prop · G303103 · 1979-12-31 00:00:00 — Utredaren bör bl.a. överväga huruvida det är lämpligt atl regler förnationella vägtransporter av alla slag av farligl gods samlas i en gemensamlagstiftning, som i möjligaste mån är samordnad med de internationellareglerna. Uiredaren bör i sitt arbete uppmärksamma att vissaproduktslag f.n. faller ulanför del nationella regelsystemet vad gällertransporter av farligt gods på väg. Vidare bör prövas om etl samordnairegelsystem behöver tillskapas för andra transportsätl än sådana som har nämntsi det föregående. Etl exempel härpå är transporter av farligl gods irörledningar, t,ex. naturgas och olja. En annan fråga som bör uppmärksammas i sammanhanget ärförhållandet mellan regleringen av å ena sidan vägtransporter och å andra sidanjärnvägs-, sjö- resp. lufttransporter. Utvecklingen mot kombinerade transporter- inte minsl när del gäller gränsöverskridande trafik - har under senare tidgått snabbi. Sådana transporter, som innebär alt fler än ett av de angivnatransporlsätlen utnyttjas, gör det angeläget alt bl.a. pröva frågan om ett sålångt möjligt samordnat regelsyslem. Delsamma gäller ansvaret i fråga om sådanafakiorer som inte är direkt beroende av de speciella förutsättningarna för ettvisst transporlslag. Vidare bör utredaren uppmärksamma den ordning som gällerför officiell provning och systemet med riksprovplalser. Bl.a. börmöjligheterna till samordnade godkännandebeslul inom detla system undersökas. Det är från såväl miljö- som trafiksäkerhets- ocharbelarskyddssynpunkl väsentligl alt den som sysslar med transport av farliglgods har de kvalifikationer som behövs för all kunna ulföra transporterna påetl säkert sätt. De krav som bör ställas på en transportör är bl.a. kunskaperom de skadeverkningar som olika godsslag kan medföra, vilka åtgärder som skallföretas för atl förebygga skadeverkningar i fall av olyckshändelse samtkunskaper om lagring och lastning av olika slag av farligt gods. Det är ocksåvikligl att transportören har tillräckliga kunskaper om vilka regler som gällerför transport av olika slag av farligt gods och förutsättningar att hållafordonsmalerielen i fullgott skick. Mol bakgrund bl.a. härav bör uiredaren isitt arbete undersöka om det föreligger behov av auklorisalion av dem som utförtransporter av farligl gods. Del bör i sammanhanget nämnas atl det 157 Kommittéer:Kommunikationsdepartementet Delll K:l krävs auklorisalion av den som yrkesmässigttransporterar miljöfarligt avfall. Bestämmelserna härom finns i förordningen(1975:346) om miljöfarligt avfall (ändrad senasl 1977:777). Vid sin prövning av frågor rörande tillsynsverksamhetenbör uiredaren beakta inom lullverkets distrikts-, kust- och gränsbevakningbefintliga resurser för gränskontroll. En viktig fråga när det gäller farligt gods och som berörräddningstjänsten är vilka möjligheter som finns atl snabbt idenfifiera och fåinformalion om olika slag av gods. Fyllig information om bl.a. deskadeverkningar som visst godsslag kan medföra, l.ex. vid olyckshändelser,underlättar i väsenllig mån saneringsarbetet och ijänar också somkunskapsunderlag när del gäller atl vidta förebyggande åtgärder liksom vidutbildning i frågor som rör transport av farligt gods. Utredaren bör se övervilka informationsmöjligheter som f.n. finns och, om behov föreligger, föreslåålgärder för att ytterligare förbällra dessa möjligheter, l.ex. genomsamordning av informationen. Uiredaren bör i denna och andra frågor som harbetydelse för räddningstjänsten samråda med de myndigheter och organisaiionersom är verksamma inom denna. Samråd bör också ske med miljödatanämnden. Utredaren bör vara oförhindrad atl ta upp även andrafrågor som har samband med dem som jag har i det föregående. När det gäller frågan om myndighetsansvaret vill jagerinra om atl det har tillkallats en kommitté (Jo 1978:06) för översynav produktkontrollens organisation i vad avser