prop · G30368 · 1979-12-31 00:00:00 — Som RSV emellertid framhållit iföregående stycke släller sig verket tveksamt till om enpensionsförsäkringsform med kapitalförsäkringsinslag bör gynnas. De skäl sommotiverar barnpensionen som sådan lorde i de flesta fall föriora 1979/80:68 185 betydelsenär barnet fyllt . Om ulredningens förslag genomförs skulle vidare efterievandepensionenligt denna försäkringsform komma att bli mer förmånlig än annan efterievandepension.En sädan ordning kan enligt RSV:s mening inle anses eftersträvansvärd. RSVavstyrker utredningens förslag. Kammartättenhar i och för sig inget alt erinra mol förslaget att bestämmelserna omförsörjningsränta anpassas till arvsbestämmelserna och till tolkningsreglerna iförsäkringsavlalslagen. Det är emellertid iveksamt om försörjningsränta har eltklart pensioneringssyfte. Räntan kan ulgå till fullt arbetsföra personer . Man har därför svårt för alt värja sig mot tanken att motivet för enförsörjningsränta i väsentlig utsträckning är att åstadkomma etl frånbeskattningssynpunkt förmånligt sparande och ej att lillgodose etlpensioneringsbehov. Kammartätten vill därför ifrågasätta om man inle börinrikta ändringama på att förenkla och förtydliga skattereglerna och inte ändrabestämmelserna så alt försörjningsränta blir ett vidare begrepp än . Kammartättengör även ett förfatlningslekniskt påpekande: Enligt tionde stycket avanvisningarna tiH 31 § kommunalskattelagen skall eflerievnadspension till barnupphöra när bamel fyller . Utredningen föreslår ingen ändring av dennabestämmelse. Av ulredningens förslag till samordning av efterlevnadspension ochförsörjningsränta framgår emellertid att efterlevnadspension till barn skallkunna utgå också i avvaktan på att pensionen skall övergå iförsörjningsränta. Om förslaget i denna del skall genomföras, kan eflerievnadspensiontill barn inle definieras på sätt som anges i tionde styckel av anvisningarna lill31 § kommunalskallelagen. Elt lillägg bör ske till delta lagrum, t. ex. genomalt orden "såvida efterievnadspensionen ej är förenad med försörjningsränla"tillfogas i slutet av fjärde meningen efler orden "fyller ". Denföreslagna definitionen av "försörjningsränla" framslår som i huvudsaklika otillfredsställande som den nu gällande. Försäkring, som uppfyller det iden föreslagna lagtexten under b) angivna inskränkande villkoret, svarar intemot den inledningsvis givna definitionen. Även frän redaktionell synpunkt(särskilt att begreppet försörjningsränta utsträcks till atl avse försäkringarsom är kapitalförsäkring) kan invändningar riktas mol förslagel. I anslulningtill frågan om hur kretsen av medförsäkrade och förmånstagare skall bestämmaskan ifrågasättas om inle lagsliflningen borde innehålla en utlrycklig erinrandärom, att del i 3 § försäkringsavtalslagen (FAL) och anvisningarna till 31 §kommunalskattelagen (KL) stadgade överlålelseför-budet inte hindrar jämkningenligt 104 § FAL. Isitt yttrande över livförsäkringsskattekommitténs betänkande angåendeavdragsrätt för försäkringspremie och kontoavsätlning anslöt sig i principtill den av kommitén framförda synpunkten, att pensionsförsäkring skall futnyttjas endast för pensioneringssyfte (jfr Skattenytt 1975 sid. 473). Enligt torde försörjningsräntan i allmänhet tjäna andra ändamäl än alt fylla eltpensioneringssyfte. Nägon motsvarighet till försörjningsränla finns inteheller i de allmänna pensionsplanema. Dessa har utgjort mönster för ulformningenav nuvarande pensionsförsäkring. Med hänsyn härtill anser att ökadtillämpning av försörjningsränta eller ökat 13 1979/80. 