prop · G3036 · 1979-12-31 00:00:00 — Enligt ÖSoS mening kansocialstyrelsen inte klara dessa uppgifter med nuvarande splittring avsocialvårdsresurserna på olika avdelningar. Byråerna inom socialtjänstavdelningen bör anpassas lill dereformer som genomförts eller planeras på socialvårdsområdet. De nuvarandebyråerna för åldrings- och barnavård bör ytterligare bredda sina ämnesområden.En viktig fördel med en sammanhållen socialtjänstavdelning är att det socialabehandlingsarbetet kan hållas ihop. Den av ÖSoS föreslagna uppdelningen av avdelningen isocial service, barn- och ungdomsverksamhet och socialt behandlingsarbetestämmer överens med utvecklingen ute i kommunerna. har det samladeansvaret för alkoholpolitiken på ceniral verksnivå. Enligt statsmakternasbeslut bör alkoholfrågorna - tillsammans med frågor om andra missbruksmedel-bilda grundvalen för en särskild enhet inom . ÖSoS föreslår atten byrå för alkohol- och narkolikafrågor inrättas i socialtjänstavdelningen.Till byrån knyts . byrå för omsorg om psykisktutvecklingsstörda bedöms inriktas alltmer på frågor i anslutningtill den primärkommunala verksamheten. ÖSoS föreslår därför att byrån förs tillsocialljänstavdelningen. Avdelningen för hälso- och sjukvård Den framtida hälso- och sjukvården bör enligtsocialstyrelsens princip- Prop.1979/80:6 166 program Hälso- och sjukvård inför 80-talet byggas uppkring tre huvudfunktioner: primärvård, länssjukvård och regionsjukvård. En närasamverkan måste komma lill stånd mellan de olika nivåerna i hälso-ochsjukvårdsstrukturen. Detla förutsätter en gemensam planering av primärvärdenoch läns- och regionsjukvården, också på riksplanet. Detta försvåras inomsocialstyrelsen av att funktioner som rör såväl primärvården som läns- ochregionsjukvården är fördelade på olika avdelningar i den nuvarandeorganisationen. ÖSoS föreslär att planerings- och tillsynsuppgiflerinom det medicinska området förs samman till en avdelning för hälsoochsjukvård. Inom avdelningen bör en uppdelning göras i primärvård samt läns- ochregionsjukvård. Verksamhetsområdena medicinsk rehabilitering och långvårdresp. psykiatri bör t. v. hållas samman i särskilda byråer för att bästutnyttja styrelsens resurser. Tandvårdsfrågorna har närmast samband med hälso- ochsjukvårdsfrågorna och bör ingå i avdelningen. Den civila sjukvårdens fredsorganisation ligger till grundför krigssjukvårdens organisation. Sambanden är därför starka mellansocialstyrelsens enheter för fredssjukvård och beredskapsfrågor, både när detgäller planering och medicinska fackfrågor. ÖSoS föreslår atl styrelsens nuvarandebyråer för beredskapsfrågor ingår i avdelningen för hälso- och sjukvård. I ettlängre perspektiv, med bl. a. en mer decentraliserad arbetsfördelning mellansocialstyrelsen och landstingen, kan styrelsens arbete med beredskapsfrågornakomma att minska och de båda byråerna för beredskapsfrågor eventuellt förasihop till en enhet. Läkemedelsavdelningen har endast i begränsad omfattningvarit föremål för överväganden inom ÖSoS. Utredningen har emellertid ingåendesett över läkemedelsavdelningens personal- och ekonomiadministrativaverksamhet. har i enlighet med ÖSoS förslag genomfört olika delegeringartill läkemedelsavdelningen. På utredningens förslag har avdelningen ocksåövertagit vissa ekonomiadministrativa uppgifter från den administrativaavdelningen. Vidare har avdelningen berörts av vissa rationaliseringsfrågor. ÖSoS föreslår inga ändringar i läkemedelsavdelningensorganisation och verksamhet. Läkemedelsavdelningen är i andra sammanhangföremål för olika överväganden. Regeringen har tiUsall fem utredningar som iolika avseenden kommer atl beröra avdelningens arbetsuppgifter. Omfattningen av den centrala handläggningen avadministrativa frågor kommer i den nya organisationen alt påverkas av fleraolika faktorer. Ett överförande av underförvaltningar tillandra huvudmän 1979/80:6 167 enligt socialutredningens och ÖSoS förslag kommer i höggrad att påverka den cenlrala personal- och ekonomiadministrationens