prop · G303179 · 1979-12-31 00:00:00 — Jag vill med anledning härav erinraom de slora satsningar som har gjorts mot bl.a. den organiserade brottsligheten, till vilken spelklubbsverksamhet och annatgrovt dobbleri hör (jfr t. ex. prop. 1979/80: 100 bil. 5, s. 1012). Dessainsatser ger klart vid handen att kampen mot bl.a. dobbleriet f. n. prioriterashögt av statsmakterna. Såvittgäller lagsliftningssidan föreslår arbetsgruppen bl. a. en ny definition avdobbleri och straffskärpningar. SomJag nämnde förut kan enligt 16 kap. 14 S försia siycket BrB den dömas fördobbleri som för allmänheten anordnar ävenlyriigl spel om pengar eller pengarsvärde eller som tillåter sådant spel i en lokal som han har upplåtit ätallmänheten. Åven den som deltar i spelet kan enligt paragrafens andra styckedömas för dobbleri. Härvid förstås med spel en verksamhet vars utgång skallvara bestämd av regler som tillåter deltagare all fortgående påverka sinavinstmöjligheter genom något slags kalkyl eller liknande ålgärd. Att speletskall vara äventyrligt innebär alt spelets utgång huvudsakligen skall bero påslumpen. Till spel av denna typ har brukat 1979/80:179 13 räknaspoker och, i varje fall om del bedrivs ulan begränsningar i fråga om insatser,roulett. En med dobblerietbesläktad företeelse är lotteriet. Lotteri definieras i 1 §lotleriförordningen. Som lotteri anses varje företag där en eller fleradeltagare kan erhålla högre vinsl än de övriga beroende på lottning, gissning,vadhållning eller liknande av slumpen helt eller delvis beroende anordning.Totalisalorvadhållning vid hästtävlingar, lips, penninglotteri och bingo ärexempel på lotterier. Marknads- och tivolinöjen i form av mekaniskaspelapparater, ringkaslningsanordningar och skjulbanor, vilka är förenade medsådana vinstmöjligheter som nämndes , betraktas också som lotterier. Lotteriom pengar eller pengars värde får enligt lotleriförordningen inte anordnas förallmänheten ulan lillslånd eller, i vissa fall, särskild anmälan. Detsammagäller belräffande sådant automat-, roulett- eller bingospel, som inte anordnasför allmänheten, om spelet anordnas i förvärvssyfte. Kort-och tärningsspeljämställs i förordningen med rouletlspel. Med roulettspel avses i dettasammanhang spel med begränsade insatser. Lolleriförordningensdefinition av lotteri läcker även begreppei äventyrligt spel. Gränsen mellanlotleriförordningen och BrB dras genom alt i 1 S lotleriförordningen har tagitsin en hänvisning till dobbleribestämmelserna i . Av hänvisningen följer alllotleriförordningen inte är tillämplig på typiskt äventyriiga spel. Förbrott mot lotleriförordningen döms lill böler eller fängelse i högsl elt årenligt närmare bestämmelser i 10 S förordningen. Arbetsgmppen kritiserargränsdragningen mellan äventyrligt spel och lotteri. Regleringen innebär bl. a.all sådan illegal bookmaking, som består i vadhållning i samband medhästkapplöpningar vid sidan av del officiella totalisatorspelel, är att hänföratill lotteri. Eftersom illegal bookmaking enligt arbetsgruppen sannolikt är denform av illegalt "spel" som omsätter de slörsia beloppen i vårt land,är det irrationellt atl denna verksamhet skall bestraffas som lotteri enligt enlägre straffskala än dobbleri. En annan olägenhet med den nuvarandegränsdragningen är enligt arbetsgruppen atl del särskilt i fråga om roulettspelhar visat sig svårt all dra en förnuftig gräns mellan vad som är att anse somävenlyriigl spel och vad som endast är lotteri. Enligt arbetsgruppens meningbör BrB:s bestämmelser om dobbleri därför i princip omfatta även de allvariigafallen av vad som är brott mol lotleriförordningen. Arbetsgruppen föreslårvidare all, till skillnad från vad som är förhållandet, även vissa formerav s. k. skicklighetsspel skall omfattas av BrB:s dobbleribeslämmelser.Arbetsgruppen konstaterar atl det nu är tillåtet alt anordna l.ex. schack-,golf-, biljard- och bridgelurneringar där allmänheten deltar med l.o.m. myckethöga egna penninginsatser. Även om del inte synes ha framkommit någraallvariiga