelar en mycket stor roll i de mindre rederiernas tolalekonomi, dels för attstimulera till nyinvestering i marknadsmässigl lämpligt modernt tonnage inomden mindre skeppsfarten. och anför liknandesynpunkter. För egen del finner jag, i likhei med sjöfartspolitiska utredningen,all inga skäl f. n. föreligger för all via generella räntesänkningar stödja denmindre skeppsfarten. Däremot anser jag i likhet med utredningen ochremissinslanserna au behov föreligger att minska de årliga kapitalkostnadernaför rederierna. Detta sker enklast genom förlängning av amorteringstiderna påbeviljade lån. Jag förordar därför alt amorteringstiden höjs från nuvarandehögsl lill högsl . För all uppnå syftet med en förnyelse av tonnageti den mindre skeppsfarten bör-oberoende om fartyget köps nytt eller i andrahand - lånet enligt utredningens förslag vara slutbetalat när fartyget uppnållen ålder . För egen del finner jag skäl föreligga alt fastställa enhögsia åldersgräns . Härigenom uppnås mer aktivt syftet atl förnya denmindre skeppsfarten. Längre återbelalningslider och ökat risktagande på sättsom jag förordat medför all ökade resurser bör slällas lill förfogande för låntill den mindre skeppsfarten. Härtill kommer all finansieringsbehoven ökar vidvarje investering. Lånefondens omfallning är f. n. ca 135 milj. kr. föreslagit att fonden tillförsetl belopp av 25 milj. kr. a. länenämnden och bilräderförslaget om alt länenämnden tillförs 25 milj. kr. ärligen underföruisättning att hypolekskassorna ges de möjligheter till utökade emissionersom utredningen föreslär. 1 annat fall är, enligt dessa remissinstanser, denföreslagna ökningen för liten. Fr. o. m. budgetårel 1980/81 upphör genom denbudgeilekniska omläggningen lånefonden. Medel för lån lill den mindreskeppsfarten kommer fortsättningsvis att lämnas i form av reservationsanslag.Återbetalade medel i form av bl.a. amorteringar pä län som beviljats den mindreskeppsfarten bör fortsättningsvis levereras in och redovisas på statsbudgetensinkomsisida. Härigenom kommer fortsättningsvis samtliga ullåningsmedel förbudgeläret alt redovisas över statsbudgeten. Jag finner den förstärkning av lånenämndensullåningskapacilei som ulredningen förordal motiverad och med hänsyn lagen tilländringen av budgetsystemet bör anslaget beräknas till 40 milj. kr. I likhei med vad jag lidigare anförl om inriktningen avSkeppshypotekskassornas utlåning bör länenämnden i första hand inrikla sinullåning mol sådana objekt som ligger inom ramen för det sjöfarlspolitiskaprogrammet. bör också beakla de möjligheter som finns alt utvecklasamarbetet mellan svenska varv och rederier för all konstruera teknisklavancerade fartyg. De föreslagna förändringarna av lånenämndens verksamhelbör kunna träda i krafl fr. o. m. . Jag vill i della sammanhang även beröra den m ind reskeppsfartens allmänna konkurrensförutsättningar. uttalade i sambandmed behandling av prop. 1978/79:99 (/79:18, rskr 1978/79:419) allregeringen bör la iniliativ som lillgodoser kraven all sjöfartens roll itrafikpolitiken prövas. En sådan prövning bör enligt min mening beröra den mindreskeppsfarten och sjöfarlen längs våra kuster och i befintliga inre vatlenleder.Frågan har också etl nära samband med de mindre och medelstora varvens framtideftersom det är vid dessa varv som en stor del av det nya tonnaget för denmindre skeppsfarten byggs. Sjöfartspoliliska ulredningen har inle behandlat dessafrågor, varför jag inte är beredd all nu ta ställning lill behovet aveventuella åtgärder. De problem som kuslsjöfarten otvivelaktigt har, bör dockföranleda all sjöfartens roll i den svenska trafikpolitiken mer utförligtklarläggs. Jag har därför för avsikt alt senare föreslå regeringen attlillkalla en särskild utredare. Denne bör särskilt belysa den mindre skeppsfartensutvecklingsmöjligheter med hänsyn till de fördelar denna har från miljö- ochenergisynpunkt. I det sammanhanget bör utredaren ocksä belysa de fördelar 1979/80:166 53 som kan finnas i olika samverkansformer. I sammanhangetvill jag erinra om det förslag som kommissionen för de mindre och medelstoravarven framfört i betänkandet (Ds I 1979:16) Mindre och medelstora varvnämligen att under statlig medverkan bilda ett utvecklingsbolag för svenskkuslsjöfari. Åven denna fråga bör behandlas av utredningsmannen. Den sjöfartspolitiska utredningen behandlar ocksä vissaskattefrågor. Beträffande dessa har jag samråti med chefen förbudgetdeparlementet. Jag tar först upp utredningens förslag till ändringar ifråga om b e s k a 11 -ningsvillkoren för pariredare. Ulredningenanser det angeläget atl rederinäringen i den svåra internationella konkurrenssom f. n. råder ges möjligheter att genomföra erforderligstrukturrationalisering och all bereda yrkesutbildad arbetskraft sysselsättning.För dessa syflen är det enligt ulredningen angelägel bl. a. alt partrederierkan bildas och ges tillfälle all organisera sin verksamhet effektivi ulan altdärvid behöva beakla lagbestämmelser