prop · G3032 · 1979-12-31 00:00:00 — Även om förelaget rörande denfortsatta sekreiessen hos myndighei utgår från den oriktiga förutsättningenatl domstolen kopierar handlingar som lånats in, finns enligt promemorian ingenanledning att motsätta sig förslaget i denna del. Sveahovrätt ställer sig tveksam lill om de praktiska svårigheter, som kan bliföljden av all sekreiessen hos förvaltningsmyndighet inte påverkas av alt enlill domslol utlånad handling blir offentlig där, kan bemästras genom atldomstolen kopierar de handlingar som blivit offentliga. Hovrätten ifrågasätterom en sådan ordning ulan vidare kan komma atl fungera tillfredsställande.Domslol anses i regel inte ha skyldighel atl tillföra sin akt kopior avhandlingar som inlånats från annan myndighet. Enligt 13 kap. 2 §promemorieförelaget gäller skyldigheten atl tillhandahålla uppgift ur allmänhandling endasl i fråga om handling som förvaras hos myndigheten. Har domstoleninte kopierat handlingarna på sätt som fömtsälts, skulle därav teoretiskt senfölja atl den nu nämnda föreskriften sattes ur spel. Den föreslagna regeln bördärför enligt hovrätten följas av en i protokollskungörelsen intagenföreskrift all från annan myndighei inlånade handlingar skall i kopia tillförasakten i erforderiiga delar. Denna uppfattning framför också hovrättenför VästraSverige. Hovrätten biträder i och för sig ståndpunkten atl offentligheten såsomen följd av företeende i rällegång inte längre bör ha den konsekvensen attmaterial som återeänds lill förvaltningsmyndighet blir offentligt för allframlid. Den nuvarande ordningen, som har goda principiella skäl för sig, harsannolikt inte alltid fungerat. En fömtsättning bör emellertid vara alt detföretedda materialet verkligen bevaras i domslolsaklen i avskrift eller kopia.Hovrätten anser därför att t. ex. proiokollskungörelsen och molsvarandebestämmelser för förvaltningsdomstolarna bör kompletteras med föreskrifter omatl sådanl malerial verkligen skall bevaras i akten. Omen sekreiesskyddad uppgift förebringas vid en förhandling inför stängda dörrarkrävs enligt förelaget liksom enligt gällande rätl ett särskilt sekreiessförordnande för att sekreiessen skall bestå. Enligt kammarrätten i Göteborgborde del räcka med att förhandling hållils inför slängda dörrar. Någotförordnande om atl sekretessen skall bestå anser kammarrätten inte varanödvändigt. Om emellertid ett sådant sekreiessförordnande skall krävas, bör ilagtexten anges när förordnandet skall ges. Uppenbariigen bör etl sådantförordnande ges senast när domstolen skiljer målel från sig. Förförvaltningsdomstolarnas del finns dock ingen beslämmelse om att ett beslul omfortsatt sekreiess skall upptas i domen eller det slulliga beslutet, vilket förde allmänna domstolarnas del följerav 17 kap. 13 § RB. Förvaltningsdomstolskulle annare kunna meddela dels etl beslul varigenom målet avgörs i sak, delsett beslut med sekreiessförordnande. Detta är naturiigtvis inte lyckat. Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 468 praxishar dessutom förekommit fall där domstolen redan i början av förhandlingenmeddelar ett sekretessförordnande för vad som senare kommer att förebringas vidförhandlingen. Det kan såvitt kammartälten företar inte vara lagstiftarensmening atl sådana förordnanden skall fä ges. Del sagda understryker behovet avatt i lagtexten ange när ett sekreiessförordnande skall meddelas. Även kammarrätten iSundsvaU anser alt föreskriften i andra slyckel ulformals sä alt det inte klartframgår när förordnande av den nämnda innebörden skall ges för att sekretessenskall beslå. Av motiveringen till bestämmelsen torde kunna utläsas att avsiktenär att förordnandet för atl fä den avsedda verkan, i överensslämmelse med vadsom nu gäller, skall ges i dom eller slutligt beslul. Enligt kammarrällensmening bör lagtexten förtydligas i detta avseende Ofr RRK R76 1:48 och K 2:3). framförs följande synpunkter på denna fråga: Delöverensstämmer med gällande rätt all sekreiessen består under den fortsattahandläggningen, om en sekretessbelagd uppgift har förebringats vid enförhandling inför slängda dörtar. F. n.