omfattning. Vidare föreslårÖSoS en fortsatt delegering av administrativ beslutanderätt från avdelningenför administration till fackavdelningarna. Detta underlättas av ÖSoS förslag omfärre och mer homogena avdelningar. Den fortsatta decentraliseringen avadministrativa uppgifter till avdelningarna skall ske successivt. Kontaklmannasystemetmellan de centrala personal- och ekonomi-administrativa enheterna ochfackavdelningarna skall byggas ut. Kontaktpersonerna inlemmas ifackavdelningarnas kanslier, men tillhör formellt den administrativaavdelningen. Även för de juridiska frågorna skall en liknande kontaktmannafunktionbyggas upp. Avdelningenför administration föreslås omfatta områdena personal, ekonomi, juridik ochinformation. Förslaget innebär att de båda juridiska byråerna samordnas i enbyrå för juridik. I avvaktan på att frågan om medicinalväsendels ansvarsnämndsframlida ställning och verksamhet bestäms bör disponera ensärskild byråchefstjänst för verksamhet. Inrättande av program är ett väsentligt komplement tillavdelnings- och byråorganisationen i förslag. Program bildas förprioriterade verksamheter som kräver kompetens och resurser från fleraavdelningar. 1 programarbetet kan även organisationer utanför socialstyrelsenmedverka. Programmen byggs upp av projekt med olika varaktighet ochomfattning. För varje program skall finnas en programgrupp och en programansvarigsom har det direkta ledningsansvaret. Lämpliga programområden kan varaexempelvis äldreomsorg, handikappfrågor, psykoterapeutiskt arbete, invandrar-och flyktingfrågor, barnomsorger och missbruksfrågor. Programmen fyller flera viktiga funktioner. Programmen ärett sätt att inom förbättra integration och samarbete i olikautvecklingsfrågor mellan socialvård och hälso- och sjukvård. Genom altstyrelsens arbete inom socialvård resp. hälso- och sjukvård koncentreras lillsärskilda avdelningar och att dessa kompletteras med tvärgåendeprogram anser utredningen att bättre förutsättningar föreligger för allrealisera den integrationsmålsättning som ligger till grund försocialstyrelsen. Programmen är vidare avsedda alt vara uttryck för verketsprioriteringar och möjliggöra en flexiblare resursanvändning. Programmen får dessutomen viktig rådgivande funktion till verkets ledning i det policyskapandearbetet. Prop.1979/80:6 ,68 ÖSoS organisationsförslag bygger på oförändraderesursramar för centrala verk med undanlag för depersonalinskränkningar som kan bli resultatet av huvudmannaskapsförändringarför olika underförvaltningar och vissa andra förändringar i styrelsensarbetsuppgifter. Oklarheter föreligger dock om den slutliga omfattningen avdessa förändringar och om tidpunkten för deras genomförande. Med beaktande av dessa förhållanden beräknas centralaverkels löneplansanställda minska från ca 950 lill ca 855. Beräkningarna ärungefärliga och måste successivt omprövas inför övergången till den nyaorganisationen. Några vikliga funktioner i den nya organisationen För att ytterligare precisera framtidaarbetssätt har ÖSoS utvecklat förslagen när det gäller inriktning ochuppbyggnad av några viktiga funktioner i den nya organisalonen, såsomplanering, forskning och utveckling, information, lillsyn, ledning ochsamordning samt personalutveckling. ÖSoS anser alt den s. k. sektorplaneringen är enhuvuduppgift för , dvs. planering på riksnivå av utvecklingeninom sekiorn för socialvård samt hälso- och sjukvård. Ansvaret för sektornsplanering är delat mellan flera offentliga organ och sker i samverkan mellandessa. ÖSoS har utgått ifrån att nuvarande ansvarsfördelning mellan departement,, vårdhuvudmännen samt övriga deltagande organ i allt väsentligtkommer atl bestå. I sektorplaneringen skall tolka ochvidareutveckla statsmakternas mål samt lämna underlag för politiska beslut påsåväl nationell som regional och lokal nivå. Styrelsens uppgifter rörandeplaneringen inom sektorn för socialvård samt hälso- och sjukvård kan delas uppi fyra huvudområden: målfrågor, struktur- och organisationsfrågor, löpandesektorplanering