prop · G3032 · 1979-12-31 00:00:00 — I sak synes nämligen befogat atl sekretess som avses i nämndalagmm även bör kunna komma i fråga i anslutning lill dessa nämnders beslul.Statens ansvarsnämnd förordar att regeringen - om den tilltänkta lagstiftningenkommer till stånd - med avseende på meddelar sådan föreskriftsom avses i 12 kap. 6 §. hemställer också allregeringen meddelar föreskrift enligt 12 kap. 6 § avseende verket.Arbetarskyddsstyrelsen anmärker all styrelsen och yrkesinspektionen inte finnsbland de myndigheter, för vilka sekretess skall kunna gälla enligt 12 kap. 6 §.Arhetarskyddsstyrelsen kan inte acceptera all styrelsen och yrkesinspektionenlämnas utanför. Man har här atl göra med frågor där del är väsentligt alltjänstemän och partsrepresentanter vid sina interna diskussioner fritt kanbelysa de föreliggande frågorna och problemställningarna. Enligt styrelsensuppfattning är uttalandena i promemorian (s. 607) väl tillämpbara päarbelarskyddsverkels område. Del är svårt all förstå varför t. ex.vitesförelägganden enligt lagen om hälso- och miljöfariiga varor eller beslul itaxeringsnämnd skulle kunna bli föremål för sekretess medan detla inte skullevara möjligt när det gäller vitesföreläggande eller andra beslul från enyrkesinspeklionsnämnd. Styrelsen har lätt kritik för altbeslut läckt ut innan parten själv fält del av dem. I ärenden där beslul fallasav tjänstemän inom styrelsen är det vanligt att ell flertal internadiskussioner före och att många olika promemorior och beslulsförelag cirkulerarinnan ärendet blir förmäl för slutlig handläggning. Del är här viktigt all allasom deltar i arbetet har möjlighel all i fria och obundna diskussioner förafram sina åsikter. Det är också viktigt all de kan föra fram uppslag och idéersom ännu inte hunnit mejslas ut till genomtänkta och underbyggda siåndspunklslaganden.Sådana uppslag och idéer överges ofta under diskussionens gäng men har ändåvarit fruktbara genom atl de berikat denna och givit impulser som fört arbetetframåt. Om sådana uttalanden och handlingar inte är skyddade av sekreiess leda lill all tjänstemännen avslår frän alt framföra dem, något som skullehämma en allsidig belysning i ärendebehandlingen samt minska beslutenskvalitet. ifrågasätter om inte 12 kap. 6 §borde vara lUlämplig även på nämnden. Treinstanserföreslärenutökningav antalet myndigheter där sekretess enligt 6 § bör gälla utan all bestämtavgränsa dem. Sålunda bör enligt vid det fortsallalagstiftningsarbetet övervägas om inte reglerna i 12 kap. 6§ bör omfatta ävenvissa andra Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 476 myndigheterän sådana över vars beslut talan skall föras vid domstol. Intresset av insyn imyndigheternas göranden och låtanden väger såsom framhållits ipromemorieförelaget tungt. De skäl som anförts för sekreiess kan emellertidenligt mening vara tillämpliga beträffande beslul som fattasunder domstolsliknande former av vissa andra myndigheter. Som exempel päsådana myndigheter kan nämnas rätlshjälpsnämnderna och . vid anserall begränsningen av 6 § till alt avse beslut av statlig myndighet, i vilketändring kan sökas hos domstol, knappast förefaller rationell. Behov avsekretess belräffande ännu ej meddelade beslut eller överiäggningar lill beslutkan föreligga även i ärenden, vari besvär anförs hos överordnadförvaltningsmyndighet eller hos regeringen, t. ex. ärenden omtiänstetiUsälining. näriiggande problem gäller sekretessen beträffandeinnehållet i handlingar, som ännu inte nått del handläggningssladium dä de bliratl betrakta som allmänna. Enligt förslagel blir sekretessen här helt beroendeav om någon speciell sekrelessgmnd kan åberopas. Sekretess kan emellertid härbehövas helt enkelt därför att myndigheten behöver arbetsro och bibehållenhandlingsfrihet, tills ärendets handläggning är avslutad. Fakultetenssynpunkter biträds av rektorsämbetet vid . Tväremissinstanser lar upp frågan om sekreiess vid kommunala myndigheter. i påpekar att