prop · G30385 · 1979-12-31 00:00:00 — Byggnadsvärdetför en vattenfallsenhel skall bestämmas till det tekniska nuvärdet av debyggnader som hör till taxeringsenheten. Värderingen skall ske enligt 11 kap.7 och 8 §§. Vid denna beräkning får dock av återanskaffningskostnadeninte överstiga det totala värde som har beräknats enligt 2-6 §§, 1979/80:86 7 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 12 § I fastighelstaxeringsnämnds be- I fastighetstaxeringsnåmnds be- slut skallredovisas dels taxeringsbe- slut skall redovisas dels taxeringsbeslutet enligt punkterna 1-3, dels slutet enligt punkterna 1-3, delsgrunderna för beslutet och andra grunderna för beslutet enligtpunk-uppgifier enWgl punkterna 46, näm- terna 4-7, nämligen ligen 1, fastighetensindelning i taxeringsenheter, 2, taxeringsenhetensbeskattningsnatur och skallepliktsförhållande, 3, skattepliktigenhets taxeringsvärde och däri ingående delvärde samt värde av varjevärderingsenhet, 4, storlekenav värdefaktor, och 4, storleken av iÅdan värdefaktorriktvärde samt som särskilt anges i8-15 kap., 5, storleken av riktvärde, 6. storleken av värderingshyra en ligt 11 kap. 4 §, brutlokapitalise ringsfaktor enligt 11 kap. 6 §, exploa teringsfaktor enligt 12 kap. 6 §, bryt ningsfaklor och värdet per kubikme ter brytvärd fyndighet enligt 12 kap. 8 §, utbyggd effekt, taxeringseffekt, utnytijandetid, regleringsmöjlighet och belägenhet enligt 15 kap. 3 § och återanskaffningskostnad enligt 11 kap. 7 § och 15 kap. 7 § samt 5, säreget förhållande som har 7. säreget förhållande som har föranlett justering av riktvärde, föranlett justering av riktvärde. Värdet av en enskild värderingsenhet anges i fullatusental kronor. Avrundning sker så atl överstigande belopp, som inte uppgårtill fullt tusental kronor, faller bort. Regeringen eller myndighet somregeringen bestämmer får föreskriva om de ytterligare avrundningsregler sombehövs. 21 kap. Om besvär över fastighets-taxeringsnämnds beslut Besvär av ägare av fastighet skall ha inkommit senast den15 september under taxeringsåret. Kommuns besvär skall anföras före utgången av oktobermånad under taxeringsåret. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Taxeringsinlendent har rätt au anföra besvär intillutgången av november månad under taxeringsåret. Han skall inom samma lid angeyrkanden och grunder för besvärstalan, om inte med hänsyn till utredningensvidlyftighet eller andra synnerliga skäl länsrätten medger anstånd. Inkommer besvär från ägare av fastighet efter den i förstastycket angivna tiden men före utgången av november månad under taxeringsåret,får länsrätten pröva besvären om taxeringsiniendenten hell eller delvis bilräderbesvären i sak. Har länsrätten avgjort besvär över viss taxering, fårbesvär inte anföras hos länsrätten rörande samma taxering. Denna lag träder i kraft dagen efter den dag, då lagenenligl uppgift på den har utkommit från trycket i ,och skall tillämpas första gången i fråga om allmän fastighetstaxering . 1979/80:86 9 Lagom ändring i taxeringslagen (1956:623) Härigenomföreskrivs att 159 § taxeringslagen (1956:623)' skall upphöra att gälla dagenefter den dag, då lagen enligt uppgift på den har utkommit från trycket iSvensk författningssamling. Den upphävda paragrafen gäller dock fortfarande ifråga om allmän fastighetstaxering . 'Lagen omtryckt 1971:399. Senaste lydelse av 159 § 1979:175 lagens rubrik1974:773 1979/80:86 10 Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden , , , , , , , Åsling,Söder, Krönmark, , , , , , ,, , Proposition om taxering av industribyggnader bemyndigades chefen förfinansdepartementet att tillkalla en kommitté (Fi 1976:05) 1976 årsfastighetstaxeringskommiité för att göra en översyn av reglerna förfastighetstaxeringen. Kommittén har i etl tidigare delbetänkande (SOU 1979:32)Fastighetstaxering 81 lagt fram förslag till en fastighetstaxeringslag.Förslaget har föranlett lagstiftning (prop. 1979/80:40, SkU 1979/80:17, rskr1979/80:121, SFS 1979:1152-1155). Som en andra etapp i sitt arbete har