sociala olägenheter av detla, ifrågasätter arbetsgruppen denrationella grunden för denna åtskillnad Prop.1979/80: 179 14 mellan hasard- och skicklighetsspel. Arbetsgruppen menaraiiäventyrligt spel i dess nuvarande betydelse inte längre bör användas sombegrepp i dobbleribeslämmelsen. erinrar arbetsgruppen om att lagen vidäventyrligt spel om pengar i princip inte tar någon hänsyn till insatsernasstoriek. Arbetsgruppen påpekar all det innebär alt några av de sällskapsspelmed myckel begränsade insatser som är vanligt förekommande t.ex. blandinvandrare i vårt land faller under dobbleribestämmelserna. Det bör enligtarbetsgruppen vara möjligt alt från BrB:s tillämpningsområde föra bort sådanaspel om pengar där allmänheten deltar i första hand inte för att vinna pengarutan för att få en stunds förströelse och där deltagarna med hänsyn tillomständigheterna kan sägas inte löpa någon risk för förluster som äventyrarderas ekonomiska silualion. Med hänsyn till det anförda föreslår arbetsgruppen altdobbleribeslämmelsen får en ändrad avfattning som innebär atl denstraffbelägger fall där nägon olovligen för allmänheten anordnar spel ellerlotteri som med hänsyn till sin arl, insatsernas ekonomiska värde och övrigaomständigheter framstår som äventyrligt. Delsamma bör gälla fall där speleteller lotteriet är ägnat att tillföra anordnaren en betydande ekonomiskvinning. Sistnämnda rekvisit avses täcka bl.a. kedjebrev. Definitionen avlotteri i lotteriförordningenföreslås stå oförändrad i sak. I sammanhanget,föreslår arbetsgruppen att slraffskalornases över. För brott mot lotteriföroildningen föreslås maximistraffet sänkt frånfängelse lill fängelse . Maximistraffet för dobbleriföreslås höjt från fängelse till fängelse . För grovtdobbleri innebär förslagel att straffmaximum höjs från fängelse i två är tillfängelse . Arbetsgruppens förslag lill ny definition av dobbleri harfått elt övervägande positivt mottagande av remissinstanserna. Att t.ex.illegal bookmaking hänförs till BrB gillas nästan allmänt. Någraremissinstanser anser dock att den nuvarande gränsen mellan BrB ochlotleriförordningen dras med hjälp av mera lättillämpade kriterier än deföreslagna och därför är atl föredra. Praktiskt laget alla instanser somsärskill berör skicklighetsspelen avstyrker den föreslagna kriminaliseringen iden delen. Förslagen till straffskärpning slutligen godtas av de flesta remissinstansersom har gått in på frågan. Som jag nämnde inledningsvis lade lotteriulredningen undersommaren 1979 fram sill huvudbetänkande Lotterier och spel. Betänkandet innehålleren genomgång av lotteri- och spelmarknaden i och förslag lill regleringav den i framliden. Vidare föreslås en ny organisation av prövningsförfarandeti lolteriärenden. Betänkandet har varit föremål för en bred remissbehandling,som Just har avslutals. Ärendet bereds f n. i med siktepå en proposition under /81. Övervägandena i betänkandet leder fram till ett förslagtill en ny lag om lotteri och spel, som skall ersätta lotleriförordningen. Dennya lagen får etl 1979/80:179 15 vidarefillämpningsområde än förordningen. Bl.a. innebär förslaget atl kedjebrevsspel,andelsspel och liknande spel uttryckligen förs in under lotteriregleringen. Förslagettill lag om lotteri och spel innehåller ocksä en straffbestämmelse enligtvilken bl. a. den som olovligen anordnar lotteri eller spel kan dömas lillböter eller fängelse i högsl . 1 sin motivering har lotteri-utredningenuttalat atl del dessulom behövs en särskild straffbestämmelse som riktar sigmot den grövre brottsligheten på lollerimarknaden. om inte BRÅ-promemorianskulle leda till lagstiftning (SOU 1979: 29 s. 482-483). Av vad Jag här har anförtframgår atl både arbetsgruppen och lotteriutredningen har föreslagit ändringari fråga om de grundläggande beslämmelserna angående spel och lotterier. Detstår klart atl man måste la ställning lill dessa frågor i ell sammanhang,eftersom det annars finns risk för att de aktuella bestämmelserna skulle behövaändras tvä gånger med kort mellanrum. Enligt