prop · G30371 · 1979-12-31 00:00:00 — omgodkännande av IMCO-konvenlionen om säkra containrar; Regeringenföreslår atl anlaga de förslag som har upplagils i bifogade utdrag avregeringsprolokoll. Ipropositionen föreslås att godkänner internationellakonvenfion om säkra containrar. Vidare föreslås att med anledning avkonventionen antar ett förslag till containerlag. 1979/80:71 2 1§ Denna lag har lill syfle att säkerslälla efterlevnaden av internationellakonvention om säkra containrar. Lagengäller containrar som används i intemationell trafik och som inte är särskiltkonstruerade för luftlransporter. Medinternationell trafik avses, om inle annal anges i lagen, transporter somutförs till eller från eller i transiltrafik genom . 2§ Med container avses en transportanordning som är 1. tillräckliglmotståndskraftig för all medge upprepad användning, 2. konstruerad för atl underlättagodstransporter med elt eller flera transportsäll ulan alt godset lastas om, 3. konstruerad för att läll kunnaförankras och hanteras och för de ändamålen försedd med en särskild anordningav öppningar och ytor, som är placerad på containerns över- eller undersida föratt möjliggöra hantering, stapllng eller förankring (hörnbeslag), samt 4. så stor all den yla somomfattas av de fyra yttre botlenhörnen är antingen minst 14mä (150 kvadratfot)eller, om containern är försedd med övre hörnbeslag, minst 7m (75 kvadratfot). 3§Containrar skall provas och godkännas i säkerhetshänseende enligt deföreskrifter som beslutas av regeringen eller den myndighet som regeringenutser. 4§Om en container har godkänts och försetts med säkerhetsskylt i elt annat landenligl säkerhetskonventionen, skall godkännandet gälla även här i landet. 5§ Ägaren av en container skall hålla containern i säkert skick. Han skallkontrollera den enligt föreskrifter som beslutas av regeringen eller denmyndighel som regeringen ulser (egenkontroll). Dessaskyldigheter gäller även när containern används vid transporter utanför som är belägna i skilda länder, om ägaren har sitl hemvist ellerhuvudkontor i . Ägarenfår genom ett skriftligt avtal överlåla sina skyldigheter på den som i ägarensställe har rätl alt förfoga över containern. 6§En container får användas endast om den är godkänd och försedd med giltigsäkerhetsskylt samt har genomgått egenkontroll inom föreskriven tid. Encontainer, som inte har genomgått egenkontroll inom föreskriven tid, men som iövrigt är i säkert skick, får dock efter särskilt medgivande användas för altslutföra en pågående transport. 7§ En container, som är i sådant skick att det klart framgår atl den ulgör enuppenbar säkerhetsrisk, får inte användas förrän den har återställts i säkertskick. 1979/80:71 3 8§ Tillsynen över efterlevnaden av denna lag och de föreskrifter som beslutasmed stöd av lagen utövas av den myndighet som regeringen utser. Denna myndighelfår begära de upplysningar, handlingar och prov samt påkalla de undersökningarsom behövs för lillsynen. Elt uttaget prov berättigar inte till någonersättning. 9§Tullmyndigheterna skall kontrollera efterlevnaden av 6 och 7§§ och får isamband därmed meddela de förbud som behövs för att irygga efterlevnaden avnämnda paragrafer samt besluta om medgivanden enligt 6§ andra stycket. Ävenannan myndighet som regeringen ulser får efter samråd med tullmyndighetmeddela sådana förbud och beslula sådana medgivanden. 10§ Till böler eller fängelse ihögsl döms den som uppsåtligen bryler mol förbud som har meddelals medstöd av 9§. 