samt planeringsmetodik. och socialsektorn i sin helhet har ocksåett ansvar för alt medverka i den s. k. sektorövergripande planeringen, dvs.socialsektorns samordning med utvecklingen inom andra samhällssektorer liksommed fysisk och ekonomisk samhällsplanering. En bättre samordning av fysisk,ekonomisk och social samhällsplanering framstår enligt utredningens mening som alllnödvändigare. medverkan i detta avseende motiveras av behovenatt anlägga en helhetssyn på vårdbehoven i samhället och atl förebyggauppkomsten av sociala och medicinska problem. Enligt ÖsoS bör planeringsansvaret inom ihuvudsak läggas på fackenheterna för socialvård och hälso- och sjukvård ochinte i 1979/80:6 169 En central tanke bakom dettaär att planerings- och lillsynsuppgifter bör hällas ihop föratt bättre utnyttja styrelsens samlade kunskaper och resurser i planeringsarbetet.Förutsättningar för en sådan uppbyggnad av verkets planerings-funktion skapasav den föreslagna avdelningsorganisationen, programarbetsformen ochförstärkningen av verkets ledningsfunktioner. Avdelningen för förebyggande arbete och planering skallfungera som en gemensam planeringsresurs och stödfunktion lill de andra avdelningarnasplaneringsarbete. Avdelningen skall därvid bl. a. svara för etl metodkunnandeoch att planering av socialvård och hälso- och sjukvård ierforderlig grad samordnas med och påverkar annan samhällsutveckling. ÖSoS eftersträvar en myndighetsroll för socialstyrelsensom innebär en starkare inriktning på att utveckla och förmedla kunskaps- ochbeslutsunderlag. bör öka insatserna för forskning ochutveckling saml försöksverksamhel. skall dock inte ha tillprimär uppgift att bedriva forskning. Styrelsen skall följa och stödja kunskapsutvecklingeninom socialsektorn genom att initiera, bidra till och medverka i forskning,försöksverksamheter och annat utvecklingsarbete i nära anknytning till denpraktiska verksamhelen inom kommuner och landsting. Styrelsen bör följa uppsamtliga led i kunskapsprocessen och förmedla information mellan forskning ochpraktisk verksamhei. forsknings- och utvecklings- och försöksverksamhelskall ingå som en integrerad del av arbetet i byråer och program. För attbättre kunna medverka i sådant arbete måste styrelsens personal få möjligheteratt kontinuerligt vidga sina egna kunskaper. För administration av gemensamma forsknings- ochutvecklingsfrågor inom styrelsen föreslås att elt inrällas inombyrån för allmän planering och samhällsplanering. För central samordning ochprioritering föreslås dels en samordningsgrupp med personer frånsocialstyrelsens olika enheter, dels en bedömningsgrupp med vetenskapligtskolade personer utanför . Den roll och det arbetssätt som ÖsoS föreslår försocialstyrelsen innebär alt styrelsens externa information måsleöka i betydelse och omfattning. Informationen inom den sociala sektorn måsle planerasoch samordnas bättre genom en ökad samverkan mellan informationsansvarigaorgan. har elt ansvar för att en sådan samordning kommer tillstånd. En årlig samverkanskonferens föreslås för detla ändamål. informationsbyrå bör förslärkas och olikaslag av informationsservice och -kunnande bör samlas i denna, t. ex.redaktions- Prop.1979/80:6 170 och förlagsfrugor, massniediakontakter,distributionscentral och internationell informatic , En särskilddokumentations- och upplysningsenhet bör ocksä inräU is inom byrån. Denna enhetbör fungera som centrala upplysningstjänst och ge service åtexterna och interna informationssökande. Informationsbyråns tjänster skall vara stödjande.Fackbyråerna har det primära ansvaret för information och ävenutbildning lill olika intressenter. På vae byrå bör finnas särskildainformationsansvariga som svarar för allmänna upplysningar om byrånsverksamhet. I informationsarbete kommer ock.så deföreslagna sociala och miijömedicinska enheterna inom länsstyrelserna atl fyllaen viktig funktion. Av ställning som centralförvaltningsmyndighet för socialvård och hälso- och sjukvård följer attstyrelsen har det högsta tillsynsansvaret