prop · G30340 · 1979-12-31 00:00:00 — Kommitténanser med hänsyn till förslaget all övrig mark inte skall åsättas något värde,att tomtmarksvärdet skall behållas och då ulgöra etl särskill delvärde. Förslagethar inte mött nägra invändningar från remissinstanserna och jag föreslår alldel genomförs. Enligtgällande ordning förstås med byggnadsvärde på jordbruksfastighet värdel avsamtliga byggnader som hör till taxeringsenheten. Som särskilda delposter skallanges dels värdet av byggnad, som används av ägare eller arrendator förbostadsändamål, dels värdet sammanlagt av ekonomibyggnader och dels värdet avöverbyggnad. Kommitténanser alt en separat redovisning bör liksom f n. göras av bostadsbyggnadsvärdetresp. ekonomibyggnadsvärdel och att dessa värden bör redovisas som särskildadelvärden. Värdet av överbyggnad ansäg kommittén kunna utgä. Förslagelatt bostadsbyggnadsvärdel skall utgöra ett särskilt delvärde lämnas ulanerinran från remissinslanserna. Frän något håll framförs önskemål omytteriigare uppdelning av byggnadsvärdena på jordbraksfastig- 1979/80:40 107 heterpå delar av byggnaderna främst för att underiätta inkomsttaxeringen. Denytteriigare redovisningen skulle avse t. ex. värde av byggnadsstomme och andradelar för byggnadens allmänna användning samt värde av byggnadsinvenlarier. Föregen del vill jag säga att del är ell önskemål att vid fastighetstaxeringen lafram de uppgifler om fastigheterna, som behövs vid inkomsttaxeringen. En sålångtgående redovisning som förordats i nyssnämnda remissyttrande kanemellertid inte genomföras med nuvarande förfarande. Kommitténs förslag börgenomföras. förslag skall ekonomibyggnadsvärde liksom f n. utgöras av värdel avde ekonomibyggnader som hör till taxeringsenheten. Förslaget har godtagits ochjag biträder det. Denuvarande delvärdena värde av övrig mark, värde av särskilda tillgångar samlövervärde skäll enligt kommitténs förslag utgå. Delsamma gäller delposten värdeav överbyggnad. Någonerinran har inte gjorts i remissyttrandena mot förslaget all delposten värde avöverbyggnad skall utgå. Några remissinstanser anser däremol att värde av övrigmark bör behållas, eftersom det bland den egendom som inte ingår i de andradelvärdena enligt deras mening finns egendom som inle saknar värde, t. ex.campingplatser, parkeringsplatser. Till förslagel alt värde av särskildatillgängar skall ulgä är remissinstanserna med något undanlag positiva. Manerinrar om möjlighelen att i stället justera värdet för s. k. säregnaförhållanden. Med någol undantag är man bland remissinstanserna ocksä positivalill att slopa övervärdet. Föregen del vill jag i fräga om värderingen av den egendom som kommittén vill föralill övrig mark anföra följande. Det är i princip tre olika slag av mark somhänförts lill den övriga marken. För del första är fräga om improduktiv mark ianslulning fill jordbraksdelen av en lantbraksenhet. Dessa delar har oftastmyckel små arealer med obetydligt värde. Det sistnämnda gäller det andra slagetövrig mark, t. ex. kalfjäll. Varje form av värdesätlning av dessa framslår somIveksam med hänsyn lill de begränsade användningsmöjligheter som föreligger. Dentredje gmppen är vägar, diken, galor, park och annan mark inom tätort somanvänds för eller i detaljplan är avsedd för annat än allmänl och enskiltbebyggande. I detta fall är del ofla inte fräga om värdelös utan i hög gradvärdefull mark, som inle sällan är försedd med markanläggningar av slorl värde.Dessa är emellertid i allt väsentligt av sädan karaktär att de bör varaskattefria enligl de regler, som föreslagils som skattefrihet i 3 kap. FTL. 1979/80:40 108 markav detta slag ofla ulgör delar av fasligheter som används för annat ändamål,anser jag det rationellt att dessa områden ej åsätls värde i slällel för atl deskall utbrytas lill skattefria taxeringsenheter. Lantbruksuniversitetethar ansett alt exploateringsmark och täktmark som ingår i jordbruksfastighetskall ingå i samma taxeringsenhet. Sådan mark kan enligt nuvarande regleråsättas övervärde. Kommittén har