de kommunala nämndsammanlrädena inte äroffentliga och all nämndens ledamöler i regel inte är skyldiga tåla närvaro avutomstående. Enligt en bestämmelse i stadgan angående offenllighet ochsekretess inom gäller att befattningshavare inte obehörigenfär omtala, vad som förekommit vid sluten överiäggning inom myndighei i vidaremån än som framgår av myndighetens justerade protokoll. Denna tystnadspliktgäller dock enbart befattningshavare hos kommunen. Motivet till här beskrivnaregler lorde bl, a, vara, alt den enskilde nämndledamoten skall kunna delta iöveriäggningarna utan att behöva känna sig hämmad av utomståendes närvaro. Hanskall också vara förvissad om, all vad han yttrar under dessa överiäggningarinte skall komma till obehörigas kännedom. Om den i promemorian föreslagnaregeln upphöjs till lag, kommer det emellertid inte alt finnas någon allmänregel om sammanlrädessekretess på det kommunala områdel, för såvitt man inte -såsom fallet är i - tagit in föreskrifter om sådan sekreiess i enkommunal stadga. Några nya tystnadsplikter av detta slag kan dock intetillskapas på detla sätt, ulan de måsle i så fall tas in i det föreliggandeförslagel till sekretesslag. anser att den föreslagnaregeln om sammanträdessekretess är alllför restriktivt avfattad. Även på detkommunala områdel bör del finnas en möjlighet atl föreskriva sådan sekretess, ivart fall i fråga om vad som har förekommit vid myndighetens överiäggningar inomslängda dörrar. Del bör ankomma pä kommunens fullmäktige att avgöra om en sådanmöjlighet atl föreskriva sekreiess Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 477 belräffandede kommunala nämndsammanlrädena skall utnyttjas eller ej, Göteborgskommunstyrelse uttalar i anslutning lill sociala centralnämndens yttrande allvisserligen föreskriver den nuvarande stadgan angående offentlighet ochsekretess inom , vilken anlagils av fullmäktige, attbefattningshavare hos kommunen inte fär röja sådant som inte kommer alt framgåav protokollet eller eljest allmänna handlingar. Med hänsyn till bl, a,kommunaldemokratiulredningens tankegångar om en mera öppen debattanser inte kommunstyrelsen att det är påkallat med någon tystnadsplikl, som skullekunna omfatta också förtroendemännen, i dessa hänseenden. När det gäller desekretesskyddade intressena t, ex, i inköpssituationer och socialärendenstadgas redan sekretess enligt andra bestämmelser i den föreslagna lagen. FörGöteborgs kommuns vidkommande gäller den i stadgan föreskrivna tystnadspliktenockså efler det att lagförelaget har trätt i kraft. Regeringen förutsättsenligt övergångsbestämmelserna fä bemyndigande att överiåla ål kommun atlupphäva tystnadsplikten i fråga. En speciell fråga, nämligenden om sekretessens omfattning enligt 5 och 6 §§ för den som avlagt domared,tas upp av två remissinstanser, , som alltså förordar atlen sekreiess som motsvarar den i 12 kap, 5 § skall gälla vid kriminalvårdensnämnder, menar att, om en sådan lagstiftning genomförs, det är anledning altöverväga, humvida föreskriften om domared i 37 kap, 5 § BrB bör behällas ilagstiftningen. Anmärkas bör att denna föreskrift i promemorian tydligenförutsätts skola slå kvar oförändrad, om den där föreslagna regleringen skullegenomföras. Som följd av slrafföestämmelsen i 20 kap, 3 § BrB synesföreskriften då komma all innebära att ledamot eller suppleant i nämnd inomkriminalvården blev underkastad en viss lystnadsplikt vid sidan av sekretessreglernai 12 kap, sekrelesslagen. Räckvidden av deras tystnadsplikt skulle dock intebli fullt klar. Den skulle därtill fä begränsad faktisk betydelse i nämndernasverksamhei, eftersom den inte skulle komma all omfatta alla som deltar däri,påpekar all den sekreiess som följer av 12 kap, 5 och 6§§ enligt motiven är avsedd all ersätta den tystnadsplikt som f. n, grundar sigpå domared eller molsvarande försäkran. Föreskrifter om sådan ed ellerförsäkran förekommer f n, inte bara beträffande domstolar; för bl, a, decentrala nämnderna