prop · G303105 · 1979-12-31 00:00:00 — Trols au besvärsprövningen formelll är en lagligheisprövningerfordras ofta en värderande bedömning som lar hänsyn till allmännauivecklingsiendenser såväl på del kommunala områdel i allmänhet som inom denenskilda kommunen. Del bör beaklas au del kommunala kompetensområdei - för auge rum för en utveckling - avsiktligi är myckel vagi angivei i kommunallagen.Huvudbesiämmelsen anger endasl au kommunerna skall envar "vårda sinaangelägenheler". Mol bakgmnd härav anser atl denjuridiski-formella karaklären av kommunalbesvärsprövningen inle böröverbelonas på bekosinad av kravel på förirogenhei med del kommunala fallet.Vid valel av besvärsinslans bör också enligt mening beaklas speciella processieknik med möjlighel lill muntliga förhandlingar, hörandeav viiinen och sakkunniga m. m. som står kammarräiierna lill budsochäravsiortvärde i mål om myndighelsulövning mol enskilda inle synes kunna bli avbelydelse i kommunalbesvärsmålen. Enligt i kommer enöverflylining av kommunalbesvärsmålen från länsslyrelserna lill kammarräiiernaau medföra en allvariig fördröjning av handläggningen för kommunernas del. Enöverflylining innebär också atl rättsliga avgöranden, som angår elt flertalpersoner i kommunen, flyllas längre borl från kommuninvånarna. Liknande synpunkterframförs av länsstyrelserna i , och samlVästerbottens län, som anser all förslagel slrider mol önskemålel omdecentralisering inom förvallningen. Enligi länssiyrelsen i Göteboigs och skulle del också ur allmänhelens synpunki verka förvirrande om vissakommunala beslul skall överklagas hos länssiyrelsen (förvaliningsbesvären) ochandra hos kammarrällen (kommunalbesvären). Skillnaden mellan kommunalbesvär ochförvaliningsbesvär är som regel okänd för de klagande. 1 vissa fall kan detäven för erfarna handläggare vara svårl all avgöra till vilken grupp etl målskall föras. Länssiyrelseni betonar all kommilléns belänkande bör ses i ell störresammanhang. Enligi lagberedningens belänkande (SOU 1973:22) med förslag lillulsökningsbalk och en inom jusliliedepariemeniel ularbelad promemoria (Ds Ju1977:5) Summarisk process skall överexeku-lorsärendena flyllas över frånlänsslyrelserna lill kronofogdemyndighelerna och lingsräiierna. Dennautveckling är enligt mening beklaglig och djupl oroande. Förlänsslyrelsernas möjligheier all i framliden rekrylera jurisler är detväsentligl au länsstyrelserna inte berövas arbetsuppgifter som kräver juridiskkompelens. Del är angelägel au länsstyrelserna får bestå som slarka regionalaförvaliningsmyndigheler. avslyrkerkommunalbesvärskommitténs förslag om en ändrad inslansordning för prövning avkommunalbesvär. Enligt utredningens uppfauning har kommunalbesvärskommitténsförslag i alllför hög grad utformats från juridisk-leknisk synpunki. Deiia lill au förslagel om inslansordning fåll en ceniraliseringseffeki som intekan godlas. 1979/80:105 76 Ulredningenframhåller vidare au den i silt belänkande (SOU 1978:52) Lägg beslulen närmaremänniskorna föreslagil au deceniraliseringssirävandena skall omfalla ävendomstolsväsendet. Regeringen häri prop. 1978/79:111 om ålgärder mot krångel ochonödig byråkrati m. m. slälll sig bakom förslagel. Del är svårl all förenakommunalbesvärskommiiléns förslag med della siällningslagande och de övrigadeceniraliseringsslrävanden som siaismaklerna under lång lid har geli ullryckför i olika sammanhang. påpekar all del enligi 5S länsslyrelseinslrukiionen ankommer på länsslyrelserna alt inom siuverksamhetsområde övervaka all vad som enligt lag eller annan förfallningåligger slallig myndighel, kommun, landsiingskommun eller enskild blirbehörigen fullgjort. befallning med kommunalbesvärsmålen serulredningen som etl av många led i denna verksamhel. Länsslyrelserna harförvärvat en myckel ingående kunskap om kommunernas förhållanden. kanenligi ulredningens mening inle ersälias av all kammarräiierna vid handläggningav kommunalbesvärsmålen uiökas med en särskild ledamoi med "god kunskapom och erfarenheler av