prop · G30349 · 1979-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1979/80:49 om fortsatt giltighet av lagen (1952:98) med särskilda bestämmelserom tvångsmedel i vissa brottmål, m.m.; Regeringenföreslår att antaga de förslag som har upptagits i bifogade utdrag avregeringsprotokoll. Ipropositionen föresläs att lag med särskilda bestämmelser omtvångsmedel i vissa brottmål och lag om telefonavlyssning vidförundersökning angående grovt narkotikabrott m.m. erhåller fortsatt giltighettill utgången av . 1 1979/80. 1 saml Nr 49 Prop.1979/80:49 2 Lag om fortsatt giltighet av lagen (1952:98) med särskilda bestämmelser om tvångsmedel i vissa brottmål Härigenom föreskrivs att lagen (1952:98) med särskildabestämmelser om tvångsmedel i vissa brottmål, vilken enligt lag (1978:774) gällertill utgängen av , skall äga fortsatt giltighet till utgången av år1980. Lag om fortsatt giltighet av lagen (1969:36) omtelefonavlyssning vid förundersökning angående grovt narkotikabrott m.m. Härigenom föreskrivs att lagen (1969:36) omtelefonavlyssning vid förundersökning angående grovt narkotikabrott m.m.,vilken enligt lag (1978:775) gäller till utgången av , skall ägafortsatt giltighet till utgången av . 1979/80:49 3 Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , ,, , , , Åsling, Söder, Krönmark, BurenstamLinder, , , , , , , Propositionom fortsatt giltighet av lagen (1952:98) med särskilda bestämmelser om tvingsmedeli vissa brottmål, m.m. Bestämmelserom tvångsmedel vid beivran av brott finns, förutom i , i bl.a.lagen (1952:98) med särskilda bestämmelser om tvångsmedel i vissa brottmål ochlagen (1969:36) om telefonavlyssning vid förundersökning angående grovtnarkotikabrott m.m. Dessa lagar innehåller tilläggs- och undantagsbestämmelsertill den grundläggande regleringen i . Bl.a. har särregleringenavseende på möjlighetema till telefonavlyssning. Både1952 och 1969 ärs lagar är tidsbegränsade och gäller efter senast gjordaförlängningar till utgången av är 1979 (prop. 1978/79:22, JuU 1978/79:10, rskr1978/79:35). Isamband med riksdagsbehandlingen av förslag till lag om särskildaåtgärder till förebyggande av vissa våldsdåd med internationell bakgrund (prop.1973:37, JuU 1973:18, rskr 1973:121) och förslag till lag om fortsatt giltighetav 1969 ärs lag (prop. 1973:104, JuU 1973:22, rskr 1973:223) aktualiserades fräganom en samlad översyn av reglerna om telefonavlyssning. Med anledning avriksdagens begäran om en sådan översyn tillkallades utredningen (Ju 1974:08) omtelefonavlyssning för att se över lagstiftningen på området. Utredningenavlämnade betänkandet (SOU 1975:95) Telefonavlyssning. Pågrundval av betänkandet lades fram förslag till nya regler omtelefonavlyssning vid förundersökning m.m. (prop. 1975/76:202). Förslagetinnebar att reglema i 1952 och lagar togs in i 27 kap.rättegångsbalken och gavs permanent karaktär. Vidriksdagsbehandlingen av propositionen ansåg justitieutskottet (JuU 1976/77:20)att ärendet med visst undantag borde återgå till 2 1979/80. 1979/80:49 4 regeringenskansli för översyn och ytterligare överväganden. Utskottet ansåg vidare att detborde ankomma på regeringen att besluta om formerna för den förordadeöversynen. hemställde utskottet att skulle avslåpropositionen i den aktuella delen. biföll utskottets hemställan (rskr1976/77:129). Är1978 har en kommitté tillkallats med uppdrag att se över tvängsmedelsregleringenvid fömndersökning i brottmål m.m. Kommittén, som har antagit namnettvångsmedelskommittén (Ju 1978:06), skall enligt sina direktiv (dir 1978:57) bl.a.söka utarbeta en permanent reglering som ersätter 1952 och lagar. Motdenna bakgrund har fråga uppkommit om man i avvaktan på en permanent regleringbör ytterligare förlänga giltigheten av 1952 och 1969 ärs lagar, eventuellttill utgången av . Rikspolisstyrelsenhar i skrivelse till chefen för justitiedepartementetredogjort för tillämpningen av lag och för läget pånarkotikamarknaden. Efterremiss har justitiekanslern (), riksåklagaren (), , , överbefälhavaren,, tvängsmedelskommittén och yttrat sigöver frägan om förlängning av 1952 och lagar och över rikspolisstyrelsensskrivelse. (RB) innehåller regler om användning av tvångsmedel under fömndersökning.Bestämmelserna kännetecknas allmänt av en strävan att begränsa användningen avtvångsmedel till fall då misstanke om mera allvarlig brottslighet föreligger. I27 kap. finns bestämmelser om bl.a. beslag och telefonavlyssning. 