prop · G3032 · 1979-12-31 00:00:00 — Svenska kommunförbundeluttalar alt de motiv som har anförts för meddelarfrihet inom sociahjänsten,nämligen behovet av atl i massmedierna kunna bemöta ev, felaktigheter i frågaom uppgifter inom sociahjänsten givetvis måste vägas mot konsekvenserna för denenskilde om uppgifterna släpps ut. Enligt förbundet kan man inte bortse frånatt en sådan meddelarfrihet kan skada den enskilde, t, ex, i ett fall där detråder iniressemoisätt-ningar mellan barn och värdnadshavare. Frågan har alltsåsamband med reglerna om den enskildes samtycke till all lämna utsekretessbelagda uppgifter, varvid man enligt förbundets uppfattning bör skapaetl regelsystem som medför alt omyndiga ej skadas genom alt vårdnadshavarnautlämnar sådana uppgifter. Förbundet delar socialutredningens uppfattning attnågon meddelarfrihet inte skall ifrågakomma rörande sekretessbelagd uppgiftinom sociahjänsten. Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 525 JKtar i första hand upp meddelarfriheten pä sjukvårdsområdet men vad han anförgäller i tillämpliga delar också socialvårdsomrädet. Enligt förslagel skallmeddelarfrihet råda för uppgifter som hänför sig till ärende omfrihetsberövande, noterar JK, som finner innebörden härav i viss män oklar Pås, 215 sägs nämligen alt "endasl uppgifter som hänför sig till frihetsberövandeåtgärder" skall omfattas av meddelarfriheten. Detta strider dock såuppenbart mot den föreslagna lagtexten atl JK bortser från uttalandet, Å andrasidan har han som framgår av det följande sympati för den snävaremeddelarfrihet som ligger i de citerade orden i uttalandet, JK har i sittyttrande kritiserat den föreslagna uppdelningen i förlroendesekretess ochsekretess i andra fall inom hälso- och sjukvårdsområdet. Den godtycklighet sompräglar den i promemorian gjorda gränsdragningen framstår som särskiltbetänklig med hänsyn lill de föreslagna följderna belräffande meddelarfriheten.Förelaget innebär all i ärenden om frihetsberövande varje i ärendetförekommande uppgift som rör den enskildes hälso- och sjukvårdsförhäl-landeneller andra personliga förhållanden fritt får lämnas ut till massmedier. Ingensom helst hänsyn las lill patientens - i "förtroendefallen" så starktförevarade - egna önskemål om sekreiess för uppgifter som i högsta grad rörhans pereonliga integritet, JK understryker att uppgifternas spridande genommassmedier lorde vara den form av offenllighet som patienten framför alll villundvika, då ju hans iniegrileisiniresse därigenom skadas i oändligt myckelhögre grad än genom meddelande lill allenast en enskild person. Med del nu sagdahar JK inte avsett att förneka all ett behov av insyn och kontroll finns inomhälso- och sjukvårdsområdet, Detla behov gör sig särskilt gällande vidivångsingripanden i form av frihetsberövande och det är också här förelaget påförevarande punkt avser all öppna möjlighel lill insyn och offentlig debatt.Enligt JK:s mening går förslagel emellertid alllför långt, i det all denenskildes kanske känsligaste pereonliga förhållanden utlämnas lilloffentligheten utan hänsyn till hans önskemål. Avsikten med insyn ochopinionsbildning måste vara att kunna förhindra resp, komma till rätta medobefogade tvångsåtgärder av förevarande art, Uppgifierom patientens person somsaknar betydelse från denna synpunkl bör under inga omständigheter fä utlämnaslill massmedierna. Enligt JK bör man sålunda efiereträva att i lagen klartavgränsa de uppgifter som är av relevans för detta syfte. Uppgifterna bör avsede fömtsättningar som i det enskilda fallel förelåg för ingripande och somutgjorde grunden för detta samt de omständigheter i övrigi som har lillmäiisbetydelse i ärendet. Utanför faller uppenbariigen uppgifter om t, ex,patienters namn och andra ideniifieringsdala. Möjligen kan detta uttryckas medde inledningsvis citerade orden pä s, 215 "uppgifter som hänför sig lillfrihetsberövande åtgärder". Ulanall ta ställning lill huvudfrågan om meddelarfrihet inom social-vårdsområdettarAUmänhetens pressombudsman upp frågan om utvidgning av undanlaget frånmeddelarfriheten på en särskild punkt. Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 526 omall frågan, om. tystnadsplikten inom socialvärden bör genombrytameddelarfriheten, har tilldragit sig speciellt intresse därför all konfliktenmellan behovet av allmän insyn och hänsynen lill den enskilde här ter sigsärskill markant. kan vitsorda atl felaktiga eller snedvridnaframställningar om ärenden inom socialvården kan förekomma i tidningarna ochall tillrättalägganden ibland är omöjliga lill följd av tystnadsplikten. Enligthans erfarenhet är del dock som regel myndighelema själva och deras tjänstemänsom mest drabbas därav, medan tidningarna tenderar all ta stor hänsyn lill deberörda enskilda om dessa inte själva önskar framträda. Pressombudsmannensaknar för sin del möjlighel all avgöra om den i promemorian föreslagnaavvägningen mellan tystnadsplikt och meddelarfrihet på socialvårdsområdel ärden mest lämpliga. Att meddelarfrihet skall råda i ärenden om friheisberövandeoch omhändertagande för vård finner han ur allmän synpunkt betydelsefullt. Delfär ankomma pä pressens självsanerande organ atl söka tillse attmeddelarfriheten här inte leder till publiciletsskador. Han nämner isammanhanget atl han har framfört önskemål om att pressens etiska reglerytteriigare inskärper viklen av hänsyn till de berörda, då allmänintressetkräver atl uppgifter om enskildas privatliv publiceras. Pressombudsmannenframhåller atl del inte endast är i samband med omhändertaganden för vård ulanäven dä minderårig skall överflyttas frän en värdnadshavare till en annan, som detförekommer en omfattande och ibland ensidig publicitet. Han finner del troligtatt detta kan molverkas om berörda tjänstemän har möjlighel alt lill pressenlämna upplysningar om bakgrunden till atl vårdnaden skall flyttas. Därförhemställer han all del beaktas om meddelarfriheten kan utsträckas lill allgälla även sådana fall, såvitt del framlagda förslagel inte redan medger detta. Enutvidgad meddelarfrihet på socialvårdens område diskuteras också avhovrättenför . I dess yttrande erinras om atl TK i fräga omsocialföl valtningen hade föreslagit atl meddelarfriheten skulle ha företräde,bortsett från förtroendesituationerna, I detta hänseende stannar promemoriansförslag ungefär halvvägs mellan gällande ordning och : meddelarfrihetenfär företräde belräffande ärenden om omhändertagande för vård men inte i andrafall. Enligt hovrättens mening ökas härmed möjlighetema lill en sakligoffentlig debatt om de socialvårdsärenden som är mest betydelsefulla frånrättssäkerhetssynpunkt. Med hänsyn lill erfarenheten från polisens ochåklagarnas område anser hovrätten atl del här hade varit möjligt all gå längre:det torde inte finnas någon gmnd för antagande all socialvårdensbefattningshavare skulle hantera en vidsträckt frihet med sämre omdöme änpolis- och åklagarpersonalen har gjort. Hovrätten förmodar i stället atlsociaUjänslemännen i gemen i särekilt hög grad hyser företåelse för demänniskor de kommer i kontakt med i sitt arbete och för deras problem. Meddetta synsätt skulle knappasl någon reglering av tystnadsplikten behövas.Samtidigt lorde behovel av offentlig belysning vara Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 527 likastort som belräffande brottsbekämpningen. De som är föremål för socialainsatser är i stor omfattning i behov av hjälp och stöd. En allmän debatt ommyndighetemas metoder och åtgärder lorde på delta område vara viktigareän i fråga om brottsbekämpningen, särekilt som de samhälleligarälissäkerhetsåigärdema här är mindre väl utvecklade. Det kan emellertid vararimligl att tills vidare stanna vid den punkt som föreslås i promemorian, anserhovrätten, som tillstyrker förslaget i denna del. Vadsom i föreia hand enligt kommunstyrelsen i kommun måste varavägledande vid sekretessregleringen på socialvårdens område är naturligtvishänsynen till och skyddet för den enskildes pereonliga förhållanden. Men mankan å andra sidan inte helt bortse från del intresse av allmän insyn ochkontroll