prop · G303100 · 1979-12-31 00:00:00 — situation när ca 2/3 av tillväxten iekonomin ^til^haller den offentliga sektorn i form av olika skaller och avgifter är detnaturligtvis av helt avgörande betydelse, även för de ^oftentliga finanserna,att skattepolitiken i möjligaste mån utformas så att ekonomins tillväxt inte ^diimpas. Mot bakgrund av delssvårigheterna att öka statens ^inkomsler i reala termer genom att höjaskattesatserna och dels behovet att minska budgetunderskottet måstesjälvfallet de offentliga utgiftsökningarna hållas tillbaka och i varje fallinte öka snabbare än BNP. I reala termer har deoffentliga utgifterna under 1960- och ^1970-talcn trendmässigt ^ökal med 6 ^å^7% . Om de inte skall öka snabbare än BNP måste denna ökningslaktnedbringas till . Delta kan inte ske utan en mycket hårdprioritering inom ^hel^ti den offentliga verksamheten, I delta ligger ocksåkrav på en prioritering mellan socialförsäkringssektor, ^kommun^til sektor ochstatlig sektor. Detta belyses itabell 5. Tabell 5, Den of^fentli^ga sekt^orns reala ut^gifter1970-1980 Utgifter därav: stålen Omr^äknat i fasta priser med ^BNP-detlatorn. ^Prop.1979/80: 100 Bilaga 1 29 I tabellen anges de realautgiftsökningarna för de tre sektorerna och 1979-1980.Där framgår att ökningen lör hela den offentliga sektorn ligger på 1980 medan motsvarande siffra för 1970-1979 uppgår till 6,5 ^%^. En tillväxtpå ca 3,5%^'^ innebår ett klartbrott mot tidigare trender och ligger i linje med den^BNP-tillväxt som vi enligt ^nationalbudgeten kan förvänta oss detta år. Därvidbör dock ^obser-^ver^tis att av ^BNP-deflatorns ökning 1980 förklaras avenergiskattehöjningen och höjningen av skatten på sprit och tobak. Rensar manför denna effekt ligger ^utgiftsökningsl^aklcn 0.5 ^å^ I % över ^BNP-lillvåxien1980. som ett genomsnitt över är det dessutom osannoliktatt vi uppnår en snabbare ^BNP-tillväxt än ^ungeiar . Om vi med 19^80 somutgån^gspunkt ^tint^ar att hela ansvaret för en anpassning till enökningslakt på för den s^ammanlagda offentliga ^uigiflsökningen skulleligga på ^slaien, så innebär ^detui att sluten skulle behöva minska sinautgifter med ca I % . En så hård åtstramningi den statliga sektorn är ^inleönskvärd. Skall ^däiför det angivna riktmärket kunna nås är det nödvändigt allkommunerna drar ner ökningstakten i sin ^konsumlion så att man håller sig inomöverenskomna ramar. Del bör understrykas alt en ökning av den kommunalakonsumtionsvolymen med överenskomna vid normala prisrelationer svarar moten ^real utgiftsökning med ca 4,5^%. Skillnaden mellan och 4,5^%^'^uppkommer i huvudsak därigenom att kostnaderna per producerad enhet för den delav BNP som ligger i sektor ökar snabbare än den ^genomsnitlligaproduktionskostnaden lör hela BNP. Delta beror i sin lur bl. a. på allproduktivitetsutvecklingen i sektor liksomi hela den offentliga sektorn är långsammare än produktivitetsökningen iekonomin i genomsnitt. Detta innebär att även inomramen för den träffade ^överenkommelsen har kommunerna en ur utgiftssynpunktprioriterad ställning. Det starka kravet på återhållsamheti den offentliga sektorn har präglat budgetarbetet. Den reala ökningen i destatliga utgifterna beräknas sålunda inskränka sig till 1,mellan 1979 och1980, medan ökningen tidigare ^Irendmässigt har legal kring 6 ^å^ . Transfereringarna ^lillhushållen väntas i löpande priser öka med ca 11 ^%. något snabbare änunder 1979. den 1 januari1980 kommer barnbidraget all