kommittén' nu i ettdelbetänkande (SOU 1979:81) Fastighetstaxering 81 Industribyggnader lagt framförslag i vissa återstående delar av utredningsuppdraget. Till protokollet i detta ärende bör bifogas ensammanfattning av kommitténs förslag som bilaga 1. Beträffande gällande rättsamt utredningens närmare överväganden hänvisas till betänkandet. Efter remiss har yttranden över betänkandet avgetts avkammarrätterna i och , kommerskollegium, centralnämnden förfastighetsdata (CFD), överbefälhavaren (), stafistiska centralbyrån (SCB),bankinspektionen, , (), (), (), statens lantmäteriverk(LMV), statens industriverk (SIND), (),länsstyrelserna i , och , , ' , ordförande,hovrättsfastighetsrådet , riksdagsledamöterna , bitr. skattedirektören ,riksdagsledamoten samt skattedirektören . 1979/80:86 11 , , saml Norrbottenslän, , Föreningen revisorer (), Kooperativa förbundel(KF), i (LO), , (), Samfundet för fastighetsvärdering. ,(), . , (),(), . (), (), , , hantverks- och induslriorganisation -Familjeföretagen (SHIO-Familjeföretagen), (), , () och Tjänstemännens centralorganisafion (TCO). Länsslyrelsen i har bifogat yttranden avbl. a. överlantmälarmyndigheten i . och har lämnat in ettgemensamt utarbetat svar. och instämmer i desynpunkter som har framförts i och gemensammasvar. delar de synpunkter som har framförts av KF. LRF har som sittyttrande ingett ett inom Lantbrukarnas skattedelegation upprättat utlåtande.SAF, och har avgett ett gemensamtremissvar vari hänvisas till vad har anfört beträffandevärderingen av vatten- och värmekraftsanläggningar. instämmer i yttrande. En sammanställning av remissyttrandena bör fogas tillprotokollet i detta ärende som bilaga 2. Jag avser nu all behandla de frågor som tagits upp i delnämnda delbetänkandet och lägga fram förslag med avseende på värderingen avindustribyggnader års allmänna fastighetstaxering. De förslag somjag nu tar upp innehåller, som jag redan nämnt, kompletteringar till dennyligen antagna lagstiftningen om allmän fastighetstaxering. Förslagen anslulersig helt till det system och de regler som redan finns. De frågor som jag tarupp är enligt min mening sådana att lagrådets hörande skulle sakna betydelse, De flesta materiella oeh formellafastighetstaxeringsreglerna har kommittén redan behandlat i sitt förstadelbetänkande och som jag nämnt har förslagen också föranlettlagsfiftning, I del nu aktuella betänkandet redovisas en del återstående frågorrörande bl, a, värderingen av vattenfallsfastighe- 1979/80:86 12 Huvuddelen av kommitténs förslag avservärderingsmeloder för övriga industribyggnader. De föreslagna värderingsmetoderna har anpassats lill deregler som gäller för andra byggnadstyper. Liksom i fråga om andra mark- ochbyggnadstyper föreslås ett väideringsförfarande enligt vilket taxeringsvärdenabestäms med utgångspunkl i riktvärden, vilka är beroende av vissa i lag angivnavärdefaktorer. Härigenom skapas ett betydligt mer formbundet förfarande än detsom f, n, tillämpas vid värderingen av industribyggnader. En värdering av ävenindustribyggnader med ledning av riktvärden bör enligt kommittén underlättaarbetet i fastighetstaxeringsnämnderna och dessutom ge fastighetsägarnabetydligt bättre möjligheter än att bedöma riktigheten avtaxeringsvärdena. Den av kommittén föreslagna uppläggningen för värdering avindustribyggnader har genomgående fått ett positivt motlagande av remissinstanserna.Den kritik som framförts har främst tagit sikte på olika enskildheter iförslagen, Åven enligt min mening är den föreslagna ordningen klartöverlägsen den nuvarande. Ett formbundet förfarande av förevarande slag bör hagoda förutsättningar att leda till mer rättvisa och likformiga taxeringar. Jagföreslår därför att värderingen av industrifastigheter för framtiden utformaspå i huvudsak det sätt som kommittén föreslagit. De nya reglerna bör tas in i11 kap. fastighetstaxeringslagen (1979:1152), FTL, och tillämpas första gångenvid allmänna fastighetstaxering, I det följande avser jag att meringående behandla de olika förslagen. Jag