ägerdomsiolen förordna om fortsattsekretess "när domstolen skiljer målet från sig". Denna bestämmelsehar inte alllid tillämpats på rätt sätt, vilket framgår av rättsfall frånregeringsrätten. Resultatet har blivit att handlingar som bort varasekretessbelagda blivit offentliga i en ej avsedd omfattning. Enligt förelagetskall sekreiessen beslå "i den mån domstolen förordnal därom". Detanges inte när förordnandet skall meddelas och denna fråga synes inte hellerberöras i motiven. Förordnandet måsle uppenbarligen meddelas senast i sambandmed all domstolen skiljer målel från sig. För allmän domslol gäller dåbeslämmelsen i RB att beslul som meddelas som dom eller slutligtbeslul skall upptas i domen eller det slutliga beslutet. Förförvaltningsdomstolamas del finns ingen sådan beslämmelse. Förvaltningsdomstolkan alltså meddela ett beslut varigenom målet avgöre i sak och ettbeslul rörande fortsatt sekreiess. Den föreslagna beslämmelsen lorde emellertidlämna utrymme för ett sekretessbeslul redan innan målet avgöre med effekt påsekretessen sedan målet avgjorts i sak. Om denna möjlighel skall öppnas, bördet framgå av motiven. Om någon ändring i förhållande till de nuvarandebeslämmelserna inte är avsedd, bör lagtexten förtydligas. Bostadsdomstolenkonstaterar all bestämmelsema i 12 kap, 2-4 §§ om upphörande av sekreiessgäller hos bosladsdomstolen och fastighetsdomstol men däremol inte hosarrendenämnd eller hyresnämnd. Detsamma gäller för molsvarande regler inuvarande lagstiftning. Enligt27 § lagen om arrendenämnder och hyresnämnder är beslämmelserna i 5 kap, RB omoffentlighet vid domstol tillämpliga också vid arrendenämnd och hyresnämnd.Förhandling vid nämnd är alltså enligt huvudregeln offentlig (5 kap, 1 § RB),Handläggningen av ärende i nämnd sker med fä undanlag vid förhandling. Det förhällandet atlbestämmelserna i 12 kap, 2 och 3 §§ promemorieförslaget inte gäller för nämndfär till följd atl sekretessbelagda uppgifter Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 469 kommeratl hanteras olika vid bosladsdomstolen och fastighetsdomstol, ä ena, samtarrendenämnd och hyresnämnd, å andra sidan. Sekretessen för en uppgift upphörsålunda alt gälla vid domstol om uppgiften förebringas vid offentligförhandling eller om domstolen efter förhandling inom slängda dörrar inte förordnarom sekretess för tiden efter del all domstolen har skilt målel eller ärendetfrån sig (2 §), För arrendenämnd eller hyresnämnd gäller däremol allsekretessbelagd uppgift som har förebringats vid förhandling -med eller utanstängda dörrar - förblir sekretessbelagd även efter förhandlingen utansärekild åtgärd från nämndens sida, Bosladsdomstolenanser mol bakgrund av det anförda att del saknas anledning alt ha en sådan meraomfattande sekreiess vid arrendenämnd och hyresnämnd och föreslåratt 2 § ochtill denna anslutande 3 § görs tillämpliga också hos arrendenämnd ochhyresnämnd. HovrättenförVästra tillstyrker beslämmelsen, även om vissa motivullalanden(promemorian s, 167) enligt hovrätten för dagen inte är helt övertygande. Denomständigheten alt handlingar - t, ex, skisser och fotografier i ettförundersökningsprolokoll - väntas bli företedda vid en offentlig förhandlingmåste enligt hovrättens mening rimligen inverka på skadebedömningen enligt 10 §sekretesslagen och kan på så sätt leda till utlämnande före förhandlingen. Inteheller har någon erinran mot beslämmelsen, Atl sekreiessen intelängre gäller vid domstolen bör dock uttryckas på samma sätt som skett i 2 och4 §§, RÅanser an bestämmelsen är av inlresse även för åklagarna. Om domstolen meddelarbeslul enligt 3§, måste detta enligt RÅ fä som följdverkning att hos åklagareförvarat sekretessmaierial blir offentligt. Övrigaremissinstanser som ytlral sig särskill om beslämmelsen föreslår att denutmönstras. Regeringsrätten anser att regeln blir svårtillämpad i praktiken,eftersom del mången gång kan vara svårt att