prop · G3031 · 1979-12-31 00:00:00 — Enligl den remitterade lagtextens 2§ kan "den som missbrukar alkohol eller narkotika, även om han inte kananses lida av sjukdom som avses i I §", beredas vård enligl lagen om deövriga i bestämmelsen angivna förulsäliningarna är uppfyllda. Den inskjulna "ävenom"-salsen har av många kommil alt läsas fristående och utan samband medbestämmelsen i övrigl. I den allmänna diskussionen omlagförslagels innebörd synes man ofta ha förbiseu all för omhändertagandeenligt 2 S skulle krävas alt personen i fråga är i "irängande behov avavgiftning och psykiatrisk vård i samband med denna". Del har ocksåhävdats all ultryckel "den som missbrukar alkohol eller narkolika"skulle vara en alllför vag beslämning. som skulle medge omhänderlagande enligtlagen i fall av mer lillfällig berusning. För all klargöra all delta inte äravsikten föreslår jag atl begreppet "beroende" förs in i lagtexten istället för "missbruk". I debatten har del vidare hävdalsalt det skulle strida emot inlemationelll vedertagna yrkesetiska regler inompsykiatrin all tillgripa tvångsomhändertagande enligl lagrådsremissens 2 S molpersoner som inle är atl beteckna som psykiskl sjuka. För alt undvika missförstånd ochoklarhet om bestämmelsens innebörd föreslår jag att den inskjutna satsen"även om ... " utgår ur lagtexlen. Paragrafen får då följandelydelse: Den som är beroende av alkoholeller narkotika och lill följd härav är i Irängande behov av avgiftning ochannan psykiatrisk vård i samband med denna får oberoende av egel samtyckeberedas vård med stöd av denna lag, om utebliven vård innebär allvarlig faraför hans hälsa eller liv eller för annans personliga säkerhet eller hälsa. 1979/80:1 Vård utan samtycke m. m. Av den reviderade lagtexten framgåratl omhänderlagande enligl 2 S endasi kan komma i fråga när en person som ärberoende av alkohol eller narkolika befinner sig i ett sådanl lillslånd atl hanär i trängande behov av avgiftning. Därmed lorde den psykiatriska yrkesetikenskrav på psykiskl sjukdomsiillslånd vara uppfyllt. De regler om vård ulan samiycke avvuxna missbrukare som jag nu föreslår bör inte uppfällas som en definitivulformning av lagsliftningen om vård utan samiycke av alkohol- ochnarkotikamissbrukare. En fråga som ytterligare bör belysas är om den föreslagnavårdtiden, högsl , är lämpligl avvägd. Tillämpningen av de nyabeslämmelserna får 1. ex. visa om vårdtiden enligt 2 S är tillräcklig så atlmissbrukaren hinner motiveras för en fortsatt vård. Jag vill i det sammanhangetunderslryka all den valda metodiken inte hindrar all en missbrukare i vissafall kan bli intagen enligt I S LSPV för en längre lid. Jag återkommer lilldenna och andra frågor kring tillämpningen av 1 resp. 2 S ispecialmoliveringen. Jag ämnar begäraregeringens bemyndigande att få tillsätta en kommitté med parlamentarisksammansättning för alt fortsätla översynen av lagstiftningen om vård mol denenskildes vilja. Avsiklen är atl den nya kommittén bl.a. skall följatillämpningen av de nya bestämmelserna för alkohol- och narkotikamissbrukareoch föreslå de ändringar som erfarenhelerna kan ge anledning lill. 2.25.4 Övriga ändringar i LSPV Ulöver de nya regler för vården avmissbrukare som jag har förordal nu anser jag det angeläget all göra vissasmärre reformer i LSPV:s regelsyslem i avvaklan på resultatet av den nyakommitténs arbele. Ändringsförslagen bygger i huvudsak på förslag som harlagts fram av socialslyrelsens expertgrupp. Förslagen redovisas nuöversiktligt. En mera fullständig redogörelse finns i lagrådsremissen (sid.70-81) och i specialmofiveringen fill propositionens lagförslag. Enligl LSPV fordras för intagningdels en skriftlig ansökan, dels eU vårdintyg. Jag bortser då från de fall däintagning sker efter domstols förordnande. Jag föreslår nu all vårdinlygelensaml skall ulgöra grund för intagning. Föreskrifter om ansökan från vissa ilagen uppräknade behöriga sökande slopas alltså. Efter förslag av lagrådetförordar jag att undersökningsläkaren skall se till all vårdinlygelkommer lill det sjukhus där patienten bör beredas vård, om ingen annanföranstaltar om atl behövlig vård kommer till slånd. Jag föreslår också aUundersökningsläkaren - om han är i allmän tjänst - skall få begära biträde avpolisen för all få patienten all inställa sig på sjukhuset. Denna rätt har nuenbart överiäkaren. Själva intagningsbeslulei skall liksom f n. fallas avöveriäkare vid psykiatrisk vårdenhet. 