1 sami Nr 68 1979/80:68 186 utnyttjandeav försäkring innehållande försörjningsränta inte bör medges, om inte starkamotiv talar härför. TORtillstyrker förslaget i fråga om förlydligande av begreppet försörjningsräntaoch slopande av kortaste utbetalningstid av sådan ränta. Enutökning av kretsen av medförsäkrade och förmånstagare till barnbarn eller avkomlingtill barnbarn anser böra komma ifråga endast då speciella skäl föreligger.Två fall kan härvid tänkas. Om risk för laglottskränkning föreligger, dvs.försörjningsräntan utgör den huvudsakliga tillgången i boet, och ett barnbarnär närmast arvinge, bör självfallet hinder inte föreligga atl medge barnbarneträtt alt erhålla del av utfallande belopp. En annan situation är omförsäkringstagaren avlidit och boet efter honom skiftats. Utgår dåförsörjningsränta till den avlidnes barn och något av dessa bam avlider börgivelvis arvingarna fö inträda i den sist avlidnes ställe. Enligt TOR:s meningbör denna ordning kunna upprälthållas med ett dispensinstitut. Antalet ärendentorde bli mycket begränsat. TORanser för sin del anledning knappast föreligga att låta efterievandepensionutgå till vuxna barn även om pensionen kan komma att övergå i försörjningsränla.TOR finner därför iveksamt om bestämmelserna om förmånslagare lill efterievandepensionbör ändras i den riklningen. Vidareföreslås en utvidgning av kretsen medförsäkrade och förmånstagare vidförsörjningsränta så att avkomling lill avlidet barn för samma ställning sombarn. Det framhålls att de nuvarande reglerna inte medger likformig fördelningav försörjningsränla mellan släktgrenar om del vid den försäkrades död på ensläktgren inte finns barn utan endasi arvingar i andra led. TCO delar inteutredningens uppfattning i denna fråga. De frågor som här åsyftas ärenligt TCO:suppfattning inte av den belydelsen atl efterievnadsbegreppet för denna lyp avpensionsförsäkring skall fö en annan och därmed också förmånligare utformning ijämförelse med andra pensionsförsäkringar. Ibetänkandet föreslås också att bestämmelserna om förmånstagare tillefterlevandepension ändras så att barn eller deras avkomling - oavsett ålder-för vara förmånstagare inte bara till försörjningsränla utan även till annan efterievandepension,om denna enligt samma försäkringsavtal kan komma att övergå iförsörjningsränta. TCO menar dock att man även i denna fråga måste slå vakt omatt inte dessa pensionsförsäkringar, som också har inslag av kapitalförsäkring,blir förmånligare än vanliga pensionsförsäkringar. 6Försäkrads premieavdrag dä försäkring har tecknats av den försäla-ades make(avsnitt 8 i betänkandet) Förslagettillstyrks eller lämnas utan erinran av samlliga remissinstanser ulomförsäkringsinspektionen och försäkringsrältskommitlén. betänkande "Pensionsförsäkring" (SOU1975:21) avsåg man att den ifrågavarande försäkringen skulle kunna gekompensation för sädan kostnadsökning för barns skötsel, som kan uppkomma omden hemmavarande maken avlider. Utredningen föreslår att den försäkrade skallkunna få avdrag för premien efter försäkringstagarens död. Prop.1979/80:68 187 Detbehandlade problemel torde vara relativt marginellt. 1 fiertalet fall kan denförsäkrade teckna en egen försäkring med barnet som förmånstagare och därmed komplelteradet fribrev, som uppkommit genom den försäkrades makes premiebetalning. För defå fall då den försäkrade vid makens död är oförsäkringsbar, trots att denförsäkrade vid den ursprungliga försäkringens tecknande var försäkringsbar,skulle man kunna överväga en dispensvis medgiven avdragsrätt för den försäkradei stället för att följa utredningens förslag. Förslagelom rätt för försäkrad att dra av premie för försäkring som tecknats av hansavlidne make ger upphov till frågor både om förhållandet lill borgenärerna ochom förhällandet mellan å ena sidan försäkringsgivaren och å andra sidan dels premiebetalaren,dels försäkringens ägare. Är det avsikten att eflerievande maken skall stå inågot eget rättsförhållande till försäkringsgivaren eller skallpremiebetalningen ses som en ren (skattepliktig?) gåva till barnen? ÄvenSvenska försäkringsbolags riksförbund, som tillstyrker förslaget, tar uppfrågan om evenluell gåvobeskattning av förmånstagaren: Denförsäkrades premiebelalningar efter försäkringstagarens död torde i regelutgöra gåvor från den försäkrade till barnel, som i egenskap av förmånstagareju blivit ägare till försäkringen vid försäkringstagarens frånfälle. Huruvidasådan