min mening innehållerarbetsgruppens rapport flera värdefulla uppslag som bör las tillvara i detfortsatta arbetet. Efter samråd med chefen för förordarjagmed hänvisning lill vad som har anförts nu att regeringen tar ställning till deändringar i definitionen av äventyrligt spel, som har föreslagits avarbetsgruppen, i anslutning till de överväganden i fråga om regleringen av speloch lotterier som f n. pågår med anledning av lotteriutredningens betänkande.Med hänsyn till det nära samband som föreligger mellan definitionsfrågorna ochstraffskalorna bör även arbetsgmppens förslag om ändring i slraffskalornaprövas i del sammanhanget. Medverkantill en gärning som ulgör brott enligt BrB är i princip straff bar. 4 § BrB skall sålunda inte bara den som har ulfört gärningen straffas utanockså den som har främjat denna "med råd eller dåd". Den som inteäratt anse som gärningsman döms, om han har förmått annan till utförandet, föranstiftan lill brottet och annars för medhjälp till del. I fråga om dobbleriliksom belräffande praktiskt laget alla andra gärningar som är straffbaraendast som uppsåtliga brott gäller att även medverkan måste innefatta elluppsåtligt främjande för att vara straffbar. Det enda undantaget frånsistnämnda princip har avseende på högförräderi, trolöshet vid förhandling medfrämmande makt, spioneri, grovt spioneri och grov obehörig befallning medhemlig uppgifl. Enligt 19 kap. 15 § BrB kan under vissa förutsättningar ävenoaktsam medhjälp till dessa brott bli straffbar. Arbetsgruppenhar särskill behandlat frågan om medverkan lill dobbleri. I promemoriandiskuteras några persongrupper som - vid sidan av själva anordnarna - har enviktig roll för den illegala spelklubbsverksamheten. Främst pekar arbetsgruppenpå fastighetsägare som hyr ut lämpliga lo- 1979/80:179 16 kaler.Vidare nämns sådana personer som tillhandahåller spelutrustning och annannödvändig inredning och därigenom bidrar lill spelklubbarnas fortbestånd. Somen sista grupp omnämns advokater och andra Juridiska rådgivare som bislårklubbägare med råd rörande klubbens angelägenheter och på så sätt medverkartill all söka skapa "en laglig ram kring en olaglig verksamhet". Erfarenhetenvisar, framhåller arbetsgruppen, att det är mycket sällsynt med rättsligaåtgärder mol fastighetsägare eller andra nu nämnda kategorier av medverkande.Enligt arbetsgruppen hänger detla bl. a. samman med alt utsikterna altstraffrättsligt komma ål dessa personer, som slår bakomverksamhelen, är beroende av möjligheterna att bevisa atl de känner lill attden verksamhet som bedrivs i deras fastigheter eller i de lokaler, som de harfinansierat eller inrett, är olaglig. Arbetsgruppenmenar att de nu angivna personkategorierna effektivt kan molverka illegalspelklubbsverksamhet om de vill. Del kan för fastig-helsägarnas del ske genomen omsorgsfull prövning av dem som vill hyra en lägenhet och en aktivövervakning av hur denna utnyttjas i fortsättningen. Som jag nämndeinledningsvis föreslår arbetsgruppen en ändring i hyreslagen som innebär atlhyresrätten till en lägenhet där dobbleri bedrivs kan förklaras förverkad.Vidgade möjligheter för fastighetsägaren att säga upp hyresförhållandet pågrund av illegal spelklubbsverksamhet bör enligt arbetsgruppens mening parasmed en skyldighel för honom att aktivt utnyttja möjligheten. Ävenför långivare, inredningsfirmor och andra som med eller ulan avsikt bidrar tillanordnandet av illegal spelklubbsverksamhet synes det enligt arbetsgruppen varapåkallat med bestämmelser som är ägnade atl öka vaksamheten. Detsamma gälleradvokater och andra som ägnar sig åt Juridisk eller annan rådgivning i frågorom spel och lotteri. Ienlighet med det anförda föreslår arbetsgruppen - efler mönster av vad somenligt 19 kap. 15 § BrB gäller om bl. a. högförräderi en beslämmelse omoaktsam medverkan grovt dobbleri. Om sålunda någon, som med hänsyn tillomständigheterna haft skälig anledning antaga att grovt dobbleri förberedseller pågår, genom upplåtelse av lokal, tillhandahållande av