prop · G303100 · 1979-12-31 00:00:00 — ^Göleborgsbyrån haringen erinran emot kommitténs förslag om hur ersättning i form av fast ochrörlig del i ärenden om allmän rättshjälp skall utgå (sid. 72 och 73). 1979/80:100 Bilaga5 204 i övrigt under8.5.3 anför kan byrån på nuvarande stadium ej ta ställning ^lill. Enligt direktiven skallkommittén göra en analys av de uppkomna förlusterna och lägga fram förslagtill åtgärder för ^atl ^förbällra byråernas lönsamhet. finnstrettio allmänna advokatbyråer. Dessa har olika storlek och ^siruktur.Lönsamheten på byråerna varierar ^siarkt. En del byråer har aldrig uppvisatfull kostnadstäckning medan några visat gott ^resullal. ^Göleborgsbyrån åren avde . Givetvis bör de resurser somär tillgängliga sällas in för ^atl lösa problemen på de olönsamma byråerna. De^ålgärder som kan vara påkallade bör sålunda göras selekliva, ej generella. 22 Allmänna advokatbyrån i Del särskilda socialaansvaret åvilade i hög grad ^rättshjälpsanstaltema och de allmännaadvokatbyråer, som efterträdde ^rättshjälpsanstaltema, fick i ^allmänhel övertadetta ansvar. Så torde vara ^fallel med Allmänna advokatbyrån i , somefterträdde läns södra ^rätishjälpsan^slall, ^soin startade ochblev en väl inarbetad institution. Ärendenas antal var många och"korta" och en ^slor del av ärendena är så fortfarande. Eftersom viär skyldiga ^atl ta alla slags ärenden, anser vi i likhet med kommittén att de"korta" ärendena bör ekonomiskt kompenseras t. ex. på så ^säll ^atlförsta timmen debileras högre än de efterföljande. Vi understryker också densärskilda kostnad som drabbar de allmänna ^advokatbyråema, ^lill skillnad frånde privata, vid sjuk- och föräldraledighet. Angående tabellbilagan,^labell 1 a och I b kan påpekas alt en juristtjänst i Fe ^I8/Fe 21 sedan ^I978-II-I3 inte varit besatt annat än genomvikarie 78-11-23-79-02-19. 23 Allmänna advokatbyrån i Byrån har ersatt ensedan år 1944 ^landslingskommunall driven ^rätts-^hjälpsanslali och har, liksomdenna, en omfattande ^mottagningsverksam^hel utanför den - relativt sett - lilla huvudorten. Byråns mottagning i denbetydligt större ^syslerstaden har erhållit karaktären av filial. ^F.n.finns vid byrån anställda 4 ^jurisler (varav I i ).Rättshjälps-anstalten sysselsatte 3 jurister. För alt välja ^etldomstolsverkets uttryck har denna "dimensionering av byråns personellaresurser" medfört vissa ^överkapacilelsproblem. 1979/80:100 Bilaga5 205 7.1 Statens ansvar för att medborgarna har tillgångtill biträde i rättsliga angelägenheter Byrån bör kännetecknassom en "allmänpraktiserande enskild byrå i landsorlen". ^Atlverksamheten vid byrån - liksom tidigare - inriktas på^"allemansärenden" anses realistiskt. Att inom en liten byrå, somdenna, söka ernå hård specialisering är ogörligt och olämpligt (vare sig inomfamiljerätt eller annat rättsområde). Byrån delar kommitténsåsikt att staten bör se till att alla ^jurisler vars intäkter till stor delhärrör från ^rätlshjälpsanslaget också fortbildas inom"ämnesområdet". Den ^"kvaliletsmässiga aspekten" på detstatliga ansvaret för ^biträdeslillgången borde kunna gynnas om de statligabyråerna -alt börja med - kunde anförtros uppgifter inomnotarieutbildningssystemet: "Man böremellertid också besinna^r^/^/^ den nya samhälleliga rättshjälpen bygger på^förutsällningen all den ^allmänhel för vilken reformen tillskapats skall hatillgång ^lill välutbildade och erfarna ^jurisler (advokater) som