prop · G303158 · 1979-12-31 00:00:00 — Debatten har främslgälll huruvida sådana meriier bör uigöra en urvalsgrund eller inle. 1978/79; 100 bil. 12 förordade jag atl verksamheli förening inle längre skulle vara poänggrundande vid urval till högskoleulbildning.Jag anförde därvid all den tendens som hade visal sig, nämligen alt tillgodoräknandeav föreningsmeriler missgynnar kvinnor, föreföll all bli beslående. Jag pekadeockså på atl det har visal sig svårl all rättvist bedöma vilken typ avföreningsverksamhet och omfallning av denna som skall berättiga till poäng.Riksdagen avslog förslagel (UbU 1978/79; 38, rskr 1978/79: 353). borde dock prövas om inte problemen i det nuvarandesystemet kunde, helt eller delvis, undanröjas genom en översyn avbedömningsgrunderna. Regeringen fäste UHÄ:s uppmärksamhel pä vad ulskottet hadeanfört i betänkandet. UHÅ har genomfört en översyn av bestämmelserna omtillgodoräknande av föreningsverksamhet och redovisar i den förut nämnda skrivel- Prop.1979/80:158 II sen resullatet härav. Enligt UHÄ:sbedömning är det uteslutet all genom ändrade kriterier och riktlinjer inomramen för gällande bestämmelser i högskoleförordningen komma lill rälla medproblemen kring föreningsmeriterna. Av de inslanser som har yttrat sig lill UHÄöver UHÄ-rapporien 1979: 13. erfarenheter av de nya lilltradesieglerna tillhögskoleutbildning är endast ell tiolal för alt poängen för föreningsmerilerskall bibehållas i sin nuvarande form. Del övervägande anlalet remissinslanseranser all de negaliva konsekvenserna av föreningsmeriicrna är påtagliga. 1många yttranden förekommer, som allernaliv lill ett förstahandsförslag omfullständigt avskaffande av poängen för dessa meriier. ell andrahandsförslag,nämligen alt föreningsmerilernas poängmässiga vikl skall minskas. UHÄ anser all kvalificerade ertarenheter av föreningslivpå samma säll som arbelslivserfarenhel kan ha ell belydande värde för högskolesluderande,även om del av nalurliga skäl är svärl all precisera och mäla delta värde.Dessa fördelar kan emellerlid enligt ämbelels mening knappasl väga upp denackdelar som ligger i att föreningsmeriterna utgör ell så svårbehandlatinslag i tillträdessystemel, helt beroende av ofta skönsmässiga bedömningar.UHÄ anser all de skäl för ell avskaffande av föreningsmeriternas poängvärdesom anfördes av UHÄ allljäml är och föreslår all reglernaskall ändras så alt sökande inle längre skall kunna erhålla poäng förföreningsverksamhet. Även jag anser att de problem i samband medtillgodoräknande av föreningsverksamhet som angavs i prop. 1978/79: 100 kvarslåroch förordar därför alt verksamhet i förening inle skall vara poänggrundandevid urval lill högskoleutbildning fr. o. m. antagningen lill utbildning sombörjar . Enligt nuvarande ordning får sammanlagi högst 2,5 poängtillgodoräknas för arbetslivserfarenhet och föreningsverksamhet. Vid bifalltill mitl förslag om att föreningsverksamhet inte skall tillgodoräknas vidurval begränsas tillgodoräknandet av arbetslivserfarenhet lill högsl 2.0poäng. För betygsmeriler får tillgodoräknas högst 5,0 poäng. UHÄ redovisar isin skrivelse atl förhållandevis mänga av de inslanser som har ytlral sig övernyssnämnda rapport, har framhållit att de anser all arbetslivserfarenheten hargetts en för slor tyngd i förhållande till betygsmeriler. UHÄ anför för sin delatt en förbällring av möjligheterna för direktövergång frän gymnasieskola tillhögskola bör kunna gynna