i den verksamhet som bedrives av de socialvårdande myndigheterna, Atlhelt reglera bort meddelarfriheten i enlighet med socialutredningens förslagskulle således starkt begränsa dessa så vikliga insyns- ochkontrollmöjligheter. Kommunstyrelsen lar som exempel alt man gör del omöjligtför massmedier all i konkreta ärenden redovisa ett relevant bakgmndsmalerial. vill gå längre i fräga om meddelarfrihet och beklagar all man ipromemorieförslaget förordar etl betydligt mindre område för meddelarfrihet päsocialområdet än vad TK har gjort. Enligt förslagel upphävs meddelarfrihetenbelräffande uppgifter om socialvård med undanlag för ärenden om omhändertagandeför vård, I förslagel heter del alt man "kan knappast bestrida altmöjligheterna för t, ex, en socialvårdsmyn-dighet alt offentligt bemöta påståendeni en tidigare publicerad tidningsartikel blir mindre med den här förordadeordningen än med en meddelarfrihet av den omfattning som har föreslagits avTK", Det understryks emellertid all uppgifter kan lämnas även isocialvårdsärenden om de kan röjas ulan men för den enskilde och hansnärslående. Vidare föreligger det möjlighet all lämna ul uppgifter medförbehåll som inskränker mollagarens rätl all lämna dem vidare eller utnytOadem, anser alt en ökad tillgång till uppgifter i socialaärenden skulle göra publiciteten härom mer korrekt och balanserad och intemedföra någon större risk för publicitetsskador. Erfarenheterna från detpolisiära områdel, där meddelarfriheten är oinskränkt, lyder enligtsamarbelsnämndens mening inte på alt man måste räkna med en sädan risk, 8kap, 7 och 8 §§ Regeringsrättenoch anser alt uppgifter av samma slag som förekommer inom sjuk-och socialvården också inhämtas inom allmän försäkring, arbetsskadeförsäkringoch arbeiarekydd, Tystnadsplikl enligt 8 kap, 7 och 8 §§ synes därför enligt debåda remissinstansemas mening böra genombryta meddelarfriheten, Samma åsikt harAUmänhetens pressombuds- Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 528 man,som erinrar om all en utgångspunkt har varit atl tystnadsplikten skallgenombryta meddelarfriheten för uppgifter som har lämnais av en enskild i ensituation av förtroendekaraktär. ifrågasätter om inteundanlag från meddelarfriheten bör göras också för uppgifter som omnämns i 8kap, 7 och 8 §§, Arbetarskyddsstyretsen uttalar att 8 kap, 8 § omfattar mängarent personliga uppgifter av t, ex. medicinsk karaktär. Del är enligt styrelsensvårt atl förelä varför sådana uppgifter skall behandlas annoriunda änuppgifter som faller under 8 kap. 2 §. Siyrelsen biträder därför intepromemorieförelaget i denna del, 8kap, 9 § Skolöverstyrelsennoterar att meddelarfrihet i det väsentliga inte skall gälla inom de områden avskolväsendet där sekrelessreglering införs och finner det vara viktigt altdetla förslag genomförs. i ser medtillfredsställelse alt man i promemorian har tagit större hänsyn till denenskildes integritet än vad TK gjorde, såvitt gäller meddelarfrihet påelevvårdsområdet, allmänna skolstyrelse anser atl del föreslagnaundantaget frän meddelarfriheten inom det allmänna skolväsendel, utanförområdet för myndighetsutövning, synes väl motiverad, eftersom det i allmänhetrör sig om ömtåliga uppgifter angående ungdomar, HovrättenförVästra ställer sig frågande lill en så slor utvidgning av sekretessen ifrågaom utbildningsväsendet som föreslås i promemorian bl, a, därigenom alldenna sekreiess har företräde framför meddelarfriheten utom i fråga om ärendenom disciplinärt förfarande mol elev eller om skiljande av elev från vidarestudier. Hovrätten ställer sig frågande till en så omfattande utvidgning. Delfinns stort behov av en öppen och fri debatt om förhållandena inomskolväsendet, Alll som är ägnat all försvåra en sådan debatt bör motverkas. Deskäl som anföres för promemorians ståndpunkt i denna fråga (s, 200 O finnerhovrätten föga konkreta och knappasl övertygande. Övrigaremissinstanser som har yttrat sig i denna del förordar att meddelarfrihetenbegränsas ytteriigare. Enligtregeringsrätten bör sekretessen