hälso- och miljöfarliga varor.Uiredaren bör i sitt arbete samråda med denna kommitté. Utredaren bör vidare samråda med kommiuén (Jo 1978:05) ommiljörisker vid sjötransporter. Utredaren bör vara oförhindrad att redovisa resultaten avsill arbele i etapper. Med hänsyn till värdet av att vissa centralasamordningsfrågor kan prövas i samband med behandlingen av förslagen frånutredningen rörande produktkontrollens organisation bör ett delbetänkande medförslag lill huvudprinciper för lösning av samordningsproblemen vad gällertransport av farligt gods på väg föreligga i sådan tid att en samtidig prövningkan ske. Utredaren bör i sitt arbete beakta vad som har anförts ikommittédirektiven (1978:40) om tilläggsdirektiv till samtliga kommittéer ochsärskilda utredare angående finansiering av reformer. Vidare bör utredaren isina förslag beakla att inte onödiga byräkratieffekter uppstår. Utredaren bör hålla nära kontakt med berördapersonalorganisalioner i frågor som berör förhållandet mellan siaten somarbetsgivare och de statsanställda. Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemsläller jagalt regeringen bemyndigar chefen för atl tillkalla en särskild utredare med uppdrag att uiredavissa frågor om transport av farligt gods, att besluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annalbiträde åt utredaren. Vidare hemställer jag att regeringen föreskriver altkostnaderna för ulredningen skall belasta sjätte huvudtitelns kommilléanslag. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch bifaller hennes hemställan. DelllK:2 Skr 1979/80:103 158 Tilläggsdirektiv till (K 1977:01) Departementschefen, statsrådet , anför. Med stöd av regeringens bemyndigande den 27 januari 1977lillkallades en särskild utredare med uppdrag alt se över Sverigesmeleorologiska och hydrologiska instituts () verksamhet oeh organisalion.SMHI är lokaliserat till . Genom beslut den 1 september1977 fick utredningen tilläggsdirektiv som innebär atl uiredaren skall behandlafrågan om utökad avgiftsfinansiering vid . Genom beslut den 20 april 1978fick ulredningen yllerligare filläggsdirektiv. Dessa innebar bl.a. atlutredaren skall överväga hur evenluella kostnadskrävande förslag skall kunnafinansieras genom omprövning av pågående verksamhet och omfördelning avbefintliga resurser inom del område utredarens förslag avser. I direktiven av konstateras alt delfinns ett flertal områden där i olika avseenden samverkar med andramyndigheter. Utredningen bör undersöka alla samordningsmöjligheter inle minslmot bakgrund av önskemålel om en effektiv statsförvaltning. En första utredningsuppgiftbör därför vara att utifrån en inventering av samverkansmöjligheterna mellanSMHI och övriga myndigheter föreslå lämplig arbetsfördelning i syfte atl sålångt möjligt undvika dubbelinvesteringar och dubblerad kompetens. Iinventeringen bör även ingå en gränsdragning mot universitet och högskolor vadgäller forskning, utveckling och undervisning inom SMHLs område. I fråga om gränsdragningen mot universitet och högskolorhar i skrivelse tagil upp frågan omomlokalisering av universitetsinslilulionerna för meteorologi och hydrologi iUppsala lill . Meteorologiska institutioner finns i ochUppsala medan finns endast i . Demeteorologiska och hydrologiska institutionerna i är förhållandevissmå. En omlokalisering skulle även från den synpunkten vara lämpligare frånUppsala än från . I skrivelsen konstateras att har etl stortbehov av kontakt med universitetsutbildningen. Delar av SMHLs verksamhet är avforsknings- och utvecklingskaraktär och skulle vinna på geografiskt ochpersonellt nära förbindelser med institutioner som är fristående från SMHI.Andra delar av SMHLs verksamhet torde innebära forskning av sådant slag atl dekanske mer hör hemma på en forskningsinstitution än på . Vidare framhållsatl den alldeles övervägande delen av de sluderande, som efler avlagda examinafortsätter