2 § andra punkten RB krävs för beslag av vissa skriftliga meddelanden attdet är fräga om brott för vilket ej är stadgat lindrigare straff än fängelse itvä år. 1 27 kap. 9 § RB fmns bestämmelser som ger en domstol möjlighet attförordna om kvarhållande av postförsändelse m.m. Enligt27 kap. 16 § RB fär en domstol lämna tillstånd till telefonavlyssning när nägonkan skäligen misstänkas för brott för vilket inte är stadgat lindrigare straffän fängelse . Som fömtsättning gäller dessutom att åtgärden skall varaav synnerlig vikt för utredningen. Beslutet får avse samtal till och fråntelefonapparat som innehas av den misstänkte eller eljest kan antas komma attbegagnas av honom. Tillståndtill telefonavlyssning skall gälla , högst , från den dag dåtillståndet delgavs telefonanstaltens föreståndare. Beträffandegranskning av uppteckning som har gjorts när samtal Prop.1979/80:49 5 avlyssnatsgäller bestämmelserna i 27 kap. 12 § första stycket RB om undersökning ochgranskning av enskild handling. Detta innebär bl.a. att uppteckningen inte fårnärmare undersökas av annan än domstolen, undersökningsledaren eller åklagaren.Dock fär sakkunnig eller annan som anlitas för eller hörs under utredningengranska uppteckningen efter anvisning av domstolen, undersökningsledaren elleråklagaren. Av 27 kap. 16§ RB följer slutligen att uppteckningen, i den mån deninnehåller något som inte är av betydelse för utredningen, skall eftergranskningen förstöras. Lagen(1952:98) med särskilda bestämmelser om tvångsmedel i vissa brottmål ger i förhållandetill RB utvidgade möjligheter till användning av tvångsmedel under fömndersökning. Enligtlagen, som gäller vid fömndersökning angående vissa brott mot rikets säkerhetoch vissa andra grövre brott, kan skriftligt meddelande som avses i 27 kap. 2 §andra punkten RB tas i beslag, även om det för brottet är stadgat lindrigarestraffan fängelse (3 §). Förordnande om kvarhållande avpostförsändelse m.m. enligt 27 kap. 9 § RB kan enligt 4 § i vissa fall meddelasav undersökningsledaren eller åklagaren. Beträffande telefonavlyssningföreskrivs i 5 § att tillstånd härtill får lämnas, även om det för brottet ärstadgat lindrigare straff än fängelse . Om det är av synnerlig vikt förutredningen får expediering av samtal till och från apparat, som innehas ellereljest kan antas komma att begagnas av den misstänkte, inställas ellerfördröjas eller apparaten avstängas för samtal eller uppgift inhämtas fråntelefonanstalt om samtal som har expedierats eller beställts till och fränapparaten. Beslut om sådan åtgärd meddelas av rätten. Giltighetstiden förtillstånd till telefonavlyssning eller annan åtgärd av angivet slag är högst enmånad. Undersökningsledaren eller åklagaren får i vissa brådskande fall självbesluta om åtgärden. Har undersökningsledaren eller åklagaren gjort detta,skall anmälan ofördröjligen göras hos rätten, som har att skyndsamt prövaärendet. 1952ärs lag ger även möjlighet till förlängning av den tid inom vilkenhäktningsframställning enligt 24 kap. 12 § RB skall inges till rätten (2 §). Beslutom sädan förlängning meddelas av justitiekanslern. Enligt lagen (1969:36) omtelefonavlyssning vid förundersökning angående grovt narkotikabrott m.m. skall27 kap. 16 § RB tillämpas vid fömndersökning angående grovt narkotikabrotteller grov vamsmuggling, om smugglingen gällt narkotika som avses inarkotikaförordningen (1962:704), trots att det för brottet är stadgatlindrigare straff än fängelse i två är. Giltighetstiden för tillstånd tillavlyssning fär bestämmas till högst en månad. 1detta sammanhang kan erinras om lagen (1975:1360) om tvångsåtgärder ispaningssyfte i vissa fall. Enligt denna lag, som gäller till utgången av år1979, får i vissa fall tvångsåtgärd såsom t.ex. 1979/80:49 6 telefonavlyssningtillgripas, när åtgärden är påkallad för att utröna om en terroristorganisationplanlägger eller förbereder gärning som innebär våld, hot eller tvång förpolitiska syften. Frågan om förlängning av denna lag övervägs f.n. inomarbetsmarknadsdepartementet. 3 Direktiven till tvångsmedelskommittén 1direktiven till tvångsmedelskommittén sägs att det bör göras en fullständigöversyn av i första hand tvångsmedelsregleringen i 27 och 28 kap. RB. Översynenbör ta sikte på att åstadkomma en ändamålsenlig avvägning mellan samhälletsbehov av tvångsmedel och de motstående intressen som kan komma att berörasdärav. Det påpekas att brottsutvecklingen har medfört behov av effektivaretvångsmedel. har det bedömts som önskvärt att stärka den enskildesställning. De gmndläggande värderingar i fråga om fri- och rättighetsskyddetsom har kommit till uttryck i regeringsformen måste bilda utgångspunkt förutformningen av tvångsmedelsregleringen. Detsamma gäller de ställningstagandensom har gjorts i bl.a. tryckfrihetsförordningen i fråga om skyddet motförhandsgranskning och spridningshinder samt anonymitetsskyddet. Ettspörsmål som enligt direktiven särskilt skall beaktas är frågan om i vilkenutsträckning den information som erhålls vid tvångsmedelsanvändningen bör fåutnyttjas när den avser annan brottslig verksamhet än den som har legat till gmndför beslutet om tvångsåtgärd. Kommittén bör i den delen söka en generelllösning för olika typer av tvångsmedel. Även på andra punkter bör en enhetligreglering för alla typer av tvångsmedel eftersträvas. Vadgäller 1952 och lagar uttalas att kommittén bör söka utarbeta en permanentreglering som kan flyttas över till RB. Beträffandedet aktuella läget på narkotikaområdet framhåller bl.a.följande. Fr.o.m.den 1 juli 1978 har permanenta narkotikarotlar inrättats i alla län utomGöteborgs och , och . /79 uppgickden för narkotikabekämpning särskilt avdelade personalen till 323befattningshavare. Motsvarande siffra /78 var 304 och /77 240. Alltjämtpågår smuggling av centralstimulantia från även om det sker i mindreutsträckning . Bakgmnden till den konstaterade minskningen är deingripanden som gjorts av holländsk Prop.1979/80:49 7 polis,ofta efter spaningssamverkan med svensk polis. Centralstimulantia smugglas nuäven från andra platser i . Svensk polis lägger f.n. ner stort arbete påatt oskadliggöra en omfattande grossistorganisation som smugglar dessa medeltill frän . avslöjades därjämteett färdigställt laboratorium i , där produktion i stor skala avamfetamin inletts. Beslagen har minskat såväl antalsmässigt som kvanlitelsmässigt.Riklig tillgång på centralstimulantia finns alltjämt i Skåne- ochGöteborgsregionerna. Däremot är tillgången knapp i . De medelsom förekommer där är som regel hårt utblandade med ämnen som inte ärnarkotika. beslagtogs vid 837 beslagstillfällen. För är1977 var motsvarande siffror vid 1 434 beslagstillfällen. Tillgängenpå cannabis är god.i och övriga . Antalet beslag i harökat . beslagtogs medanmotsvarande mängd var . Det bör i sammanhanget nämnas att i febmari1979 anträffades i ett så pass stort parti som . I samma ärendebeslagtogs i sedlar som uppenbarligen var pengar som hadeinkasserats för tidigare leveranser. Ungefär beslagtogs 30 kgcannabis i och i en stad på . //eroiM-situationenhar inte förbättrats. Antalet beslag har mer än fördubblats under år 1978jämfört med . Det är små partier som förs in i landet men införseln skermetodiskt och av organiserade ligor. Smugglarna och langarna är ofta själva missbmkare.Större delen av heroinet kommer alltjämt från via . Påkontinenten konstaterar man emellertid ett ökat inflöde frän Mellanöstern.Under är 1978 har det enligt uppgifter från kvanlitelsmässigt skett enökning av heroinbeslag i i förhållande till . 