höjas med . till per barn och år. ^Dctla innebär en ökning av^sl^titsutgifterna med ca 600 milj. kr. Utbyggnaden av^ioråldraförsäkringen belastar däremot i ^huvuds^tik socialförsäkringssektorn. Somnämnts kommer transfereringarna till ^föret^tig i form av ^industripoli^liska insatser att i höggrad belasta även 1979 och 1980. Totalt sett uppgår nu genomförda och beslutadeinsatser i form av lån. bidrag och kapitaltillskottunder fe^mårsperioden 1975- 1980 till drygt 25 milj^arder kr., v^arav cahälften avser varvsindustrin. 1979/80:100 Bilaga 1 30 stödet i form av transfereringar uppgå till ca . Därtill kommer^industripolitiskt motiverade lån på 3 ^å^ . En kraftig minskningav dessa insatser förutses . ^Ränle- ochlivsmedelssubventionerna beräknas uppgå till ca 7,5 miljarder kr.Trots att reglerna för de ^generelki räntesubventionerna skärps från den 1januari 1980 kommer dessa att öka så att vi får en uppgång i denna utgiftspostmed . Transfereringarna^lill utlandet, dvs. gåvobiståndet till ^u-lånderna, fortsätter alt öka i taktmed BNP. Räntorna på statsskulden väntas öka med 4 ^ä^ . Den statliga konsumtionenväntas i löpande priser öka med 1979, vilket i volym motsvarar närmare3,5%^.^ väntas utgiftsökningen för statligkonsumtion uppgå ^lill 9,. Volymmässigt innebär detta en i stort settoförändrad statlig konsumtion. Statens inkomsterhar utveckla^ts svagt . Sålunda minskade den statligainkomsten . beräknas de totala inkomsterna ilöpande priser öka och 1980 med 11 ^%. I reala termer innebär detta 3resp. a. från den proposition om marginal-skattesänkningar på sammanlagt 2800milj. De indirekta skatteinkomsterna kommer alt ökasnabbare än under föregående år främst på grund av^punktskaltehöjningar på energi samt alkohol och tobak. Statens ^f^inansiellaunderskott skulle därmed öka från . 1978 till 32 miljarderkr. Försämringen blir inte lika stor . 1980 väntasstatens finansiella underskott uppgå till ca . Som jag redan påpekat liggerden kommunala ^uigifisexpansionen 1979 klart över den riktpunkt på somangavs i överenskommelsen mellan regeringen och kommunförbunden. Enligt debedömningar som kan göras med ^ul^gångpunkl från kommunernas justavslutade budgetarbete kommer expansionen även delta år alt ligga högre an vadöverenskommelsen förutsatte. Kommunernas finansiella situation år god på grundav den kraftiga skattehöjningen 1978 samt stora ökningar i de statligatransfereringarna. Därför har utgiftsexpansionen kunnat ske inom ramen fören relativt måttlig höjning av det ^genomsnitlliga kommunala ^skalteultagel,-, medan ^medelutdebiteringen endast ökar med . Utvecklingen visar attden kommunala expansionen går snabbare när del finansiella utrymme som slår ^lill buds i kommunerna ökar. Eftersom denkommunala expansionstakten från samhällsekonomisk synpunkt är för hög är detnaturlig^t^ alt överväga åtgärder som innebär en åtstramning av 1979/80: 100 Bilaga I Finansiellt sparande i denof^fentliga sektorn 19781980 Det ligger då närmast till hands att begränsastorleken av statens transfereringar till kommunerna. Som ^bud-^gelminislernsenare kommer all redovisa kommer i våratt föreläggasen särskild proposition som innebär alt taklen i genomförandetav skatteutjämningsreformen omprövas. Del andra stegel av reformen, som innebär en ökad medelsöverföring om ^c^ti . ochsom enligt tidigare beslut skulle genomföras1981, bör i ställetfördelas . Härigenomreduceras ökningen av de statligatransfereringarna