1979/80:1 Vård utan samtycke m.m. 511 LSPV bygger på all ivå av varandraoberoende läkare skall bedöma vårdbehovet innan intagningen sker, s. k.ivåläkarprövning. Lagen bygger vidare på tanken all den som frivilligt sökerpsykiatrisk värd inle skall behöva riskera all under sjukhusvislelsen bliföremål för beslul om vård mol sill samiycke. Båda dessa principer harväsenllig betydelse för patienternas rättstrygghet. Emellertid kan den rådandeordningen i vissa fall få en negativ effekt för den sjuke. Även om hanslillslånd molsvarar kraven för vård enligt LSPV, måste han skrivas ut om hanbegär det. Ny intagning får sedan inte sällan göras med hjälp avpolismyndigheten. Del säger sig självt att etl sådanl förfarande kan avsevärtförsämra den sjukes tillstånd. Jag föreslår därför att man nuöverger förbudei mot vad som brukar kallas konvertering från frivillig vårdfill vård ulan samiycke. I della syfte bordel öppnas möjlighel för en och sammaläkare all utfärda vårdintyg och falla inlagningsbeslul i särskill brådskandefall. Utnyttjas denna möjlighet, skall det fortsatta vårdbehovet dock alltidprövas av den nämnd som heter ulskrivnlngsnämnden ochsom i lagförslaget benämns psykiatriska nämnden. Jag återkommer lill frågan omnämnderna. Enligl nuvarande regler skallöverläkaren inom i regel lio dagar efler intagningen undersöka patienten och pånytt bedöma om han behöver beredas vård utan sitt egel samtycke. Jag föreslårnu atl tidsfristen för flerlalel fall skall förkortas till åltu dugur frånbeslutel om intagning. För de fall som regleras i den nya 2 § förordar jag ienlighel med lagrådets förslag en ännu kortare tidsfrist, , Detla fårses mot bakgrund av den korta vårdlid som gäller för 2 S-patienter. Vård enligt LSPV ges påpsykiatriskt sjukhus eller på psykiatrisk klinik. Jag föreslår nu - vilket jagredan har varil inne på när del gäller vården av alkohol- ochnarkotikamissbmkare - att del skall öppnas möjligheter all i vissa fall gevården också på undru behandlingsenheter, lag avser därvid framför alli sjukhemoch behandlingshem, Syfiet med reformen är atl kunna bereda olikapatientgrupper, t.ex. patienter som lider av senil demens, vård på enheler somär särskill anpassade för deras behov. Enheterna skall alltid stå underöverinseende av läkare med psykiatrisk specialistkompetens. Beslul om intagning, forlsall vårdoch om utskrivning enligl LSPV fattas som regel av den överläkare som ansvararför patientens vård. Jag bortser då från de fall där vården är en följd avdomstols beslul. Samtliga dessa läkarens beslul kan överklagas av patienten.Prövningen görs i en ulskrivningsnämnd, som består av en ordförande som äreller har varit domare, en läkare och en lekman. beslulkan överklagas till psykiatriska nämnden, som består av en domarordförande, tvåläkare och två lekmän och som är högsta instans. Jag föreslår nu alt nämndernautökas och byter namn. Utskrivningsnämnderna föreslås hela psykiatriskanämnder och utökas till fem leda- Prop.1979/80:1 Vård utan samtycke m. m. möler, nämligen ulöver ordföranden och läkaren , varav en skall vara särskilt insatt i sociala frågor. föreslås i stället hela cenirala psykiairiska nämnden och få sexledamöler, Somjag har nämnt tidigare förordarjag att nämnderna, som i och för sig är skyldiga atl alltid pröva överklagandenskyndsaml, skall åläggas all i 2 S-fallen pröva klagandens lalan senast påfjärde dagen efter det atl överklagandet kom in till nämnden. Föreskriftenmotiveras av den korta vårdtid som gäller för 2 S-fallen. För att begränsa deproblem spm föreskriften