sakkunnigabiträden och rådgivare ^saml att de allmänna byråerna - men ickeprivatpraktiserande advokater - är skyldiga lämna rättshjälp enligt^rättshjälpslagen. ^Mol denna bakgrund ligger del enligtbyrån icke ^någol orimligt eller oriktigt i alt det allmänna genom att öppna de^allmännna advokatbyråerna breddar och därmed underlättar del första led i^domarulbildningen - och ^f^ ^ö. även normal ^advokaiutbildning - som^notariemeritering sedan gammalt utgör (och får ^fömtsättas även i framliden^uigöra). De privata advokatemas intresse av ^atl - utan subventioner -mottaga notarier för utbytes-tjänst torde vara myckel svall,^"^ (Ur byrånsyttrande över betänkandet 'en öppnare domarbana'.) En effekt till gagn förde ^privala advokatbyråerna vore säkert om dessa byråer kunde (ulan egenrisktagning) få tillgång ^lill på det allmännas ^bekosinad i advokatyrketskolade medarbetare. Byrån delar ocksåkommitténs åsikt att kravet på lönsamhet som ställs på ^byråema aldrig utanvidare kan lämnas ^å^ sidan men menar all delta krav är en chimär så länge deallmänna byråerna ^inle ges fulla möjligheter att i realiteten "på likavillkor" konkurrera med de ^privala byråerna. Ett sådant ideal kan enligtbyråns mening ^inle förverkligas^/ö^rr^a^V? löneuttag för de anställda avpassasefter de intäkter som faktiskt inflyter (och ^inle blir beroende av, överhuvudet på byrån, träffade kollekliva löneuppgörelser) samt inte förrän denallmänna byråns hårda bundenhet ^lill fastställda ^timkoslnadsnormer lättas. Byrån anser alt densociala reform som införandet av rättshjälplagen (och därmed tillskapandet avde allmänna advokatbyråerna) innebar skulle vedervågas om man utgår från alldessa byråer saknar andra operationella mål - utom full kostnadstäckning^(någol som givit uttryck för i sin senasteanslagsframställning). 1979/80:100 Bilaga5 206 Det anses inteomotiverat att denna byrå - liksom nu - får vara bas för mottagningsverksamhetsom bedrivs i "byråortens ^omland". Frågan härom bör emellertid bliföremål för utredning då chefen för byrån beräknas avgå med pension sommaren1981. Det finns ingeninvändning mot att söker animera samtliga allmänna byråer attsamtidigt införa en annons och därvid också lämna biträde med förslag ^lilllayout ^(etl projekt som ^f. har ställts i utsikt). Byrån har genom omfattandeannonsering i lokalpressen sökt inarbeta ^byrånamnel. ^Floran av lokaltidningarinom byråns verksamhetsområde är emellertid ^slor och dylik annonsering ställersig därför kostsam. Byrån saknar också möjlighet att bedöma den ekonomiskaeffekten av regelbunden ^lidningsannonsering. läremellertid ha låtit verkställa utredning i denna fråga - vars resultat bordevara av värde all studera. Tyvärr berörs i betänkandetendast flyktigt den vikliga frågan om fördelning av uppdrag som offentligaförsvarare. De allmänna byråerna torde inte ha fått den andel av "fria^försvararskap" som ^fö^mlsatles i propositionen om ^rättshjälpsreformen.Denna byrås erfarenheter är i vart fall ^inle helt positiva: Ex.vis lät för^inle länge sedan en chefsdomare sitt (negativa) besked föregås av en enkätbland de privatpraktiserande advokater som tidigare haft "monopol"^påförsvararförordnanden! Vidare: Vissa domstolar där byråns juristerregelbundet har uppdrag av annan beskaffenhet -har inte beaktat av byrånframförda önskemål om ^atl få del av "lediga" ^försvararuppdrag.Självfallet har byrån endast begränsade möjligheter alt påverka domstolarna