verksamhel". Prövningen i försia inslånsav besvär som har anföns av den enskilde läggs enligi kommilléns förslagdessulom på en nivå som ligger längre bon från kommunen och den enskilde än vadlänsstyrelsen gör. anser all den nuvarandeinsiansordningen länssiyrel-se-regeringsrällen bör behållas. Länsstyrelsernahar slor erfarenhet av handläggningen av kommunalbesvärsmål och god kännedom omförhållandena i länets kommun, medan kammarräiierna hell saknar erfarenhet avdenna grupp av mål. inslämmer i och för sig ikommilléns synpunkier all kommunalbesvärsmål lämpar sig för domstolsprövning.Kommunen pekar dock på tidsfaktorn som del kanske vikligasle momentet vidbedömning av inslanskedjan. Kommunen undersiryker slarki betydelsen av snabbheii handläggningen. Kommillén har inie på ell liilfredsslällande säll kunnatSlyrka all en förlängd handläggningslid inle uppslår vid en övergång frånlänsslyrelser lill kammarräiier som försia instans. kommun släller sig avvisande lill deninstansordning under regeringsrätten som föreslås. Kommunen kan inle finna allkommillén har redovisal pålagligl starka skäl för förslaget all länsinslansenskall slopas. Enligt kommunens mening är det särskilt i vissa kompeiensmål avstor vikl för kommunalbesvärsprövningen aii den prövande inslansen haren ingåendekunskap om de speciella lokala förhållanden som råder inom varje särskildkommun. För en kammarräli måsle det uppslå svårigheler alt få en hell korrektuppfallning om kommunens lolala siluaiion enbari genom skriftväxling. Kommunenser därför en risk i au en prövning enbari i kammarräli kan leda lill"teoreliska" bedömningar som inte alllid får malerielll godlagbarakonsekvenser. En länsinsians kan däremot genom alla övriga kontakter medkommunen skaffa sig en god kännedom om kommunens situation och bör 1979/80:105 77 därför ha ett bäitre utgångsliige vid besvärsprövningen.Länsinslansen har också en tämligen omfallande erfarenhei av kommunalabesvärsmål. Därtill kommer au kommunens erfarenheler av den nuvarande ordningenmed prövning av länssiyrelse i förslå inslåns är posiliva. Av dessa skäl anserkommunen all kommunalbesvärsmål i försia hand skall avgöras av länsstyrelseneller länsrätten. Liknande synpunkter framförs av , och Sorselekommuner. Del borde enligt kommunvara möjligi all kombinera kraven på ivåinslanssysieni, fullföljdsbegränsningoch enhellighel i kommunalbesvärsprocessen med en ordning som innebär alllänssiyrelsen behålls eller länsräiien införs som försia inslåns.Länsinslansens "beslulsgrupp" vid prövningen av kommunalbesvärsmålskulle kunna ges en sådan sammansällning - evenluelll även kompletteras mednågon sakkunnig ulifrån - atl såväl renl juridiska aspekter som bedömningarrörande samhällsutvecklingen och samhällsinlressei kan vägas in på eulillräckligl kvalificerat säll. En sådan ordning skulle även lillgodose denallmänna sirävan i dagens samhälle all decenlralisera beslulen så all de fanasså nära medborgarna som möjligi. Även och kommuner betonaratt kommitténs förslag strider moi deceniraliseringssirävandena. Behovet av en länsinstans under kammarrätten Kommilléns förslag alllänsinslansen i kommunalbesvärsmålen skall slopas lillslyrks eller lämnas ulanerinran av JO, regeringsrätten, JK, kammarrätterna i , ochJönköping, , slatskonlorel, RR V, länsstyrelserna iSödermanlands, och län, Ulredningen för översyn av lagen omJörsamUngsstyrelse, 24 konimuner, 17 landstingskommuner, kyrkligasamfällighei, Öslergöllands och länsavdelningar av , , , församlings- ochpastoratsförbund saml . Till förmän för all en länsinsiansbör behållas ullalar sig kammarrätien i , 16 länsslyrelser, 19kommuner, och läns landstingskommuner, kyrkligasamfällighei, länsavdelning av , /och . anför allkommilléns förslag innebär all en etablerad kommunal-statlig anknytning i varielän ersätts med en i viss mån mera centraliserad och byråkratisk ordning.Förbundel vill för sin del slarki betona värdel av en fortsatt anknytningmellan kommunerna och den besvärsprövande försia inslansen. Länsstyrelserna fåri allmänhel anses ha en myckel god kunskap om de förhållanden under vilka resp.läns kommuner har all bedriva sin verksamhel. Deiia är av siori värde för augaraniera en allsidig bedömning av kommunala beslul. 