kan komma atl medföra för nämndernas arbetsvillkorföreslår jag samlidigl alt etl ärende av detla slag skall få prövas av endasitvå av nämndens ledamöler: ordföranden och en annan ledamol. Ordföranden skalldärefter vara skyldig atl redovisa ärendei för hela nämnden vid dess näslasammanträde. Jag föreslår nu också all nämndernaskall få vissa vidgade arbelsuppgifler. Somjag har nämnl redan lidigare skallnämnden ersätta överiäkaren i hans prövning av vårdbehovet, om en läkare harutfärdat vårdintyget och faUai intagningsbeslulei i samband med enkonvertering. På samma sätl föreslår jag alt nämnden skall ersätta överläkaren,om i samband med en konvertering vårdintyget har utfärdals av en läkare vid denklinik där intagningen skall ske och vidare om någon av de båda läkare som harbedömt vårdbehovet i samband med intagningen har varit jävig. Jag föreslår också att nämndernaskall få en fortlöpande tillsynsfunktion när del gäller alla inlagna ochoberoende av om de själva har begärt nämndens prövning. Ett inte obetydligtantal patienter vårdas mycket långa tider enligt . Det skalli fortsäUningen åligga överläkaren att redovisa patientenstiUstånd för nämnden och ange de skäl som föreligger för fortsatt vård enligtlagen. Om nämnden i någol fall finner anledning all sälla läkarens bedömning ifråga, skall nämnden självmant ta upp frågan om utskrivning på försök ellerslulligl. Jag ser detta som en väsentlig förstärkning av patienternas trygghet. Vissa ändringar föreslås i reglernaom utskrivning på.försök, vilka också kommer alt beröra nämndens verksamhet.Förslaget innebär att försöksutskrivning normalt skall få pågå i högst etl årmed omprövning av beslutet . Försöksutskrivningen får dockförlängas även sedan den har pågått , om det finns synneriiga skäl.Beslut om sådan förlängning skall dock i fortsättningen meddelas av nämnden förhögst ål gången. Om någol beslul om föriängning inle fattas innanden bestämda försöksutskrivningstiden har gåu ut, skall patienten anses varaslulligl ulskriven. Jag föreslår också all nämndernaskall bli skyldiga all pröva ansökningar om uiskrivning som avser samma pafientoftare än f n. saml alt i vissa fall besluta om kvarhållande av brev från ochtill patienterna. Jag vill när det gällernämndernas arbelsuppgifler nämna att avsiklen är att den kommitté som skall seöver lagstiftningen om vård utan 1979/80:1 Vård utan samtycke m.m. 513 samtycke skall få i uppdrag all pröva möjlighelerna attföra över befogenheten att beslula om intagning på en fristående instans ochall i någon form knyta nämndens arbetsuppgifter lill länsrätten. 1 lagrådsremissen har föreslagitsall LSPV skall ges en ny rubrik, "lag om psykiatrisk vård och vård avmissbrukare i vissa fall, (LPM)". Lagrådet har, under åberopande bl.a. avatt även 2S avser psykiatrisk vård, föreslagil alt rubriken i slällel skallvara "lag om psykialrisk vård i vissa fall m. m.". Jag ansluler migtill förslagel med den ändringen aU jag anser "m.m." varaöverfiödigl. Jag utgår från att lagen i slällel skall kunna förkortas"LPV". 2.25.5 Åndring i lagen (1964:167) med särskildubestämmelser om vård av underårig Den som bereds vård på gmnd av silleget beteende enligt LVU skall som har framhållits kunna beredas eninstitutionell vård som svarar mol den som ges på ungdomsvårdsskola. Dennavård bör, som jag närmare har angett i lagrådsremissen, också kunnaersätta den påföljd som annars skulle följa på brolt som den unge har begått,Åtalsunderlåtelse bör därför i likhet med vad som gäller enligt 69 S BvLkunna meddelas i dessa fall. Bestämmelser om detta bör tas in i lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om vård av underårig. 