behandlar därvid försl de frågor somhänger samman med värderingen av kraftanläggningarna och därefter övrigaindustribyggnader, 2.2 Värdering av vatten- och värmekraftsanläggningar I sitt närmast föregående betänkande föreslog kommitténatt vattenkrafts-anläggningarna till skillnad mot fidigare skulle värderasenligt en renodlad avkastningsmetod. Förslaget genomfördes också och reglernahärom finns nu i 15 kap, FTL, Den nya metoden väntas medföra avsevärt höjdataxeringsvärden för i första hand särskilt lönsamma äldre vattenkraftsanläggningar.För värmekraftverkens vidkommande föreslår kommittén däremot nu bibehållande aven produktionskostnadsmetod. För att skapa en rimlig nivå när det gällervärderingen av de samlade elkrafttillgångarna bör enligt kommittén emellertidockså en jämkningsregel finnas som möjliggör en justering av värdena påvattenkraften. Kommitténs förslag har föranlett vissa erinringar från endel remissinstanser. En del kritiserar jämkningsregeln och menar att denskulle komma att missgynna de kommuner där vattenkraftsanläggningar finns. remissinstanser ifrågasätter rimligheten i de höjda taxeringsvärden somskulle följa av kommitténs övriga förslag beträffande kraftanläggningarna. 1979/80:86 13 del riktas kritik bl. a. mot den valda värderingsmetoden. För egen del vill jag framhålla följande. Den svenska elproduktionen utgör en blandning avvattenkraft och olika slag av värmekraft. Vattenkraften är den dominerandekraftkällan, Värmekraftsanläggningarna utgörs av kondenskraftverk, t, ex,kärnkraftverk saml av mottrycksanläggningar och gasturbiner. Vattenkraften värderas enligt en avkaslningsmetod, däravkastningen bestäms med utgångspunkt i gällande tariffer. Denna metod harnyligen godkänls av i samband med tillkomsten av FTL och någonändring i denna del är enligl min mening inle heller motiverad. Däremot är delinte möjligt att tillämpa samma metod för värmekraften, Trols att dessaanläggningar represenlerar belydande värden skulle en avkaslningsmetod fördessa kraftverk kunna leda till negativa värden, detta främst på grund av dehöga driftkostnaderna. För dessa anläggningar föreslår kommittén också enproduktionskostnadsmetod, som innebär alt de skall värderas med utgångspunkl ianläggningskostnaderna (återanskaffningskoslnaderna) och med hänsyn tagen tillden värdeminskning som anläggningarna undergått fram till taxeringstillfället,Återanskaffningskoslnaderna bör i första hand beslämmas med ledning avkostnaderna att uppföra en ny motsvarande anläggning i det kostnadsläge somförelåg före taxeringsåret. Under vissa förutsättningar kan bestämmandelav återanskaffningskostnaden bygga på en uppräkning av den historiskabyggnadskostnaden, I regel har kommitténs förslag till metod för värdering avvärmekraftverken godtagits. Del har emellertid ifrågasatts om inteåteranskaffningskostnaden borde beräknas utifrån den historiskabyggnadskostnaden. Som skäl för detta har anförts alt det skulle vara svårt altutarbeta realistiska riktvärden med utgångspunkt i nybyggnadskostnaderna, Åven om värmekraftsanläggningarna utgör etl fåtal och fårsägas ha endast begränsad användbarhet för annal ändamål än för vilket deutnyttjas, s, k, skräddarsydda anläggningar, bör det enligt min mening ändockvara möjligt att som huvudprincip uppskatta deras värde med ledning avnybyggnadskostnaderna. Man kan nämligen inle bortse från att en värdering medledning av den historiska kostnaden är behäftad med vissa brister. Det ärnämligen inle allfid möjligt atl räu bedöma den historiska anskaffningskostnaden.Tvärtom torde det i åtskilliga fall vara svårt atl i efterhand kontrollera vadsom ingår i densamma. De ursprungliga kostnaderna kan ha justerats på skildasätt, I den mån extraordinära kostnader fått nedläggas på grund av speciellaskäl - säkerhets- eller miljöanordningar - skall dessa inle medräknas om denormalt inte förekommer vid likartade anläggningar eftersom de i detta fallinle kan sägas höja värdel, Å andra sidan kan situationen också vara den attkostnaderna blivil lägre på grund av alt nyssnämnda skäl inverkat i motsattriktning, dvs, kostnaderna har blivit lägre än vad som kan sägas vara normalt,I så fall skall rätteligen den historiska kostnaden höjas. Enligt min meningmedför därför den historiska metoden 3 1979/80. 