för verksamheten inom denna sektor.Socialstyrelsens tillsynsansvar är reglerat på olika sätl, bl. a. i styrelsensinstruktion, och är klarare uttalat belräffande de medicinska frågorna än vadgäller socialvården. Tillsynsarbetet har ändrat karaktär och alltmer blivit enfråga om ömsesidigt informationsutbyte snarare än kontroll. Skillnaderna mellansocialstyrelsens lillsyn och planering har blivit mindre utpräglade. Enligt ÖSoSbör tillsyn och planering ses som delar i en gemensam process somorganisatoriskt bör kopplas ihop i verkets olika fackenheter. Kunskaperna fråntillsynen skall utnyttjas i det framålsyftande planeringsarbetet. 1 framtiden bör man urskilja två former av tillsyn:uppföljning och individuell tillsyn. Uppföljning är inriktad på måluppfyllelse och utvärderingav resultaten av olika planeringsåtgärder. Utvecklingen mot målorienteraderamlagar för socialvård och hälso- och sjukvård innebär att socialstyrelsensframtida tillsyn i ökad utsträckning bör avse uppföljning, alltså kontroll avmåluppfyllelse. En betoning av uppföljningen innebär att skillnaderna itillsynen mellan hälso- och sjukvård och socialvård minskar. Den individuella tillsynen är inriktad på rättssäkerhetsamt säkerhel och kvalitet i vård och behandling i enskilda fall. Denindividuella tillsynen ger kunskaper om tillståndet isocialvården och hälso- och sjukvården. ÖSoS föreslår en förstärkning av socialstyrelsensledningsfunktioner. Verksledningen bör förslärkas genom att avdelningschefernamer än nu ses som en del av verksledningsfunktionen. Verksledning ochavdelningschefer bör regelbundet träffas i en verksledningskonferens som skallutgöra verkets centrala policy- och samordningsorgan. Prop.1979/80:6 171 bör också förslärkas med ett särskilt verksledningssekrelariat,som hl. a. skall svara för beredning av verksledningskonferensens arbete. Avdelningarna blir i den nya organisationen mer homogena. Detlager ökade möjligheter alt delegera både sakfrågor och administrativa beslul.Härigenom ökar avdelningschefernas samordnande ansvar. Inom det administrativa området föreslår ÖSoS en ökadsjälvständighet för fackavdelningarna i förhållande lill den centralaadministrationen. Till stöd för avdelningarnas och avdelningschefernas arbetemed personal-och ekonomiadminislrativa frågor samt vissa andraavdelningsgemensamma frågor inrättas särskilda avdelningskanslier. interna verksamhetsplanering bör utvecklaslill det centrala instrumentet för prioriteringar inom verket. Personalutveckling m. m. För att- de av ÖSoS föreslagna förändringarna skall fåförväntade effekter krävs kompletterande insatser I form av åtgärder somutvecklar och stödjer personalen i dess arbete. ÖSoS har i dessa frågor ägnatsärskild uppmärksamhet åt den interna informationen och kommunikationen,utbildningsfrågorna och rekryteringsfrågorna. En väl fungerande intern information och kommunikation ärbetydelsefull när det gäller att stödja personalen i det pågåendeförändrings-arbetet och för alt nå en ökad delegering och samordning i arbetet.ÖSoS har under utvecklingsarbetet lagt fram flera konkreta förslag rörandeverkets interna information och kommunikation. När det gäller inlernutbildning har ÖSoSarbetat för att få till stånd s. k. samverkansulbildning, som bl. a. ärinriktad på frågor om gruppsamverkan, sociala roller, personalledning ochförändringsprocesser. ÖSoS har vidare understrukit personalens behov av såvälfackutbildning som utbildning i metodfrågor och administrativa frågor. Enviktig förutsättning är atl har en väl fungerande internutbildningsfunktion. En utveckling av rekryteringen pågår för atl anpassa rekryleringspoli-tikentill att svara mot behovet av ett mer flexibelt och utvecklings-inriktatarbetssätt inom styrelsen. Mot bakgrund av en genomgång av länsläkar- ochsocialkonsulentorganisationernas nuvarande och framtida arbetsuppgifter samlolika intressenters behov av regionala resurser inom socialvård samt hälso-ochsjukvård har ÖSoS bl. a. konstaterat att - länsstyrelsernahar behov av