till kommuner och landstingskommuner 1981 med ca 750 milj,kr. Den ^offenlligu sektorns ^fiiutnsiclla sparande Utvecklingenav del finansiella sparandel i den offentliga sektorn framgår av tabell 6. Ökningeni socialförsäkringssektornssparande har stagnerat medan kommunerna även1980 har en god finansiell situation trots hög^ulgiftslillväxt och nästan oförändradutdebitering. För statens del ökar det kraftigt negativa finansiella ^spaiandct ytterligare något.Jag har tidigare framhållit alt underskottet i denoffentliga sektorns sparande i ett längreperspektiv måste nedbringas. Detta är endast möjligt omutgifternas ökningstakt begränsas. Underskotteti statsbudgeten kan inte ses isolerat frånutvecklingen i övriga delar av ekonomin. Tabell 7visar den totala ^sparbalansen 1979-1980. Tabellen visar för det första att vi 1979 och 1980 har etttotalt underskott i landets finansiella sparande som uppgår till ca 2 ^ä^ 2,av BNP.Delta avspeglas i ett strukturellt underskott i vårbytesbalans. Tabell 7, ^Finansiellt ^sparande1978-1980 Hushåll Bost^ader Näring^sliv Offentlig sektor Siffrorna år avrundadetill hela miljarder kr. 1979/80: 100 Bilaga1 32 det andra visar den all övriga sektorer sammanlaget harett positivt finansiellt sparande. Del betyder att de reala investeringarna idessa sektorer år lägre än sektorernas bruttosparande. Detta hänger samman medden historiskt sett låga investeringsaktivitet vi ^forl^f^iirandc har i deövriga sektorerna i ekonomin. Investerin^garna.i ^dess^ti uppgår 1980 till ca14% av BNP medan motsvarande siffror föregående ^högkonjunkturår 1970 och 1974har uppgått ^lill ^18ä20%. För att kunna nedbringaunderskottet i den offentliga sektorns finansiella sparande måste de^bahinsproblem jag tidigare pekat på lösas. Vårt strukturella underskott ibytesbalansen måste minska och investeringarna i den ^utlandskonkurrerandesektorn ^måsle öka. Om så icke sker kommer del att bli utomordentligt svårt altnedbringa budgetunderskottet genom en stram finanspolitik. Med kvarståendeobalanser i den privata sektorn skulle en sådan politik leda ^lill en neddragning ^tiv aktiviteten och sysselsättningeni ekonomin. I syfte all begränsabudgetunderskottets ^likviditetseffekler användes flera medel.Staten svarade i stort sett för hela den utlandsupplåning som krävdes för attfinansiera bytesbalansunderskottet. Likviditets-ökningeni ekonomin ^begränsiides vidare genom all statens utbetalningar över budgeten till indu^strin anpassades så att likviditeten inte ^spiiddes på i onödan. Slutligen ökadesden statliga upplåningen hosallmänheten väsentligt eller från ca 3 ^miljaider kr. 1978 ^lill ca . Ett led idenna politik var inrättandet av ^s.k. ^likvidiletsutjåmningskonton, på vilka företagen placerade ca 3 miljarderkr. I den ^leviderade^finansphinen 1979 gjorde den dåvarande regeringen bedömningen attlikviditetsökningen i ekonomin, matt som förändringen av den ^s.k.penningmängden, skulle bli lägre ånunder 1978, då den uppgick till 17 ^%. Budgetunderskottetblev av ungefärden storleksordning som förutsågs i den ^levideradefinansplanen, medan bytesbalansen till följd av oljeprishöjningen^försämr^tides väsentligt mer än ^vänt^tit.Försämringen av bytesbalansen i kombination med ökningen av den statligaupplåningen utanför banksystemet verk^ade ^ålstram^tinde på likviditetslägel iekonomin. Följden blev att penningmängdens ökning begränsades till ca 12 ^%. stegräntenivån i ^fleni av de ^slörre