atl arbeta inom det meteorologiska fackomrädel, tar anställning vidSMHI. Regeringen har i direktiven för utredningen uttalat attalla samordningsmöjligheter bör undersökas mol bakgrund av önskemålel om eneffektiv statsförvaltning. Utredningen skall föreslå en lämpligarbetsfördelning i syfte atl så långt möjligt undvika dubbelinvesteringar ochdubblerad kompetens. Mol denna bakgrund anser jag att även lämpligheten av ochförutsättningarna för en omlokaUsering av universitetsinstitutioner imeteorologi och hydrologi till bör närmare undersökas. Utredaren bör därvid ulgå från alt ifrågavarandeinstitutioner vid en evenluell omlokalisering bör inordnas i iLinköping. 159 Kommittéer:Kommunikationsdepartementet Delll K:3 sammanhang bör även beaklas vilka samverkans- ochsamordningsmöjligheter som kan finnas med den planerade s.k. i . Jag har i denna fråga samråti med chefen förutbildningsdepartementet. Utredaren bör mot bakgrund av sina överväganden rörandeSMHLs framtida resursbehov pröva om det är möjligt atl flytta institutionernautan investeringar i nybyggnader för laboratorier och teknisk ulrustning samtange i vilken mån resurser inom skulle kunna överföras till eller eljestutnyttjas av berörda institutioner. Jag förutsätter att uiredaren i ell evenluelll förslagtill omlokahsering lar hänsyn lill personal och studerande genom att bl.a.fidsmässigl anpassa en omlokalisering lill de särskilda förhållanden som kanråda. Med hänvisning till vad jag nu har anförl hemställer jagatt regeringen utvidgar uppdraget för den särskilde uiredaren på det sätt somjag har angett. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch bifaller hennes hemställan. Departementschefen, statsrådet , anför. finns det i vårt land en särskild lagsliftningom mönstring av sjömän och sjömansregislrering. Med slöd av den ulövas uppsiktöver sjömännens tjänstgöringsförhållanden oeh fartygens bemanning. Lagstiftningen på området finns i förordningen (1961:87)om registrering och mönstring av sjömän (mönstringsförordningen) (omtryckt1979:37). En svensk , som är anställd på svenskt handelsfartygmed en nellodräklighet av 20 registerton eller mera, skall vara inskriven i ettsärskilt register hos (), benämnt sjömansregistret.Registret förs hos sjömansförmedlingen i . Inskrivningen sker i Sverigehos mönstringsförrällare, som ulses av AMS och är knutna lillsjömansförmedlingarna. Vissa svenska konsuler är mönstringsförrällare utomlands(1 §). Etl generelll undantag från skyldigheten att vara inskriven i regislrethar meddelats av AMS. Undanlaget gäller de sjömän som är anställda på fartygsom uteslutande nyttjas i svensk inre fart. som av hälsoskäl ärförhindrad att ta anställning ombord får inte skrivas in i sjömansregistret.Delsamma gäller en , som på grund av grov misskötsamhet under anställningombord har filldelats påmönstringsförbud (4 §). I samband med inskrivningen iregistret skall sjöfartsbok utfärdas för sjömannen (5 §). En , som tillträder befattning på svenskthandelsfartyg med en nellodräklighet av 20 registerton eller mera, skallpämönstras fartyget om det går i utrikes fart. Påmönstring skall också - medvissa inskränkningar - DelllK:3 Skr 1979/80:103 160 ske pä svenskt passagerarfartyg som går i inrikes fart (12S). Vissa villkor skall vara uppfyllda för all en skall få påmönslraselt svenskl fartyg. Bland hindren mol påmönstring märks avsaknad av sjöfartsbokeller pass, påmönstringsförbud, brislande behörighel eller alt hälsolillslåndelgör sjömannen olämplig i avsedd befallning (14 S). Sjömannen skall förete intygav en sjömansläkare, som styrker all hälsotillståndet inte utgör hinder förpåmönstring. När påmönstrad frånträder sin befallning på svenskl fartygskall han avmönslras(20 S). Både påmönstring och avmönslring ulförs avmönstringsförrällare. Om del inle finns mönslringsförrältare på orten fårbefälhavaren vidta de ålgärder som behövs för avmönslring