gåva är skattepliktig eller ej torde inte vara fullt klariagt. Eltsätt att undgå gåvosituationen men nå önskat resultat i övrigl skulle vara atttillåta insättande av den försäkrade som förmånstagare vid försäkringstagarensfrånfälle före den försäkrade. Detta skulle fordra en ändring av anv. 1 till 31§ KL tredje slycket, som ju f. n. endast tillåter barn som förmånslagare tillhär avsedd försäkring. Riksförbundelföreslär med hänsyn till ovanstående följande ändrade formulering av sistameningen i nyssnämnda lagrum: "Har försäkringslaga-ren... eller nyssavsedd persons liv, om som förmånstagare insattes, vid den försäkrades död, sådanlbam och, vid försäkringstagarens död, sådant barn eller den försäkrade". 7Avdragsrätt för pensionsförsäkringspremie från B-inkomst (avsnitt 9.1 ibetänkandet) Utredningenlägger i detla avsnitt inte fram något förslag om ändrade regler men framhålleratt det i vissa fall kan vara motiverat att låta även inkomst av annanfastighet grunda rätt till avdrag för P-försäkringspremier. Enligl utredningensmening torde den naturligaste lösningen vara att vidga A-inkomstbegreppet mendetta har ansetts förutsätta ett utredningsarbete som ligger utanförutredningens uppdrag. Ettstort antal remissinstanser har behandlat denna fråga. I allmänhet förordas attmöjligheler ges lill avdrag för P-försäkringspremier för den som 1979/80:68 188 harsin huvudsakliga inkomst av annan fastighet. Flertalet remissinstanser är dockense med ulredningen om att frågan behöver utredas närmare. Följande synpunkterhar framförts. Eltproblem, som utredningen här berör men ej löser, är möjlighelen för en personsom lever pä att förvalta egna fastigheter att med avdragsrätt tecknapensionsförsäkring. Inspektionen är medveten om att problemet har avvisats av (SOU 1975:21) med åberopande av prakliska skäl. Inspektionen vill likvälifrågasätta om del inte vore möjligt att lösa problemel dispensvägen. Då skulleman inte behöva avvakla resultatet av en eventuell utredning om A-inkomstbegreppel. RSVanförde i sitt remissyttrande överlivsförsäkrings-skattekommitténs tidigare nämnda betänkande bl. a. följande. RSV- som inte ingår på frågan om vad som skall förstås med pension -anser atlfrågan om vad som skall anses med arbetsinkomst inte kan besvaras med en enkelhänvisning till begreppet A-inkomst. Detta begrepp har tillskapats med andraändamål för ögonen och inte avselts fii konsekvenser i etl sammanhang som detförevarande. Begreppet A-inkomst är en schablon, som delvis täcker annaninkomst än arbetsinkomst, delvis lämnar arbetsinkomst utanför. Detsistnämnda förhållandet skulle emellertid enligt RSV:s mening medföra direktslötande konsekvenser. Så skulle t. ex. en fastighetsägare, som ariDetal medskötseln och förvallningen av sin fastighet, av skalleskäl inte kunnapensionera sig, medan en person som utfört motsvarande arbete åt en fastighetsägareav skatteskäl inte hindras till pensionering. Mol bakgmndav vad RSV anfört i tidigare remissyttrande ställer sig RSV posiliv till att fräganom avdragsrätt för pensionsförsäkring förutsättningslöst uireds. RSVvill också peka på att den aktuella frågan behandlats i riksdagensskatteutskott. Utskottet framhöll i sitl betänkande 1975/76:20 s. 49 medanledning av en motion i denna fråga i samband med riksdagsbehandlingen av prop.1975/76:31 om ändrade beskattningsregler för pensionsförsäkringar m. m. bl. "Visserligenkan inkomst av fastighetsförvaltning ibland delvis anses som arbetsinkomst.Denna fråga rör emellertid i första hand gränsdragningen mellan vad som är attanse som A-inkomst och B-inkomst och bör lösas i annat sammanhang." 