fömtse om förhandling kommeratihållas i målel,om förhandlingen i sä fall kommerati bli offentlig, om uppgiftenkommer att förebringas vid förhandlingen osv. Föreskriften skulle därför i alllfall bli av mycket begränsat värde och den försvarar knappasl sin plals ilagen. Också ifrågasätter värdet av den föreslagna regeln. Såsompåpekats i departementspromemorian måste regeln lillämpas med försiktighet ochden kan leda lill tUlämpningssvårigheter, Verket erinrar i sammanhanget ommöjligheten att informera massmedia genom reglerna om meddelarfrihet saml omatt sekreiess lill skydd för enskild kan efterges av den enskilde och attsekretessbelagd uppgift i vissa fall kan lämnas ut med förbehåll. Kammarrätteni ifrågasätter om bestämmelsen fyller någon väsentlig uppgift eftereomdet är myckel svårt alt på etl tidigt stadium avgöra om en uppgift kommer atlförebringas vid en offentlig förhandling eller ej. Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 470 Paragrafenskulle sannolikt komma atl tillämpas i myckel ringa omfattning vidförvaltningsdomstolarna. Härtill kommer all de flesta sekretessbestämmelserinnehåller ett skaderekvisit. Med en rimlig lillämpning av skaderekvisiletlorde man enligt kammarrätten uppnå samma resultat som med den åsyftadeparagrafen. Kommer en uppgift all förebringas vid offentlig förhandling, ju sällan föreligga någon skaderisk, om uppgiften lämnas . Kammarrättenföreslår därför all paragrafen utmönstras. JK är av samma mening och anför: Medall rätl framhålls i promemorian att "en viss försiktighet" ärmotiverad när domstolen lar ställning lill frågan huruvida en uppgift skallundantas från sekretess enligt den föreslagna regeln. Enligt min mening ärprövningen så vansklig att regeln inte fyller något ändamål. Den bör alltsåutgå. Jag vill särekilt framhålla att del här inte är fråga om en tillämpningav offentlighetsprincipen. I den mån handlingen inte skall hållas hemlig kommerden all utlämnas. Vad del gäller är bara när handlingen skall tillhandahällas. SACOISRhar också uppfattningen alt den föreslagna bestämmelsen inte har någon funktionalt fylla, och i anföre bl. Enuppgift, som är sekretessbelagd ulan all någol skaderekvisii har uppställts,lorde väl i allmänhet komma att förebringas inför stängda dörrar. På dennauppgift blir beslämmelsen alltså ej tillämplig. Om en uppgifts sekreiess ärberoende av om ell skaderekvisii är uppfyllt eller ej, lorde man i allmänhetinte kunna anla alt det finns någon risk för skada om man lill den som särskillbegär det friger en uppgift som kommer all behandlas vid en offentligdomstolsförhandling. Den föreslagna beslämmelsen fyller därför knappasl någonfunktion vid sidan av skaderekvisiten. JKanser att orden "som avser" bör utbytas mol "i dess".Lagtexten kan annare ge anledning till missförstånd. Jfr sammanställningenunder 12 kap. 2§, Kammarrätteni noterar att det i promemorian (s, 602) sägs atl paragrafen inteavser sådana fall där en enskild sekretessbestämmelse undantar dom eller beslutfrån sekreiess. Sådana bestämmelser finns pä etl fiertal ställen i lagen, t,ex, i 8 kap, 4 § som avser beslut om någons omhändertagande för vård. Delta börenligt kammarrällen framgå av 12 kap, 4 §, Samma åsikt framförs av kammarrällenI SundsvaU, som i övrigt godtar paragrafen, och i . JKförklarar att han inte har någon erinran mol den iandra styckel av hänsyn lillEuropakonventionen upptagna specialregeln men påpekar att anknylningen lillbegrepp av typen brottmål och tvistemål - lill skillnad frän ärenden - kanskapa problem, I den mån gränsen mellan mål och ärenden förskjuts ellereventuellt helt tas bort, kommer paragrafen att fä en ändrad Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 471 innebörd,JK anser all detta inte är tillfredsställande och hänvisar till motiven, avvilka framgår all del bl, a, är ulesluiei aii ge offentiighel åi beslul iärenden om telefonavlyssning, 1 stället för domslut i brottmål skulle enligtJK:s mening möjligen kunna användas uttryck av typen domslut