och därefter anmälaavmönslringen för mönstringsförrällare i första hamn där sådan finns (23 §).Mönstringsförrällare skall vaka över atl ell fartyg är behörigen bemannat (25S). Genom tillkomsten av sjömanslagen (1973:282, ändrad senast1976:591) kom de handlingar som skall ligga till grund för sjömannenstjänstgöring på fartyg atl bli av två slag: ell anställningsavtal, avseendeanställningen, och elt tjänslgöringsbesked, avseende befattningen på visstfartyg. Tjänstgöringsbe-skedet har blivit mönslringshandling.Rapporteringen till sjömans-registret sker huvudsakligen genom alltjänslgöringsbesked med påteckning om sjömannens tilllräde resp. frånlräde avbefattningen sänds in. Utländska sjömän, som har befattning på svenska fartyg,registreras i förteckningen över utländska sjömän. Även denna förteckning förshos sjömansförmedlingen i Göleborg. Dä utlänningarna inle erhåller sjöfarlsbok,sker registreringen på grundval av de lill sjömansregisirel insända kopiorna avIjänslgöringsbeskeden. Ändamålet med förteckningen är bl.a. atl varje ulländsksjöman skall erhålla ell identitetsnummer, under vilket hans pensionspoäng lillden allmänna tilläggspensioneringen antecknas. Påmönstringsförbud kan utfärdas för en som genomgrov misskötsamhet under anställning ombord har visat sig olämplig alt utövasjömansyrket. 1 vissa fall kan en tilldelas varning (28 §). Frågor ompåmönstringsförbud eller varning prövas av sjömansnämnden (29 S), som utses avregeringen och beslår av sju ledamöier jämle suppleanter. Vid påmönstring av besättning på ett svenskt fartyg skallmönstringsför-rällaren utfärda sjömansrulla för fartyget, om sådan inte redanfinns. Sjömansrullan skall innehålla uppgift om de sjömän som är anslällda påfartyget. Anteckning skall göras i rullan om avmönslring och påmönstring (34§). Sjömansrullan gäller högsl etl är, och när den har upphört alt gälla skallden tillställas sjömansregistret för förvaring (35 S). För ett svenskthandelsfartyg med en nellodräklighet av 20 regislerton eller mera, för vilketsjömansrulla inle utfärdas och som inte utgår på lustresa eller annantillfällig resa, skall befälhavaren upprälla en manskapsförteckning. Sådanförteckning skall innehålla uppgifler om fartyget och dess redare, befälhavareoch besättning. Befälhavaren skall i förteckningen anteckna frånlräde ellertillträde av befattning. Dessutom skall sjömansregisirel underrättas (38 §). bör minst en gång läkarundersökas avsjömansläkare. Över undersökningen skall utfärdas särskilt intyg (43 §).Sjömansläkare som finner all en på grund av sill hälsotillslånd ärolämplig atl ulöva sjömansyrket skall ofördröjligen anmäla detla tillsjömansnämnden (45 §). När sjömansnämnden har fått anmälan skall den snarastunderrätta sjömansförmedlingarna och mönslringsförrältarna (47 S). 161 Kommittéer:Kommunikationsdepartementet Del II K:3 ser till nämnden, sjömansförmedlingarna ochmönstringsförrätiarna skall ske, när en lidigare avslängd företerläkarintyg om all hälsotillståndet inle längre utgör hinder för anställningombord på ell fartyg (48 S). har beslulal vissa ändringarbeiräffande hälsoundersökningar av sjöfolk (prop. 1978/79:19, , rskr 62,SFS 1979:37), Ändringarna innebär bl.a. att begreppet sjömansläkare avskaffas.Delvis nya regler införs om läkarintygs giltighetstid. Åliggandet för läkare,som finner atl en pä grund av sitt hälsotillslånd är olämplig all ulövasjömansyrket, atl anmäla saken lill sjömansnämnden byls ut mot enrekommendation alt göra anmälan till . De nya bestämmelsernaIräder i kraft . Slutligen finns i mönstringsförordningen regler om besväroch ansvar. Verkställighelsföreskrifler meddelas i de flesta avseenden avsjöfartsverkei efter samråd med AMS och . Sedan mönslringsförordningen trädde i kraft den 1 juli1961 har den setts över vid skilda tillfällen. I en rapport är 1966 föreslogstatskontoret vissa organisatoriska förändringar