yngre sökande ulan arbetslivserfarenhet. Genomborttagandet av merilering genom föreningsverksamhet ökar betygens poängmässigalyngd vilkel ocksä bör gynna yngre sökande. UHÄ förordar mot denna bakgrund maximala poängen för arbetslivserfarenhet tills vidare behålls oförändradvid 2.0. Enligt min mening kan ifrågasättas omarbetslivserfarenheten bör ha den tyngd i förhållande till betygen som denhögsta poängsumman - 2,0 - ger. Arbetslivserfarenhetens vikl vid urval kanbelysas med följande exempel. Prop.1979/80:158 12 En sökande med 3,1 poäng för betygsmeriler och full poängför arbelslivsmeriter kan nu slå ul en sökande som har 5,0 betygspoäng mensaknar arbetslivspoäng. Även om arbetslivet, somjag lidigare harframhållit, ger erfarenheter som är värdefulla för högskolestudier är det enligtmin mening tveksamt om viklen av sädan erfarenhei kan tillåtas vara så stor attden väger upp två hela betygspoäng, särskilt med hänsyn till att de sökandes belygi praktiken uppvisaren relativt begränsad variation. Det är främst tvåförhållanden som gör mig tveksam i della avseende. Det ena är altarbetslivserfarenhet nu tillgodoräknas enligt en mycket vid och generös definiiion. UHÄ har till följd av beslut med anledning av prop.1978/ 79: 197 om vårdutbildning inom högskolan fåll regeringens uppdrag attundersöka förutsättningarna för alt ge särskilt värdefull arbelslivserfarenhelmeritvärde vid urval lill vårdutbildningar. Om del för dessa utbildningarvisar sig möjligt atl avgränsa sådan arbetslivserfarenhet som är av särskildbetydelse för dem blir det nalurligl alt ocksä undersöka dessa möjligheter förövriga delar av högskolan. Därvid kommer givetvis förhållandet mellanarbetslivspoäng och betygspoäng i ett annat läge. Enligt min mening blir det dåmera motiverat all låta arbetslivserfarenheten väga förhållandevis tungt vidurval till högskoleulbildning. Sä länge detta inte är fallet anser jag detsvårt att motivera att skillnaden mellan ett medelbetyg i gymnasieskolan ochett toppbelyg skall kunna uppvägas av arbetslivserfarenhet inom vilketområde som helst. Det kan ifrågasättas om en sådan ordning inle har negalivaföljder för viljan all göra en fullödig arbetsinsais under gymnasiestudiernaoch om den därmed inte kan ge negativa effekler för högskoleutbildningenskvalitet. Det är enligt min mening möjligt att la lillvara det allmänna värdesom en viss lids arbelslivserfarenhel ger och att stimulera de sluderande attskaffa sig sådan erfarenhet även om den ges en lägre högsta poäng vid urval än2,0. Del andra förhållandel somjag vill peka pä är följande. Ellav huvudskälen för atl tillgodoräkna arbetslivserfarenhet vid urval till högskoleulbildningvar atl man därmed skulle ge äldre studiesökande vidgade möjligheter att fåtillträde till högskolan. Man förutsatte då att det i huvudsak skulle röra sigom personer med en förhållandevis långvarig erfarenhet av arbetslivet, vilka undersina yngre ärav olika skäl inte haft möjlighel atl gä vidare lillhögskoleutbildning. Ett annat starki skäl för all tillgodoräkna arbetslivserfarenhetvar att denna, vilket jag har framhållil, ger för högskolestudiervärdefull erfarenhet och dessulom i övrigl berikar högskolans verksamhel. Denstatistik som jag i det föregående har redovi sal'ger emellertid vid handen attnärmare av dem som antas till här berörda utbildningslinjer inomhögskolan inle är är. Om man räknar borl dem som till följd av mitlförslag i det föregående