ideras val av försvarare. Än mindre anser sig byrån böra påverka den misstänkteseget val () av försvarare i ^s.a.s. tidigare led, hos polis och åklagare.Fråga har emellertid ^sådanl allmänt intresse alt - ellerregeringen - ^inle borde dra sig för konkreta påminnelser om vad som anfördesunder förarbetena ^lill rättshjälpsreformen - ^vilkel rimligen bör kunnauppfattas som intrång i den dömande verksamheten. Byrån tillåter sig ocksåhänvisa till innehållet i bifogad debattartikel i facktidskriften ^JUSEK. Inom ^rättshjälpsområdelskall - om taxa inte fastställts - den tid som biträdet la^gt ned på uppdragetanges i kostnadsräkning. Då ^limkostnads^norm de ^faclo tillämpas inom helarättshjälpsområdet har byråer med allmän rättshjälp som specialitet i störstautsträckning att ^laborerajust med denna ^tidkoslnadsnorm. Skall föreskriftenatt tidsåtgång skall anges inte framstå som en tom formalitet bör de bygga påen ^noggranhel som ^fövisso inte i alla ^sammanhang ^iaktlages; och om enligtkommitténs förslag - ^Prop.1979/80:100 Bilaga 5 207 vid "seminarier" anordnade av domstolsverketskall dryftas metoder för ^tidsnolering synes mycket önskvärt all ^jurisleräven utanför de allmänna byråerna bereds ^lillfälle att närvara. Byrån skulle med^slörsia tillfredsställelse hälsa åtgärder för all ^skupa större klarhetavseende regeln om hur de allmänna byråernas arvoden bör beräknas. Byrån kannämligen ^inle få auktoritativa uttalanden ^atl stämma; kommittén säger sålunda(sid 42) all uppdrag utanför ^rätishjälpsområdet ^"/ allmänhet" skalldebileras enligt för ^rällshjälpsärenden fastställd ersättningsprincip. På talom timkostnadsnormens höjd sägs därefter (sid 68) "eftersom allt arbetesom de (allmänna advokatbyråerna) utför skall debiteras enligt ".Företrädare för - centralmyndigheten - har sagt, all del vorehelt./i?/ all tro att samtliga uppdrag - såväl inom som ^ulom^rättshjälpsområdel - skall debiteras enligt den benhårda ^limkostnadsnorm somfaktiskt gäller och rekommenderat större "affärsmässighet" - vaddärmed nu kan menas. Härtill kommer svårigheterna ^atl avgöra vad som menas med"myckel kvalificerade advokater inom sina specialområden" (sid 42)vilka t, o ^.m. inom^rätishjälpsområdet skulle kunna frångå ^limlaxeberäkning vid^arvodesdebilering. Byrån kan endast verifiera ^atl möjligheten ^lill höjningav ersättning med hänsyn till "särskilda omständigheter" ytterstsällan beaktas. Härför krävs synnerlig omsorg och oproportionerlig utförlighetför ^atl övertyga prövande myndigheter att dylika omständigheter verkligenföreligger - insatser som i sig utgör en kostnadsbelastning. Slutligen; förjuristerna vid denna byrå känns del stundom svårt alt ^lillämpa olikaprissättning för tjänster för olika kategorier av klienter och såledesdebitera en klient utanför ^rättshjälpsområdel ^efler strängare norm än vad sombort ske om klienten åtnjutit allmän rättshjälp. Byrån delar - på ^g^mnd av vadovan sagts - helt och fullt kommitténs åsikt, så formulerad: "För altskapa ^slörre klarhet i nu berört avseende bör regeln om hur arvode skallberäknas nyanseras mera." ^Relationemajurist/biträde är vid huvudkontoret 3/2,5 och vid filialen 1/ 0,75, Någonförändring i dessa relationer bör inte komma ifråga. Ny bedömning böremellertid ske då byråns chef beräknas avgå med pension (och dåsamtidigt en av biträdespersonalen torde söka förtidspension meddeltidstjänst). 