1en motion 1978/79:346 av m. fl. har denna fråga ånyoaktualiserats. I motionen har bl. a. framställts krav på utredning. Länsstyrelseni däremol ifrågasätter om en ändring är motiverad: 1979/80:68 189 Beträffandefrågan om avdrag för pensionsförsäkringspremie från inkomst av annan fastighethänvisar länsslyrelsen till vad som anfördes i denna fråga i förarbetena till1975 års lagstiftning och önskar vidare framhålla följande. En ägare av enhyresfastighet kan ofta behälla fastigheten långt ulöver normal pensionsålderoch för därvid frän fastigheten ett bidrag till sin försörjning på ålderdomen.Likvidtillskottet genom avdrag för värdeminskning saknar inte betydelse isammanhanget. Vid en försäljning av fastigheten på gmnd av hög ålder, sjukdomeller dödsfall erhålls ofla elt relativt stort skattefritt belopp som en följdav skattereglerna om beräkning av realisationsvinst vid avyttring av fastighet.Detta belopp kan till en del användas för inköp av livränta om särskildtrygghet önskas för den framtida försörjningen. Premien är visseriigen inteavdragsgill men utfallande belopp beskattas inte heller och livräntebeloppetenligt den ursprungliga utfästelsen justeras i regel upp genom återbäring. Enligtlänsstyrelsens uppfattning bör pensioner ses strikt som en uppskjuten del avarbetsinkomst och kostnaderna för att bygga upp en pension, bör således täckasav detta slags inkomster. Som utredningen funnit kan inkomsl avfastighetsförvaltning i vissa fall åtminstone delvis ses som arbetsinkomst. Länsslyrelsendelar ulredningens uppfattning atl denna fräga i första hand rörgränsdragningen mellan vad som är att anse som A-inkomst och B-inkomst ochdärför bör prövas i annat sammanhang. vill emellertid framhållaatt en eventuell ulvidgning av A-inkomstbegteppet att omfatta vissaskattskyldiga med inkomst av annan fastighet sannolikl medför yllerstbesvärliga gränsdragningar. Delegationenhar vid flera tidigare tillfallen ullalat sig kritiskt mot att inkomsl avfastighetsförvaltning generelll beiraktas som B-inkomsl och att som en effekthärav den som ägnar sig åt skötsel av egna fastigheter inte kan skaffa sig etlpensionsskydd. Närnu frägan kommit upp på nytt vill delegationen slarkl understryka behovet av enöversyn av begreppen "A- och B-inkomst". Frånvär sida har vi - senast i vårt remissyttrande skalleulredningsförslag "Översyn av skattesystemet" (SOU 1977:91) -framfört vår sländpunklatt den i lagstiftningen gjorda uppdelningen mellan A-inkomster och B-inkomsterbör slopas. Några principiella skäl mot en individuell beskattning hos makar avsådana inkomsler föreligger enligl vår mening inte. Enligt vår mening är detknappast möjligt för lagstiftaren att hävda att den nuvarande uppdelningenmellan s. k. arbetsinkomster och andra inkomster är vare sig rationell ellerodiskutabel. Vi vidhåller i första hand vårt yrkande om att gränsdragningenslopas. I andra hand yrkar vi att en ändring sker i den riktning som ulredningenantytt. Vivill i detta sammanhang fästa uppmärksamheten pä det förhällandet att medgiven avdragsrätlför pensionsförsäkringspremier med anledning av uppkommen realisationsvinst isamband med förelagsförsäljningen görs såsom allmänl avdrag. Eriagd premieskall därför i första hand dras av från A-inkomsl. Detta leder till egendomligaresultat i sambeskatlningssilualio- 1979/80:68 190 ner,vilka rimligen inte kan ha åsyftats av lagstiftaren. Följande fall som nyligenförevarit visar detta. Mannenstaxerade inkomst blir i sin helhet B-inkomst och kommer därmed att vidskatteberäkningen läggas till hustruns inkomst. Detta bör rättas till. Riksförbundetfinner liksom utredningen att det inte finns skäl att generelll utvidgaavdragsrätten till alt omfatta även B-inkomster. Riksförbundetinslämmer även i utredningens uppfattning om att verkligt pensioneringsbehovdock kan anses föreligga för fastighetsägare som har sin totala inkomst frånfastighetsförvaltning. Sädan inkomst redovisas som inkomst av annan faslighetoch är därmed B-inkomst. Enligt utredningens mening bör man överväga om maninte kan ulvidga A-inkomstbegreppet till att omfatta även de inkomster som häravses. inslämmer i utredningens uppfattning alt en ingåendeanalys först måste göras av de effekter som ett sådant förslag skulle medföra.Enligt riksförbundets mening bör man dock i avvaktan på en eventuell utvidgningav A-inkomstbegreppet tillåla RSV att efter dispensansökan