kommer att antas inom utrymmet för direktövergång,skulle alltså av dem som antas till högskoleutbildningvara under 25 är. Prop.1979/80:158 13 bland dessa grundas pä den sammanlagda poängsumman avbetygs- och arbelslivsmeriter. Slorieken av del tal med vilkel arbelslivserfarenheltillgodoräknas blir inle någon avgörande fråga för att rekrytera någol äldrestuderande till högskoleulbildning. Däremoi spelar storleken på lalel enbetydande roll i konkurrensen mellan sökande under , eflersom arbetslivspoängenför dem så pålagligl är ell komplement till betygspoäng. Dessa är ju behöriga endasli resp, gymnasiekvoigrupp. 1 eller 11, medan äldre sökande normall är behörigai såväl någon av nämnda kvotgrupper som kvolgrupp IV. Även detla förhällande talar enligt min mening molalt arbetslivserfarenhet med så allmän karaklär behålls med nuvarande vikt gentemoibetygsmeriler. Vid mina överväganden i denna fråga harjag kommii till slulsalsenatt allmän arbetslivserfarenhet ger de studerande en breddad referensram avvärde för deras högskolestudier. Den bör därför allljäml tillgodoräknas sommerit vid urval till högskoleulbildning. Med hänsyn lill all hillillsvarandeerfarenheter visar att arbelslivspoängen framföralli påverkar urvalet blandförhållandevis unga sludiesökande, för vilka kunskaper inhämtade igymnasieskolan alltjämt måste vara grundläggande för framgångsrika sludier ihögskolan, anser jag emellerlid all arbetslivserfarenhetens lyngd bör minskas.Jag förordar därför atl arbelslivserfarenhel tillgodoräknas med högsl 1,7 poängenligt de grunder jag anger i det följande. För atl enligt nuvarande ordning nå den högsia poängen förarbetslivserfarenhet fordras fem är av förvärvsarbele eller motsvarandeaktivitet. Del innebär att för varje är kan uppnäs 0,4 poäng. Vid en sänkningav arbetslivspoängen från 2,0 till 1,7 skulle, utan ändring av den lid somfordras för alt uppnå den högsta poängen, varje är endasl ge 0,34 poäng. Syftetmed mitt förslag i det föregående är atl minska arbetslivserfarenhetens vikt iförhållande till betygen och inle att skärpa kraven för alt få lillgodoräknasig arbelslivserfarenhel. Därav följer atl tiden för all uppnå den högstaarbetslivspoängen mäste ändras. Den bör fastställas sä all de sökande ihuvudsak bör kunna lillgodoräkna sig arbetslivspoäng på det sätl som sker . tillgodoräknas varje tremånadersperiod avarbetslivserfarenhet 0,1 poäng. För all uppnå 1,7 poäng skulle således och tre månaders arbetslivserfarenhet. Jag vill i delta sammanhangerinra om atl jag har förordal en högsta ålder av på avgångsbetygfrän gymnasieskolan för sökande som skall antas inom det föreslagna garantiut-rymmelför direktövergång. Ur informalionssynvinkel är del angelägel allantagningssystemet innebär så få och så enkla lidsbegränsningar i skildaavseenden som möjligt. Därtill kommer en viss risk, framförallt vid de kraftigtefterfrågade utbildningslinjerna, för atl skillnaden mellan tiden för atl fåtillgodoräkna avgängsbelyg från gymnasieskolan och liden för atl kunna uppnåhögsta möjliga arbetslivspoäng kan leda till alt vissa berörda under en periodinte har nägon möjlighet atl komma ifråga för antagning. Prop.1979/80:158 14 Jag förordar därf"ör all den högsia arbelslivspoängen.1.7, skall uppnäs genom års arbelslivserfarenhel. Del innebär atl detkommer all bli nägol lätlare än nu för de sludiesökande all uppnå 1.7 poäng förarbetslivserfarenhet. Jag har nämnl au tre månaders