som ulgår från en gången lidsförhållanden. Ulredningen föreslår därför att en regel införs all rederirörelsesom drivs genom parirederi alltid skall anses sakna fast driftställe i k o m mu n a I s k a 11 e I age n s bemärkelse och rörelseresultatet följaklligenbeskallas i delägarnas hemortskommuner. Utredningen menar atl de nuvarandereglerna medför atl del skallemässiga ulfallet kan bli helt olika för tvådelägare i samma partrederi endast av den anledningen atl de har olikahemortskommuner. och tillslyrker förslaget.Svenska Skeppshypoiekskassan och Skeppsfartens Sekundärlänekassa, lånefondenför den mindre skeppsfarten saml har ingenerinran mol ulredningens förslag och menar all en ändring enligt förslageltorde innebära ell underlättande av kapitalanskaffningen vid investering i nyafartyg. () avstyrker emellerlid förslaget ochmenar atl man frångår de grundprinciper som uppställts i kommunalskallelagen(KL) för alt bestämma begreppet beskattningsort om de föreslagna reglernaskulle genomföras. RSV kan inle pä grundval av ulredningen överblicka konsekvensernaav alt ändra begreppet beskattningsort enligt förslaget men är inle främmandeför all en sådan ändring kan ha inte önskvärda smiltoeffekter. Utredningen föreslår också all seglande delägare iparirederier skall beskallas enligt sjömansskatleskalornaför den del av hansrörelseinkomsl som avser ersättning för arbele ombord i del egna fartyget.Sjöfartsverket har intel all erinra mol ulredningens förslag att den del avsådan delägares rörelseinkomsl som avser arbete ombord i del egna 1979/80:166 54 fartyget skall beskattas enligt sjömansskattereglerna.Sveriges redareförening bilräder förslagel med hänvisning till att de seglandepartredarna givelvis bör komma i åtnjutande av samma skalleregler som övrigaombordanställda har. RSV framhåller atl om utredningens förslag till uppdelningav inkomsien för seglande delägare i partrederi genomförs uppkommer vissaadministrativa problem i fråga om skattekontrollen. Även om dessa minskas medhänsyn till all pariredare omfattas av mönstringsskyldighet och alt deras lönär reglerad i kollektivavtal kan enligt RSV inte bortses från möjlighelen för"anställd" pariredare att t. ex. avstå från lön för all påverka"företagarin-komslens" slorlek. Även liknande dispositioner kantänkas. Med hänsyn lill all frågan om all dela upp företagens inkomst i enlönedel och en rörelsedel kan övervägas även för andra branscher, och fråganalltså fordrar en mera ingående utredning för ett definitivt ställningstagande,anser sig RSV inle kunna tillstyrka förslaget. För egen del får jag anföra följande. Jag är medveten om att de nuvarande reglerna i KL rörandebeskattningsort i vissa fall kan medföra problem för partredare. Den föreslagnaändringen har emellertid principiell räckvidd och kan ge effekter på andraområden. gäller även i fråga om förslaget att beskatta seglande delägareenligt sjömansskattereglerna. Problem av skatteteknisk och kontrollteknisknalur uppkommer också. De nu nämnda frågorna har inte belysts tillräckligt ochjag är därför inte beredd att föreslå några ändringar på dessa områden. Isammanhanget vill jag emellertid erinra om atl rätten till avdrag förunderskott nu avses bli föremål för en mer allmän utredning. Vidare skall desärskilda frågor som rör avdrag för underskott i verksamhel som bedrivs ihandelsbolag behandlas av kommittén (B 1979:13) med uppdrag all se överbeskattningsreglerna för familjeföretag. Under utredningsarbetet kan givelvisde här berörda frågorna komma atl tas upp. Utredningen föreslår vidare att den stämpelskatt som ulgårvid förvärv av skepp skall slopas. I sammanhanget betonar ulredningen alt köpoch försäljning av fartyg utgör ett naturligt led i rederiernas förnyelse avfarlygsfloltan. Utredningen påpekar också att flertalel sjöfarlsländer aniingeninle har någon beskattning motsvarande den svenska stämpelskatten eller har enlägre skatt än den svenska. Utredningen uppskattar statsverkets inläktsbortfallfill ca 12 milj. kr. om förslaget genomförs. Endast tre remissinstanser har kommenterat utredningensförslag i denna del. och Sveriges varvsinduslriföreninglillslyrker. Åven sjöfartsverkei säger sig kunna godta förslaget. "Verketpåpekar emellerlid att etl slopande av stämpelavgiften förutsätter enomprövning av kostnadsansvaret för fartygsverksamhet. För egen del vill jag anföra följande. Stämpelskatt skallenligt stämpel-skattelagen (1964:308) erläggas vid förvärv av registreringspliktigiskepp 1979/80:166 55 med ett värde av . Slämpelskatl skall ävenerläggas när skepp p. g. a. försäljning upphör alt vara svenskt. Skattepliktföreligger inte vid bl. a. förvärv av utländskt skepp, vid beställning som avsernybyggnad eller vid förvärv av nybyggt skepp frän den som bygglskeppet. Skallen ulgär med en procenl av skeppels värde vid liden förförvärvel. Enligt 56 § slämpelskaltelagen fär regeringen, närsynnerliga skäl föreligger, medge befrielse från stämpelskatt.