2.25.6 OffentUgi biträde i mål eller ärende om vårdoberoende uv sam tycke m.m. Områdel för offentligt biträde I 41 S rättshjälpslagen anges demål eller ärenden i vilka rättshjälp genom offentligt biträde kan lämnas. Dennu föreslagna lagstiftningen om beredande av vård utan samtycke aktualiserarvissa ändringar i beslämmelserna. Det finns inte skäl att föreslånågra ändringar i området för offentligt biträde i mål eller ärenden enligtLPV. Offentligt biträde skall således kunna förordnas i mål eller ärenden hospsykiatriska nämnder eller centrala psykiatriska nämnden angående intagningenligt LPV. Vidare skall offentligt biträde kunna förordnas när en psykiatrisknämnd eller centrala psykiairiska nämnden prövar fråga om utskrivning ellerutskrivning på försök. Som närmare har angetts ilagrådsremissen (sid. 88) bör offentligt bilräde kunna förordnas i mål ochärenden enligt LVU så snart fråga uppkommer i nämnden om alt omedelbartomhänderta den unge eller bereda honom vård med stöd av lagen. Alla socialnämndens beslut som rörplaceringen av den som bereds vård med stöd av LVU skall i enlighet med vad jaghar anfört tidigare kunna överklagas till länsrätten. Med hänsyn till den storabetydelse del i vissa fall kan ha för den unge att få sin placering överprövad,bör offentligt 33 1979180. 1979/80:1 Vård ulan samtycke m. m. biträde kunna förordnas hos länsrällen eller högre räu,när lalan förs mol socialnämndens beslul i fråga om var vården skall inledaseller i fråga som gäller förflyttning av den unge från del hem där han vislas. Borisen från atl vissa bestämmelserom offenlligl biträde i ärende om ivångsiniagning av alkoholmissbrukare enliglNvL m. m. förlorar sin belydelse genom den nya lagsliftningen och därför börupphävas, föreslås inga ändringar i fräga om områdel för offenlligl bilräde. Förutsätlningar för förordnande uv ojfenlligt biträde Man har i den prakliskatillämpningen av rällshjälpslagen varil relativt återhållsam med all förordnaoffenlligl biträde. Rättshjälp genom offenlligl bilräde har därigenom inlekommil alt molsvara den önskan om förslärkla rällssäkerhelsgaraniier för denenskilde som låg bakom rällshjälpsrefor-men. Del finns slarka gemensamma molivför offenlligl bilräde i de ärenden som anges i 41 S rällshjälpslagen. Delfinns enligl min mening inle anledning all göra åtskillnad mellan olika lyperav ärenden i fråga om förutsällningarna för offenlligl bilräde. Jag anser efler samråd med chefenför juslitiedepartementet att regeln om förordnande av offenlligl bilräde isamlliga fall bör ulformas som en enhetlig regel. Den kan lämpligen ulformas påsamma sätt som den särskilda regel som har införts iullänningsärenden, nämligen alt offenlligl bilräde skall förordnas, om del inlemåsle anlas atl behov av bilräde saknas. Gemensamt bilräde i mål enligl LVU Jag har i lagrådsremissenframhållil all både föräldrar och barn är all anse som parter i mål ellerärenden enligl LVU, eftersom ålgärd enligl lagen avser såväl föräldrarna sombarnel. Finns del molstridiga intressen mellan föräldrar och barn. bör därföroffentligt bilräde kunna utses för såväl föräldrarna som barnet. I andra falllorde offenlligl bilräde kunna utses för föräldrarna och barnel gemensaml. Enligl rällshjälpslagen skalloffenlligl bilräde utses för "den som åtgärden avser", Lagrådelframhåller all av vad som har anförts rörande delta utlryck i förarbelena kanslutas all därmed åsyftas den som är föremål för del frihelsberövandeingreppel. Följakfiigen kan biträde f n. inle förordnas för vårdnadshavaren iärende angående samhällsvård. I mål om omhänderlagande för samhällsvård är delsåledes barnel som får bilräde, oavsell om barnel har partsställning ochoberoende av vilken slällning förälder eller annan vårdnadshavaré inlär imålel. Lagrådel har för sin del förordnal all beslämmelserna skall ulformas såatl del direkl framgår all även vårdnadshavaren skall kunna beviljas rällshjälpgenom offenlligl biträde i mål enligt LVU. 1979/80:1 Vård utan samtycke m. m. Vård med stöd av LVU innebär enbegränsning av den vårdnadsrätt som annars tillkommer förälder och enförändring av bamets situation. Del kan därför väl hävdas all en åtgärd medslöd av LVU avser såväl föräldern som barnel. Med hänsyn lill den uttolkningsom uttrycket "den som åtgärden avser" har getts iförarbelena till rällshjälpslagen ansluter jag mig lill det förtydligande somlagrådet har föreslagit. Av rällshjälpslagen bör säledes framgå alt rättshjälpgenom offenlligl bilräde skall beviljas den som åigärden avser och, i målenligl LVU, även vårdnadshavaré, om del inle måste antas att behov av biträdesaknas. 