arbelslivserfarenhel lillgodoräknasmed 0,1 poäng. arbetslivserfarenhet skulle därmed ge högsl 1.2 poäng.Används som bas för poängberäkningen över hela Ireårsperiodenoch med maximipoängen 1.7. ger varje modul 0.142 poäng. En pålaglig nackdel meden sådan lösning är atl arbelslivseriaren-helen skulle komma all lillgodoräknasmed lusendels poäng och betygs-meriter med tiondels poäng. En sådan lösning lersig knappasl rimlig. Enligt min mening är del emellertid inte nödvändigl alttillgodoräkna arbetslivserfarenheten exakl lika över hela treårsperioden. Förnärvarande gäller all arbelslivserfarenhel inle får lillgodoräknas om den inleuppgår lill minsl 15 månader. Det finns enligt min mening skäl för all åsätlade försia 15 månaderna av arbelslivserfarenhel en någol högre poängsumma än deresterande 21 månaderna, vilka bör tillgodoräknas på samma säll som sker.Med en högsia poäng för arbetslivserfarenheten om 1,7 skulle en sådan lösninginnebära all de försia 15 månaderna tillgodoräknas med 1,0 poäng och deresterande 21 månaderna med sammanlagi 0,7 poäng, dvs. 0,1 poäng per tremånadersperiod.Reglerna innebär med andra ord all den först förvärvade arbetslivserfarenhetenvärderas någol högre än senare förvärvad sädan erfarenhei. kan ocksä vararimligt med hänsyn till att de sökandes kunskaps- och erfarenhetsutbyte fränarbetslivet lorde vara störst i sådant arbele. Reglernainnebär också atl sökande med arbetslivserfarenhet gynnas i någon mån jämförl medvad som gäller . Delta kan medföra en viss slimulans all skaffa sig arbetslivserfarenhet.Med hänsyn lill all arbetslivserfarenhetens lolala vikl minskas och molbakgrund av vad jag har anfört ovan anser jag dock atl en sådan förändring bör kommalill slånd. Jag förordar således alt de 15 månader som krävs för atl fåtillgodoräkna arbelslivserfarenhel åsälts ell värde av 1,0 poäng och attarbetslivserfarenhet däruiöver lillgodoräknas med 0,1 poäng per tremånadersperiod. De förändringar i fråga om tillgodoräknande avarbetslivserfarenhet som jag nu beröri bör av informalionsskäl genomföras samlidigtmed att möjlighelen atl lillgodoräkna föreningsmeriter avskaffas, dvs. enligtmitt förslag i det föregäende inför antagningen lill utbildning som . gäller all i kvalifikalionsperioden om 15månader skall ingå en period som avser samma anställningeller verksamhet. I övrigt gäller all arbetslivserfarenhet lillgodoräknasendast om anslällningen eller verksamheten har varat minsl . UHÄ hari sin skrivelse föreslagit all regeln om slopas. UHÄgrundar sitt förslag på atl en minimiperiod i samma Prop.1979/80:158 15 anslällning inte harmonierar särskilt väl medtrygghetslagar och normal omfattning på beredskapsarbelen. En rad undanlag harockså fåll göras från bestämmelsen. Dispens frän kravel beviljast. ex. vid förelagsnedläggning, vid beredskapsarbeie eller i fräga omklimatberoende arbete. Enligt UHÄ kan en sädan ordning vara svår alt förena meden enhetlig och rättvis behandling av olika sökande. UHÄ;s förslag innebär attall arbetslivserfarenhet skall lillgodoräknas som omfattar minsl ire månader isamma anställning eller verksamhet förutsatt atl den totalt uppgär . Jag anser all UHÄ har anförl övertygande skäl för silt förslag.Därför bilräder jag del. Jag vill idetla sammanhang också la upp frågan om meritvärde för den lyp av arbete sominnebär vård av barn och vård av en eller flera personer som pågrund av sjukdom, ålder eller handikapp är i behov av särskild omvårdnad. 