inom kriminalvärden gäller sålunda alt ledamot och ersättareskall ha avlagt domared (BrB 37:5), Det är oklart huruvida sekretess i nuangivet hänseende kommer att gälla utanför de områden som beröre av bestämmelsemai 12 kap. 5 och 6 §§ i de fall då vederbörande befattningshavare avlagtdomared. Lydelsen av straffbestämmelsen i 20 kap. 3 § BrB ger dock närmast vidhanden att så skulle vara fallel. Frågan bör under alla förhållanden bliföremål för överväganden under del fortsatta lagstiftningsarbetet. Juridiskafakultetens vid synpunkter på bl. a. paragrafens placeringhar redovisats under 12 kap. 5 §. 1979/80:2 Del B Bilaga 2 478 HovrättenförVästra finner det naturiigt all samma sekretessregler kommer all gällahos JO och hos JK. De föreslagna reglerna har inte givit hovrätten anledningtill erinran. SåvälJK som JO behandlar ulföriigt den föreslagna paragrafen. JKkommenterar de föreslagna sekretessbestämmelserna i promemorian medutgångspunkt från JK:s olika verksamhetsgrenar. I redovisningen här nedan avJK:s yttrande medtas i huvudsak endast sådana synpunkter som rör innebörden ochtillämpligheten av 12 kap. 7 §. För fullständighelens skull redovisas emellertidpå vissa ställen JK:s synpunkter på andra sekretessbestämmelser. I fråga omtillsynsverksamheten förordar JK såväl i initialivä-renden somansökningsärenden från myndigheter och från enskilda ett gemensamtskaderekvisii av den innebörd som föreslås i 12 kap. 7 § tredje slyckel 1"avsevärd skada eller belydande men för allmänt eller enskiltinlresse". Härom anför JK följande. De föreslagna beslämmelserna i 12 kap,7 §, som gäller tillsynsverksamheten, innebär atl samma uppgift kan komma all behandlasolika, beroende på hur den kommer till JK:s kännedom. Som exempel kan nämnasföljande, JK fär på något sätt anledning att infordra vissa upplysningar frånen myndighet. Dessa blir då hemliga hos JK om de är hemliga hos myndigheten. Omsamma ärende i stället väcks genom en anmälan från myndigheten själv, blirsamma uppgifter hemliga endasl om del kan antagas att etl röjande skullemedföra avsevärd skada eller betydande men, annat exempel är all en enskildperson gör en anmälan lill JK och därvid lämnar uppgifter av starktinlegritetskänslig natur, vilka föranleder en remiss lill myndighei, I deltafall blir den enskildes uppgifter regelmässigt offentliga. Myndighetensremissyttrande blir däremot hemligt hos JK i den mån det innehåller uppgiftersom är underkastade sekreiess hos myndigheten. Med utgångspunkt från det förstangivna exemplet finns det anledning fräga sig om man belräffande uppgifter sominkommer till JK från myndighei bör göra skillnad på fall då uppgiften lämnas ien anmälan och fall då uppgiften lämnas i exempelvis ett remissyttrande. Fräninlegrilelssynpunkl synes svaret helt givet. Uppgiftens natur bör avgörafrågan, inte hur ärendet anhängiggjorts. Från synpunkten av kontroll och insyni JK:s verksamhei kan möjligen något starkare skäl tala för öppenhet ianmälningsärenden än i iniiiaiivärenden men enligt JK kan denna omsiändigheiinte motivera den olika behandling som här föreslagits. Det senare exempletvisar alt den enskilde anmälaren har myckel små möjligheter lill sekretesskyddför sina egna uppgifter medan myndigheten har större möjligheter. Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 479 bristandebalansen finns det enligt JK anledning att överväga vilken effekt det svagasekretesskyddet för anmälarens uppgifter kan få. Del kan inte uteslutas att enenskild drar sig för att göra en anmälan därför att den skulle dra med sig eninte önskvärd offentlighet. Situationen kan i vissa fall likna enförtroendesilualion. Slutsatsen av resonemanget blir alt de föreslagna reglernainte är lämpliga. Reglema strider f ö. mot det syslem som eljest genomgåendetillämpats i förslagel, nämligen alt sekretessreglema knutits lill vissverksamhet eller ärendelyp eller till viss myndighet. En ny sekretessregel förJK:s och JO:s tillsynsverksamhet bör