8.3.2Styrsystem för de allmänna advokatbyråerna Beslutanderätten ifråga om "dimensionering av byråns personella resurser" bör^kvarligga hos regeringen bl. a. mot ^bakgmnden av den helt dominerande, menenligt byrån diskutabla, betydelse som lönsamhetskravet fått. Eventuelltidsvinst bör i vart fall inte tillåtas få avgörande betydelse vid härifrågavarande kompetensfördelning^. 1979/80:100 Bilaga5 208 Byrån ^tillslyrker altsärskild tjänst inrättas hos ; likaså all tjänsteinnehavarensförordnande om möjligt begränsas i tiden. Byrån anser alt tjänsten bör varafrislående i förhållande ^lill ekonomienhet - ^detla medhänsyn ^lill den dominans som denna enhet kommit alt få över de allmännabyråernas ^verksamhel. 8.4.2Ersättning för kostnader vid social mottagning Byrån ^tillslyrker kommitténsförslag all restid får räknas som ^ersätt-^ningsgillt arbete i samband medsocial ^motiagning. ^Beiräf^fande byråns mottagningsprogram hänvisas ^lill vadbyrån anfört i den (här bifogade) "byråspecifika delen" avdomstolsverkets verksamhetsberättelse för sist förflutna budgetår. Som däravframgår visar de sociala mottagningarna genomgående dålig besöksfrekvens ochotillfredsställande ^särinläkter ^(möjl. med undanlag av ). Framtagnasiffror lyder inte på någon förbättring. I ^detlasammanhang vill byrån påminna om del inkomstbortfall som följer av all byråns^jurisler - ^fömtom ^moliagningsresor - ^måsle företa många och långa resortill bl. a. olika domstolar inom byråns förhållandevis mycket ^vidstäcktaverksamhetsområde. För dessa resor ersätts visserligen i ^allmänheltidsspillan enligt gällande taxa - men dessa ^jurislresor medför självfalletlikväl för byrån ett avsevärt inkomstbortfall ^(n. b. vid full^sysselsällning). ^Ersäitningför huvudkontor som bas för social mottagning (Vad här ovan sagtsåberopas också beträffande detta avsnitt). "Från lid till annan måsteundersökas om den sociala ^moUagningsverksamhelen kan omorganiseras så att denblir mindre kostsam", (sid 57). Sådan undersökning bör, som ovanframhållits, komma ^lill stånd då byråns chef beräknas avgå med pensionsommaren 1981. ^Ersäitningför personalkostnader föranledda av myndighetsformen Förslaget om^kompensalion för administrativa omsorger tillstyrks. Under förutsättning ^atl"dimensioneringen av byråns personella resurser" blir oförändrad börföreslagen ^ersäitning för "byrå av mellanliggande storlek" utgå -^della bl. a. då filialen i inte avlastar byrån någraadministrativa omsorger (utan snarare tvärtom). Båda kategorierna advokaterinom det svenska rättssystemet - privatpraktiserande såväl som anställda vidallmänna ^advokalbyråer - har myckel all vinna på en ökad integrering avkåren. Byrån tillstyrker ^därtor alla länkbara ^ålgärder som syftar ^lill ^ellfrämjande av en sådan integrering. Ett problem för den allmänna byrån har onekligen ^varil att avpassa^kursdellagande till optimal nivå - och härför söka avväga de byrån belastandekostnaderna mot beräknad nytta. ^Prop.1979/80:100 Bilaga 5 209 Kommittén utgår från altde allmänna byråerna ^inle får gä med förlust -således "inga operationellamål förutom full kostnadstäckning" (se ovan sid 3). Belastningen pä^rät^lshjälpsanslaget är stor - och tenderar att öka. ^DV har i föregående årsanslagsframställning (sid 261) framhållit alt företeelsen knappast kunde"förklaras på ^annal sätt än att lidsdebiteringen ökat i icke laxebundnamål och ärenden" (!) ^saml "all denna utveckling ^måsle följas meduppmärksamhet" (hur