11§ Om överklagande av beslut somavses i 9§ foreskrivs särskilt. En central förvaltningsmyndighets beslut enligt9 § får inte överklagas. Dennalag Iräder i kraft den dag regeringen bestämmer. Ett förordnande omikraftträdande får begränsas lill vissa av bestämmelserna. Regeringen fårmeddela de övergångsbestämmelser som behövs. Prop.1979/80:71 4 Närvarande:slatsministem Fälidin, ordförande, och statsråden , , ,, , , , Åsling, Söder, Krönmark, BurenslamLinder, , , , , , , , , Propositionom godkännande av om säkra containrar Enhetslastieknikenhar utvecklats påtagligt. Härvid har särskiltanvändningen av standardiserade godsbehållare rönt intresse. Containern är dengodsbehållare som har blivil vanligast. Conlainerhanleringen har genom dennautveckling aktualiserat vissa säkerhetsfrågor. Det gäller dels skyddet för demsom arbetar med containrar i samband med lastning och lossning, dels säkerheteni samband med själva transporterna. Frågorom säkerheten kring containertransporterna behandlades bl.a. vid en konferenssom anordnades av och Mellanstatligarådgivande sjöfartsorganisationen (IMCO). Vid konferensen antogs enintemationell konvention om säkra containrar, International Convention forSafe Containers (CSC). Konventionen trädde i kraft . För enstat som därefter ansluter sig fill konventionen träder den i kraft elt årefter den dag, då anslutningsinstmmen-tet har deponerats hos IMCO:sgeneralsekreterare. Konventionensfrämsta syfte är att vidmaklhålla en hög säkerhetsnivå för människoliv vidhantering, stapllng och befordran av containrar. För atl åstadkomma detta har ikonventionen bl. a. fastställts krav på containrars konstruktion. Enligtkonventionen skall vatje ny container godkännas vid typprovning ellerindividuell provning. Befintliga containrar skall från den dagkonventionen träder i kraft godkännas enligt särskilda bestämmelser. Encontainer som har godkänts skall förses med en skylt som visar alt containernmotsvarar konventionens krav (säkerhetsskylt). 1979/80:71 5 Containrar som har godkänts skall underkaslasmyndighetskontroll på de fördragsslulande staternas territorier, vilkel tordeinnebära s. k. gränskontroll. Varje fördragsslulande stal skall upprätta etl effektivtförfarande för provning, godkännande och konlroll av containrar. Ansvaret för containems skick åvilar enligt konventionenägaren. Denne skall regelbundet utföra s. k. egenkontroll för all undersöka omcontainern är behäftad med fel. Varje fördragsslulande stat skall meddela föreskrifterom sådan egenkontroll. Med stöd av regeringens bemyndigande tillkallade chefenför en särskild utredare ()' med uppgifl att bl. a. utreda frågorna om en svensk anslutning tillkonventionen och förulsällningama att införliva konventionen i den svenska lagsfiftningenpå etl sådant sätt att dess bestämmelser kan lillämpas effekUvi. Ulredningen anlog namnet containemtredningen. Till utredningen överlämnade regeringen en framställningfrån med begäran bl. a. om översyn av defrågor som rör säkerheten vid stuvning, fördelning och förankring av gods i containrarsamt av metoderna för lossning, lastning och transport av containrar. Utredningen avlämnade betänkandet (Ds K 1979:1)Containerfrågor. Utredningens överväganden med anledning av framställning kommer inte att behandlas i dennaproposition, eflersom de frågor som framställningen rör inte kräver riksdagensmedverkan. Ulredningens betänkande - i de delar som rör konventionenoch som kräver medverkan - bör fogas som bilaga I till protokollet idella ärende. I de delar av ulredningens betänkande som har bifogats protokolletsaknas en svensk översättning av bilaga 2 till konventionen (). Denna innehåller föreskrifter omhur provningen skall gå till. Konventionsbilagan har betydelse för deverkställighetsföreskrifter som kommer att utfärdas i anslutning till lagen.En av utredningen gjord översättning kommer alt ytterligare ses över. Utredningens betänkande har remissbehandlats. Yttrandenhar avgivits av riksåklagaren (), , ,statens vägverk, trafiksäkerhetsverkel, , luftfartsverket,, , produktkontrollnämnden,generaltullstyrelsen, arbetarskyddsstyrelsen, statens industriverk, statensprovningsanstalt, fartygsmiljöutredningen (K 1973:04), trafiksäkerhetsutred- ' försäkringsrättsrådet och chefen förförsäkringsrätten för . Experter:departementssekreteraren , sjökaptenen ,byrådirektören , byrådirektören , byråchefen och förbundsombudsmannen . 