1 Sverigebeslagtogs vid 198 beslagstillfällen. För är 1977 varmotsvarande siffror vid 82 beslagstillfällen. Kokainförekommer än så länge endast sporadiskt pä narkotikamarknaden i . Detär emellertid känt att medlet bmkas i vissa "innekretsar". Det finnsen påtaglig risk att kokain kan komma att få en åtskilligt större marknad ilandet. Utvecklingen pä kontinenten inger farhågor i den riktningen. Under år1978 beslagtogs vid 12 beslagstillfällen. För är 1977 var motsvarandesiffror vid 6 beslagstillfällen. Ijanuari 1979 gjordes det hittillsstörsta beslaget, . Beträffandetillämpningen av lag anför följande. Lagenhar tillämpats efter samma principer som tidigare och alltsåendast i särskilt angelägna fall. Telefonavlyssning har begärts endast då manhar kunnat misstänka yrkesmässig, organiserad handel med narkotika. Huvudsyftethar liksom tidigare således varit att avslöja 1979/80:49 8 storsmugglingentill och storlangningen inom landet. Gången har normalt varit den attmisstankar om grovt narkotikabrott har uppkommit mot viss person. Därefter harde spaningsmässia fömtsättningarna analyserats och - om de konventionellaspaningsmöjligheterna har uttömts, telefonavlyssning bedömts kunna ge resultatoch erforderliga resurser funnits tillgängliga - tillstånd sökts hos vederbörandedomstol. beviljades avlyssning i 102 fall. Denna siffra är lägreän motsvarande siffra för är 1977 men är betydligt högre än under årendessförinnan. Ökningen av antalet avlyssningar iförhällande till föregående år beror framför allt på den intensifiering avnarkotikabekämpningen som inträtt sedan de särskilda narkotikarotlarna börjadeinrättas /77. Samtligaremissinstanser har godtagit att giltighetstiden års lagarförlängs till utgången av . EnligtRA föreligger fortfarande behovav de vidgade möjligheter till tvångsmedelsanvändning som fmns enligt 1952 årslag. Vad gäller lag framhåller RÄ att förekomsten av grovnarkotikabrottslighet alltjämt inger allvarliga farhågor. Telefonavlyssningenär en effektiv metod att med rimliga insatser av resurser hålla kontroll överden grova narkotikabrottslighet som svårligen kan bemästras enbart medkonventionella spaningsmetoder. Starka skäl talar därför enligt RÄ för enförlängning av giltighetstiden av båda lagarna i avbidan på en permanentreglering. Sveahovrätt anföT att det alltjämt synes föreligga ett stort behov av de vidgademöjligheter till brottsbekämpning som 1952 och lagar ger utrymme för.1 avvaktan på att utredningsarbetet beträffande lagarna kan slutföras ochlagförslag kan föreläggas bör därför en förlängning avgiltighetstiden för de båda lagarna komma till stånd. Stockholmstingsrätt erinrar om svårigheterna att med enbart andra spaningsmedel äntelefonavlyssning avslöja befattning med det allt vanligare förekommandeheroinet. Tingsrätten framhåller nödvändigheten av att tillräckliga personellaresurser ställs till förfogande för genomförande av ifrågavarandetelefonavlyssning. Sådan avlyssning har visat sig alltmer tidskrävande, ochdetta har för tingsrätten aktualiserats genom att upprepade framställningar omförnyad telefonavlyssning beträffande samme misstänkte ej sällan förekommer. Tvängsmedelskommitténanger att den planerar att genomföra sitt uppdrag i två etapper. Den förstaetappen avser tillskapandet av en 1979/80:49 9 baslagmed allmänna och övergripande bestämmelser som skall iakttas vid användning avvad som i baslagens mening är att anse som tvångsmedel. Bland de frågor som ensådan lag avses reglera kan nämnas beaktandet av anonymitetsskyddet enligttryckfrihetsförordningen vid tvängsmedelsanvändning och behandlingen av s.k.