1979/80:105 78 somförsia besvärsinslans, krävs enligi förbundels mening all en fullgod ersättningför den nuvarande kommunala anknytningen skapas i den nya besvärsinslansen.Enligt förbundel är kammarrällen den inslåns som i försia hand slår lill buds.Konmiiliéns förslag om en särskild sakkunnig i kammarrällen i vissakommunalbesvärsmål fyller emellerlid inle de krav som har . Enligiförbundels mening bör den kommunala anknyiningen förslärkas i förhållande lillkommilléns förslag. Förbundel anser all någon form av nänmdmedverkan är auföredra. Frågan om vilken form för sådan nämndmedverkan som bäsl lillgodoserönskemålel om en anknylning bör sär:skill övervägas i del fortsallalagsliftningsar-belel. Fördelen med ell ivåinslanssysiem beslående avkammarräli och regeringsräil skulle i försia hand vara en snabbare handläggningjämfört med ell ireinsianssyslem med länssiyrelsen som försia inslåns. Vid cllireinsianssyslem förulsäller förbundel atl kompeiensmålen ges förtur ibehandlingen. Flertalel av de remi.ssinsian.ser som lillslyrkerförslagel om ell ivåinslanssysiem har, liksom kommiitén, vägl för- ochnackdelar med en sådan ordning och slutligen lålil tidsfakiorn vara avgörande. Frågan huruvida införandel av kammarräiierna sombesvärsinslanser bör medföra all länsslyrelserna ulgår ur inslanskedjan ärenligt regeringsrätten svårbedömd. Regeringsrälien anför bl. a. följande. Länsslyrelserna har god kännedom om förhållandena ikommunerna och hos dem finns också en belydande uiredningskapaciiei.Länsslyrelsernas insalser är av särskili värde i de vikliga målen om denkommunala kompeiensen. I vissa fall, såsom vid indusirisubveniioner, fordrasför bedömningen av om en beslulad ålgärd är kompelensenlig eller ej kännedom omsysselsältningslägel i kommunen. Prövningen avser i dessa fall om ålgärdenvaril behövlig och ändamålsenlig för all molverka arbeislöshel. Del är alllsädärvid inle fråga om en ren legaliieisprövning. Inle heller kan man ikompeiensmålen alllid hävda alt klaganden är bevisskyldig för sina påståenden.Gäller del kommunala beslulel en ålgärd som är kompelensenlig endasl iundanlagsfall kan del i allmänhel inie krävas all klaganden visar all någonundaniagssiluaiion inie var för handen. Kommunen får i slällei anses skyldigall redovisa sill beslulsunderiag. Länssiyrelsens och övriga länsmyndigheterskännedom om förhållandena måsie lillmälas slor vikl vid sidan härav. Ensynpunki som också lalar för au i kommunalbesvärsmålen behålla länsstyrelsensom besvärsinslans under kammarrällen och som kommillén inte har beröri är, då fär samma inslansordning som vanligen gäller vid förvaliningsbesvär överkommunala myndigheters beslul. Om regelmässigt är första instansför besvär över sådanl beslut, är risken mindre för att en klagande liderräiisförlusi genom au han ger in besvären lill fel myndighel. Mol dessa skäl, som enligi regeringsräliens meninglalar för all behålla en länsmy ndighei som besvärsinstans, slällerregeringsrätten lidsfaklorn. Enligt regeringsrälien är en förlängning avhandläggningsliden för kommunalbesvärsmål inie acceplabel. Regeringsrätten harfunnil lidsfaklorn så väsenllig all den bilräder kommilléns förslag all länsslyrelsernainie skall behållas som 1979/80:105 70 Förslagel konimer enligiregeringsriiiiens mening all inverka på parternas processföring. De kan intelängre ulgå från att målet aulomaliskl lillförs den sakkunskap om förhållandenai en kommun som finns hos länssiyrelsen. De får därför vara beredda all ikammarrällen redogöra föroch i viss ulslräckning föra bevisning om dessaförhållanden. Till ulredning som kan komma i fråga hör även sakkunnigutlåiandensom kammarrällen enligt 24 S förvahningsprocesslagen kan inhämla från länssiyrelseneller etl annal länsorgan. Regeringsrälien