1979/80:71 6 ningen(K 1973:07), utredningen (K 1979:01) om transport av farligt gods, kommittén(Jo 1978: 05) för miljörisker vid sjötransporter, AB Statens anläggningsprovning,AB . IVA: s transportforskningskommission.Landsorganisationen i (LO), Näringslivets trafikdelegation,. Svenska hamnarbetareförbundet.Svenska hamnförbundet. ,, , , , och Det Norske Veri-las. CentralorganisationenSACO/SR, . , , , . () och Transportfackens yrkes- och arbetsmiljönämnd har också berettstillfälle alt avge yttranden men har avstått härifrån. Vidarehar och exportrådförklarat sig inte ha några synpunkter alt framföra med anledning avbetänkandet. LO - som har förklaral sig tillstyrka utredningens förslag i slort har hänvisat till vad Svenska metallindustriarbetareförbundel. Svenskasjöfolksförbundel och har anfört i sinayttranden. Vissaremissinsianser har bifogat yttranden från andra myndigheter ellersammanslutningar. Ensammanställning av remissyllrandena bör fogas till protokollet i detla ärendesom bilaga 2. 2.1Frågan om svensk anslutning till konventionen Somjag framhöll inledningsvis har enhetslastiekniken under senare lid utvecklatspålagligl. Användningen av containrar har blivil mycket omfattande och harinneburit slora förändringar för flertalet av de komponenter som ingår i dellatransportsystem. Utvecklingen på containersidan har sålunda också i hög gradpåverkat ulvecklingen när det gäller fartyg, fordon, hamnanläggningar ochantalet arbetstillfällen för sluveriarbetare. Detär självfallet vikUgt alt de som handskas med containrar kan göra delta ivisshet om att materielen är i ett sådant skick atl risken för skador ärminimal. Säkerheiskonveniionen har också kommit till för alt säkerställa atlcontainrar hanteras, staplas och transporteras på ett säkert sätt. Elt annatsyfte med konventionen är att underlätta internationella transporter medcontainrar. Närdet gäller ratifikationsfrågan kan nämnas atl lill konventionen har 1979/80:71 7 anslutitsig bl.a. , , , ,och . Redan det förhållandet atl sålunda elt antalstater med vilka vi har ett omfattande trafikutbyle har accepteratkonventionen talar med styrka också för en svensk anslutning lill säkerhetskonventionen.Om så inte sker föreligger risken atl svenska containertransporter kommer atlförsvåras, vilket skulle stå i slrid med konventionens syfte atl underlättainternationella transporter med containrar. Jag delar därför utredningensuppfattning att en förutsättning för atl säkerhetssyftet i konventionen inteskall bli illusoriskt inte endasi är att samtliga containeranvändande statertillträder konventionen, utan också att man kräver att containrar för att fåföras in över dessa staters gränser skall bära en sådan gihig säkerhetsskyltsom konventionen kräver. Konventionen har trätt i kraft och defördragsslulande staterna har formell möjlighet att företa denkontroll som konventionen föreskriver. Genom en överenskommelse, som IMCO: sunderkommitté för containrar och laster har träffat, har emellertid de ikommittén företrädda staterna informellt enats om att inte böija utöva någonsådan kontroll förrän . skall enligtkonventionen alla beflntliga containrar vara godkända. Det innebär för Sverigesvidkommande att ju en svensk anslutning dröjer, desto kortare blirden tid som kommer atl stå till buds för att här i landet godkänna befintligacontainrar. Dessutom finns det alltså en stor risk att icke godkända containrarinte kan utnyttjas i internationell trafik fr. o. m. . Motbakgrund av vad jag nu har sagt förordar jag att ansluter sig tillsäkerhetskonvenUonen och att konventionens bestämmelserinförlivas i svensk lagstiftning. Mitlställningstagande innebär, att jag inte kan ansluta mig till vad produktkontrollnämndenhar anfört i sitt remissyttrande, nämligen alt ell eventuellt beslut medanledning av utredningsförslagen bör anslå i avvaktan på resultatet av detarbete som bedrivs av utredningen (K 1979:01) om transport av farligt gods (Dir1979:1). Denna utredning har fö. tillstyrkt de förslag som containemtredningenhar lagt fram. Jag återkommer till frågorna om containrar