varigenom åtalprövats, alternativt varigenom någon efter åtal frikänts eller fällts lillansvar. Marknadsdomstolenförklarar sig till fullo dela de överväganden som redovisats belräffande denföreslagna begränsningen av möjligheten att med sekreiess omgärda självadecisionen i domar och beslul. har strävat efter atti möjligaste mån undvika sekretessförordnande belräffande sådan del avdomstolens beslut och anser sig redan f n, tillämpa den princip som föreslåsbli lagfäst, Iandra stycket sägs all "första siycket äger ej lillämpning i den måndomslol i dom eller beslul förordnat att sekretessen skall bestå". Enligtkammarrätten i bör det rimligen stå "i domen ellerbeslutet", dvs, i bestämd form, I annat fall kan sekreiessförordnande gesi ett separat beslul eller i etl helt annat beslut, vilket inte kan varaavsikten. Om12 kap, 2 och 3 §§ göre tillämpliga på artendenämnd och hyresnämnd, bör enligtbosladsdomstolen också 4 § lä sådan lillämpning, I sådanl fall saknas, ienlighel med vad bosladsdomstolen har anfört i anslutning till 10 kap, 15 §beträffande beslut av domstolen, anledning att i sistnämnda paragraf bibehållaen särskild regel om atl sekreiess inte gäller för beslul av arrendenämnd ochhyresnämnd, Paragrafenberörs även i någon män i remissyttranden som redovisas under 12 kap, 6 §,Hovrätten för tillstyrker att 12 kap, 5 § fär avsett innehåll. Tvåremissinstanser gör påpekanden rörande avfattningen av paragrafen.Regeringsrätten påpekar att stadgandet i 12 kap, 5 § och 6 § p 2 att sekreiessgäller för vad som förekommit vid överiäggning lill beslut, i den mån del inteframgår av allmän handling, måste utformas med beaktande av att denna handlingkan vara omfattad av sekretess och atl denna sekretess givetvis då gäller,Hovrättenför ifrågasätter om andra stycket i paragrafen sägervad som är åsyftat. Följande formulering skulle enligt hovrätten varatydligare. "Vad som sägs i första styckel om sekretess för innehållet idom och för vad som har förekommit vid överiäggning inom stängda dörrar skallha motsvarande tillämpning i fråga om jurys svar på fräga humvida brott föreliggersamt i fråga om juryns överiäggning." ifrågasätter om inte 12 kap. 5-6 och 11§§, vilka avsertystnadsplikter som saknar anknytning till speciella sekreiessgrunder, bordesamlas i ett särskill kapitel och byggas ut någol. Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 472 Åtskilligaremissinstanser föreslår utvidgningar i skilda avseenden av sekretessreglerna iparagrafen främst i fråga om vilka myndigheter och vilka beslut som sekretessenskall avse. Någraremissinstanser föreslår sålunda all med domslol jämställda eller likartadenämnderföreinunderl2 kap.5 §elleratiivarifall de för domstol föreslagnareglerna skall gälla för dessa. Regeringsrätten pekarsålunda på beslämmelsen i 2 kap. 9 § andra siycket RF om atl medborgare, som avannan anledning än brott eller misstanke om brott blivit omhändertagentvångsvis, skall kunna fä saken prövad av domstol utan oskäligt dröjsmål. Medprövning av domstol likställs härvid prövning av nämnd, om nämndenssammansättning är bestämd i lag och ordföranden i nämnden skall vara eller havarit ordinarie domare. Den nämndprövning som föreskrivs i lagen (1966:293) omberedande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall (LSPV) och lagen (1967:940)angående omsorger om vissa psykiskt utvecklingsstörda åsyflas med dennagrundlagsbestämmelse. Vid tillkomsten av beslämmelsen (lill en början i 11kap. 3 § RF) framhöll departementschefen (prop. 1973:90 s, 386) atl även om ennämnd av nu åsyftat slag enligt svenskt betraktelsesätt inte var atl anse somdomstol, arten av de uppgifter varmed nämnden log befallning, desssammansättning, dess ulredningsmöjligheler samt dess helt självständigaställning i förhällande till regeringen och andra förvaltningsmyndighetertalade för att den internationellrätisligt sett fick betraktas som domstol iden bemärkelse som delta begrepp hade i konvention angående skyddför de mänskliga rättigheterna och de