ulgår vidare från all kommillén isill fonsalia arbeie kommer au föreslå en mera ändamålsenlig fördelning mellankommunalbesvär och förvaliningsbesvär än den som gäller, så all rällsmedleli parisärenden så långl möjligt blir förvaliningsbesvär. Enligi kanimarrätterna i Siockholmoch hade det renl principiellt varit önskvärt med en mer omfattandeinslanskedja än den som kommillén föreslår. De framhåller alt kammarrälten iprincip är en överinstans som i fråga om organisalion och arbetsformer äranpassad lill uppgiften all överpröva underinsiansers beslul. Mol en ulbyggdinslanskedja lalar emellertid enligi kammarrällernas mening med slyrka vadkommillén framhållil om förlängda handläggningsiider i ell ireinsianssyslem.Enligi kammarrätten i är del vidare förenal med besvärligheler allfinna en lämplig underinstans. De blivande länsrätterna-en jurisidomare mednämndemän-är möjligen mindre lämpade för uppgiften. Länsslyrelserna kan inlekomma i fråga för de landslingskommunala målen och är enligi kammarrälten inleheller särskilt välulrusiade med juridisk experlis, sedan länsdomslolsreformengenomförls och länken på räilsavdelningar inom den kvarsläendelänssisyrelseorganisalicnen avvisals. 1 della inslämmer kammarrätten IJönköping, som också framhåller au kommunalbesvärsprövningens renodlaträttsliga karaklär gör del angelägel all garanlier skapas mol all poliliskahänsynsiaganden får inverka på prövningen. Kammarrällen erinrar om alllänsslyrelseinslrukiionen f n. gör del möjligt all prövningen förläggs lilllänsstyrelsens lekmannastyrelse, där rent poliliska värderingar kan inverka påprövningens uigång. JO har ingen annan åsikl änkommillén i fråga om del angelägna i au inom rimlig lid få lill stånd slulligaavgöranden i kommunalbesvärsmål. JO ifrågasäller lik väl om del inie voremöjligt all på annal säll än vad kommillén avser uppnå en snabb handläggningsordning.Länsslyrelserna skulle härvid kunna kvarslå som försia besvärsinslanser. Delflnns sålunda enligt JO;s mening skäl att la fasla på vad kommillén anför omfönursbehandling av vissa mål i kammarräiierna. Man kan enligi JO länka sig aui slällei ulforma en beslämmelse som är generell för kommunalbesvärsmålen -inle begränsad lill all avse endasl en viss inslåns eller vissa situationer imålen. Som en förebild nämner JO 14 kap. 3 S lryckfrihelsförordningen,därdelföreskrivs all iryckfriheismål och annat mål om broll mol bestämmelserna iförordningen alllid skall behandlas skyndsami. Del förefaller JO som omåtskilligt skulle 1979/80:105 80 kunnavinnas med en föreskrifl av sådanl slag. RRV upplyser all verket har redovisatresultatet av en granskning av verksamhelen vid kammarräiierna. a. all kammarräiierna nu har en viss överkapacilei och allbalanssilualionen sladigi förbällras. Mol bakgrund av della och med beaklandeav de merkostnader och den fördröjning i fråga om handläggningsliderna som etlireinsiansförfarande lorde niedfiira anser RRV i likhei med kommillén allkammarräiierna bör vara försia inslåns i kommunalbesvärsmålen. Del är enligi kommun angelägel allkonmiunalbesvärsmålen handläggs snabbi. Kommunerna kan med nuvarande ordningibland få vänia med all verksiälla beslul, över vilka kommunalbesvär haranförts, i avvakian på all besvären prövas. En lång väntelid kan vållanackdelar av olika slag. Även om verksiälligheten kan ske, innebärden ganskanyligen införda regeln om åiergång av upphävda kommunala beslul allförsikiighei måsle iaktlas. En annan viklig aspekl är all åtminsloneunderinslansen bör ha god kännedom om konimunala förhållanden. Gränserna förden kommunala kompeiensen prövas genom kommunalbesvär. Rälislillämpningensuppgift är all anpassa kommunernas befogenheier lill samhällsutvecklingen. Manmåsle därför enligi kommunen kräva all kännedom finns om förvallningoch de speciella villkor under vilka den kommunala förvallningen arbelar.Kommunen är medveten om all några andra allernaliv än fullföljdsbegränsninglill regeringsrälien knappasl slår till buds. Med en