inom skolväsendet regleras på motsvarande sättsom regeringsrätten föreslår i fråga om sekretessen inom sjuk- ochsocialvården, dvs, att tystnadsplikten i hela sin omfattning bör genombrytameddelarfriheten. Mueller ifrågasätter om det verkligen finnsnågot klart uttalat behov av undantag från meddelarfriheten i de fall somföreslås i promemorian. Om hans förelag lill ändring av 8 kap. 9 § försiaslyckel godias, bör undanlaget från meddelarfriheten - om det behövs - anges påföljande sätt: "såvitt uppgiften ej rör annat personligt förhållande änelevs studiesituation i ärende om elevs tillrältaförande eller ärende om elevsskiljande från vidare studier". Det bör enligt regeringsrådet Muellerövervägas om det behövs ett undantag från meddelarfriheten i de ärenden Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 529 somavses i förordningen (1977:826) om tillfällig avstängning av studerande vidhögskoleenhet. EnligtSvea hovrätt har de synpunkter hovrätten har anfört angående meddelarfriheteninom sjuk- och socialvården giltighet också för den myndighetsutövning som ägermm inom undervisningsväsendel. Intresset av insyn förringas här dessutom av atlutövningen av myndighet sker i en mildare form än inom sjuk- och socialvården.Hovrätten avstyrker därför den föreslagna meddelarfriheten inom skolområdet. Kommunstyrelseni kommun uttalar alt de bestämmelser om meddelarfrihet som föreslåssynes vara alllför långtgående och därför kan äventyra förtroendet förkommunens myndighetsutövning i bl. a. skolfrågor. Frågan om meddelarfrihetensomfattning är så viktig atl den bör las upp lill ytterligare övervägande.Enligt Svenska kommunförbundets yttrande gör sig samma synpunkter gällandebelräffande meddelarfrihet, såvitt gäller disciplinära åtgärder och skiljandefrån undervisningen, som i fråga om meddelarfriheten inom sociahjänsten. Denenskilde kan skadas genom etl utlämnande av uppgifter lill massmedierna. Inomskolväsendel rör del sig dessutom regelmässigt om underåriga. Förbundet anseralltså alt någon meddelarfrihet inte skall ifrågakomma rörande sekretessbelagduppgift om enskilds personliga förhållanden inom skolväsendel. I sammanhängdunder-slryker förbundel atl del är av särskild vikt atl skiOa på underåriga,vilkas intressen skall tillvaratas av annan, och på vuxna. Denna skillnad harinte särskill beaktats i promemorian. i anser atl sekretessen i ärende omarbetsförmedling eller yrkesvägledning och i ärende om arbetsvärd m. m. börgenombryta meddelarfriheten. hyser uppfattningen all ell undanlag från meddelarfriheten ärnaturiigt belräffande sådan verksamhei som avses i 8 kap. 11 § försia och andrastyckena. Verkel anser emellertid all meddelarfriheten bör genombrytas också ifråga om verksamhet av det slag som avses i samma paragrafs tredje slycke.Också här är del enligt verkets mening i hög grad den personliga integritetensom berörs. Undantagfrån meddelarfriheten föreslås i promemorian beträffande paragrafens andraslycke men ej i fråga om första styckel, konstaterar 66 1979/80. Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 530 värnpliktsverket.Verket framhåller att de inskrivningsskyldiga i samband medinskrivningsprövningarna genomgår omfattande medicinska undereökningar ochpsykologiska prov, i vilka bl. a. ingår samtal med psykolog och för vissa av deprövande även psykiatrisk undersökning. Åriigen prövas 55 000-60 000inskrivningsskyldiga vid verkel, vilket innebär all vid verkel förvaras en stormängd information om enskilda, uppgifter som ofta är av mycketinlegritetskänslig natur. Insamlandet av de ifrågavarande uppgifterna byggertill stor del på positiv och aktiv medverkan från den enskilde, vilket också ären förutsättning för atl prövningarna skall leda till ell så rättvisanderesultat som möjligt. Ändamålet med prövningarna är all med utgångspunkt frånde erhållna resultaten placera den enskilde så inom försvaret all hans förmågaoch kunskaper uinytOas på bästa sätt såväl med hänsyn till den enskilde somtill inom krigsorganisationen rådande personalbehov. Enligt