besluta om avdragför pensionsförsäkring i de fall den skattskyldige är verksam medfastighetsförvaltning i ej ringa omfattning. Riksförbundetvill i detta sammanhang även ta upp frågan om inte skattskyldig som erhålliluppskov med beskattning av realisationsvinst på grund av försäljning av jordbmksfastighetskall kunna använda realisations-vinslen som gmnd till avdrag förpensionsförsäkringspremie om han inte senare skaffat ersättningsfastighet. Harsådan skattskyldig ej ordnat etl belryggande pensionsskydd underverksamhetstiden bör även denne enligt riksförbundets mening kunna fö dispensenligt 46 § KL. Frågan har tagits upp i skatteulskottets belänkande 1978/79:16 (s.21) där utskottet förutsätter atl regeringen förelägger ett förslag lilllösning av frågan. ÄvenFolksam och förordar att frågan om gränsdragningen mellan A-och B-inkomst uireds. 8Ändrad premieinbetalning för äldre pensionsförsäkring (avsnitt 9.2 ibetänkandet) Utredningensförslag tillstyrks eller lämnas utan erinran av samtliga remissinstanser utomförsäkringsinspektionen som förordar en annan lösning: Utredningentar här upp till diskussion bestämmelsen att varje ändring i ett avtal sommedför ökad premieförpliktelse "lotalt eller för år räknat" skallanses som tecknande av ett nytt avtal med påföljd att de nya bestämmelsema 1979/80:68 191 ianvisning 1 till 31 § KL blir tillämpliga på försäkringsavtalet. Vissatolkningsregler har givits i några olika sammanhang. Dessa har åberopats somelt stöd för utredningens förslag, som innebär att bestämmelsen ändras så, atten premieomläggning skall godtas om den totala premieförpliktelsen icke ökar. Förslagetskulle t. ex. innebära att försäkringen kan slutbetalas på en gång. Inspektionenanser, att en så långt gående liberalisering står direkt i strid medintentionerna, då den diskuterade regeln tillkom, och ej heller går i linje medde lagtolkningsregler som åberopats. Ettmera begränsat förslag, som inspektionen för sin del vill förorda ärnedanstående. 1 detta förslag ser man till att det lekniska återköpsvärdetenligt det ändrade avtalet icke överstiger det tekniska återköpsvärdetenligt det urspmngliga avtalet: "Överenskommelse,som totalt medför ökad premieförpliktelse, skall vid tillämpning av dennaparagraf anses som nytt försäkringsavtal. Som nytt försäkringsavtal skall ävenanses överenskommelse om tidigareläggning av premiebelalningsskyldigheten.Sådant tidigareläggande skall anses föreligga, om kapitalvärdet av de ,som belöper pä tiden från det överenskommelsen träffas till en framtidatidpunkt - före försäkringstidens slut - ökas. Kapitalvärdet beräknas enligtför försäkringsgivaren gällande gmnder." Medkapitalvärde avses härvid kapitalvärdet av de mot försäkringspremiernasvarande helårspremierna. 9 Förmånstagare till pensionsförsäkring (avsnitt 9.3 ibetänkandet) Förslagettillstyrks eller lämnas utan erinran av samtliga remissinstanser utan närmarekommentarer. 10Frågor som väckts under remissbehandlingen Etlantal remissinstanser har tagit upp frägor som inte behandlas i utredningensbetänkande. RSVvill i detta sammanhang framhålla att förhöjt avdrag efter dispens även bordekunna medges den som erhållil avgångsvederiag. Enligt nuvarande regler är möjlighelenbegränsad att teckna pensionsförsäkring med ett avgångsvederiag som underiag.Den som helt saknar pensionsrält i anställning och erhåller avgångsvederiag isamband med att ett anställningsförhållande upphör för göra avdrag förpensionsförsäkringspremier enligt 46 § 2 mom. femle stycket kommunalskattelagenmed respektive av A-inkomst. Den som i huvudsak saknar pensionsrält ianställning kan -efter dispens - medges motsvarande avdrag om han redovisarinkomst, som är all anse som A-inkomst och som dessutom är hänföriig tillinkomstslaget tjänst. föreslog i det tidigarenämnda betänkandet Pensionsförsäkring (SOU 1975:21 s. 146)att förhöjtpremieavdrag i dessa fall skulle kunna medges efter dispens. Frågan togs inteupp i propositionen (prop. 1975/76:31). Frågan har aktualiserats