sådanfullföljdsbegränsning följer all länssslyrelsen inle gärna kan vara sistainstans under regeringsrälien. I och för sig kan skäl finnas för all behållalänsslyrelserna i inslanskedjan. Dessa har den kommunala anknylning somkommunen bedömer som viklig för dessa mål. Kommunen är också medvelen om allell villkor för au behålla som försia inslåns blir all enmellaninslans skjuls in. Den inslåns som då slår lill buds är kammarrällen.Inför valel mellan tre inslanser och Ivå inslanser förordar kommunen eu systemmed två inslanser. Delta leder lill alt kammarräiierna blir försia inslåns. Etloeftergivligt krav för en sådan lösning är emellerlid all kammarräiierna ges enkommunal anknylning som de saknar. Samma synpunkier framförs av Borgholmskommun och länsavdelning av .Svenska kommunförbundet. , som lillslyrker förslagel om ellivåinslanssysiem, redovisar ändå elt par invändningar mot förslagel. Del enaär all den lokalkännedom som besilieroch som kan vara värdefullvid besvärsprövningen kommer an gå föriorad. Den andra invändningen hängersamman med förslagets karaklär av delreform, som bara omfattar kommunalbesvärsmålen.Besvär över kommunala beslul prövas av två olika myndigheler iförslå insians. avgör kommunalbesvärsmål och flerlalelförvallningsbesvärsmål, medan länsrätten prövar förvaliningsbesvär över vissabeslul enligt barnavårds- och nykierhelsvårdslagarna. lillskapas en iredjebesvärsmyndighel enbari för kommunalbesvärsmålen. 1979/80:105 81 dernamellan kommunalbesvär och förvaliningsbesvär lorde enligi kommunen i allmänhelime vara kända för kommuninvånarna. För dem måsie del därför le sigbesynneriigl all vissa kommunala beslul skall överklagas hos kammarrätien,medan andra skall överklagas hos eller länsräiien. Den kommunalabesvärsprocessen blir alliså i första insians mer invecklad än lidigare, trotsall ell enhetligare och mindre komplicerat system är vad som bordeeftersträvas. framhåller kommunen alt del måste vara angeläget allhandläggningsliderna kan nedbringas så långt det är möjligi, inie minsl medhänsyn lill de ekonomiska och civilrällsliga konsekvenserna som etl utdragetprocessförfarande kan medföra. På grund av besvärsprövningens speciellakaraklär av legaliieiskoniroll måste del också vara fördelakiigi allprövningen ulförs av en administrativ domstol med kollegial sammansällning.Kommunen finner all fördelarna med förslagel om ell Ivåinslanssysiem är såslora alt del bör lillslyrkas trols de påtalade nackdelarna. Flera andra kommuner, som lillslyrker förslagel,betonar det angelägna i en instansordning som lillgodoser kravet på snabbhei ihandläggningen. delar kommilléns uppfattning atl slutligaavgöranden i kommunalbesvärsmål måste erhållas inom rimlig lid. Detla syfle kangå om intet, om man i etl nytt syslem inför tre instanser i stället för som nutvå. Visserligen kan hävdas att av kommunalbesvärsmålen stannar ilänsstyrelsen. F. n. avgörs också målen i denna instans relativt snabbt. Deviktiga mål som kan komma all bli prejudicerande kan dock enligt kommunensmening få alltför långa handläggningstider med etl ireinsianssyslem.Kommilléns redovisning av kammarrätternas arbetsbörda lalar för all dessa iframtiden kommer all kunna avgöra även kommunalbesvärsmålen medliilfredsslällande snabbhei. Vad som talar emot en lång inslanskedja är enligtHagfors kommun i första hand lidsfaklorn. Det är utomordentligt angelägel allslulliga avgöranden i kommunalbesvärsmålen erhålls så snabbt som möjligt utanall kravel på rättssäkerhet därför eftersatts. Ärenden i vilka besvär anförsför sent eller som är ulsiklslösa, t. ex. därför alt någon kommunalbesvärsgrundöver huvud laget inle anförs, bör behandlas med förtur. Kommunen ifrågasällerom inle alla kommunalbesvärsmål bör få en sådan snabb behandling. Det ärviktigt atl kammarrätterna ges sådana resurser atl den nuvarande, enligtkommunens mening genomsnittligt selt alllför långa handläggningsliden, kannedbringas. argument för all låla kammarrätterna bli försia besvärsinslansi kommunalbesvärsmål