en undersökning skall kunna ske på andra byråer än deallmänna är ^emellerlid ^svårl alt förslå). ^Mol bakgrund av det^slalsfinansiella lägel och auktoritativa politiska uttalanden har mananledning ^atl räkna med stark ^restriktivitet vid framtida anslagstilldelning- även inom ^rätlsvårdsområdel. De allmänna byråerna som utgör endast en del i^rätlshjälpssystemet ^-^ men som ju i stort livnär sig på ^rälls^hjälpsärenden- kommer genom ovan antydda ^restriktivitet utsållas för fortsatt och troligenskärpt ekonomisk press. Byrån anser det föga troligt att man kan kommatillrätta med det ovan antydda dilemmat enbart genom de kompensationerkommittén föreslår ^ochleller de förslag till justeringar av ^taxesyslemet somkommittén framlägger. En regelbunden årligomprövning av "organisationens ^omfallning och utformning" kommersannolikt medföra en ökad oro hos de anställda -som knappast är förenligt medgod personalpolitik - och som sannolikt försvårar lämplig rekrytering^lill de allmänna ^advokatbyråema. Risk finns för alt dessa byråer skulle komma^atl av arbetssökande betraktas som ^sekunda - i förhållande till privatabyråer - och därmed också småningom bli det. ^Efler delrättshjälpsreformen genomfördes har utvecklingen inom denprivata sektorn av kännetecknats av en förut okänd -och av de flesta helt oväntad - ^blomstring. Antalet ledamöter i samfundet harsåledes ^ökal med och ingen talar längre om^"förgubbning" inom yrket. Dessvärre - men inteoförklarligt - har denna ^blomstring ^inle någon motsvarighet inom den allmännasektorn. Den fortsatia utvecklingenkommer enligt byråns mening helt säkert bli beroende av politiska värderingarifråga om fördelarna med ^å^ ena sidan fri företagsamhet (en åsikt omfattad avbl. a. ) ^saml ^å^ andra sidan samhälleligt engagemang inomrättsvården. Att nu ifrågavarandebetänkande - det senaste i raden rörande allmän rättshjälp - utkom efterhöstens riksdagsval är en händelse som ser ut som en tanke. To ^bee or not to ^bee-------- ^. ^Prop.1979/80:100 Bilaga 5 210 24 Allmänna advokatbyrån i Kommittén betonar detsärskilda sociala ansvar, som åvilar de allmänna ^advokaibyrårerna och altdelta inte får bortskymmas i ^arbelelmed all öka ^byråiniäkterna. Detta innebär en nyhet föross, då det vid sammankomster vid uttryckligen sagts ifrån altde allmänna advokatbyråerna ej bör visa större socialt ansvar än vad somtillämpas vid de privata byråerna: Denna principfråga är avgrundläggande betydelse och klart besked måste lämnas ^härulinnan. Vi vill understrykakommitténs uppfattning om ^behovel av större ^bilrä-^desarbetskraft vid deallmänna advokatbyråerna än vid de ^privala med tanke på handläggningen av flerärenden ^perjurisl. Delsamma gäller den ekonomiska ^förutsällningen beträffandesjukförsäkringssystemet, som slår hårt i vårt fall med ^slor sjukfrekvens bland^bilrädespersonalen. Ur alla ^synpunkier bör ^DV ha rätten all avgörastorleken av personal på byråerna. Delegation om ^anslällningsbeslut. Vi tillstyrka förslaget om rätt för byrå att förordnavikarie i . Förvandling av konsultuppdraget till tjänst^tillstyrkes. Fråga är emellertid, om någon kompetent person är villig söka en tjänst med så ringavaraktighet som . Övriga frågor påkalla ej kommentarer. 