utföriigt motiverat sin ståndpunkt att endasiåsätta förvänlningsvärden då de är dokumenterade genom fastställda planer, dvs.då en exploatering är myckel nära förestående eller påbörjad. Det har visat sigmycket svårt alt särskilja och värdera det förväntningsvärde som enjordbruksfastighet kan ha i de fall dä en exploatering ligger längre fram itiden. anser jag atl man därför bör borise från sädana värdeni den mån de inle verkar allmänl höjande på ortsprisstatisliken. Då det gällerområden med förvänlningsvärden som dokumenterats i fastställda planer anser jagliksom kommittén atl deras användningssätt är så artskilt från lantbruksenhetensall de bör avskiljas lill en särskild taxeringsenhet. Jag anser alltså attkommitténs förslag också i denna del är lämpligt och förordar att delgenomförs. Kommillénsförslag om indelning i värderingsenheter utgör i storl sett ell lagfästande avRSV:s anvisningar med motsvarande innehåll. Ulgångspunktför indelningen i värderingsenheter är enligl förslagel en taxeringsenhet.Denna skall indelas i olika värderingsenheler, som skall omfatta den egendomsom skall värderas för sig. En värderingsenhet skall således endast omfaltaegendom som ingär i en enda taxeringsenhet. Remissinstansernahar inte någon invändning i princip mot all regler om värderingsenheler tas ini FTL. 1 huvudsak har de inle heller några erinringar mol de föreslagnareglernas materiella innehåll. Kommitténhar försl lämnat allmänna regler om värderingsenheter och därefter regler ombestämmande av värderingsenhet för dels olika byggnader och byggnadstyper, delsägoslag och dels annan egendom. Deinvändningar som gjorts har huvudsakligen varit av teknisk art. Jagvill framhålla att indelningen i värderingsenheler i försia hand avser attunderlätta värderingsförfarandet. Regler lämnas för värderingen av olikabyggnadstyper och ägoslag. De bör därför värderas för sig. Det principiellaförslaget om värdering av värderingsenheter och indelning av dem bör därförgodtas. Kommitténhar i princip begränsat en värderingsenheis omfattning lill taxeringsenhet.Kommittén framhåller atl det skulle ge en rad fördelar vid samköming med CFD:sfaslighetstaxeringsregisler och för prisstatistiken om värderingsenheternabegränsades så att de aldrig fick gå över en fastighets- Prop.1979/80:40 109 gräns.Med hänsyn särskill till den nuvarande stora splittringen i fastighetsindelningenanser emellertid kommittén alt värderingsenhel skall fl omfatta egendom somingår i en taxeringsenhet. Jag delar kommitténsuppfattning atl man bör verka för en allmän användbarhet av uppgifterna ifaslighelsregislret. Även om en begränsning av värderingsenheterna lillregisterfastighet inle bör ske lill 1981 Irs taxering, bör en sådan kunnaövervägas för framtiden. En huvudlinje i förslagelär alt egendom av etl och samma slag inom en taxeringsenhet skall utgöra envärderingsenhel. I en del fall föresläs obligatoriska sådana reg/er, t. ex. ifråga om täktmark som avser samma slags fyndighet inom en taxeringsenhet. Tomtför hyreshus fär i vissa fall delas upp om det är nödvändigl. I flera fall fåren uppdelning pä flera värderingsenheler ske om del väsentligt underiättarvärderingen. Del föreslås i fräga om hyreshusenhei, ägoslagen på lantbruksenhetoch markanläggningar. Deolika nyanserna som föreslagils i möjligheterna att dela upp egendomen ivärderingsenheter diskuteras i vissa fall. Tendensen i yttrandena är altkommitléförslagel är alltför restriktivt i fräga om möjligheterna att dela uppegendomen pä flera värderingsenheter. Jag återkommer till detta i det följande. 