pengar ellerutrustning, eller på annat sätt genom råd eller dåd väsentligt främjarverksamhelen, skall han dömas såsom för medhjälp lill gärningen. Straffskalanbör enligt arbetsgruppen omfatta böter eller fängelse i högst . Arbetsgruppensförslag all straffbelägga oaktsam medverkan till grovt dobbleri och tillförberedelse till delta broll har mottagits positivt av många remissinstanser.Några av dessa har dock efterlyst preciseringar på olika punkler, och andra hari fråga om förslagets enskildheter en uppfattning som avviker från arbetsgruppens.Flera remissinstanser, bl.a. och Sverigesadvokatsamfund, avstyrker förslaget. De gör gällande att den illegalaspelklubbsverksamheten knappasl är en så allvar- 1979/80:179 17 ligsamhällsfara att en så speciell bestämmelse som den föreslagna är motiverad.Vidare hävdas att den aktivare kontroll och övervakning av hyressökande ochhyresgäster från hyresvärdarnas sida, som förslaget framtvingar, för med sig enrad nackdelar frän skilda synpunkter. Föregen del vill jag försl peka på alt tillgången till en lämplig lägenhet (lokaleller bostadslägenhet enligt den terminologi som är vanlig i anslutning tillJordabalkens bestämmelser) uppenbarligen är en grundläggande förutsättning förden som vill driva en illegal spelklubb. Sådana spelklubbar bedrivs av gjordaundersökningar atl döma nästan undantagslöst i hyrda lokaler ellerbostadslägenheter. Jag delar arbetsgruppens uppfattning altlagstiftningsåtgärder som försvårar för anordnare av illegal spelverksamhetall få tillgäng lill lägenheter för ändamålet är motiverade som ett led isträvandena att komma lill rätta med kriminalitet av aktuellt slag. Ävennär del gäller långivare, inredningsfirmor och andra som bidrar lill atlanordna illegal spelverksamhel, finns del givetvis ett klart intresse av attstraffvärda fall beivras i ökad omfattning. 1 denna del förefaller emellertidnågot framträdande behov av ändringar i lagstiftningen inte finnas utanproblemen närmast ligga på del praktiska planet. Som har framhållits av RÅtorde nämligen den som exempelvis levererar spelutensilier lill en spelklubbredan enligt nuvarande bestämmelser med rimliga krav på bevisning i regelkunna fällas lill ansvar för uppsåtlig medverkan. Behovet av ätgärder för altmolverka alt advokater och andra som ägnar sig äl Juridisk rådgivning dras in iekonomisk eller organiserad brottslighet är etl generellt problem som haraktualiserats i BRÅ:s PM 1979:8 Advokatverksamhel. Denna promemoria, som av BRÅhar överiämnats till justitiedeparlementet, är f. n. föremål förremissbehandling. Medhänsyn till det anförda bör enligt min mening uppmärksamheten i dettasammanhang koncentreras på atl försvåra för anordnare av illegal spelverksamhetatt komma över lägenheter för ändamålet genom alt man ökar möjligheterna all påstraffrältslig väg beivra fall där fastighetsägare medvetet bidrar lill denillegala verksamheten. Pågrundval av den ulredning om illegal klubbverksamhet i Slockholm som har fogatssom bilaga till arbetsgruppens promemoria har gruppen ansett sig kunnakonstatera att en snäv krets av fastighetsägare svarar för en stor del av delägenheter som utnyttjas för illegal klubbverksamhel. Dennauppfattning vinner stöd av erfarenheterna från polis- och äklagarhåll all enolaglig spelklubb som stängts efter en polisrazzia ofta uppslår på nylt -måhända under ett annat namn - i samma fastighet som förut. Det har även gjortsgällande att det i en del av dessa fall rör sig om fastighetsägare som kanförmodas vara de egentliga initiativtagarna till den olagliga verksamheten ochsom därför, med etl från den danska debatten på området hämtat uttryck, kanbetecknas som s. k. bakmän. Som har påpekats vid remissbehandlingen lyder denberörda utredningen på att den illegala spelverksamheten inte sällan2 1979180. 