för transporter avfarligt gods längre fram (avsniu 2.5.3). Jagkommer i det följande atl redovisa mina överväganden i de enskilda frågor somutredningen har tagil upp. Dispositionen av min framställning följer i stortsett utredningens betänkande. Utredningenhar haft att ta ställning till dels frågan vid vilken Udpunkt en befintligcontainer skall vara godkänd, dels frågan om vad som skall betraktas som en nyresp. Ilikhet med utredningen anser jag att det finns goda skäl för ståndpunk- 1979/80:71 8 tenall befintliga containrar senast skall godkännas från del attkonventionen har trätt i kraft för de fio stater som först Ullträdde den. Detlainnebär att kontrollen effektivt kan tillämpas fr. o. m. den 6 seplember 1982.Jag delar också ulredningens uppfattning när del gäller frågan om vad som menasmed en ny resp. en befinfiig container. Med en ny container bör avses encontainer, vars tillverkning har påbörjats efter ikraftträdandet av densvenska lagstiftning som konventionen ger upphov till. Med en befintligcontainer, som alltså skall vara godkänd före den 6 seplember 1982, avses encontainer som inte är ny enligt den nämnda definitionen. Jag kan nämnaall remissinstansema inle har haft några invändningar mol utredningens förslagi de delar jag nu har behandlal. Utredningenhar i detta sammanhang också tagit upp frågan om god-kännandeförfarandel, dvs.framför allt frågan om vilket organ som skall svara för den provning som är enförutsältning för att nya containrar skall godkännas. Jagvill i detla sammanhang något beröra det system för officiell provning somgäller i . Enligllagen (1974: 896) om riksprovplalser m.m. skall som huvudregel officiellprovning utföras vid en riksprovplats. Med officiell provning avses sådanteknisk provning, kontroll och besiktning som är föreskriven i en lag ellerannan författning och som inte är egenkontroll. Systemetmed riksprovplalser innebär att all officiell provning av ett vissl objekt iprincip skall utföras av ett provningsorgan, en riksprovplats. Fleramyndigheter kan således föreskriva om provning av ett objekt men endast enriksprovplats skall ansvara för provningen av objektet. Lagstiftningen omriksprovplalser gäller direkt endast officiell provning som har tillkommitefter ikraftträdandet . Regeringen eller myndighet somregeringen bestämmer har emellertid möjlighet att förordna att ävenprovningsverksamhet som gmndar sig på tidigare meddelade föreskrifier skallinordnas i det nya systemet. inventerar fortlöpandeprovningsområden och föreslår nya riksprovplalser. Efterförslag av statens provningsanslalt och i överensstämmelse även medulredningens uppfattning har regeringen utsett AB Statensanläggningsprovning att fr. o. m. vara riksprovplats förprovning av containrar, tankcontainrar och tillbehör till dessa. Detta innebäratt den officiella provning som f n. sker av containrar har fogats in iriksprovplatssystemet och att även den provning som aktualiseras genomkonventionen och den av mig föreslagna lagstiftningen kommer att utföras vid ABStatens anläggningsprovning. Ikonventionen slås fast att det är ägaren av en container som är ansvarig föratt containern hålls i säkert skick. Ägaren skall ulföra eller låta utföra 1979/80:71 9 översynav containern enligt del förfarande som antingen har föreskrivits ellergodkänts av vederbörande fördragsslutande part. Konventionen slår också fastnär en sådan översyn skall företas. har föreslagit bör den översyn som ägaren är skyldig all utföralämpligen kallas egenkontroll. Närdet gäller utformningen av egenkontrollen kan enligt konventionen, såsom nysshar antytts, staterna välja mellan två principiellt sett skilda förfaranden. Dekan utfärda föreskrifter om hur egenkontrollen skall gå lill eller också begärain beskrivning över det förfarande som containerägama tillämpar och därefterpröva om förfarandet kan godkännas. Ulredningen har förordaten förfallningsmässig reglering av hur egenkontrollen skall gå . Jag delardenna uppfattning. I likhet