2.4.3.2Värderingsenheter för byggnadstyper m. m. förslag skall som huvudregel gälla atl småhus med elt taxeringsvärdeom minsl . skall utgöra en värderingsenhet. Komplemenlhus, såsomgarage, förråd m. m,, skall i regel ingå i samma värderingsenhel som det meslvärdefulla småhuset på taxeringsenheten. Finns del inom en loml en eller flerabyggnader som inte bör bilda egna värderingsenheler, dvs. om byggnadernas värdeunderstiger 10 0(X) kr., skall dessa byggnader ingå i samma värderingsenhet somden värdefullaste byggnaden inom samma tomt. Vidare skall samlliga byggnaderinom tomten utgöra en värderingsenhel om den värdefullaste byggnadens värdeinle uppgår till Varje hyreshusenheiföreslås utgöra en värderingsenhet. En uppdelning i två eller fleravärderingsenheler får dock ske om värderingen därigenom väsenlligl skulleunderiättas. Vidare skall liksom f n.varje modern ekonomibyggnad och byggnad av slörre värde utgöra envärderingsenhet. Övriga ekonomibyggnader skall i regel sammanföras till envärderingsenhet men flr utgöra egna värderingsenheter om detla väsenlligtunderlättar värderingen. Omen byggnad är inrättad för väsenlligl olika ändamål, exempelvis en kyrkolokal ielt hyreshus, flr den enligt kommittén indelas i olika värderingsenheter omdetla underiättar värderingen. Saneringsbyggnadersom saknar värde och byggnader eller byggnadsbestånd med etl värde somunderstiger , behöver för fastighetslaxe- 1979/80:40 110 ringensdel inte indelas i värderingsenheter och redovisas som sådana. Kommitténföreslår att även dessa byggnader med hänsyn till uppgifisbeho-vei vid FoB 80skall redovisas som en värderingsenhel om byggnaden helt eller delvis användssom boslad. Remissinslansernahar överiag inte hafl några invändningar mol förslagen till indelning ivärderingsenheter för byggnader och byggnadsdelar och jag anser atl förslagenbör genomföras. En remissinstans har uttryckt önskemål om uppdelning avbyggnader i värderingsenheter som avser t. ex. byggnads-stommen för all få framvärden som underiättar inkomsttaxeringen. Som jag anförde i det sammanhanget ärdet inte möjligt att ulgå från sädana värderingsenheler vid 1981 ärs taxering.Frågan bör dock kunna tas upp till förnyat övervägande . Frännägot håll har hävdats atl principen för lantbruksbyggnad bör vara all uppdelningi värderingsenheter skall ske om det medför en riktigare värdering. Jag vill idel sammanhanget framhålla att vid taxering var huvudregeln atl varjebyggnad normalt skulle utgöra en taxeringsenhet. Det väsentligaste undantagetfrån denna huvudregel utgjorde några angivna slag av byggnader. Äldre ochomoderna byggnader skulle normalt föras samman till en värderingsenhel. Jagvill påpeka i klarhetens inlresse att indelning av en byggnad i fieravärderingsenheter blir aktuell endast om byggnaden enligt den föreslagnahuvudsaklighetsprincipen blir skattepliktig. Markbör enligt kommittén indelas i värderingsenheter med utgångspunkt i del ägoslagmarken tillhör. Utgångspunkten är därvid alt mark tillhörig samma ägoslag pä entaxeringsenhet skall vara en värderingsenhel. Genom specialregler lämnasemellertid en möjlighel att dela upp olika ägoslag i flera taxeringsenheter. Enligthuvudregeln i kommitténs förslag skall varje tomt inom en taxeringsenhet utgöraen värderingsenhet. Uppdelning av tomten i olika värderingsenheter fårenligtförslagel göras om byggnadsrätt föreligger till två eller flera småhus.Dessutom skall uppdelning av tomt för hyreshus ske i olika värderingsenheler omdetta pä gmnd av tomlens användningssätt är nödvändigt för värderingen. Kommitténföreslär beträffande exploateringsmark att sådan mark inom en taxeringsenhetskall delas upp i värderingsenheter med hänsyn till det byggnadsändamål somanges i fastställd stadsplan eller byggnadsplan. All täktmark som avser sammaslags fyndighet inom en taxeringsenhet skall enligl kommittén utgöra envärderingsenhet. Vidare föreslår kommittén att vart och ett av ägoslagenåkermark, betesmark, skogsmark och skogsimpediment som regel skall bilda envärderingsenhet. som tillhör etl av dessa ägoslag skall enligt förslagetkunna fl delas upp i flera värderingsenheter om Prop.1979/80:40 111 deltaväsenlligt skulle underiätta värderingen. Kommitténhar atl uppdelning endasi bör göras i undanlagsfall och alt RSV bör angeförutsällningarna härför. Enligl kommitténs mening bör en uppdelning normallinle ske om arealen pä de olika värderingsenheterna därigenom kommer attunderstiga 5 ha. Vidare torde