25 Allmänna advokatbyrån i Inledningsvis skal!helt allmänt konstaleras att betänkandet berör en ^slor del av de problem, somvidlåder allmänna advokatbyrå-organisationen. Problemen är aktuella för så gottsom alla allmänna ^advokalbyråer och flertalet har länge varit föremål fördiskussioner och propåer ^lill . Kommittén har emellertid tillika på så gott som alla punkter lämnatgodtagbara förslag till lösningar. Merparten av ^innehållel i betänkandetpåkallar därför ingen särskild kommentar. 1979/80:100 Bilaga5 211 En fråga, som ^någolperifert avhandlats, är krav på minskning av biträdespersonalsom en kostnadspressande åtgärd. förespråkas entusiastisktdelegation av arbetsuppgifter från ^jurisler ^lill biträdespersonal. Häraktualiseras frågan om de allmänna advokatbyråernas andel av ^slörre resp,mindre uppdrag. ^Älminslone hittillshar allmänna ^advokatbyråema ojämförligt större andel små uppdrag än de^privala. Dessa mindre ärenden är mera personalkrävande, för ^övrigl ocksåavsevärt mindre lönsamma. Det är därför icke helt adekvat all kommittén jämförantalet biträden per jurist hos privatpraktiserande advokater med ^molsva^randeantal hos allmänna advokatbyråer. I själva ^verkel bör det vara av intressesåväl för ^bilrädespersonalen som för byrån att biträdespersonal i störstautsträckning används ^lill kvalificerade uppgifter. a. ur ekonomisksynpunkt förefaller ^detla helt i ^enlighel med intentioner.Ur denna synpunkt torde biträdespersonalen snarare öka än minska. Av omedelbar betydelse föradvokatbyråernas resultat, som redovisningssystemet ler sig, ärfrågan om ^kompensalion ^lill byråer med större sjukfrånvaro än genomsnittet.Den uteblivna kompensationen för ^vikariekoslnader kan medföra underskoll föradvokatbyrån. Byrån kommer därefter i än sämre läge genom ^atl nödgas erläggaränta på ^upplånal kapital. Om även fortsättningsvis avser attdistribuera redogörelser för de intäkter och utgifter hos resp. allmän advokatbyråär del redan ur denna synpunkt - ^rimligl ^atl byrån ^lillgodoföresersättning. ^Kommilléns förslag får anses erbjuda en ^lillfredsställande lösning. Kommittén tar därefter uppfrågan om personalkostnader föranledda av myndighetsformen ^saml för^specialutrusting, som bl. a. riksarkivels krav medför. Allmänna advokatbyråer,som alltsedan sin tillkomst strävat ^mol kostnadstäckning, hälsar säkert medglädje kompensation i dessa avseenden, särskilt som och ^otid påtalatsnödvändigheten att allmänna advokatbyråer skall arbeta under samma villkor somenskilda. Ett annat problem, som -åtminstone - drabbatflertalet allmänna ^advokalbyråer är konsekvenserna av ^brotlmålslaxan. konstaterar har allmänna advokatbyråerna genomgående mindre ärendenän enskilda advokater. ^Della gäller också ^försvararuppdrag. På många hållråder missnöje med fördelningen överhuvud tagel av ^försvarar^uppdrag men ävenom fördelningen av uppdrag rent numerärt skulle ske rättvist gäller påflertalet orter all ^jurisler vid allmän advokatbyrå har uppdrag av mindreomfattning än andra advokater. Eftersom taxan inkluderar vänte- ochspilltid är de mindre uppdragen ofta olönsamma. För en ort som , däradvokater är verksamma vid ^elt flertal domstolar förekommer spilllid en timmei ^ell stort antal mål. Fyra ^ä^ fem domstolar befinner sig inom ^elt avståndav ^c:a femtio kilometer. ^Försva-^ramppdrag med förhandlingslid ersattes 1979/80:100 Bilaga5 212 Uppdraget kräver regelmässigttelefonsamtal, anskaffande samt studium av polisutredning och stämningsansökan,sammanträffande med 11, inställelse , studium av dom samtredovisning av ärendet. Nämnda moment bör rimligen laga i anspråk omkring