med utredningen anser jag att föreskrifterna intekan eller bör göras alltför detaljerade men bör innehålla de obligatoriskamoment som skall ingå i kontrollen. Det är väsenlligt attegenkontrollen i möjlig mån ges samma reella innehåll i samtligafördragsslutande stater. Man har med hänsyn härtill inom IMCO enats om att låtaIICL: s' Guide for Inspeciion tjäna som viss ledning föratt uppnå att egenkontrollen får en likartad innebörd i de olika staterna. Jaganser - i likhet med transportforsknings-kommissionen och - att dessa anvisningar också för svenskt vidkommande bör kunna utgöraen god vägledning vid detaljutformningen av egenkontrollen. Anvisningarna ärnumera genom försorg översatta till svenska. Utredningen har ansett attdet varken är möjligt eller lämpligt att föreslå bestämmelser om vad som skallkrävas för att en container skall anses ha genomgått en acceptabelegenkontroll. Som en bakgmnd härtill anger utredningen att konventionen saknarbestämmelser om vilka krav som skall uppfyllas för "godkännande" videgenkontroll samt att det heller inte går atl fastställa sådana kriterier,exempelvis genom alt ange acceptabla värden för deformation. Jag godlar förmin del den bedömning som utredningen har gjort. Som en närmast självklarregel bör dock gälla att - om vid egenkontroll upptäcks fel som kan äventyrasäkerheten - felet skall avhjälpas innan containern tas i bmk på nytt. Jagdelar utredningens uppfattning att containerägama skall vara skyldiga att föraprotokoll över egenkontrollema liksom att protokollet skall förvaras under entid av från kontrollen hos den som bär ansvaret för containrarnas skick. Sammanfattningsvisinnebär mina ställningstaganden i fråga om underhåll och egenkontroll att jaghell godtar utredningens förslag, vilka också nästan genomgående hartillstyrkts eller lämnats utan erinran av remissinstanserna. 1979/80:71 10 Konventionenföreskriver att varje godkänd container skall underkastas kontroll påfördragsslutande parters territorier. Konlrollen skall inskränkas till attfastslå att containern är godkänd och försedd med en giltig säkerhetsskylt, omdet inte klart framgår all containem är i etl sådant skick att den ulgör enuppenbar risk för säkerheien. Utredningenföreslår alt den huvudsakliga konlrollen här i landel - på samma sätt som andraländer i allmänhet tycks ha uppfattat den föreskrivna kontrollen skallutformas som gränskontroll vid tullgränsen. Jaginstämmer i ulredningens förslag, som inle heller har mött någon erinran vidremissbehandlingen. Del är enligt min mening angeläget att, i den mån ettingripande mot en container är motiverat, della kan ske redan när containernskall föras in i landet. Vad jag nu har sagt utesluter självfallet inle attcontainrar kan bli föremål för kontroll också vid den fortsatta transporteninom landel. Jag återkommer längre fram till frågan om den närmare utformningenav konlrollen. Ulredningenhar diskuierat frågan om kontrollmyndighetens åtgärder i tre olika huvudfall.Det första gäller behandlingen av en icke godkänd container. Utredningenhänvisar här till den lagstiftning som har antagits i vissa andra länder medanledning av konventionen och som innebär att icke godkända containrar skallavvisas vid gränsen och inte tillåtas komma in i landet. Ulredningen förklararsig dela den principiella inställning i frågan om behandlingen av en ickegodkänd container som den utländska lagstiftningen redovisar. Om konvenUonenssäkerhetssyfte skall uppnås förefaller enligt ulredningens mening del endarimliga vara alt kräva att en container skall vara godkänd för atl få användasefter den tidpunkt konlrollen har salts igång. Utredningenhar också övervägt frågan om att tillåla återtransport av en container tilldess avgångsort i sådana fall som diskuteras. Med hänsyn till attgodkännande kan ske i varje fördragsslutande stat och till strävan atl uppfyllakonventionens primära syfle, anser utredningen att ett förbud alt användacontainem skall gälla till dess atl det har visats