värderelationerna mellan delar som skall ingå i skildavärderingsenheter enligl kommilléns mening böra uppgå till åtminstone 1:2 innanen uppdelning bör äga mm. Åtskilligaremissinstanser har ansett atl en sådan uppdelning av ägoslagen pälantbmksenhet bör fl ske sä snart värderingen därigenom underiättas eller blirriktigare. I fråga om de särskilda hjälpreglerna som förordats, nämligen enarealgräns om 5 ha och värderelationen 1:2 har flera remissinstanser yttratsig. Förmin del vill jag framhålla att även små arealer av ägoslagen ,betesmark och skogsmark ofta kan uppvisa slora skiftningar i beskaffenhet.Detla gäller inte minst skogsmarken. Det är emellertid inte möjligt atl drivauppdelningen i värderingsenheter alltför långt. Den avvägning som kommitténhär föreslagit, atl en uppdelning skall ske om den väsentligen underiättarvärdering, får anses tillfyllest. Jag anser att förslagen om indelning ivärderingsenheter bör följas. 2.4.3.4Värderingsenheter för markanläggningar m. m. Markanläggningskall enligt kommittén ingå i samma värderingsenhet som den mark den hör till,om inte värderingen väsentligt underiättas om markanläggningen ulgör en egenvärderingsenhel. Någraremissinsianser föreslår atl belräffande markanläggning liksom för ägoslagen pälantbraksenhet m. fl. i stället bör föreskrivas att uppdelning får ske, om delväsentligt underlättar värderingen. Jaganser alt det inte finns skäl att dela upp markanläggningar i mer än envärderingsenhet, eflersom värderingen inte sker med utgångspunkt i riktvärden.Även i övrigt bhräder jag kommitténs förslag i denna del. Jaghar tidigare beskrivit den nuvarande uppbyggnaden av värderingsreglerna medkortfattade bestämmelser i och med ett komplex av anvisningar som pä grundav bestämmelser i och TL ulfärdas av RSV och skattecheferna. Med hänsyn tillbestämmelserna i nya RF har en omskikl-ning av värderingsreglerna nuföreslagits. 1 första hand har systemet med värdering med utgångspunkt ivärdefaktorer och riktvärden förts över frän anvisningskomplexel till FTL. Deallmänna reglerna om den värderingen har föreslagils bli intagna i 7 kap. 1-7§§. Specialreglerna för olika byggnadstyper och ägoslag föreslås bli intagna i8-15 kap. FTL. Ytteriigareen gmpp av allmänna värderingsregler har föreslagits bli införda Prop.1979/80:40 112 i7 kap. FTL. Del är de allmänna regler som finns lillsammans med reglerna omdelvärdena 1. ex. om mervärdeprincipen. Vidare är del allmänna värderingsreglerav större belydelse som lämnades i anvisningsform. Hit hör regler ombyggnad på annans mark, byggnad under uppförande, byggnadsminne,kullurhislorisk bebyggelse och saneringsbyggnad. Vidare har kommitténföreslagit all nägra principiella regler om värderingen av tomtmark och skogskall tas in i 7 kap. liksom regler om egendom som kommittén anser skallvärderas till O kr. 2.4.4.1Allmänna regler om värdefaktorer, riktvärden m. m. Deriktvärden i form av bl. a. byggnadsvärdetabeller och markvärdekarlor somfastställdes vid taxering visade sig enligt kommittén utgöra ettmyckel värdefullt hjälpmedel vid laxeringen. Kommittén anser därför attsystemet med riktvärden bör bibehållas och fastslällas för så mångabyggnadstyper och ägoslag som möjligt. Kommittén föreslår all1975 års modell för värdering med ledning av .riktvärden i princip skall gällaockså vid taxering. De allmänna anvisningarna om värdering med ledningav riktvärden meddelades av RSV i verkels handledning för allmänfastighetstaxering. Där lämnades generella regler om värdefaktorer, värdeklasser,värderingsområden, interpolation m. m. Vidare lämnades regler för förfarandelvid delta slag av värdering och om justering för s. k. säregna förhållanden.Dessa allmänna regler har kommittén föreslagil skall las in i 7 kap. FTL.Reglerna har därvid i stort sett samma innehåll som vid 1975 ärs taxering. Remissinstansernahar som lidigare anförts tillstyrkt förslaget att värderingen skall ske medledning av riktvärden. Jag delar den uppfattningen. Förslagetom allmänna regler om värderingen med ledning av riktvärden och förfarandel vidden värderingen innebär säledes små förändringar i jämförelse med nulägel. 