gmndläggande friheterna. Mot bakgmnden avgrundlagsbestämmelsen och departementschefens yttrande kan det enligtregeringsrällen ifrägasällas om inte psykiatriska nämnden,utskrivnings-nämnderna och beslutsnämnderna för psykiskt utvecklingsstördaborde i sekretesslagen jämställas med domstol, I vart fall borde i 12 kap, 5 §upptagna reglema gälla för dessa nämnder. Även för andra organ, vilkas beslulinte överklagas till domslol, kan del vara befogat att låta dessa regler gälla,Samma synpunkter anföre av . Även ifrågasätterom inte nämnd som avses i 2 kap, 9 § andra stycket RF bör jämställas meddomslol när det gäller tUlämpningen av 12 kap, 5 §, Bostadsdomstolenpåpekar att de beslut som fallas av arrendenämnd och hyresnämnd i hög grad ärlikartade med avgöranden som träffas av domslol och behovel av tystnadspliktmåste anses vara ungefär detsamma. Enligt bosladsdomstolen bör därför sammatystnadsplikt som enligt 5 § gäller vid domslol lillämpas också vidarrendenämnd och hyresnämnd. Detta kan uppnäs antingen genom att 5 § gesmolsvarande tillämpning vid sådan nämnd eller genom att regeringen meddelarsärekilt förordnande enligt 6 §, Den företnämnda lösningen ter sig naturiigastom -såsom bosladsdomstolen har föreslagit - också de tidigare paragraferna ikapitlet blir gällande vid Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 473 Som ytterligare skäl för denna lösning kan åberopas att denmedför all samma inskränkning i meddelarfriheten kommer alt gälla vidtystnadsplikt i bosladsdomstolen och i nämnd. Bostadsdom-stolen påpekar vidarealt sekretess enligt paragrafen inte såsom har sketl bör begränsas till besluli vilket ändring kan sökas hos domstol. För arrendenämnderna ochhyresnämnderna skulle en sådan begränsning medföra skilda sekretessreglerberoende på om ett beslul kan överklagas eller nämnden är enda prövandeinstans. En sådan skillnad mellan olika lyper av ärenden kan inte ha varitavsedd. Kriminalvårdsnämndenframhåller all eftersom ändring inte kan sökas i beslut av central nämnd inomkriminalvården, kan förordnande som avses i 6 § ej meddelas i fråga om beslulav sådan nämnd. Mot vissa beslul av övervakningsnämnd kan lalan föras i hovrättenligt 37 kap. 8 § BrB, men huvuddelen av besluten överprövas av central nämndsom därvid visseriigen har en domstols uppgifter men formellt inte betraktassom domslol. Beslämmelsen i berörda 6 § medger således tydligen all förordnandesom där avses kan meddelas beträffande endasl en del av övervakningsnämndsolika beslul. Innebörden och arten av de beslut som kriminalvårdens nämnderfattar talar för att en sekretess, som i sak motsvarar den i 12 kap.5§föreslagna domslolssekrelessen, skall gälla vid dessa nämnder. Någon anledningatt i lagen överiämna ät regeringen att bestämma härom synes inte föreligga.Sekretessbestämmelsen bör i stället tas upp i lagen, lämpligen som ettinledande stycke i den föreslagna 6 § i kapitlet, Beslämmelsen kan också tänkasbehöva omfatta andra myndigheter, hos vilka del med hänsyn till arten av derasverksamhei framstår som klart all en motsvarighet lill den föreslagna domslolssekrelessenbör gälla. Länsstyrelseni vänder sig mot beslämmelsen atl sekretessen i 6 § begränsas lillsådant beslul av statlig myndighet, i vilket ändring kan sökas hos domstol.Länsstyrelsen förordaratt regeringen bör lä befogenhet alt - om särekilda skälföreligger - i myndighelsutövningsärenden föreskriva tystnadsplikt ominnehållet i ännu ej allmänna beslut. Härom anför följande.Främsta skälet för tystnadsplikt i fräga om innehållet i ännu ej meddeladedomar och beslul anges vara atl domstolsavgörandet inte är slutgiltigt förrändet avkunnas, Molsvarande förhållande gäller emellertid enligt istort sett inom den s, k, myndighetsutövningen vid den statliga förvaltningen.Dessa beslul blir som regel inte allmänna förtän de expedieras. Ett annal skällill nämnda skillnad är risken för att berörda parter kan - om tystnadspliktinte finns - vidla dispositioner på gmndval av underhandsuppgifter ominnehållet