1979/80:179 18 förekommeri fastigheler som ägs bl. a. av allmännyttiga bostadsföretag eller annars stårunder sådan förvaltning att det inte rimligen kan anlas atl den som har upplåtitlägenheten medvetet bidragit lill den olagliga verksamhelen. Del kan i sådanafall tvärtom förmodas att fastighetsägaren skulle ha strävat efler atl bringahyresförhållandet atl upphöra på grund av den illegala verksamheten, om lagligamöjligheter härtill hade funnits. Del sagda ger stöd för slutsatsen atl denlagstiftning som är aktuell nu bör utformas på etl sådanl sätl att den på engång ökar möjligheterna att beivra fall där fastighetsägare medvetet bidrartill dobbleribroltslighet och underlättar för seriösa fastighetsägare all aveget initiativ vidta de åtgärder som är påkallade. Detfinns i della hänseende anledning alt först diskutera frågan om tillämpningenav BrB:s medverkansregler på fall där en hyresvärd hyr ut en lägenhet till enperson som anordnar spelhåleverksamhel i denna. Detstår enligt gällande rätt klart att en hyresvärd som uppsåtligen främjaranordnandet av en spelklubb - t. ex. genom all tillhandahålla en för ändamåletinredd eller annars särskilt lämpad lokal eller bostadslägenhet - kan dömastill ansvar för medhjälp. Detta gäller också i det fallet atl han inte varsäker på alt brottslig verksamhet skulle komma all äga rum ulan endastmisstänkte detta, fömtsatt att del kan anlas all han skulle ha handlat på sammasäll även med full vetskap om den planerade brottsligheten (s. k. eventuelltuppsåt). Meratveksam blir bedömningen, om hyresvärdens enda medverkan beslår i att han motmarknadsmässig hyra upplåter en lokal eller en bosladslägenhel av normalt slaglill någon som öppnar en spelklubb i denna. Även om hyresvärden i elt sådanlfall kan ha ett åtminstone eventuellt uppsåt som omfattar att en spelklubbskall startas torde del vara en öppen fråga om en domslol skulle anse att hanhärigenom på etl straffbart sätt har främjat dobbleri. Del är tolkningen avullrycket "främja" som här kan vara föremål för delade meningar.Under förarbetena lill BrB har låt vara i etl annat sammanhang, nämligenbeträffande koppleri (se SOU 1953: 14 s. 251 f) - gjorts uttalanden som tyderpå atl straffbart främjande skall anses föreligga endast i den mån hyresvärdenkan sägas ha verksamt bidragit till den olagliga verksamheten. Detta skullevara förhållandel om hyresvärden genom upplålelsen exempelvis har berettgärningsmannen en möjlighel fill brollslig verksamhei som är beaklansvärt gynnsammareän som föreligger under vanliga förhållanden. Enbart själva upplåtelsen i ochför sig skulle däremot inte räcka till som grund för straffbarhel. Huruvidadessa uttalanden skall anses vara ell ullryck för gällande rält också påförevarande område är naturligtvis tveksamt. Del lorde emellertid få betecknassom ovisst om en hyresvärd som mol marknadsmässig hyra upplåter en normallägenhet gör sig skyldig till straffljar medverkan enbari på den grunden althan vid själva upplåtelsen hade uppsåt som omfattade den planerade brottsligaverksamhelen. Prop.1979/80:179 19 Vad Jag nu har sagt har tagit sikte på fall därhyresvärden redan vid uthyrningen kände ull att lägenheten skulle användas tilldobbleri eller åtminstone misstänkte della på elt sådanl sätt som krävs för alteventuellt uppsåt skall anses föreligga. Om hyresvärden däremol försl senarefår sådan kännedom eller misstanke torde han inte göra sig skyldig lill straffbarmedverkan till fortsall dobbleribrott bara genom all underiåta atl göra anmälanom brottet eller att säga upp hyresgästen. Underlåtenhet alt anmäla ellerannars avslöja ett brott är nämligen enligt 23 kap. 6 S BrB straffbar endastnär detta särskilt har föreskrivits. Beträffande dobbleri-brotlen finns ingensådan föreskrift. Inte heller de allmänna principerna om straffbarhet förunderiåtenhet i vissa fall torde innebära att hyresvärden i den angivnasituationen gör sig skyldig lill straffbar medverkan genom att förhålla sigpassiv (jfr m. fl.. Kommentar till I, 4:e uppl. s. 20-21).Detta gäller naturligtvis så myckel mera som den omständigheten alt enlägenhet används för brottslig verksamhei inte enligt nuvarande ordning utgörnågon självständig gmnd som kan åberopas vid uppsägning av ett