1 prop.1975: 9 anslöl sig föredraganden lill KK: s förslag att all slagsarbetslivserfarenhet skulle tillgodoräknas. hade intet att erinra motförslaget. Poäng ges därför för arbetslivserfarenhet av nämnl slag vid arbetei egel hem. Jag anser all arbete med hemvård även i den vårdades hem bör lillgodoräknasunder förutsättning atl vissa krav är uppfyllda, l.ex. att arbetels omfattningmotsvarar minst halvtidstjänstgöring. De bådaförändringar jag senast har förordat bör träda i kraft inför antagningen tillhögskoleutbildning som börjar . 2.5 Vissa frågor rörande särskild behörighet m. m. Jag lar först upp frågan om de särskilda förkunskaperna. Ulbildningsutskotletanförde i sitl utlåtande UbU 1975: 17 s. 37: ""Universitets-och högskolestudierna skall, som också underslryks i propositionen, bygga pä enoförändrad utgängsnivå. Ulskottet utgår därför frän att de särskildaförkunskapskrav, som kommer atl slällas upp, i förening med den nya allmännabehörighetsregeln kommer atl trygga att de sluderande vid de olikautbildningsvägarna vid universitet och högskolor barden allmänorientering ochde övriga förkunskaper som behövs."" (UbU 1972:31 s. Delvidgade högskolebegreppel kräver att behörighetsvillkoren för högskolestudieruttrycks genom dels allmänna, dels särskilda behörighetsvillkor. Syftet med deändrade reglerna för behörighet är således inte all de sluderande iförkunskapshänseende skall komma sämre förberedda till exempelvis sådanhögskoleutbildning som tillhör UKÄ;s ansvarsområde. Med denpreciseringen atl det nyssnämnda uttalandel frän avser utbildningarinom UKÄ: s nuvarande ansvarsområde och inle de nya utbildningar som genom proposilionen1975:9 kommer atl föras till högskolan vill utskottet bekräfta att dessuttalande frän allljäml är giltigt."" Prop.1979/80: 158 16 a. vissa remissyttranden över UHA-rapporicn eriärenheierav de nya tilllrädesreglerna till högskoleutbildning har anförts atlbehörig-helsreglerna inle har förmån all garaniera lillräckliga reellaförkunskaper vid högskolesludiernas början. Brislerna anses främsl gälla språkoch de naiurveienskapliga ämnena. Frågan om de sluderandes baskunskaper är avavgörande betydelse för kvalilelen på högskoleulbildningen. Del ankommer påUHÄ och de lokala högskolemyndighelcrna atl följa ulvecklingen beiräffande densärskilda behörigheiens omfallning i delta avseende och vidta erforderliga ålgärder. Enligt nu gällande regler fär i vissa fall betyg i.förutom gymnasiik, tvä ämnen utelämnas vid bestämmande av belygsmedelvärde.Bestämmelsen innebär bl.a. atl ell ämnesbelyg som erfordras för all den sökandeskall uppfylla kraven pä särskild behörighel kan ulgå vid beräkning avbetygs-medelvärdet om det är lägre än flertalet övriga belyg. De särskildabehörighetsvillkor som slällls upp för lilllräde lill viss utbildningslinjeavser sådana ämnen i vilka en viss bas krävs för all ulbildningen skall kunnatillgodogöras tillfredsställande. nämnda principer är enligt min meningmotstridiga, varför jag avser all föreslå regeringen en ändring av innebörd attbelyg i ämnen som krävs för särskild behörighel inte skall fä räknas borl vid besiämmandeav betygsmedelvärdel. Om krav på kunskaper i mer än elt ämne är uppställt somsärskilt förkunskapskrav för behörighel till viss utbildning avser kravel ettmedelvärde av betygen i dessa ämnen eller grupper av ämnen om lägst 3.0. Detlakan i vissa fall leda till all presumtiva sluderande