överskottsinformation. Arbetet härmed beräknas bli avslutat genom ettdelbetänkande . Den andra etappen avses omfatta den allmännaöversynen av specialförfattningarna och av RB. Ett slutbetänkande medkommitténs överväganden i denna del beräknas kunna lämnas . Kommitténanser att de skäl som tidigare är har anförts till stöd för en förlängning avgiltighetstiden års lagar fortfarande föreligger. Lagarna börgälla till dess att en permanent reglering har genomförts. Med hänsyn till denplanerade uppläggningen av kommitténs arbete bör en förlängning ske tillutgången av . 1952års lag med särskilda bestämmelser om tvångsmedel i vissa brottmål tar sikte påbrott som rör rikets säkerhet eller är av allmänfarlig natur. Lagen gäller tillutgången av är 1979. Samtliga remissinstanser har ansett att lagensgiltighetstid bör förlängas i avvaktan pä att ställning tas till frågan om enpermanent reglering av de möjligheter till tvängsmedelsanvändning som finnsenligt lagen. Även jag anser att behov fortfarande föreligger av de möjlighetertill tvångsmedelsanvändning som lagen erbjuder. Också1969 års lag om telefonavlyssning vid fömndersökning angående grovtnarkotikabrott m.m. gäller till utgängen av . Av den redogörelse somrikspolisstyrelsen har lämnat angående tillämpningen av lagen framgår atttillstånd till telefonavlyssning har meddelats ibetydligt större omfattning än under de föregående åren. Som rikspolisstyrelsenhar framhållit torde ökningen av antalet avlyssningar till övervägande del beropä den intensifiering av narkotikabekämpningen som inleddes vid årsskiftet1976/77. Ettpar remissinstanser har framhållit att den grova narkotikabrottslighetensvårligen kan bemästras enbart med konventionella spaningsmetoder.Remissinstanserna har också allmänt tillstyrkt en förlängning av lag. Jagvill erinra om att regeringen har vidtagit olika åtgärderför att intensifiera bekämpandet av den olagliga narkotikahanteringen. Bl.a.har de speciella narkotikarotlar som inrättades länsvis /77gjorts permanenta. 1979/80:49 10 1979inrättades sådana rotlar dessutom i och . Trots de kraftigtökade insatserna mot narkotikabrottsligheten är situationen emellertidfortfarande mycket allvarlig. Detta framgår bl.a. av den tidigare återgivnaskrivelsen frän . Jag har också från rikspolisstyrelsenerhållit en redogörelse, daterad , över utvecklingen avnarkotikabrottsligheten. Redogörelsen visar att nägon mera påtaglig ändring isituationen på den svenska narkotikamarknaden inte har skett sedan den tidigareskrivelsen kom in. Somframgår av vad har anfört domineras den grovanarkotikabrottsligheten av organiserade ligor och omfattandegrossistorganisationer. Den är därför svär att komma åt och kräver särskildaspaningsmetoder. Telefonavlyssning har visat sig vara en effektiv metod att medrimliga resursinsatser bekämpa den aktuella brottsligheten. Metoden är alltsåav stor betydelse som ett komplement till konventionella ätgärder när detgäller att bekämpa denna farliga brottslighet. Även när det gäller lagfinns det alltså starka skäl för en förlängning av giltighetstiden. Jag villtillägga att vad som har upplysts om tillämpningen av lagen under är 1978 ocksåger vid handen att möjligheten till telefonavlyssning har använts restriktivtoch att tillämpningen har präglats av strävan att tillgodose den enskildes kravpä integritet. Somtidigare har berörts har tvängsmedelskommittén till uppgift att göra en översynav lagstiftningen om telefonavlyssning och andra tvångsmedel. Avsikten är bl.a.att 1952 och lagar skall ersättas med en permanent reglering. Det är för tidigt att yttra sig om när förslag i ämnet kan föreläggas . T.v.bör emellertid giltighetstiden för de båda provisoriska lagarna förlängas medett år eller till utgången av . Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen att antaga de inom upprättade förslagen till 1. lag om fortsatt giltighet av lagen (1952.98) medsärskilda bestämmelser om tvångsmedel i vissa brottmål, 2. lag om fortsatt giltighet av lagen (1969:36) omtelefonavlyssning vid fömndersökning angående grovt narkotikabrott m.m. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att antaga de förslag som föredraganden har lagtfram.