1fortsättningen beskriver jag kommitténs förslag i huvudsak i denna del ochbehandlar särskilt endast ensiaka punkter i förslaget. Vidbestämmandet av marknadsvärdet kan urskiljas vissa egenskaper som mer ellermindre direkl påverkar storieken av marknadsvärdet för en värderingsenhet.Dessa egenskaper betecknas värdefaktorer. IFTL bör stadgas att värderingen skall ske med utgångspunkt i värdefaktorersaml all med värdefaktorer avses egenskaper som är knutna till fastigheten ochsom har betydelse för marknadsvärdet. 1979/80:40 113 Enav de mesl betydelsefulla värdefaktorerna är fastighetens läge. Därför bör mangeografiski avgränsa vissa områden, värdeområden. Inom ett sädant värdeomrädeskall värdeförhållandena i allt väsentligt vara enhelliga. Därför skall enligtförslaget värdeområde bestämmas sä att inverkan av de värdefaktorer, somsärskilt beaklas vid riktvärdets beslämmande, kan bedömas enligl enhelligaregler. Hela rikel skall enligt kommittén delas in i värdeomräden för byggnaderoch ägoslag. Reglerför vilka värdefaktorer som skall särskilt beaktas, definitioner av dessa samtregler för indelning av värdefaktorn i klasser, skall enligt förslagel las in iFTL. Dessa frågor kommer jag att behandla i samband med alt värderingen avolika byggnadstyper och ägoslag tas upp till behandling. bör i FTL tas in en bestämmelse om att för byggnader och ägoslagskall taxeringsvärde bestämmas med utgångspunkt i riktvärden. Riktvärde skallenligt förslaget bestämmas för kombinationer av värdefaktorer som i någonutsträckning varierar inom värdeområdet och som har särskild betydelse förmarknadsvärdet. Vissavärdefaktorer beaktas emellertid inte särskilt i riktvärdet. Så kan vara falleti fråga om t. ex. det skick ett småhus kan ha i fråga om underhåll. För dessavärdefaktorer som inte särskill beaktas i riktvärdet skall detla enliglförslagel bestämmas med utgångspunkt i förhållanden som i genomsnill eller ihuvudsak råder inom värdeområdet. Riktvärdenskall enligt kommitténs förslag anges för skilda förhållanden för olikavärdefaktorer. Detta bör göras genom en klassindelning av de värdefaktorer somsärskilt skall beaktas vid riktvärdets bestämmande. Resultatet avklassindelningen skall enligt förslaget kallas klassindelningsdata. användande av värde eller klass mellan värden i värdetabell eller värdeserieskall inte fl ske. Däremot skall exirapolation, dvs. att med utgångspunkt itabellvärden bestämma ett värde utanför tabellen, kunna få ske. Kommitténanser alt vid en klassindelning bör det riktvärde som anges för en klass avsevärdet mitt i klassen. 8 1979/80. 1979/80:40 114 Riktvärdekan redovisas på olika sätl på karta, i tabell etc. Del bästa sättet attredovisa riktvärdet varierar och beror på vilken egendom det är som skallvärderas. Förslagelinnebär all sällel all redovisa riktvärdet inle skall låsas fasl ulan alt i FTLendast anges att riktvärde skall redovisas pä karta, i labell eller på annalsäll. Frägan bör enligl kommittén fl avgöras av den myndighet som skallfastställa riktvärdena. Kommittén anser att riktvärdena bör redovisas pä enriktvärdekarta där så är möjligt. Allmännaregler för bestämmande av riktvärde bör riktvärden bestämmas i enlighet med de gmndläggande taxerings-och värderingsreglerna om taxeringsvärdenivå, marknadsvärde, värdelidpunkt ochmetoder för beslämmande av marknadsvärde. Därför bör enligl FTL riktvärdebeslämmas så att det leder till taxeringsvärde, som efler juslering för säregnaförhållanden står i överensstämmelse med dessa regler. Marknadsvärdetkan enligt kommittén förutsättas undergå en mer kontinuerlig förändring än denslegvisa förändring som blir en oundviklig följd av en klassindelning avvärdefaktorerna. bör riktvärde fl tillåtas avvika från marknadsvärdet om della föranledsav en klassindelning av värdefaktorerna eller anpassning till fastställdatabell- eller värdeserier. Jusleringav riktvärde pd grund av säregna förhållanden