i domar eller beslut som inte är slutgiltiga. Förhållandet äremellertid molsvarande för förvaltningen avseende myndighelsulövningsärendena.Man skulle t, o, m, kunna hävda alt behovet av tystnadsplikt är större inomförvaltningen än inom domstolarna, 1 anspråk som hävdas vid domslol, i vartfall allmän sådan, finns som Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 474 regelen motpart som bestrider det hävdade anspråket. Avgörandet av tvisten blir inteexegibeli eller rättskraftigt, förrän domen vunnit laga kraft, Mol denbakgmnden är kännedomen om innehållet i domen visserligen viktig men änviktigare blir all domen vunnit laga krafl. kan ju inga säkradispositioner vidtas. Inom förvaltningen är del emellertid ofta så alt motpartsaknas eller alt berörda sakägare kan ha ell ringa inirese av att överklaga.Till detta kommerati besluten ofta fär verkställas utan hinderav laga kraft.Dessa förhållanden gör det särskilt viktigt att inte spekulationer ominnehållet i etl inte slutgiltigt beslut kommer ut. Som exempel på angivnaärenden med stora ekonomiska intressen inblandade kan nämnas tillstånd altbedriva gmsiäkt, tillstånd alt bygga inom område skyddat enligt naturvårdslagenoch frän den kommunala sidan byggnadslov. Det kan således enligt länsslyrelsenkonstateras att skälen för tystnadsplikt om innehållet i ännu ej meddeladedomar/ beslul inte är exklusivt för domstolarna utan gör sig med samma styrkagällande inom vissa delar av den offentliga förvaltningen. Mot den bakgmndenframstår det som principiellt felaktigt att generelll föreskriva och utöka angiventystnadsplikt inom domstolsväsendet men kräva synneriiga skäl för införande avmotsvarande tystnadsplikt inom förvaltningen. Regeringen bör därför fäbefogenhet att - om särekilda skäl föreligger - i myndigheisutövningsärendeföreskriva tystnadsplikt om innehållet i ännu ej allmänna beslut. Förslaget i12 kap, 6 § bör däremot gälla för övriga beslut. När del gäller tystnadspliktom vad som förekommit vid överiäggning lill dom/beslut är motivet härför främstatt skapa förutsättningar för en öppen diskussion som kan ge en allsidigbelysning av målet/ärendet. Delta behov är lika angelägel inom förvaltningenavseende myndighelsulövningsärendena som inom domstolsväsendet. Vad som ovanföreslagits om tystnadsplikt gäller även i detta fall. Andraremissinstanser framhåller att sekreiess enligi 6 § bör gälla vissa särskillangivna myndigheter. Sålunda menar JK all lill den kategori av myndigheter somavses i 12 kap, 6 § synes kunna föras även statens ansvarsnämnd, F, ö. kanenligt JK för denna nämnds verksamhet behövas även andra särskildasekretessregler. Nämnden kan uppenbariigen komma att handlägga ärenden i vilkaför den enskilde eller det allmänna känsliga uppgifter kan förekomma.Kriminalvårdsstyrelsen framhåller att förslagel innebär atl regeringen skullekunna föreskriva sekretess för innehållet i ej avkunnat eller expedierat beslutoch för vad som förekommit vid överläggning inom slängda dörrar såvitt avserövervakningsnämnds beslut enligt 37 kap. 8 § BrB, men ej för övervakningsnämndsbeslut enligt 37 kap. 7 § BrB. Ifrågavarande sekreiess skulle över huvud tagetej kunna gälla för kriminalvärdens centrala nämnder, något som styrelsen anserborde göras möjligt, då nämndernas beslut i hög grad är likartade medavgöranden som träffas av domstol. Så gäller även många beslut avkriminalvårdsstyrelsen, särskill i de fall beslut fattas av styrelsen i plenumenligt 9 § instruktionen för Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 . kriminalvårdsverkei,varför styrelsen i denna del hemställer atl regeringen föreskriver sekretessenligt 6 § som avses i bestämmelsen för beslut.Ungdomsfängelsenämnden menar atl med hänsyn lill innebörden av och karaktärenhos bl. a. de beslul som de centrala nämnderna, och efler delegation, de lokalaövervakningsnämnderna, har all meddela kan starkt ifrågasättas om regeln i 12kap. 6 § bör begränsas lill atl avse endasl beslul i vilket ändring kan sökasvid domstol.