kan kompensera ell myckellågt betyg i ell för den sökta ulbildningen synnerligen väsenlligl ämne medhögre betyg i andra ämnen. T. ex. kan en sökande vara behörig att antas lillkemistlinjen eller maskinlekniklinjen trols atl han eller hon har betyget 1 imatematik. Detta kan, bl. a. med hänsyn lill vad som har anföris i detföregående, inle vara förenligt med kraven på atl de studerande skall hatillräckliga reella förkunskaper vid högskolesludiernas början. Jag avserdärför att föreslå regeringen en ändring av bestämmelserna så atl krav påkunskaper i mer än ett ämne skall kunna avse betyget 3 i enskilda ämnen och inlesom nu alltid avse betygsmedelvärdel för de särskilda behörighetsämnena ellergrupper av dessa. Betyg i ämnen som kompletterats för behörighel påverkar enliginuvarande regler inte betygsmedelvärdet. Mot bakgrund av den belydelse behörighetskravenhar för den studerandes möjligheter all tillgodogöra sig utbildningen och ikonsekvens med vad jag har anförl anser jag - i enlighel med vad den ceniralaorganisalionskommitlén för högskolereformen föreslog - att betyg i behörighelskomplelteradeämnen skall kunna sänka belygsmedelvärdei. Jag avser atl senare föreslåregeringen atl ändra reglerna i enlighel härmed. Förändringarna bör med hänsyn lill konsekvenserna förstudievalen inför och inom gymnasieskolan träda i kraft först inför antagningentill utbildning som börjar , Prop.1979/80:158 17 2.6 Vissa frågor rörande tillträde till enstaka kurs 1 prop, 1979/80; 100 bil, 12 har framhållils alt den ulvärderingsom hillills har gjorts rörande anlagning lill högskolan i huvudsak rör deallmänna utbildningslinjerna. En stor del av högskolans ulbildningsulbud ges emellerlidi form av enslaka kurser. För dessa gäller andra antagningsregler. För att fäen samlad överblick över antagningen till högskoleutbildningen fordras därförockså en utvärdering av antagningen till enslaka kurser. UHÄ har i sinskrivelse anmäll sin avsikt atl genomföra en sådan. 1 dettasammanhang bör enligt min mening uppmärksammas frågan om alt dela in de enslakakurserna i kategorier med hänsyn till bl. a. syftet med dem. Jag har i prop.1979/80: 104 om vissa högskoleadminislraliva frågor aviserat ett uppdrag tillUHÄ all utreda möjligheterna all genomföra en sädan indelning av enstakakurser. 1 uppdragel bör ingå all söka ange de enstaka kursernas karaklär - dvs.om kurserna är grundkurser, forisätt-ningskurser elc. Den differentierade bild som det samlade ulbudel avenstaka kurser uppvisar kan anföras som skäl för atl också differentiera tilllrädesreglernaför olika slag av kurser. När ordningen med enstaka kurser skapades i samband medhögskolereformen var syftet i första hand att dessa kurser skulle lillgodosekrav på och önskemål om fortbildning och vidareulbildning. De enslaka kursernaskulle utgöra hörnstenarna i ell syslem avpassat för återkommande utbildning. Inom framförallt de förutvarande humanistiska ochsamhällsvetenskapliga fakulteternas områden har dock utvecklingen blivildelvis annorlunda. De enstaka kurserna är här ofta av mer bestående och allmän karakläroch utgör för de sökande i praktiken studiealternaliv till allmänna ulbildningslinjer.Som exempel kan nämnas kurser i svenska om 40 och 60 poäng, samhällskunskap 40poäng, hisloria 20 poäng och samhällsgeografi 20 poäng. Andra exempel är delstora antalet mindre språkämnen. Det har visat sig vara svårl förhögskolemyndigheterna all för denna typ av kurser fastställa kriterier förförtursantagning, varför kursplatserna i huvudsak tillsätts efter de sökandesprioriteringsordning saml efler lottning. Jag avser att, i enlighet med vad jag har anfört,inom korl förelägga regeringen förslag om att ge UHÄ i uppdrag all utreda enuppdelning av de enstaka kurserna i olika kategorier beroende bl. a. på vilketsyfte kurserna i första hand svarar mot. Det kan i det sammanhanget vara nalurliglatt ocksä pröva huruvida olika tillträdesregler bör gälla för olika kategorierav kurser. Dessutom bör UHÄ inom ramen för detta uppdrag av regeringenbemyndigas att bedriva försöksverksamhet med l.ex. den antagningsordning somgäller för allmänna utbildningslinjer. Prop.1979/80:158 18 2.7 En högsta ålder för antagning 1 diskussionen kring högskolereformen har ibland gjorlsgällande att tillslrömningen av äldre sluderande har varil stor. En genomgångav antagningen lill allmänna utbildningslinjer visar att antalet antagna i åldersgrupperna är fä och att dessa studerande oftast inte återfinns på linjer som ärkraftigt efterfrågade. Av de antagna till de allmänna ulbildningslinjersom omfallas av de nya behörighets- och urvalsreglerna var (291 sluderande)i åldern och 1,1 procenl (152 studerande) 45 är och över. Motsvarandesiffror för var 3,8 procenl (145 studerande) och (78 studerande). Fördelningen på sektorer de båda terminerna framgår av följandetabeller. antagna anlagna 45 år- utbildning föradministrativa, ekonomiska och sociala yrken Uiöver lill allmänna utbildningslinjer inom de olikasektorerna antogs i nämnda åldersgrupper 2,3 procenl (12studerande) resp. (I I studerande) till lokala utbildningslinjer. anlagna antagna 45 år- antal procenl anlal procenl utbildning föradministrativa, ekonomiska och sociala yrken Uiöver till allmänna utbildningslinjer inom de olikasektorerna anlogs i nämnda åldersgrupper 4,2 procenl i åldern45 är- (I sluderande) lill lokal utbildningslinje. Prop.1979/80: 158 19 Fördelningen av studerande i de aktuella åldersgruppernapå linjer inom seklorerna framgår av en förleckning som bör fogas som bilaga 3 lillprolokollet i detla ärende. I deballen har ofta anlagningen av äldre sluderande tilllänga utbildningslinjer, l.ex. läkarlinjen, kriliserats. Tillgänglig statistikvisar all 19 sluderande anlogs lill linjen inför hösllerminen 1979.Av dessa var tre över 45 är. Till linjen antas lolall I 000 studerande perläsår. Den slutsats som kan dras av det lillgängliga malerialel är altdel knappast finns anledning all sälta en övre åldersgräns för tillträde lill högskoleulbildning.En sådan kan också antas bli svär alt tillämpa. Jag anser emellerlid all del ärvikligl atl denna fräga följs med uppmärksamhet. Skulle en markanl ökning avandelen anlagna i åldern 40 är och däröver i länga, krafligl efterfrågadeutbildningar inlräffa, kan del finnas skäl all överväga en högsia åldersgränsför anlagning. Det ankommer på UHÄ att följa denna uiveckling i silt forlsailauppföljningsarbete och vid behov föreslå lämpliga älgärder, 2.8 Vissa övriga frågor När antalet kvotgrupper för urval vid anlagning lill högskoleulbildningbestämdes framfördes etl starkt krav på all folkhögskolesiuderande skulle fåtillgodoräkna sig poäng för studieomdöme. Eflersom della inte var möjligt atljämföra med belyg frän gymnasieskolan, hänfördes sluderande med studieomdöme särskild kvotgrupp, grupp 111. Del har visal sig att få sökande hänförs lilldenna grupp.