Somtidigare har nämnts finns det värdefaktorer som inle särskilt beaklas vidriktvärdels bestämmande. kan t. ex. bero pä atl värdefaktorn intevarierar inom värdeområdet i någon större utsträckning, t. ex. om alla tomterutom ell fåtal är slrandtomter. Jaghar lidigare föreslagit att för de värdefaktorer som inte särskilt beaktas iriktvärdet skall de förhållanden gälla som i genomsnitt eller i huvudsak råderinom områdel. Omsådana värdefaktorer avviker från de genomsnittliga eller huvudsakligaförhållanden, som råder på en taxeringsenhet och om detta påtagligt inverkar påmarknadsvärdet så skall enligt kommittén ett med ledning av riktvärden bestämtvärde jusleras. Detta förfarande benämns justering för säregna förhållanden.Justeringen skall enligt förslaget motsvara 75 96 av skillnaden i marknadsvärdemellan del marknadsvärde som taxeringsenheten skulle ha med säregnaförhållanden och det marknadsvärde som den skulle ha utan säregna förhållanden. bör RSV eller skattechefen utfärda rekommendationer Prop.1979/80:40 115 omvilka omständigheter som inom olika områden kan aktualisera att justering försäregna förhållanden kan ske och om den inverkan på marknadsvärdet som deomsländighelerna kan ha. Enliglförslagel skall man vid värderingen med ulgångspunkt i riktvärden förstbestämma klassindelningsdata och däremot svarande riktvärden. Kommitténhar föreslagil en särskild regel för klassindelning av värdefaktorerna förskogsmark, som ligger inom skilda kommuner och som skulle ha ingått i sammataxeringsenhet, om de hade varit belägna inom samma kommun. Beträffande dessaflr de genomsnittliga förhållandena för skogsmarken läggas till grund vidklassindelningen av värdefaktorerna för taxeringsenheterna. Deallmänna värderingsregler om hur riktvärden för olika byggnadstyper och ägoslagskall beslämmas, som enligt kommilléns förslag skall ingå i FTL, är avgrundläggande och principiell karaktär men är ändå anför kommittén sädetaljerade all endast vissa kompletterande verkslällighetsföreskrifter m. m.behövs. Vissaregler som enligt förslaget inte tas in i FTL bör emellertid enligl kommitténges karaktär av normer och därför utfärdas av regeringen eller myndighet somregeringen bestämmer. Detla gäller t. ex. regler om vilka värdeserier som iförekommande fall bör gälla för olika värderingsenheler, hur olikavärdefaktorer skall beslämmas och indelas i klasser, slorleken av olikariktvärden och indelning i värdeområden. I FTL bör anges i vilka fall sädanatillämpningsföreskrifter förutsätts bli utfärdade av regeringen eller, efterdelegation, av myndighet. Därutöverkan, framhåller kommittén, regeringen eller myndighel som regeringen bestämmermed stöd av RF utfärda de ytterligare verkslällighetsföreskrifter som kanbehövas. Iremissyttrandena förekommer i stort selt endasi tillstyrkanden lill den del avkommitténs förslag som jag nu redogjort för. Bland de synpunkler som framförtskan nämnas att några remissinstanser särskilt uttalar sig posilivi om alt såmänga uppgifter som möjligt redovisas pä riktvärdekarta. Synpunkter lämnasockså som innebär att anvisningsarbetel avseende säregna förhållanden vidtaxering av skog med offenlligrältsliga förpliktelser bör ske efter samråd medskogsstyrelsen och naturvärdsverket. Beträffande förslagel all genomsnittligaförhållanden i fråga om värdefaktorerna flr läggas till grund i vissa fall förtaxeringsenheter med skog inom flera kommuner framhåller RSV ochlantbruksuniversitetet att så kan ske endasi i fråga om skog som ligger inomsamma värdeområde. 1979/80:40 116 föreslagilatt tabellerna görs slutna så att man kan utöka dem genom extrapolering. Vidareföresläs att begreppet säregna förhållanden byts ul mol särskilda förhållanden. Föregen del vill jag i fråga om de gjorda påpekandena instämma i vad som sagts omden skogligä värderingen. De genomsnittliga förhållandena för värdefaktorernabör endasi utnyttjas inom ett och samma värdeområde. Slutligen anser jag atlman bör behålla beteckningen säregna förhållanden för granden för justering.