övervägas. Det kan enligt JK ligga näratill hands atl låta en ny sekretessregel innehålla etl skaderekvisii av deninnebörd som föreslagits i 12 kap. 7 § iredje styckel första meningen. Det färsedan, i överensslämmelse med den grundtanke som JO gjort sig tolk för iremissyttrandet över OSK:s belänkande, ankomma på JO och JK att utveckla enpraxis på områdel. JKlar vidare upp frågan om vissa uppdrag som lämnas av regeringen lill JK är allbetrakta som tillsy nsärendenoch anför härom följande. Enväsentlig fråga är om vissa uppdrag som regeringen lämnar till JK kan ansesutgöra tillsynsärenden. JK har inte själv någol bestämt svar på frågan. Delförefaller som om uppdragen ibland lika gärna kunde ha lämnats lill en kommittéeller en särskild e. d. men ibland företer uppdragenmyckel slor likhet med vanliga tillsynsärenden, dvs. ärenden som anhängiggjortsgenom anmälan från myndighei eller frän enskild. Möjligen bör svaret på denställda frågan vara alt i den mån regeringen i samband med uppdraget påtalarell missförhållande av någol slag skall ärendet behandlas som etltillsynsärende. 1 annat fall skulle uppdraget betraktas som ell frislåendeuppdrag, vilket JK är skyldig alt utföra i sin egenskap av regeringensjuridiske rådgivare eller enbart på gmnd av sin allmänna ställning iförhållande till regeringen. JKtar hämnder upp frågan i vad mån reglerna om förundersökningssek-reiess ärtillämpliga vid utövning av JK:s åklagar funktion. Härom anförs följande.Uppgiften alt vara åklagare tillkommer JK i åtminstone följande fyra sammanhangnämligen, inom ramen för tillsynsverksamheten, enligt 12 kap. 8 § RF, enligt TFoch radioansvarighelslagen saml i mål enligt 79 § militära rältegångslagen.Enligt förslagel liUkommer ytteriigare ell fall nämligen del som regleras i 8kap. 7 § RB. För samtliga dessa fall gäller att förundersökning irättegångsbalkens mening förekommer. Det är därför av intresse alt klargöra omoch i vilken mån promemorians förslag i fräga om förundersökningssekreless är tillämpligaäven på sådan förundersökning som leds av JK eller sker på JK:s uppdrag.Promemorian synes inte ge svar på alla de frågor som här kan uppställas. Tillall börja med kan konstateras all promemorian (s. 613) - med godtagande av ettuttalande av JO - bygger på tanken alt det inte längre finns skäl att bibehållaregleringen av sekretessen i Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 480 JO:soch JK:s tillsynsverksamhet som ell led i bestämmelsema omfömn-dersökningssekreless. Detla lorde innebära alt ingen av de regler sombehandlar fömndersökningssekreiessen gäller sådan fömndereökning som JO ellerJK bedriver inom ramen för sin tillsynsverksamhet. I stället lillämpas 12 kap.7 §. Ärenden om åtal mot ledamöler av högsta domstolen eller regeringsrätten kantroligen anses tillhöra JK:s tillsynsverksamhet. I fråga om tillsyn enligt TFgöre i promemorian (s, 614) ett uttalande av innehåll atl endasl sådan lillsynsom inte avser offentliga funktionärer, vilka slår under JK:s lillsyn, skullefalla utanför den normala tillsynsverksamheten. Åtal för iryckfrihetsbrottskulle alltså tillhöra JK:s tillsynsverksamhet om den åtalade slår under JK:stillsyn i sin egenskap av offentlig funktionär, I andra fall skulleålalsärendet falla utanför tillsynsverksamheten. Detta kan enligt JK:s meninginte vara en tillfredsställande ordning. Åtal enligt TF:s (och molsvarandelagstiftning) regelsystem bör från sekrelessynpunkl behandlas på samma sättoberoende av om den tilltalade är en offentlig funktionär eller inte. Ärenden därJK är åklagare enligt den särskilda regeln i 79 § militära rältegångslagensynes inte ha behandlats i promemorian. Med hänsyn till ärendenas natur är del- trots all den misstänkte som offentlig funktionär slår under JK:s lillsyn -enligt JK:s mening inte rimligt atl betrakta dem som ärenden inom den normalatillsynsverksamheten. Detsamma måste gälla åtalsärenden enligt 8 kap, 7 § RB,Den fråga som måste besvaras är nu om