industriländerna och på de internationella ^kredilmarknaderna. a. att anpassa det svenska ränteläget till den internationella nivån ^vidtogsomkring en rad åtgärder. Såväl diskontot som den långfristigaobligationsräntan höjdes. Dessutom höjdes ^affårsbankern^tis kassakrav.Samtidigt skärptes villkoren för ^b^tinkcrnas upplåning i . Bankernaslikviditetskrav, vilka höjts , höjdes på nytt. Syftet med dennaåtgärd var att begränsa bankernas kreditexpansion. ^Prop.1979/80: 100 Bilaga 1 33 Under sommaren och höstenfortsatte ränteläget all stiga i ^mång^ti viktiga industriländer. Som ett led i en fortsatt anpassning till den internationellaränteutvecklingen höjdes det svenska diskontot i två steg till 9 ^%.Även den långa räntan höjdes. Med verkan skärptesvidare affärsbankernas kassakrav från 4 till 6 ^%-. Slutligen beslutades för flertalet banker om en ytterligarehöjning av likviditetskraven ^fr.o.m.januari 1980. Genom de vidtagna åtgärdernavad gäller bankernas kassa- och likviditetskrav^saml genom den vidtagna skärpningen ^;iv villkoren förbankernas upplåning i har den ^s. ^specialinlånings-^ränlan, dvs.den ränta som bankerna erbjuder vid placering av ^slörre belopp i bank, höjtsbetydligt mer än diskontot. Anpassningen till den internationellaränteutvecklingen har således, vad gäller företagens kortfristigaplaceringsmöjligheter, varit mer långtgående än vad som kan utläsas av^diskonlohöjningarn^a. har deninternationella räntenivån stigitsnabbt i flera av de stora länderna. Icke minst i har kraftigapenningpolitiska åtstramningsåtgärder vidtagits för alt hålla tillbaka inflationen. Övriga länder harföljt efter bl. a. för att undvika ^valuiaulslrömning och för alt stabiliseraväxelkurserna. minskadevalutareserven med ca . Staten lånade dessutom upp ca 9 miljarderkr. Mot bakgrund av ^belalningsbalansdelegalionens beräkningar,vilka som nämnts är förknippade med viss osäkerhet, har jag räknat med ^eltbytesbalansunderskott på ca . Vid ^elt ^bytesbalansunderskolli den storleksordningen har del övriga ^valulautflödel inom den ^icke-statligasektorn varit ca . Förändringar i den ickestatliga sektorns finansiella ställninggentemot utlandet utgör ett netto av myckel stora ^brutioflöden i bäggeriktningarna. Den icke statliga sektorn, dvs. företag, kommuner och banker harunder de tre första kvartalen haft en positiv medel- och långfristig upplåningi utlandet. Den icke statliga sektorn har således långfristigt finansier^atdels amorteringarna inkl. omsättningen av tidigare lån, dels den långfristigakapitalexport som sker i form av ^direkiinvesteringar i utlandet och långfristigalån. Handelskrediterna torde däremot ha resulterat i ett visst ^valutaul^flödeunder 1979. De ^ålslramningsålgärdersom ^vidtogs ledde ^lill att bankernas kreditexpansion avtognågot. Åtstramningen drabbade främst hushållssektorn. Därmed bröts denexpansion av ^hushållskreditgivningen som pågått sedan sommaren 1978.Företagen, vars kreditefterfrågan varit fortsatt svag, kom underhösten in i ett läge då deras kreditefterfrågan växte relativt snabbi.Utvecklingen kan ha sin orsak inte bara i företagens växande behov av^rörclsekrediter till följd av produktionsökningen ulan också i all derasinvesteringsverksamhet började komma igång, ^Bostadskreditgivningen har under1979 fungerat väl. 1979/80: 100 Bilaga1 34 kan enfortsall ^likviditetsökning i ekonomin förutses. Visserligen kommer detbetydande ^bylesbalansunderskoitel att