2.25.7 Överlämnunde lill särskild vård som påföljd.förbroll De förslag som har lagts fram ilagrådsremissen om alt vård inom i vissa fall skall kunnaersälla påföljd för broll har inle mött någon erinran i lagrådet. I detföljande redovisar jag en sammanfattning av förslagen och hänvisar i övrigttill vad jag har sagl i lagrådsremissen. Enligl gällande rätt kan åtgärderenligl BvL ersätta påföljd enligl (BrB) när det gäller brolt somhar begåtts av unga. Domstolen kan enligt 31 kap. 1 S BrB som brottspåföljdöverlämna ål eller slyrelse för ungdomsvårdsskola allföranslalla om behövlig vård enligt BvL av den som enligt beslämmelserna idenna lag kan bli föremål för sådan vård. Den ulformning som iframtiden kommer att få när det gäller unga som har gjorl sig skyldiga lillbroll överensstämmer i alli väsenfiigl med vad som f. n. gäller enligl BvL.Enligt LVU kan således den som är och som har gjort sig skyldiglill brottslig gärning under vissa förhållanden beredas vård mot sin vilja. Densom kan bli föremål för vård enligl LVU bör som påföljd för brolt kunnaöverlämnas lill sådan vård. Au inskränka möjligheterna till överlämnande tillatt avse enbart vård med stöd av LVU skulle emellertid innebära en väsenlliginskränkning i förhåUande lill vad som gäller . Det skulle medföra atlöveriämnande inle skulle kunna ske i de fall då den behövliga vården kan gesmed föräldrarnas och den unges samtycke. Jag förordar därför en ordning sominnebär att överlämnande till särskild vård skall kunna ske beträffande den somär vare sig del är fråga om vård med slöd av LVU eller annars medstöd av socialtjänstlagen. Enligt 31 kap. 2S BrB fårdomstolen, om den som har begått brottslig gärning kan bli föremål för vårdenligl NvL genom övervakning eller tvångsintagning i vårdanslali, överlämna ålnyklerhelsnämnd all föranstalta om erforderlig vård. Det är enligt min meninguppenbart all denna kortvariga psykiairiska vård som föreslås för missbrukareenligl LPV inte kan användas som en särskild påföljd. Inle heller finns detanledning all förorda all frivilliga insatser som kan ges inom socialljänslenskall kunna användas som påföljd för brottet. Jag förordar därför attbestämmelserna i 31 kap. 2 § BrB upphävs utan all ersättas med någonmolsvarande möjlighel till överlämnande av vuxna lagöverträdare till vård inomsocialtjänsten. 1979/80:1 Utbildning och genomföronde 516 2.26 Utbildning och genomförande För all genomförasociahjänslreformen krävs det ulbildning av förtroendevalda och anställda påslallig, regional och nivå. Även perso-nalorganisalionerna och vissaandra inlresseorganisalioner bör få kunskap om reformen. Del är vidare viktigiall allmänhelen får informalion om lagstiftningens innebörd och konsekvenser.Socialutredningen har i sill slulbelänkande slarkl underslrukii behovet av enomfaUande ulbildningsverksamhel. Dessa synpunkter har krafligl stöd iremissopinionen. Slals-konlorel m. fi. belönar liksom socialulredningen allreformen kommer all innebära ett nytt arbetssätt och att utbildningsbehovet fårses mot bakgmnd av detta. Brotlsförebyggande rådel menar bl. a. atlulbildningen bör kunna närma förtroendevalda och anslällda lill varandra. Fleraremissinstanser, bl. a. LO och kommun, framhåller atl det behövs enbred utbildningsinsals. Universitels- och högskoleämbelel m. fl. sätler infrågan i ett vidare perspektiv och tar upp behovel av fortsatt utveckling avden sociala grund- och vidareutbildningen samt forskningen. Denna mera långsikligautveckling harjag behandlal lidigare (avsnitten 2.21 och 2.24). Vad jag nukommer atl ta upp gäller ulbildning och information i direkl samband medreformens genomförande. Den mångåriga debatten och detomfattande utredningsarbetet