social, medicinsk och miljömedicinsk kompetens för dels lillsyn,besvär och övrig ärendehandläggning, dels medverkan i samhällsplaneringen, - har behov av regionala resurser för dels kunskapsför- Prop.1979/80:6 172 medling och erfarenhetsåterföring Inom socialvård ochallmän hälsovård, dels tillsyn över enskilt utövad sjukvårdsverksamhet. ÖSoS föreslår att socialkonsulent-och länsläkarorganisationernainordnas i länsstyrelserna och där förs samman till en gemensam social och miljömedicinskenhet. Till denna enhet bör även övervägas att föra länsstyrelsernashandläggare av alkoholärenden. Den regionala organisationen behandlas i ÖSoSslutrapport del 2. Genomförandet av den nya organisationen Ett genomförande av ÖSoS förslag Innebär en omfattandeförändringsprocess för personal vid det centrala verkel,berörda underförvallningar samt den regionala organisationen. 1 delta sammanhangbör också beaktas det arbete som pågår inom rörande eltöverförande av ungdomsvårdsskolor och statens nykterhetsvårdsanstalter lillannan huvudman. Del är viktigt att det förändringsurbete som påbörjats ioch med ÖSoS inte stannar av. Så snart beslut fattats om kommande förändringarbör dessa genomföras. Inom bör en särskild plan för genomförandetläggas upp i samråd med personalorganisationerna. informationspaket som anger huvuddragen i ochkonsekvenserna av ÖSoS förslag bör presenteras för personalen.Utbildningsinsatser bör påbörjas mot bakgrund av de förslag ÖSoS lämnat. Enomfattande personalplanering för att förbereda omställningarna förutsättskomma igång. Pä sikt bör även verkets olika arbetsenheter lokaliseras tillsamma arbetsställe. Målsättnings- och prioriteringsdiskussioner bör fördjupasmed inriktning på de föreslagna arbetsenheterna och programmen redan inför näslainterna planeringsomgång. Detta bör föregås av ökade insatser påverksledningsplanet för alt ange ramarna för arbetet. Detta kan möjliggörasgenom att inleda arbetet i den s. k. verksledningskonferensen och delsärskilda verksledningssekrelariatel. Ett starkt motiv härför är också atlstärka verksledningens möjligheter att organisera och leda det fortsattaförändringsarbetet. Efter statsmakternas behandling av ÖSoS förslag synes detlämpligt att inrätta en partssammansall organisatonskommitté för alt leda detpraktiska genomförandel av beslutade förändringar. Bchov av regionala resurser ÖSoS har försökt göra en samlad bedömning av behovel av enframtida regional organisalion för med utgångspunkt i socialkonsulenternasoch länsläkarorganisalonens nuvarande och framtida arbetsuppgifter. Olikaintressenters behov av regionala statliga resurser inom socialvård samt hälso-ochsjukvård har uppmärksammals och alternativa Prop.1979/80:6 173 möjligheter all få arbetsuppgifterna utförda hardiskuterats. Som utgångspunkt för diskussionen om behovet av regionalastatliga resurser inom socialvården har lagits socialuiredningens beskrivningav arbetsuppgifter för den föreslagna socialljänslenhelen vid . Behovelav resurser inom hälso- och sjukvärden har behandlats utifrån länsläkarorganisationensarbetsuppgifter enligt dess verksamhetsplan. Av behovsanalysen kan man konstatera all det finns ettbehov av regionala, statliga resurser säväl inom socialvärden som inom hälso-och sjukvården. Behoven inom båda dessa områden sammanfaller relativt väl medvarandra och del är i båda fallen länsslyrelsen inklusive länsrätten som hardet primära behovet. Länsslyrelsen har behov av social, medicinsk och miljömedicinskkompetens såväl i sin samhällsplanerande som i sin myndighetsutövande funktion.Om de nuvarande regionala resurserna skulle avvecklas, skulle länsslyrelsen blitvungen att för ett flertal uppgifter själv skaffa motsvarande kompetens. Den medicinska kompetens som är nödvändig för länsslyrelsenomfattar huvudsakligen den preventiva medicinen och bör i första hand varamiljö- och socialmedicinskt inriktad. uppgifter inomsjukvårdsverksamheten är däremol av mindre inlresse för länsslyrelsen. Även har inom delar av silt ansvarsområdebehov