hyreskontrakt. Arbetsgruppens förslag innebär som nämnts att även oaktsammedverkan lill grovt dobbleri straffbeläggs. Genomförs förslaget skulleresultatet beträffande den grupp av fastighetsägare som kan misstänkas vara initiativtagareeller annars anstiftare i egentlig mening till olovlig spelverksamhet närmaslbli en lättnad i kravet på bevisning. Med lanke på hur angeläget del är allstraffrättsligt nå de s. k. bakmännen skulle della naturiigtvis i och för sigvara en fördel. Frånprincipiell synpunkt måste man dock hysa betänkligheter mot att dobbleribrott -utan atl frågan har övervägts i ett större sammanhang -hänförs lill denutomordentligt begränsade grupp av gärningar beträffande vilka redan oaktsammedverkan är straffbar. Denna grupp omfattar f. n. endast de allvarligastebrotten mot rikets säkerhet. Förslagel, som också avses innebära att visspassivitet skall ge upphov lill straffbar medverkan, för dessulom med sig andraölägenheter vilka har belysts under remissbehandlingen. Främst tänker Jag påall förslagel torde förutsätta en kontroll från hyresvärdarnas sida överhyressökande och hyresgäster som skulle leda till stora praktiska svårigheteroch sannolikt medföra behov av privata straffregister i en eller annan form.Som bl. a. bostadsdomstolen framhåller är en sådan ordning ägnad att skapairritation och inverka negativt på förhållandet mellan hyresvärdar ochhyresgäster. Flera remissinstanser påpekar vidare alt den hyresvärd sommisstänker alt grovt dobbleri förekommer i en uthyrd lägenhet skulle hamna ien besväriig situation. Underlåter han att vidta någon åtgärd kan han ådömasstraff för oaktsam medverkan. Säger han upp hyresavtalet löper han å andrasidan risk att förlora en eventuell efterföljande rällegång och alt få betalakostnaderna i målet. Är det fråga om en annan lägenhet än bostadslägenhet kanhyresvärden, om han föriorar målel, dessulom få belala skadestånd enligt 12kap. 57 S Jordabalken. Prop.1979/80:179 20 Jag har förståelse för den kritik mol förslagetsutformning som sälunda har framförts under remissbehandlingen. är delmin uppfattning all det väsentliga av vad arbetsgruppen har velat åstadkommakan nås med en straffbestämmelse som utformas på ett annat sätt och så att kravetpå uppsåt behälls. Vid utformningen av en sådan straffbestämmelse framstårdel enligt min mening till en början som angelägel att undanröja den oklarhelsom råder om under vilka förutsättningar en hyresvärd som upplåter enlägenhet med vetskap eller misstanke om att den kommer att användas tillspelklubb härigenom gör sig skyldig till straffbar medverkan till dobbleribrott.Det finns nämligen anledning alt anta att den nuvarande ovissheten på dennapunkt är ett huvudskäl till all rättsliga ålgärder mol fastighetsägarna är såförhållandevis sällsynta. Den lämpligaste lösningen är enligt min mening atl i BrBta in en uttrycklig regel om att den som genom nyttjanderätt har upplåtit enlägenhet som används för dobbleribrott skall dömas lill ansvar enligt vad somföreskrivs om medverkan i 23 kap. Samma krav på uppsåt kommer då att gälla somi fråga om brott i allmänhet, vilket innebär att eventuellt uppsåt blirtillräckligt. Åven en fastighetsägare som upplåter en normal lokal ellerbostadslägenhet mol marknadsmässig hyra för dobbleriverksamhel ådrar sig därmedansvar för medhjälp, om han kände till den planerade verksamheten elleråtminstone misstänkte denna och kan anlas ha handlat på samma sätt, om han hadehafl full vetskap om förhållandel. Anledning synes saknas alt begränsa enmedverkansbestämmelse av den innebörd som har angetts nu till fall dä grovtdobbleri förövas. Straffbestämmelsen bör la sikte på all dobbleriverksamhel.Även försök och förberedelse lill grovt dobbleri bör omfattas. Innebörden av den beslämmelse som Jag har föreslagit nukan beskrivas så alt en fastighetsägare påläggs en rättslig skyldighet atlavslå från en tilltänkt upplåtelse i fall där han vet eller på goda grundermisstänker att hyresgästen kommer alt använda lägenheten fördobbleriverksamhel.