tvåtimmar. Kommer därtill restid är arvodet ^c:a 150 kronor.Med tillämpning av ^timkoslnadsnorm skulle uppdraget ge något mera än 600kronor. Förhoppningsvis kommer domstolarna att även ulan direktiv fråndomstolsverket uppmärksamma detta problem och göra en mera rättvis fördelningav ^försvararuppdragen. I sammanhanget ^villjag understryka behovet av särskild^kompensalion för dålig lönsamhet i mindre ärenden i allmänhet. Uppdelningen ifast och rörlig del av ersättningen kan vara ett sätt. 26 Allmänna advokatbyrån i En grundläggandeprincip vid införandel av de allmänna advokatbyråerna har ju ^varil, ^atl mandärigenom skulle tillskapa underlag för en kostnadsjämförelse mellan enskildoch statlig ^advokaiverksamhet, och all denna kostnadsjämförelse skulle ge^ulslag vid bestämmandel av timlönenormer och taxor inom rättshjälpsområdet.Jag har för egen del erfarenhet av ^verksamhel som enskild advokat innanjag tillträdde min anställning som chef för den allmännaadvokatbyrån i . När jag läser belänkandet får jag en känsla av alt denavsedda kostnadsjämförelsen visar sig ganska svår att genomföra. De tidigare^rättshjälpsanslalterna har överförts ^lill ^slalliga advokatbyråer medkostnadsläge och arbetsmetoder som föga var anpassade och jämförbara med denenskilda advokatverksamheten. De nya ^advokalbyråer som inrättats har i ^slorutsträckning tillskapats med kostnader som icke skulle komma ifråga vid^molsvarande ^elablering av en enskild ^advokaiverksamhet. I initialskedet harflera av ^byråema och del gäller också byrån i bundits upp med avsevärdalokalkostnader för avsevärd tid innan verksamheten började. Personal har sedantillsalts med i regleringsbrev föreskrivna ^kosinader, över vilka byrån haftlika lite inflytande som över lokal och utrustningskostnader i övrigt. Föradvokatbyråns i del tillkom förövrigt ^atl man även i propositionen som behandlade tillkomsten avadvokatbyrån konstaterade, all del egentligen icke fanns ^någol behov av enbyrå i men all del ur konkurrenssynpunkt ansågs lämpligt att statenetablerade sig också där. Dessa omständigheter borde ju leda fram till slutsatsen,att staten var beredd all la ^kosinader för ^etableringen utan att dessa skullekunna utgöra ^gmnd för en kostnadsjämförelse med enskild advokatverksamhet. Jagskulle som egen enskild advokat aldrig ha kunnat tänka mig ^atl etablera mig påde ^fömtsättningar som skedde utan hade då, som normalt är, anpassat^kosinaderna ^efler de förutsättningar som gällde ur konkurrens- ^Prop.1979/80:100 Bilaga 5 213 En bedömning ur dessa ^synpunkier skulle välför ^övrigl ha ^lelt fram till ^atl någon enskild ^elablering icke skett. Nuhar dock även denna byrå under det senaste budgetåret uppnått täckning för sinakostnader. ^Kosinaderna har dock en obehaglig tendens att oberoende av desträvanden man har för att hålla dem nere stiga i en takt som intäkterna harsvårt alt följa med i. Om vi nu också skall belastas med en ytterligareräntekostnad för ^s. k. rörelsekapital underlättar del ^inle situationen. Denjämförelse som görs med enskilda advokatbyråers kostnad för att klara sin likviditet, för del är ju detta det ärfråga om, kan icke vara rättvisande. Den enskilda advokatbyrån har helt andramöjligheter all på ^elt smidigare ^säll anpassa sina ^kosinader och därmedreglera kapitalbehovet än vad den statliga byrån har. Som regel leder det till all endast kortfristig upplåning videnstaka tillfällen blir påkallad.