den föreslagna sekretesslagens regler omförundersökningssekreless är tillämpliga på sådan förundersökning som enligtdet anförda inte kan hänföras under JK:s normala verksamhet med lillsynöver offentliga funktionärer, Lagtekniskt är detta möjligt genom atl ibegreppet åklagarmyndighet intolkas även JK i de fall som här avses. En sådanordning torde böra gälla. Hos JK kommer därmed att gälla samma sekretess som ijämförbara fall gäller hos andra åklagare, JK:suppgift enligt lagen (1952:98) med särskilda bestämmelser om tvångsmedel ivissa brottmål: Enligt 2§i nämnda lag äger JK på begäran avanhållningsmyndigheten medge föriängning av den tid inom vilkenhäkiningsframsiällning senast skall avlåtas. Det är uppenbart all sekretesskyddkan behövas i sådana ärenden. Frågan har inte särskill behandlats ipromemorian. Ärendena kan inte anses tillhöra JK:s tillsynsverksamhet, JK:stillsyn över advokatväsendel: Sekrelessbehovel hos JK synes tillgodosett genomden i 10 kap, 14 § föreslagna regeln, JK:suppgift som regeringens juridiske rådgivare: ramen för denna verksamhetkan JK komma att ta befattning med sekretessbelagda uppgifter inom vitt skildaområden. Principen bör givetvis vara den atl om materialet är hemligt hosregeringen bör detsamma gälla hos JK, Del förefaller JK som om de föreslagnareglerna med ett undantag ger nödvändigl skydd. Undanlaget utgöre av 12 kap, 8§, Om regeringen - vilket Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 481 synesmig vara etl praktiskt fall - önskar inhämta JK:s yttrande i t, ex, ett ärendeom besvär enligt 13 kap, 9 § bör den uppgift som avses méd besvären kunnahållas hemlig även hos JK, JK tar slutligen uppsekretessfrågan belräffande beslut av JK och förordar - i slrid motpromemorieförelagel -all sekreiess i viss utsträckning skall kunna förekomma ifråga om beslut, JK behandlar i detta avseende föret beslut av JK och JO itillsynsärenden och anför härom följande, JK är myckel positiv till tanken pätotal offentlighet när det gäller JK:s beslut, JK tror också alt det går attdriva tanken mycket långt men vill påpeka atl del delvis måste ske på bekoslnadav klarheten. En strävan all förse besluten med uttömmande och för allmänhetenklargörande motiveringar kommer inte alllid att kunna förenas medoffentligheten. I den mån mer väsentliga uppgifter utelämnas kan besluten rentav bli missvisande. Det är på grund av dessa omständigheter enligt JK klart alten total offentiighel i viss utsträckning också kommer alt äventyra JO:s ochJK:s vägledande och tillrättaläggande verksamhei. Inte ens den myndighei somnärmast beröre skulle ju fä fullständig klarhet om vad som varit avgörande förbeslutet. Den uppfattning JK här uttalat har i promemorian framförts på tal omsekreiess för domstols dom (s. 168), Enligt JK:s mening finns del ingenanledning att anlägga ett annal synsätt på JK:s beslul. Trots vad JK här anförtskulle JK vara beredd alt ansluta sig lill förslaget om JK inte funnit exempelpå fall där offentiighel är helt utesluten. Ett tillspetsat men inte uteslutetfall är t, ex, alt JK skulle vilja väcka åtal mol en åklagare och en rådman förmyndighetsmissbruk beslående i atl de ulan laga gmnd ansökt om tillsländ lillresp, givit tillstånd lill telefonavlyssning. Det är uppenbart all JK i ellsådant fall måste i beslutet ange namnet på den person som telefonavlyssningengällt och även den telefon som avlyssnats. Uppgifter i dessa hänseenden ärnödvändiga för all domstolen skall kunna pröva JK:s åtal. Telefonavlyssningenkan emellertid fortfarande pågå eller ha återupptagits och offentliggörande avuppgifterna i fråga därför vara uteslutet, Etl annat fall, där JK har svårt attlänka sig alt beslulel skulle kunna lill alla delar bli offentligt är etttillsynsärende av mer omfattande slag gällande säkerhetspolisens verksamhei,Beslulel kan naturligtvis göras så urvattnat att del inte avslöjar någol mendärmed kan del också vara helt meningslöst, ja t, o, m, missvisande, JK bör -liksom