verka åtstramande på likviditeten iekonomin, men den ^påspädning av likviditetensom statens budgetunderskott ger upphov till kommer, även sedan hänsyn tagitstill möjligheten all placera en del av underskottet hos allmänheten, att varastörre. Del stora ^bylesbalansunderskottet i kombination med statens ^bud^gelunderskottkommer all ställa ^kredilpoliliken inför stora krav 1980. ^Kredilpolilikenmåste inriktas på ^iitt begränsa likviditetsökningen i ekonomin. Bankernas ^kredilgivning måstehållas ^tillbak^ti. Inom en begränsadram för bankernas totala^kredilgivning måste näringslivets behov av rörelse- och ^investcringskrcdilcri ^störsl^ti möjliga utsträckning tillgodoses. Del är särskilt angeläget alt^räniabla investeringsprojekt som främjar exporten och begränsar importen intehämmas av brist på ^låneka-^pilal och alt de mindre och medelstora företagensfinansiering tryggas. Utrymmet på kreditmarknaden för hushåll och kommuner blirmot denna bakgrund litet. En betydande återhållsamhet i ^kreditgivningcn tilldessa sektorer motiveras också av behovet attbegränsa ökningen av såväl den ^priviita som den kommunala konsumtionen. Även om bankernas^kredilgivning hålls tillbaka finns stora risker för att den^s.k. grå kreditmarknaden ^ökiir i ^sn^tibb takt. I första hand är detangeläget att tillflödet till den grå marknaden minskas genom alt förelagen i större utsträckning utnyttjar sin likviditet tillreala placeringar genom investeringar. En utvidgning av den grå^kreditmaiknaden kan också i viss utsträckning motverkas genom att bankerna iökad utsträckning får konkurrera om de medel som söker sig ^lill denna ^m^tirkniid genom möjligheten^fr.o.m. ^titt utge ^s.k. Regeringen kommer undervåren att föreslå all lagen om kreditpolitiska medel kompletteras med avseendepå finansbolagens verksamhet. Förslaget beräknas kunna föreläggas i^såd^tin lid att får möjlighet alt komplettera lagen vid sammatidpunkt som lagstiftningen om finansbolag tråder i kr^aft. 1 det sammanhangetkommer regeringen också att ^överv^iiga behovet av regleringar med avseende påhushållskrediter i samband med köp där betalning sker med kreditkort. ^Avbetalningsliden för bilarförlängdes i början pä från 18 . En återgång till18 månader sker från . Därigenom begränsas efterfrågan påbil^ar, ^vilkel medför alt ^bilimporien dämpas och att den svenska bilindustrins exportkapacitet ökar. Bostadsbyggandetsfinansiering kommer alt säkerställas på sedvanligt sålt. ^Elt antalnya institut har bildats för attfinansiera den sekundära ^bosiadsfinansieringen. lån i s^t^imband medöverlåtelser av fasligheter och för ombyggnad av äldre fastigheter.^Efterftågan på krediter för sådana ändamål torde vara mycket betydande. Dennautlåning måste likväl hållas inom snäva ramar med tanke på del begränsadeutrymmet på 1979/80:100 Bilaga 1 35 kapitalmarknaden och med hänsyn till nödvändigheten all ^säkerstäl^ki industrins och deprioriterade sektorernas upplåning. Staten måste även1980 svara för en betydande del av finansieringen av ^bytesbalansunderskotletgenom utlandsupplåning. Osäkerheten om ^bytes-^balansunderskotlels storlek 1980är betydande inte minst med tanke på de stora svårigheter som föreligger alt ange utvecklingen av oljepriserna och oljeimportens storlek. Statensutlandsupplåning ^måsle också anpassas så att den säkerställer en önskvärd utvecklingav valutareserven. Detta betyder sammantaget att planeringen av den statligautlandsupplåningen