är enligi kommunens mening den omsländighelen att mandärigenom minskar risken för olikartad uigång i likarlade mål. Del finns 24länsslyrelser, medan anlalet kammarrätter är endast fyra. Man kan därför, omförslaget genomförs, förvänta sig en mera enhetlig rätlslillämpning än vad somf. n. är fallet. Tidsfaktorn betonas också av bl. a. , ,, , , och kommuner. Västeråskommun anser all del finns invändningar grundade på bl. 1979/80:105 82 rällssäkerhelsskälmol all länsslyrelserna handlägger kommunalbesvär. Kommunen pekar därvid på alllänsslyrelsernas roll au samarbeta med kommunerna i samhällsplaneringen betonasalllmer. Som exempel nämns ärenden om förelagslokaliseringar. Ena stundensamarbetar länsstyrelse och kommun och kommunen faiiar beslul som kanske hariniiierats av . Vid eii annat tillfälle har länssslyrelsen au somkommunalbesvär pröva samma ärende och ibland upphäva del beslul somlänsstyrelsen har medverkai lill. Del måsie enligt Väslerås kommun vara mera lidsenligiall belöna länssiyrelsens roll au samarbeia med kommunerna i samhällsplaneringenoch inte all i onödan försvåra della samarbele genom all också lålalänsslyrelserna avgöra kommunalbesvärsmål. TCO anser det angelägel au den kommunalabesvärsprocessen reformeras och anpassas lill den moderniseradeförvaliningsprocessen och instansordningen så långt det är möjligt ulan altinkräkta på den kommunala självstyrelsens krav. Den nya enhelliga kommunallagenför kommuner och landslingskommuner undersiryker enligt TCO reformbehovet pådella område, eflersom olika insiansordningar har fåll kvarslå med tvåbesvärsinslanser - länsstyrelse och regeringsrätt - för kommunernas beslul,medan regeringsrätten är enda besvärsinslansen när del gäller landslingskommunalabeslul. Tvåinsianssyslemet har enligt TCO belydande fördelar med hänsyn lillintresset av en enheilig inslansordning för besvärsprocessen i kommuner ochlandslingskommuner och med hänsyn lill viklen av all besvärsmålen blir slutligtavgjorda inom rimlig lid. församlings- och pastoratsförbundframhåller all förslagel innebären viss centralisering av besvärsprövningen.För de flesla kyrkokommunerna är emellerlid redan handläggningen vidlänsstyrelsen en avsevärd centralisering och några avgörande skäl motkammarrällen som besvärsinslans gör sig enligi förbundel inle gällande pådenna grund. 1 de borgerligt kommunala målen torde länsstyrelserna f n. besittaen sakkunskap som kammarrätterna inle omedelbarl kan lillgodogöra sig. På detkyrkliga områdel är del snarare som är det verkligt sakkunnigaorganel. Förbundet konslalerar all förslagel inte innebär ändring i fråga ominhämtande av yllrande i dessa lyper av mål. Förbundet har därförfrån kyrkokommunal synpunki ingen invändning mol den föreslagnahandläggningsordningen. Bland de remissinstanser som förordar ellireinsianssyslem gör sig olika synpunkier gällande. Kammarrätten i är iveksam lill ominförandel av kammarrällen som insians mellan en länsmyndighet ochregeringsrätten skulle medföra en förlängning i stället för en förkortning avhandläggningsliden i kommunalbesvärsmålen. För del första bör enligtkammarrätien hållas i minnet all flerlalel kommunalbesvärsmål inle kommer aukunna sakprövas i regeringsrätten och all inslanskedjan i det stora flertaletmål därför i realiteten föriängs endasl marginellt. För del andra börhandläggningen i kammarrätt 1979/80:105 83 kunnaske förhållandevis snabbi med hänsyn lill nuvarande arbetsläge. Också pålänsnivån bör det enligt kammarrätten finnas förutsättningar för en snabbarehandläggning av kommunalbesvärsmålen. Mot bakgrund härav anser kammarrällen allfrågan om en snabb handläggning närmasl är av arbeisorganisatorisk arl. Härtillkommer all handläggning i lorde vara billigare och dessulombälire passa för den sållning av besvären som del lill slor del är fråga om iden inledande besvärsinstansen. För kammarrätien innebär det vidare prakliskafördelar och tidsvinst, om det grundläggande utredningsarbelel har verkställtsredan i första insians.