beiräffandemönslringsverksamhelen. Dessa förslag utvecklades vidare avsjömansregisterutredningen i betänkandet Sjömansregislreringen (Stencil K1968:7). Pä grundval av detla inrättades del centralasjömansregistret vid sjömansförmedlingen i Göleborg. upphördesjömanshusens och registrering av sjömän.Mönstringsverksamheten integrerades med sjömansförmedlingen i den allmännaarbetsförmedlingens lokala organisalion. En central sjömansnämnd ersatte detidigare regionala nämnderna (prop. 1969:58, 2LU 50, rskr 224). Utredningenlämnade även ett principförslag till en slutlig organisation, som var avseddall genomföras när databehandling hade införts vid sjömansskattekontoret ochdåvarande system för sjöfolks pensionering ersatts av ett nytt. Trols att dessaförutsättningar är uppfyllda har den tänkta förändringen, som innebar atlsjömansskattekontoret skulle överta registret och föra över del på magnelband,inle aktualiserats. I skrivelse hemställde sjöfartsverkei omen översyn av mönstringsförordningen främst för alt förenkla förfarandet vidmönstring och för att underlätta utredningsförfarandet i samband med meddelandeav påmönstringsförbud och varning. Den utredning som tillsattes därefter hadeenligt sina direktiv att undersöka om registrerings- och mönstringsförfarandetborde helt eller delvis avvecklas och om de nuvarande myndighetsuppgifternaborde läggas på någon annan än de i förordningen nämnda myndigheterna.Översynsarbetel redovisades i betänkandet (Ds K 1974:11) Mönstring av sjömän.Såvitt avsåg mönstringen framhöll utredningen alt vissa länder såsom ochStorbritannien hade slopat mönstringen och gått över till ett system medefterhandskonlroll. I ankommer det sålunda numera på befälhavaren attse till alt en uppfyller kraven för anslällning i avsedd befattningombord. Eflerhandskontrollen utförs av reseinspektörer. För utredningenföreföll en sådan utveckling också vara den naturliga. I då rådande läge fannulredningen emellerlid inte tillräckliga skäl för att slopa mönstringen.Anledningen härtill var främst atl mönstringen behövdes som ett instrument förbemanningskonlrollen. De viktigaste nyheterna i en föreslagen nymönstringskungörelse var följande. Mönstringsinstilutet skulle bibehållas förden utrikes sjöfarten men 11 1979/80. DelllK:3 Skr 1979/80:103 162 avskaffas för den inrikes sjöfarlen. Andra förenklingar iförfarandel var att avmönslringen skulle upphöra och alt bestämmelserna ommönstring av svensk på utländskt fartyg slopades. Vidare föreslogslättnader i fråga om skyldighet för all vara personligen närvarande vidmönstring samt möjlighet för , som skulle lilllräda en befattning iutländsk hamn, all förhandsmönslra redan i . För färjetrafiken skullemedges vissa ytterligare förenklingar i förfarandet. Sjömansrullan borde inlelängre vara bunden utan föras enligt lösbladssyslem. Den skulle föras på allahandelsfartyg om minsl 20 brulloregislerton. Som en följd härav kundemanskapsförteckningen slopas. I beiänkandei föreslogs vidare en förstärkningav bemanningskontroll. Den obligatoriska hälsokontrollenskulle bli oberoende av inskrivningen i sjömansregisirel och av mönstringen.Bestämmelserna om sjömansregistreringen lämnade utredningen i allt väsentliglorörda. Del konstaterades därvid all behovel av ett sjömansregister kvarstodoch all dess huvudfunktioner borde bibehållas. Registreringen spelar nämligenen avgörande roll för sjömannen som skydd för vissa sociala rättigheter ochförmåner. Registret utgör också en viklig källa för adressupplysning m.m.Svensk som tillträder befattning på ett fartyg i utrikes fart skulleenligt förslagel alltid vara försedd med sjöfarlsbok. Ulländsk skulleförses med en . Belänkandet har remissbehandlais. Remissinstansernatillstyrkte i allmänhet de framlagda förslagen i huvuddrag, men fiera av demvar kritiska och menade att mönstringssystemet borde avskaffas. Betänkandet harinle föranlett några lagstiftningsåtgärder. I en gemensam skrivelse till chefen förkommunikationsdepartementet har AMS och hemställt, altregeringen på nytt ser över mönstringen och registreringen av sjöfolk. 