måste utgå från all del kan komma alt ställas mycket betydande krav på statlig utlandsupplåning . Delfinns anledning alt räkna med all den kommer att behöva ligga någonslans mellan10 och . Behovet all balansera denicke statliga sektorns ^kapitaliransakiioner med utlandet och beroendeav utvecklingen på de ^inlernationella kapitalmarknaderna gör det nödvändigtalt anpassa den svenska räntenivån ^lill den ^inlernationella utvecklingen. Enrelativt hög läng ränta motiveras vidare av all den statliga upplåningen sålångt möjligt bör placeras utanför bankerna för att undvika en alltför snabblikviditetsökning i ekonomin. Dessutom är det angelägel att upprätthålla enrimlig ^real avkastning på kapitalmarknadsplaceringar. ^Elt riktmärke börenligt min mening vara att en långfristig obligationsplacering bör ge en positiv ^real avkastning. är del dock viktigtalt räntenivån inte blir så hög att den förhindrar normalt lönsammainvesteringar. Statens ^budgelunderskottberäknas 1980 uppgå ^lill . Vid den tidigare angivnaomfattningen av statens utlandsupplåning måste 36 ^å^ 41 miljarder kr.finansieras på den svenska marknaden ^(se tabell 8). Av detta belopp torde ca10 miljarder kr. kunna finansieras i ^kapilal-^niarknadsinslituten. Statensupplåning hos hushållen i form av bl. a. premie- och ^sparobligalioner tordekunna höjas genom ökade emissionsvolymer. Statens totala upplåning hosallmänheten beräknas därigenom komma att uppgå till . Återstoden av statensupplåning får placeras i bankerna. placeras i riksbankenmåste . placeras i övriga banker. En sådan placering avstatsskulden förutsätter en fortsall höjning av bankernas likviditetskrav. Med den ^f^inansieringav budgetunderskottet som här angivits i mycket grova drag och med en begränsad^kredilgivning från bankernas sida, räknar jag med alt ^likvidiielsökningen iekonomin uttryckt som penningmängdens tillväxt kommer att uppgå till 13-15 ^%,vilket är något mer än men något mindre än 1978. Siffrorna understrykerytterligare behovet av att nedbringa budgetunderskottet. Den återhållsammautgiftspolitiken i årets budget ^måsle fullföljas även . 1979/80: 100 Bilaga 1 36 Finansierin^g^ avbud^getunderskotten 1978, 1979 och 1980 1978 1979' 1980 5 11^"^ 5 Banker 15 5 13-20 ^Kapitalmarknadsinslilul 8 9 10 Allmänheten 3 10' 6^-8 Summ^a^ 31 35 36-41 Utlandet 2 9 10-15 Totalt (s^tatens^utgiftsöverskoll) 33 44 51 ^'^ De angivna beloppenför 1979 åruppskattningar som i huvudsak grundas på utfalletI. november månads utgång. ^"^ Härav förklaras . avbankern^as insättning i ^p.g.a.kassakrav. Motsvarande siffra har här schablonmässigt salts^lill , ^vilkel ^foruis^ätleroförändradekassakvoter. ^^'^ H^äri ingår ca , som ^heräknas bli insatt på^likviditetsuljämnings-^konlo. Denuppgång i ^industrikonjunkluren som påbörjades kommer sannolikt all bromsas upp under 1980.Samtidigt kommer underskottet i vårbytesbalans att uppgå till 2,av BNP. Att vi ^barett så kraftigt underskott som ^kapaciletsutnyitjandet iindustrin kulminerar är ett tecken på en strukturell obalans. Produktionskapaciteten iindustrisektorn är förliten och ^måsle byggas ut för alt skapa balans i den svenska ekonomin. Utbyggnaden måste ske med en strukturell omvandling inomindustrisektorn. 