av regionala resurser. Dessa är emellertid inte tillräckliga för atlensamma motivera en regional organisation. behov omfattar främslen dubbelriktad kunskapsförmedlande funktion inkl. faktainsamlings-ochutredningsuppgifter dels inom socialvårdens, dels inom den allmännahälsovårdens område. behov av regionala resurser för dessaändamål kan också komma all öka mol bakgrund av styrelsens ändrade roll ocharbetssätt. behöver också såsom högstatillsynsmyndighet över säväl socialvärden som hälso- och sjukvården regionala resurserför att fullgöra delar av denna tillsyn. Detta gäller främst tillsynen över denenskilt utövade sjukvårdsverksamheten. När det gäller den av sjukvårdshuvudmännenbedrivna sjukvården, har något behov från av regionala resurserinte framkommit. Den principiella inställningen från landsling och kommunerär att man inte anser sig ha behov av några regionala statliga resurser iframtiden varken inom socialvården eller hälso- och sjukvården. Vissa enskildakommuner anser det dock alltjämt värdefullt att på regional nivå ha tillgångtill resurser för råd och service. ÖSoS föreslår att de regionala statliga resurserna inomsocialvården samt hälso- och sjukvården i försia hand skall inriktas påföljande uppgifter: - lillsyn, besvär samt övrig ärendehandläggning - medverkan i samhällsplaneringen. 1979/80:6 ,74 Uppgifterna omfattar i försia hand socialvården och denallmänna hälsovården och bör primärt inriktas pä funktioner inom länsstyrelsen.En viktig uppgift skall vara att arbeta förebyggande och i olika typer avbeslut och planering på länsnivån bevaka att hänsyn tas till sociala,medicinska och miljömedicinska aspekter. Uppgifter som rör ärendehandläggningskall hållas på rimlig nivå och skall ses som ett nödvändigt informationsiiiflödeför mer generellt verkande ålgärder. Den kunskapsförmedlande funktionen gentemot såvälsocialstyrelsen som kommuner och andra regionala och lokala organ faller ut somen myckel naturlig uppgift för resurser med fasta uppgifter på den regionalanivån. Ovan nämnda uppgifter skall ses som delar i en helhet, därvarie arbetsområde är en förutsättning för de övriga. Med hänsyn till all flertalet av de regionala organensuppgifter är nära knutna till verksamhet föreslår ÖSoS atlhuvudmannaskapet för socialkonsulenl- och länsläkarorganisationerna överförstill . Ett inordnande av dessa organisationer i börmedföra att del nuvarande samarbetet kan utvecklas och bedrivas effektivaregenom att detta kan ske i enkla och informella former. De regionala tjänstemännenfär härmed också större möjligheter än atl på olika sätl hävda de egnafacksynpunkterna i länsslyrelsens interna överläggningar, där skilda och oftakonkurrerande intressen skall vägas mot varandra. anser atl övervägande skäl talar föralt länsläkar-och socialkonsulenlorganisalionerna vid ett inordnande ilänsstyrelsen bör hållas samman och bilda en gemensam enhet. Arbetet iframtiden kommer i högre grad än f. n, atl inriktas på generella ochförebyggande åtgärder. För detta krävs en organisation med bred kompetens sompå ett samlat sätl kan företräda de sociala, medicinska och miljömedicinskaaspekterna i olika sammanhang. Ett annat motiv för en samordning är attsocialstyrelsen är gemensam central myndighei. Inom finns speciella handläggare föralkoholärenden, vilka f. n. ingår i förvaltningsavdelningens allmänna enhet. Desorterade tidigare under alkoholbyrå. Alkoholbyrån överfördesemellertid till . Alkoholärendena har såväl socialsom medicinsk anknytning och handläggning av dessa bör ses som ett inslag i detförebyggande arbetet. Del synes därför lämpligl att inom länsstyrelsensamordna handläggarna för alkoholärenden med socialkonsulent-och länsläkarorganisationerna. Mot den bakgrunden föreslår ÖSoS alt det inomlänsstyrelsen bildas en ny enhet, som benämns social och miljömedicinsk enhet.Enheten föreslås innehålla tre funktioner, nämligen miljömedicin, socialtjänstsamt alkoholärenden. Del är av stor belydelese att enheten får ensådan inplacering i 1979/80:6 15