verkets bestämdauppfattning framkommer vid prövning av inskrivningsskyldiga och aspiranlersådana uppgiftersom från inlegritetssynpunkt är lika skyddsvärda som dem somanges i 8 kap. 12 § andra styckel. Verket framhåller vidare ah beslut i ärendenom anstånd, befrielse, ändrad ullagning och tillhörighet ofta baseras påutredningar, som verkställs av konsulenter inom försvarets personalvård, Verkelfinner det otillfredsställande om dessa uppgifter, när de ingår i ärende somavses i 8 kap, 12 § försia slyckel, skulle undantas från den begränsademeddelarfriheten. Enligt verkets uppfattning bör således hela 8 kap, 12 § iförslagel undantas från meddelarfriheten, 8kap, 17 § Rikspolisstyrelsenanför alt meddelarfriheten f n, inte tar över tystnadsplikten enligt 10 §lagen om polisregister. Förelagets ståndpunkt är däremol atl tystnadsplikten ifråga om polisregisteruppgifter skall vika för meddelarfriheten. Styrelsenframhåller all det i polisregister lagras uppgifter av känslig natur, vilka ihög grad berör den enskildes personliga integritet. Med hänsyn härtillifrågasätter styrelsen lämpligheten av alt på föreslaget sätt försvagatystnadsplikten, I promemorian framhålls alt bland riskerna för allvariigapubliciletsskador de märks särskilt som hänför sig till meddelande av uppgiftersom på något sätt berör enskildas personliga integritet, I enlighet med dettauttalande bör enligt styrelsens uppfattning även i fortsättningentystnadsplikten såviti gäller polisregislemppgifter vara obmlen av meddelarskyddet, 8kap, 20 § Enändring, som svarar mol del förelaget i yttrandet alt 8 kap, 20 S ändras sä attsekreiess gäller om det kan antas alt röjande av uppgift skulle innebära faraför atl någon utsätts för våld eller annal allvarligt men, bör enligtregerings- Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 531 rättengöras i punkt 3. har en liknande uppfattning. Nämndenfinner med hänsyn lill värdet av en öppen debatt om kriminalvårdens mål ochmedel att en tämligen långtgående meddelarfrihet måsle accepteras när delgäller lämnande av uppgifter från kriminalvårdens verksamhetsområde. Enligtpromemorieförelagel genombryter sekreiessen enligt 8 kap. 20 § meddelarfrihetenendast i fall då del kan antagas atl röjande av uppgifter skulle innebära faraför någons personliga säkerhel. I överensslämmelse med vad nämnden harförordat i fråga om innehållet i regeln i 8 kap. 20 § försia styckel försiapunkten bör sekretesskyddet genombryta meddelarfriheten inte bara när röjandeav viss uppgift skulle innebära fara för någons personliga säkerhet ulan ävennär ett sådant röjande skulle innebära fara för annal allvariigt men för någon. Liksomi sitt remissyttrande över TK:s belänkande pekar på denbetydande risk atl rehabiliteringsarbetet molverkas och klienterna tar skadasom en publicering av uppgifter om klienterna innebär. Styrelsen framhålleräven atl personalens möjligheter till ett förtroendefullt samarbete medklienterna allvarligt kan skadas om dessa inte skyddas från publicitet genomtystnadsplikt för personalen. Styrelsen menar emellertid även alt, med denlösning i övrigt som har föreslagits, del inte finns någon anledning att i deltaavseende avvika från den i 8 kap. 20 § första siycket försia punklen föreslagnaregleringen, eftersom insynen i myndighetsutövningen skyddas genombeslutsoffentligheten. Vad gäller behovet att tillföra den offentliga debattenupplysningar för att ge en balanserad bild av sakförhållandena i ell visslärende påpekar styrelsen här liksom tidigare atl korrekt information enligtstyrelsens erfarenhet inte alltid har lett lill en kortekl publicitet. Detinger arbetarskyddsstyrelsen betänkligheter atl meddelarfrihet skall råda närdet gäller sekreiess enligt 9 kap. 2 §. Inom styrelsens och yrkesinspektionensverksamhei får Oänsiemännen ofta insyn i enskilda företags yrkeshemligheter.Det kan gälla både drifts- och affärshemligheter av känslig natur, som skullekunna medföra slor skada för förelaget om de kom lill konkunenlernas kännedom.Det skulle för berörda förelag vara olyckligt om inte sådana uppgifter voreförenade med ell starkt skydd mot obehörigt utlämnande. Det skulle också kunnamedföra nackdelar för styrelsen och yrkesinspektionens verksamhei, som ärberoende av stor öppenhet hos arbetsgivare och arbetstagare för all ge avseddaresultat. En reglering sådan som den föreslagna kan t. ex. befaras medförastarkt ökade svårigheter för styrelsen att få del av kemiska recept o. d. avhemlig natur frän utländska tillverkare. Styrelsen kan därför inte biträdapromemorians förslag i denna del. Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 532 Fråganom meddelarfrihet såvitt gäller lillsyn m. m. över bank- ochförsäkringsväsendet las upp i fyra yttranden. Bankinspektionen föreslåratt också sekreiessen för lillsynsobjektens egna, interna förhållanden bör haföreträde framför meddelarfriheten. Som inspektionen framhöll i sitt yttrandeöver förslagel lill LAH finns inte anledning alt i förevarande avseende skiljamellan information av sistnämnt slag och information om bankkunds (tredje mans)molsvarande förhållanden. Sådana uppgifter om bankemas intema förhållanden somdet här rör sig om kan röra interna instmktioner samt planer och dispositionersom är känsliga bl. a. från konkurtenssynpunkt men som är oundgängliga förinspektionen. Inte sällan är uppgifterna att härieda ur detförtroendeförhällande som har etablerats mellan bankledningar och inspeklionsledningen.Ell väsentligt skäl för atl ge denna sekreiess företräde framförmeddelarfriheten är enligt bankinspektionen också den omständigheten allinterna föreskrifter om t. ex. vissa arbeismtinerav säkerheishänsyn är förOäniaav samma skydd som uppgifter som avses i 6 kap. 2 § 2 (bl. a.brottsförebyggande ålgärder). Där stadgad sekreiess bryter igenommeddelarfriheten. Bankinspektionen nämner alt det i promemorian (s. 206) anförepraktiska skäl för alt meddelarfrihet skall ha företräde framför den sekreiesssom föreskrivs i 9 kap. 4 § försia styckel 1. Belräffande sekreiessen enligtförsta siycket 2 skulle det däremol vara praktiskt möjligt alt sekreiessenbryter igenom meddelarfriheten. Då vidare de i 2 åsyftade uppgifterna enligtpromemorian dessutom typiskt sett saknar egentligt offenllighetsintresse kanundantag från meddelarfriheten här förordas. Enligt bankinspektionen kan deninformation, belräffande vilken meddelarfrihet enligt promemorieförslageiskulle råda, vara av så ömiålig beskaffenhel all praktiska skäl inie bör fäavgöra graden av sekretesskydd. De praktiska skälen lorde sammanhänga med deföreslagna bestämmelsernas allmängiliighel. Blir i enlighet med inspektionens iandra hand framförda förslag sekreiessen vad gäller inspektionens verksamhetmera exklusivt reglerad, lorde de i promemorian åberopade praktiska problemenhell bortfalla. Såvitt gäller offenllighetsintressel hävdar bankinspektionen pågrundval av sina erfarenheter bestämt all inte heller de nu ifrågavarandeuppgifterna typiskt sett har något framträdande sådant intresse. På anfördagrunder föreslår inspektionen att sekretessen avseende enskilds förhållanden -inklusive affärs- och driftförhållanden - lill förelag eller institutionerunder bankinspektionens lillsyn liksom sekretessen rörande dessa företagsinterna förhållanden skall ha företräde framför meddelarfrihet, oavsett vilkenteknisk lösning som väljs i fråga om sekretesskyddet inom inspektionens verksamhetsområde. Delframstår för försäkringsinspektionen som angeläget att meddelarfrihet interåder i inspektionens verksamhet. Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 533 m.fl. instämmer i vad m.fl.bankorganisationer har anfört i sitt yttrande i fråga om meddelarfrihet för sådanauppgifter hos bankinspektionen och som avser bankernas kunder.Bankorganisationerna påtalar att sekretesskyddet för bankernas förelagskunderenligt promemorieförslaget blir sämre än för lånekunderna i riksbankensbankrörelse och för lånlagama i annan statlig myndighels ullåningsrörelse.Sekretesskyddet förde två sistnämnda kategorierna genombryter nämligenmeddelarfriheten.