1 varven,handelsstålindustrin och gruvindustrin finnsfortfarande en betydande internationell överkapacitetsom uppkommit dels genom en kraftig ^invesleringsutveckling under början av ^1970-lalel, dels genom alt efterfrågan för dessa branscher i särskilt hög grad försvagats av industriländernassvaga ekonomiska utveckling och av de ^relalivprisförändringar som oljeprisökningarna medfört. Delmest djupgående och allvarliga problemet för del närdet gäller dessa och andra krisbranscher är emellertid att den ^produklionstek-^nologi vi här arbetar med i mångafalt relativt lätt kan överföras til! länder där kostnaderna för såväl arbe^tskraft som råvaror/insatsvaror ärbetydligt lägre äni . Genom den ökade mekaniseringen ochdatoriseringen har produktionsteknologin i allt högregrad kommit att bindas ^lill kapi^tal-utrustningen. Den ^kapilaluirustning somde nya industriländerna arbetar med i dessa branscher är ofta lika modern och effektiv som den svenska. ^Detlainnebär att det inte ^f^inns något teknologiskt gap mellan de svenska företagen och de utländskasom kan väga upp de svenska kostnaderna. Dennaproblembild är i höggrad tillämplig påvarvsindustrin, handelsstål- 1979/80: 100 Bilaga 1 37 industrin, gruvindustrin, vissa delar av skogsindustrinsamt inom mindre segment av övriga branscher. För att den svenskalönenivån också i ^fortsåltningen skall medge en hög standard är del nödvändigtalt en omstrukturering sker i riktning mot en sådan produktion i vilken har ^elt teknologisktförsprång internationellt sett eller i vilka vi besitter ^elt ^specielllkunnande. I de branscher där vi förlorat konkurrensfördelar ^måsle ^produklionoch sysselsättning minska. För alt en sådan utveckling skall komma till ståndkrävs en gynnsam ^invesleringsutveckling och goda möjligheter att nyanställainom expansiva delar av industrin. Grundförutsättningarnaför en industriell tillväxt skapasgenom den generella ekonomiska politiken. Den ^måsle inriktas på att geindustrin en sä god internationell konkurrenskraft att efterfrågan på dessprodukter expanderar. måste lönsamheten i industrin vara tillräcklig för alt nyinvesteringar skallge rimlig avkastning. Det är också nödvändigt att skapa sådana betingelser altden kan tillföras riskvilligtkapital. Därigenom blir det möjligt alt ge industrin den soliditet som utgörden nödvändiga basen för expansiva investeringar. Kraven på expansion ochomvandling i industrisektorn måste ske så alt anspråken på god arbetsmiljö,meningsfyllda arbeten och regional balans kan tillgodoses. Härvidlag har^industri-^poliliken en viktig uppgift. En annan viktig uppgift är alt underlätta en nyorientering ochomstrukturering. Del är också viktigtatt vi i den svenska ekonomin håller ett kostnadsläge och en prisdisciplin sommöjliggör att vi kan bibehålla en relativt bred bas i näringslivet och somunderlättar upprätthållandet av en rimlig regional balans. De offensiva och^utvecklingsslimulerande delarna av industripolitiken byggdes ut . Deregionala utvecklingsfonderna tillfördes ytterligare300 milj. kr. för ^kredilgivning i syfte all främja de mindre och medelstoraföretagens utveckling. Styrelsen för teknisk utveckling ^(STU) har fåttförstärkta resurser för alt främja utvecklingen inom viktiga teknikområden. Vidare har en fond förindustriellt utvecklingsarbete inrättats. Fonden skall kunna ge lån ^lill^slörre utvecklingsprojekt. Syftet är att främja långsiktigt lönsamma men^riskbetonade investeringar inom industrin för utveckling av nya produkter,processer eller system. Fonden harerhållit ^elt kapital på 300 milj. kr. För en god ^industritillväxlkrävs en fortsatt expansion av industrins investeringar.