1979/80:86 14 viss risk att återanskaffningskostnaden uppskattas förlågt. Därtill kommer svårigheterna att beslämma rättvisande uppräkningstal frånnybyggnadsåret och lill andra årel före laxeringsåret, det år till vilketvärdenivån skall hänföras. En uppskattning med ledning av nybyggnadskoslnadernabör i stället leda till en riktigare värdering, Åven om - somockså påpekats under remissbehandlingen - den sistnämnda metoden har sinabrisier är den likväl att föredra. 1 det följande kommer jag också att föreslåatt metoden används för övriga industribyggnader, där så är möjligt. Det kanvidare göras gällande att metoden lorde slälla sig enklare all lillämpa justför värmekraflverken än för övriga industribyggnader, inle minst med tanke påhur ingående man under senare lid sökt belysa kostnaderna för olika slag avkraftverk, I denna del torde finnas ett ganska betryggande material som börmöjliggöra nog så rättvisande uppskattningar. Jag föreslår därför att produktionskostnadsmetodentillämpas för värmekraflverken på det sätt kommittén föreslagit. Självfalletbör den historiska kostnaden kunna användas inte bara som självständig modellutan även för att belysa det värde som man fåll fram med ledning avnybyggnadskoslnaderna. Givetvis finns även möjligheten att justera värdet pågrund av säregna förhållanden. Det får bli en uppgift för RSV alt meddela erforderliganärmare anvisningar om tillämpliga nybyggnadskoslnader liksom i fråga om omräkningstalbeträffande den hisloriska kostnaden. Den nedräkning av återanskaffningskostnadentill tekniskt nuvärde som skall ske lill följd av byggnadens ålder och andrasärskilda omständigheter bör ske enligt samma principer som i fråga om övrigaindustribyggnader. Jag återkommer i del följande till denna fråga, F, n, tillämpas, liksom för industribyggnader allmänt, enspärregel enligt vilken värdet inte får understiga avåteranskaffningskostnaden. Kommittén har här föreslagit att gränsen bestämstill eller beroende på anläggningens återstående livslängd, Åvendenna fråga avser jag att behandla i samband med värderingen av övrigaindustribyggnader. Jag vill emellertid redan nu förulskicka alt jag inte anseratt någon särbestämmelse bör gälla för kraftanläggningarna, Å andra sidan skallnaturligtvis spärregeln kunna bryias igenom med hänsyn till säregnaförhållanden. Som framgått av del nu anförda bör alltså vattenkraftenvärderas enligt en avkastningsmetod och värmekraften enligt enproduklionskoslnadsmelod. kan emellertid de olika kraftslagen inte sesisolerade från varandra vid värderingen. Vid värderingen avvattenkraftsanläggningarna bestäms avkastningen med utgångspunkt i de gällandetarifferna. Dessa är emellertid så satta att den samlade intäkten från de olikakraftslagen skall täcka de samlade driftkostnaderna och dessutom förräntanedlagt kapilal. Delta innebär att den billiga vattenkraften får kompensera dendyra värmekraften. Självfallet körs de olika kraftslagen så alt tillgångarnautnyttjas på mest Prop.1979/80:86 15 rationella sätt, I första hand utnyttjas vattenkraften ochdärefter olika slag av värmekrafi i ordning efler slorleken på den rörligaproduktionskostnaden för resp, värmekraflslag. Vattenkraftproduktionen varierarunder olika år beroende på vattentillgången, som under extrema förhållanden kanavvika med ända till ca ± från normal lillgång, Valtenkraften koinmersålunda i vårt elsystem atl utnyttjas helt under såväl våtår som torrår underdel all värmekraften kommer all tas i anspråk endasi i den ulsträckning sombehövs föratt tillsammans med vattenkraften upprätlhålla erforderligelproduktion i landel, I del leoreliska fallet alt produktionen enbarl baseras påvattenkraft måste utbyggnaden dimensioneras så all produktionen säkras ävenunder vatten-fattiga år. Härför