domstolarna -ha rätt att i sina beslut redovisa fakta och bedömningar påell sätt som inte kan missförstås. Slutsatsen blir alltså alt JK måstetilläggas en rätt att i vissa lägen sekretessbelägga åtminstone vissa delar avsina beslut. En sådan slutsats är inte märklig, Lagförelagel innehåller ju enmängd sekretessregler till skydd för olika iniressen och uppgifter inom nästanalla områden som kan förekomma i JK:s beslul. Reglerna medger i regel inteundantag fördel fall atl uppgiften i fråga ingår i JK:s beslut, JK vill härinskjuta alt förhållandel mellan 12 kap, 7 § iredje siycket sista punklen ocht, ex, 3 kap, I och 2 §§ är oklart. Om avsikten är alt uppgifter som är hemligaenligt 3 kap, 1 och 2 §§ Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 482 skallbli offentliga om de ingår i JK:s beslut bör detta komma lill uttryck ilagtexten, JKbehandlar därefter beslul av JK vid sidan av JK:s lillsynsverksamhei och anförhärom följande. Det anförda har för JK:s del gällt enbart den del avverksamhelen som omfattas av vad promemorian betecknar som lillsyn överoffentlig verksamhei. Som förut framgått har JK en omfattande verksamhet vid sidandärav, I dessa delar innehåller promemorian inga direkt lill JK adresseraderegler om beslutets offentlighet. En hastig granskning synes ge vid handen atldet kan föreligga behov av att hälla beslut hemliga i ärenden enligt 1952 årstvångsmedelslag, I detta fall kan det framför allt finnas ett behov atlhemlighälla ev, skäl för JK:s beslut. Inom verksamhelen som regeringensjuridiske rådgivare finns etl behov av sekreiess men JK utgår från atl deyttranden eller de utredningar JK kan avlämna inom ramen för denna verksamhetinte är atl beteckna som beslut. Hur en sekretessregel belräffande JK:s beslutbör utformas måste övervägas ytteriigare. Ett sätt är emellertid att ge JK (ochJO) samma kompetens som domstol har enligt 12 kap, 4 § i förslaget. Någol konstiiulionellihinder mol en sådan lösning kan inte föreligga. Om en annan konslmktion måsteväljas kan det möjligen vara en tanke alt anknyta till reglerna ommeddelarskyddet, I varje fall bör uppgifter som är förenade med tystnadspliktervilka bryter meddelarekyddet, inte heller bli offentliga om de ingår i JK:sbeslut, JOerinrar om atl ombudsmännen av ålder arbetar med stor öppenhet. Reglerna ompolis- och förundersökningssekreless i 10 § SekrL äger enligt vad som däruttryckligen sägs inte tillämpning hos JO, Inkomna anmälningar behandlas medytterst fä undantag som offentliga. Detsamma gäller i fråga om yttranden sominhämtats från myndighet eller tiänsteman. Inspektionsprotokoll har undersenare år undantagslöst behandlats som offentliga. Detsamma gäller av JOmeddelade beslul. Endast när det gäller myndighets egna handlingar som inkommittill JO har bedömningen varit en annan. De har ansetts behålla sin ev,sekretess även sedan de inkommit lill JO, -Tillämpat pä handlingar sominfordrats från myndighet innebär förslagets huvudregel ingen ändring motnuläget och föranleder ej erinran från JO:s sida, - kommer det endaslundantagsvis i fråga att sekretessbelägga y 11 r a n d e (remisssvar) sominkommit från myndighei eller tjänsteman. Det finns enligt JO:s mening intetillräcklig anledning alt gå så långt i sekretesshänseende som följden skullebli om förelaget genomförs pä denna punkt. Yttranden från myndighet ellertiänsteman bör kunna likställas med myndighets eller tjänstemans anmälan, med andraord sekretess bör gälla endasl om del kan antagas att röjande av uppgiftenskulle medföra avsevärd skada eller belydande men för allmänt Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 483 ellerenskilt inlresse, - JO:s inspektionsprotokoll innehåller i stor omfattninguppgifter som erhållits från den inspekterade myndigheten eller desstjänstemän. De kan även innefatta redogörelse för JO:s iakttagelser m, m. Skälkan anföras för att inspektionsprotokollen bör följa samma regler isekreiesshänseende som myndighets yttrande.