i fråga om den framlida har främslhos vissa socialarbelargmpper lagl gmnden för kunskaper om reformens innebörd.Del är framför allt den debatt som har förls av olika organisationer på områdeloch de förslag som har lagts av särskill socialulredningen,foslerbarnsuiredningen och barn-slugeuiredningen som bildar kunskapsunderlag.Dessa insalser har följis av en omfaUande ulbildningsverksamhel avsocialstyrelsen, Kommunförbundel och olika organisationer. Redan socialutredningensprincipbetänkande remissbehandlades på ell omfaUande sätt i bl.a. kommuner,landsting, fackliga och övriga intresseorganisationer. Remissarbetet av ca 400remissinsianser innebar att ålskilliga av de målgrupper som bör omfallas avuibildningsinsalser har lagil del av socialutredningens förslag. Man måsleemellertid räkna med all kunskapsnivån varierar starkt både mellan olikagrupper och enskilda. Även slutbelänkandel har varilföremål för en ingående remissbehandling. och enskildakommuner m.fl. har också bedrivii en belydande kursverksamhet kringsocialulredningens slutbetänkande för såväl förtroendevalda som anställda. Kommunförbundels kursverksamheiunder 1978 och 1979 för förtroendevalda och Ijänslemän har redovisaiulredningsförslagen och förmedlal kunskap som underiag för ulformningen avorganisation och verksamheter samt särskilda behandlingsinsalser i enlighel medden föreslagna lagstiftningens inientioner. 1979/80:1 Utbildning och genomförande 517 Ulöver dessa utbildningsakliviteterhar politiska och fackliga m. fl. organisationer bedrivitutbildningsverksamhet kring socialutredningens ivå hu-vudbetänkanden. Det finns alltså ellkunskapsunderlag att bygga på. Del fordras emellertid informations-ochfortbildningsinsatser i samband med genomförandel. 2.26.2 Förberedelseurbelet på reformens genomföronde Arbelel på fortbildningensgenomförande har redan slartal. Del leds av en slyrgmpp med represenlanler försocialdeparlemenlel, . , ,(NSl), LO, TCO och /SR. Gruppen ansvararför att vissl fortbildningsmalerial las fram och leder den cenirala planeringenav fortbildningens genomförande. Fortbildningen avses förmedla kunskaper om denbeslulade reformens innebörd både i fråga om synsäll och besiämmelser. har hittillsbeviljats medel för planering av fortbildningsinsatserna med 2 milj. kr. förvardera budgetåren 1978/79 och 1979/80. Dessa medel tas i anspråk förmaterialframställning och regional ulbildning av två till tre studieplanerareper kommun och landsting. Del gäller i huvudsak basinformation. Varje huvudman fömisätts ansvaraför fortbildningen av sin personal på gmndval av del tidigare nämnda centraltutarbetade kursmaterialet. länsavdelningar medverkar iutbildningen av sludieplane-rare. Avsiklen är all de i samarbele medsocialkonsulenlerna också skall medverka i fortbildningens planering ochgenomförande på lokal nivå. Fortbildningen omfatlar ire delar,nämligen basinformation, fördjupad utbildning och särskilda insatser. Härtillkommer information till allmänhelen. För många bör basinformationen geen tillräcklig kunskap i deras arbete, en kunskap som för övrigt kan byggas utgenom del informations- och diskussionsflöde som inte minst massmedierna kommeratt förmedla i samband med att reformen genomförs. De grupper som avses ärgivetvis de som inte har sin verksamhel förlagd till . De senarebör få en fördjupad fortbildning i samband med atl reformen genomförs. Delgäller också viss personal med socialt inriktade arbelsuppgifler utanförsocialtjänsten, t.ex. sjukvården. Socialtjänslreformen kräverutbildningsinsatser med olika inriktningar, därför alt den får skiftandeåterverkningar på skilda samhällsseklorer och verksamheler och berör olikaintressen. Man kan därför räkna med att huvudmän och organisationer lämnarinformationen om vidare från sina särskilda intressen ochbehov. har också planer på en ulbildning kring särskilda frågorför kommunala förtroendevalda och tjänstemän. 1979/80:1 Utbildning och genomförande 518 2.26.4 Informution tiU ulhnänhelen