i dedispensärenden som avgjorts hos RSV. 1 ett ärende hade sökanden sedan 25 är varilanställd i bolag, frän 1979/80:68 192 vilkethan vid uppnådd pensionsålder erhöll avgångsvederiag på . Med dettabelopp önskade han teckna en pensionsförsäkring. Han saknade pensionsrätt ianställning. Dispens medgavs av A-inkomst (enligt då gällande regler).Flera liknande fall har förekommit. Länsstyrelseni tar upp två problemställningar som berör fömansbolag och somenligt mening bör behandlas i utredningens fortsatta arbete: I)Mot bakgrund av följande dom av regeringsrätten villlänsstyrelsen ställa under debatt gränsdragningen mellan huvuddelägare ochandra anställda. GötaälvdalensAkeriakliebolag ang. inkomsttaxering 1973. C. ägde från början alla aktier ibolagel (aktiekapital ). sålde han hälften avaktierna till en broder för . Brodern har inte haft något ekonomisktutbyte av sitt aktieinnehav genom lön, arvode eller aktieutdelning. Enligt 1967års lagstiftning, som gällde vid taxering, fanns ingen möjlighet för ettaktiebolag all göra avsättning till pensionskonto för huvuddelägare, om intebolaget var anslutet till allmän pensionsplan. Sådan anslutning förelåg ej idetta fall. Efler L.G:s försäljning av halva aktiestocken till brodern har L.G. betraktats som "icke huvuddelägare" och bolaget har medgivitsavdrag för avsättning till pensionskonto t. o. m. för att trygga pension till L. Det vid 1973 årstaxering tvistiga beloppet var . - vill påpeka atlbolaget uppenbariigen varit mycket vinstgivande och aktieöverlåtelsen för 2 500kr. kan vara med hänsyn till omständigheterna inte anses vara affärsmässigtbetingad. Ävenom 1975 ärs skattelagstiftning syftar lill alt lägga ett avdragstak motsvarandepensionsskuld enligt allmän pensionsplan, genombryts detta tak enligt särskildaövergångsbestämmelser för s. k. äldre pensionslöften, dvs. löfte som lämnatsföre 1976 till andra anställda än huvuddelägare. Gränsdragningen mellanhuvuddelägare och andra anslällda bereder emellertid rättstillämpningensvårigheter och den myckel formella lolkning av denna gränsdragning, somframgår av regeringsrättens ovan redovisade dom, kan inte ha varit avsedd, varesig av eller lagstiftning och detta oavsett vad lagrådetuttalat i samband med lagstiftning. Man har i lagstiftningsarbetetinte räknal med att avdragsrättens konstruktion lockar lill skenöverlålelser avaktier och till överlåtelser som inte är affärsmässigt eller ekonomisktbetingade. Detförekommer i ganska många fall all en ensam aktieägare såsom i det refererademålet, överlåter halva aktiestocken till en utomstående, som antingen saknareller som kan ha beroende slällning lill säljaren, för enbart nominella värdet.Säljaren kan därigenom - ifall ett formelll betraktelsesätt anläggs - skaffasig avdragsrätt för flera milj. kr. för alt trygga pensionering genompensionsförsäkring eller avsättning till pensionsstiftelse. Eftersom kravet päkreditförsäkring vid kontoavsättning inte gäller för gamla pensionslöften, kanäven kontoavsättning bli aktuell. Enligl uppfattning bör en aktieöveriåtelsesom inte är affärsmässigt betingad inte godtas i förevarande sammanhang. Deltabör på nägot sätl komma till uttryck i lagstiftningen eller i motivuttalanden.Chefen för budgetdepartementel har visseriigen uttalat i prop. 1976/77:48 s.63, atl huvuddelägares avyttring av aktier efler uigången av 1975 inte bör gehonom slällning av "icke delägare" i 1979/80:68 193 frågaom avdragsrätt för äldre pensionslöfte. , som noterat uttalandelmed tillfredsställelse, anser att ytteriigare åtgärder behövs för atl förhindramissbruk av avdragsrätten. 2)Den 1976 införda möjligheten till avdrag för arbetsgivares avdragsrätt förkostnader för att "citera" pensionsplan synes ibland ha utnyttjats påett inte avsett sätt. Med påstådd citeringav t. ex. ITP-planen beräknaspensionsskuld även för förfluten lid med utgångspunkt i lönen underbeskattningsåret, trols alt ITP-planen ger pensionsrätt exakt efter defaktiska löneförhållandena under beskattningsåret och .