fordras en överdimensionering avvatlenkraflsulbyggna-den som ger betydande kraftspill under vattenrika ochnormala år. Den värmekraft, som ingår i vårt elsystem möjliggör således etlbättre utnyttjande av vattenkraften. Värmekraften bidrar därför till alt ökavattenkraftsanläggningarnas avkastning. En del av det värde värmekraftverkenfaktiskt har som delar av kraftsystemet kommer alltså vid en striktavkastningsvärdering atl redovisas som förhöjda värden påvattenkraftsanläggningarna. Som jag har nämnt är denna effekt t, o, m, såkraftig att värmekraftens värde enligt avkastningsmetoden framstår somnegativt. Skillnaden mellan värmekraftens värde enligtproduktionskostnadsmetoden resp, avkastningsmetoden blir i princip ell uttryckför omfattningen av denna överflyttningseffekt. Kommitténs värderingsmodell förvattenkraften innebär i enlighet därmed att dess avkastningsvärde jämkas så atldet sammanlagda värdet av landets vatten- och värmekraft motsvarar delavkastningsvärde som erhålls om landets samlade kraftlillgångar värderades medledning av nu gällande tariffer. Jämkningen bör härvid enligl kommittén utförasså att värmekraften erhåller värden som framstår som rimliga i förhållande tillvattenkraften. Den sammanvägning som skall ske innebär alltså alt enavkastningsvärdering görs av kraftproduktionen som helhet och då underförutsättning att de ifrågavarande anläggningarna är nya. Vid denna värderinghar kommittén föreslagit en kapilaliseringsränla på , Del sålundaframräknade värdet skall sedan minskas med det värde som framkommer där manåsätt värmekraften de värden som anses rimliga. Återstoden fördelas därefter påvaltenkraftsanläggningarna. Den nu föreslagna modellen har kritiserats från olikautgångspunkter. Några länsstyrelser har rest invändningar mot en sänkning avvärdena för vattenkraften med tanke på mistade skatteintäkter för de berördakommunerna. Från bl, a, kraftintressenternas sida har invändningar riktats motden förordade kapitaliseringsprocenten på 5 och likaså mol sättet all beräknavärdet på värmekraften. Vad först gäller frägan om jämkning av värdet påvattenkraften vill jag nämna följande. Som tidigare nämnts medför en renavkastningsvärdering av vattenkraften med utgångspunkt i gällande tariffer förhöga värden. 1979/80:86 16 bör enligl min mening beaktas pä något sätt. Givetvis fårdetla inte ske på sädant sätt att vattenkraftsanläggningarna åsätls värden somframstår som för låga med tanke på deras lönsamhet. De bedömningar somkommittén har gjort med ulgångspunkt i en ränta efter saml mot bakgrund avden kostnadsökning som värmekraftsanläggningarna uppvisar innebär enligt minmening tillräckliga garanlier för rimliga värden, 1 fråga om effekterna för dekommuner där valtenkraftsanläggningarna finns, vill jag erinra om betydelsenav vårt system för skalteuljämning med dess garanterade skattekrafts-nivåer.Ett evenluellt minskat skatteunderlag till följd av att en ren avkaslningsmetodinte lillämpas för vallenkraften konimer därigenom i praktiken inle alt påverkakommunernas inkomsler. Man har som sagl också kritiserat kommitténs närmarekalkyler i andra avseenden. Som skäl för att använda en högrekapilaliseringsränla än vid avkastningsvärderingen har man bl. a, pekat påovisshelsfaktorer såsom anläggningarnas återstående livslängd eller osäkraframlida drift- och underhållskostnader. Enligt min mening bör emellertidfaktorer av sistnämnda slag inte rimligen inverka på valet avkapilaliseringsränla. De angivna faktorerna får i stället beaktas särskill vidvärderingen av anläggningarna i fråga. Vidare vill jag erinra om att det ocksåfinns argument som talar för att den av kommittén valda procentsatsen är förhög. snarare än för låg. I de undersökningar som gjorts bl. a. inomindustridepartementet och som redovisats i promemorian (Ds I 1978:10) Energitillförselhar man således genomgående räknat med lägre tal. Det har i den nämndarapporten angelts att om investeringar i energiförsörjningen kan uppfylla ettlönsamhetskrav där räntan beräknats till mellan