att den är godkänd. Ettsådant beslut bör enligt ulredningen avfattas skriftligen och omgåendetillställas den som har den direkta kontrollen över containern, så all dennekan vidta de ålgärder som kan behövas, bl.a. för att säkra att ömtålig lastinte går föriorad. Även ägaren, eller den som i dennes ställe har ansvaret förcontainems skick, bör underrättas med det snaraste. Detandra fallet som utredningen tar upp är behandlingen av en container som intehar genomgått egenkontroll inom föreskriven lid. Utredningen framhåller attsamtliga de stater, som har avslutat sitt lagstiftningsarbete med anledning avkonventionen, föreskriver att kontrollen även skall la sikte på frågan omcontainem har gått igenom 1979/80:71 11 egenkontrollinom föreskriven lid och förbjuder i princip vidare användning av en containersom inte har genomgått föreskriven egenkontroll. Utredningenförklarar sig dela den grundinställning som den utländska lagstiftningen geruttryck för; godkännandet kan inte garantera atl containern ärsäker ulan regelbundel återkommande egenkontroll måste till för atl uppnå dennasäkerhet. Det föreligger därför enligt utredningen ett starkt intresse av attse till atl egenkontroll verkligen har utförts. Denna inslällning bör dockinte la sig ultryck i lagstiftningen genom en lika sträng bestämmelse som densom gäller icke godkända containrar. Utredningen föreslår sålunda atlkonlrollen även skall avse förhållandet om egenkontroll har ulförts inomföreskriven Ud och alt, om så inte är fallet, vidare användning skallförbjudas tills egenkontroll har ägl rum. bör enligtutredningen dock ha möjlighet att medge att containem får slutföra en pågåendetransport, om containern i övrigt är i säkert skick. Dettredje huvudfallet gäller behandlingen även container som utgör en uppenbarsäkerhetsrisk. Utformningenav konventionens kontrollartikel visar enligt utredningen alt man har velatundvika ingripanden mot godkända containrar utom när dessa utgör kvalificeradesäkerhetsrisker. Containerns skick skall inle endast vara sådant atl det utgören uppenbar risk för säkerheten, utan detta förhållande skall dessutom klartframgå. Det kan enligt utredningen med fog ifrågasättas vad som ligger i"en uppenbar risk för säkerheten". Ulredningen anser att det i dettasammanhang är naturligt atl låta kontrollmyndigheten ingripa mot en icke säkercontainer under samma förutsättningar som gäller för ingripanden enligtarbelarskyddsslyrelsens hamnar-betsanvisningar, dvs. när containems skick ärsådant atl det kan ävenlyra säkerheten i arbetet. Ävenbelräffande frågan om hur ingående denna kontroll skall vara har ulredningenansett det lämpligl all knyla an lill anvisningarna för hamnarbete. Utredningenmenar att kontrollmyndigheten skall, utan någon mer ingående konlroll, bedömaom containerns skick kan anses utgöra en uppenbar risk för säkerheten. Vidtveksamhet bör den som utför den formella kontrollen samråda med den som svararför den informella, dvs. den som inte utförs av en myndighet utan t. ex. avskyddsombud. Del är enligl ulredningen dock viktigt att beslul i frågan fallasav en myndighetsperson, som därigenom bär ansvaret för ett sådant beslul. Utredningensöverväganden i de frågor som har behandlals har inte föranlett någraerinringar från remissinstansemas sida. Inteheller för egen del har jag något atl invända mot de överväganden somutredningen har gjort när del gäller behandlingen av containrar som inteuppfyller de krav som ställs upp i konventionen. Jaganser att det är väsentligt att kontrollen görs så effektiv som möjligt för skall kunna uppnå syftet med konventionen. 1979/80:71 12 börkontrollen i avsevärd grad kunna underlättas genom den säkerhetsskylt somcontainrarna skall vara försedda med. Denna skyk har betecknats som en"passhandling", som tillåter containrarna all passera gränsema. Närdet gäller kontrollen vill jag ytterligare framhålla följande. Enligtulredningen bör för svenskl vidkommande tullmyndigheterna utses tillkontrollmyndighet.