och sä torde delångsiktigt vara fullt konkurrenskraftiga med andra investeringar. Mol denna bakgrund anser jag att den metod och deberäkningsgrunder som kommittén föreslagit är rimliga och de bör ocksåtillämpas vid allmänna fastighetstaxering. Liksom beträffande andra slag av byggnader bör degrundläggande reglerna för värderingen tas in i FTL. De ytterligare regler somkan behövas får utfärdas av regeringen eller av RSV. I fråga omkapitaliseringsräntan för kraftanläggningarna har önskemål framförts om attdenna skall anges i FTL. Jag anser emellertid att regler härom bör tas in blandde föreskrifter som regeringen skall utfärda. Så har för övrigt redan skett ifråga om kapitaliseringsräntan för grusfyndigheter och exploateringsmark.Regler härom återfinns numera i I kap. 5 § fasfighetstaxeringsförordningen(1979:1193), FTF. 2.3 Värdering av industribyggnader och övriga byggnader I kommitténs tidigare förslag avsåg begreppetindustribyggnad en restgrupp byggnader av skiftande karaktär. Här skedde enändring i samband 1979/80:86 17 med att FTL infördes. En uppdelning gjordes så atlhilhörande byggnader numera enligt 2 kap. 2 § FTL indelas i aniingenindustribyggnad eller övrig byggnad. Enligt 2 kap, 2 § FTL avses medindustribyggnad byggnad som är inrättad för industriell verksamhet och medövrig byggnad byggnad som inte skall utgöra någon annan tidigare i FTLuppräknad byggnadstyp. Det går inte all göra någon generell gränsdragningmellan industribyggnad och övrig byggnad vid val av värderingsmetod, Ifortsättningen kommer jag därför atl använda beleckningen industribyggnad fördessa två typer av byggnader, I direktiven till kommittén angavs atl den skulle sökakomma fram till förenklade regler för åsättande av värden vidfastighetstaxeringen främsl när del gäller industri- ochvattenfallsfastigheter. Regler för värdering av vattenfallsfastigheter harredan införts i samband med tillkomsten av FTL, En återslående värderingsfrågai denna del har jag lagil upp i föregående avsnitt. I kommunalskattelagen (1928:370), KL, finns mycketknapphändiga och översiktliga regler för värdering av andra industrifastigheterän vattenfallsfasligheter. Detaljerade regler lämnades i stället i deanvisningar som RSV och skattecheferna meddelade års allmännafastighetstaxering. Vanligen användes vid värderingen av industribyggnad den s,k, anläggningskostnadsmetoden. Vid beräkning av byggnadskostnaden skedde uppskattning av återanskaffningskostnaden och därefter en nedskrivning avdenna med hänsyn till ålder, användbarhet och skick, Återanskaffningskostnadenuppskatiades med ledning av antingen erfarenhetstal för nybygg-nadskoslnaden aven likartad byggnad eller av den historiska byggnadskostnaden, RSV utarbetadeomräkningstal för att göra det möjligt att beräkna återanskaffningskostnadenvid värdelidpunklen, Återanskaffningskostnaden skrevs därefter ned med hänsyntill byggnadens ålder, användbarhet och skick. Det belopp som återstod ansågsutgöra byggnadens värde. Vid nedskrivningen skulle fastighetstaxeringsnämndenbeakta att värdet av byggnad normall inte borde sällas lägre än till avberäknad återanskaffningskostnad. För vissa objekt kunde lokala förhållandenoch speciella förhållanden föranleda att andra nedskrivningsförfaranden användes,I vissa fall kunde värderingen ske enligt en kapilaliseringsmetod, varvid enframräknad hyresintäkt kapitaliserades och hänsyn logs till uppskattadåterstående varaktighetstid för byggnaden. hadevalfrihel alt välja den värderingsmetod som ansågs mest lämplig i det enskildafallet. Vid båda meloderna skulle vid värderingen hänsyn tas till sådana förtaxeringsenheten säregna förhållanden, som inverkade på värdel. Kommittén har, som jag har nämnt, föreslagit ettmera formbundet förfarande vid värdering av industribyggnader än vad som gällerenligl nuvarande regler. Förslagel innebär alt det vid värdering avindustribyggnader skall finnas två olika metoder. En avkastningsmetod skallanvändas vid värderingen av byggnader av mer ordinär typ och en 1979/80:86 18