1skrivelsen anförs bl.a. alt AMS och har hafl överläggningar ommönstringsverksamheten. Det har därvid framhållits att sambandet mellansjömansförmedling och mönstring har minskat genom systemet medrederianställningar och fasta avlösningssystem. Genom en väntad minskning avanlalel sjömansförmedlingar torde också uppstå ökade svårigheler för AMS atttillhandahålla mönstringskompetenl personal i olika delar av landet.Mönslringsverksamhelen har efler hand kommit atl framstå som elt främmandeelement hos arbetsmarknadsverket. Det har även framförts atl -vid en ev.omläggning av mönslringsverksamhelen - sjömansregistret genom vissa lekniskaförändringar skulle kunna utnyttjas bättre än som sker . Framställningen har remissbehandlais. Remissinstansernainstämmer allmänt i att det nuvarande systemet för mönstring och registreringav sjömän behöver ses över. för mindre fartyg. Svenskamaskinbefälsförbundel, Svenska sjöfolksförbundel, och har därefler i en gemensamskrivelse till hemställt om enöversyn av reglerna om påmönstringsförbud och varning. Organisationernahänvisar till att reglerna inte står i överensstämmelse med de arbeisrättsligarutiner som har utvecklats när det gäller att lösa disciplinfrågor enligt nyaretids lagstiftning. De menar att reglerna så långt som möjligt bör anpassas lillde förhållanden som gäller för landanställda. De förutsätter vidare att detprövas om sjömanslagens regler om förfarandet i fartygsnämnden behöver ändras. Efter samråd med cheferna för utrikes- och 163 Kommittéer:Kommunikationsdepartementet Del II K:3 arbetsmarknadsdepartementen och med slalsrådel görjag följande överväganden. Mönslringsförordningen grundar sig på etlutredningsförslag från 1950-lalet och har i flera stycken övertagit regler frånäldre lagstiftning, varav den närmasl föregående var kungörelsen den 9 juni1939 (nr 306) angående sjömanshusen i rikel samt sjömäns pä- och avmönslringm.m. I belysning av de stora förändringar som har skett på arbetsmarknadenunder de senasle årtiondena och av den utveckling som tekniskl ochorganisaloriskl har ägl rum inom sjöfarten under samma lid framstår mycket iden nuvarande regleringen som otidsenligt. Redan i direkliven lill 1970 årsutredning uttalades att utvecklingen inom sjöfartsnäringen krävde förenklingari mönstrings- och registreringsförfarandel samt all kritik med fog hade riktatsmot del tungrodda mönslringssyslemet. Utredningen utgick från alt allamöjligheter skulle tas lill vara för atl förenkla förfarandel för alla parteroch begränsa systemets tillämpning lill vad som var oundgängligen nödvändigt.Trols della kritiserades utredningens förslag från flera håll för all det integått tillräckligt långt i vissa avseenden och för långl i andra. Relativt långtid har förflutit sedan förslagen lades fram. Vid kontakter med berördamyndigheter och organisafioner har framkommit all förslagen inte längreefterfrågas. I stället har den av AMS och ingivnaframställningen om en förnyad översyn av mönslringsförordningen allmänltillstyrkts. Det föreligger sålunda etl känt reformbehov,som tar sig utiryck i önskemål om avbyråkratisering, förenklingar ocheffekiivisering i syfte att utnyttja tillgängliga resurser på bästa möjligasätt. Till en del kan givetvis det utredningsmaterial som finns utnyttjas, mendet står klart att förnyade överväganden måste göras i ålskilliga hänseenden.Mol denna bakgrund bör därför en ny översyn göras, för vilkel ändamål ensärskild utredare bör tillkallas. Mönstringen tillgodoser etl flertal syften, blandvilka ett av de främsta är bemanningskontrollen. Denna synes öka i belydelse itakt med att besättningsstorlekarna minskar. Det kan knappast hävdas atlbemanningskontrollen generellt är tillräckligt effektiv . Huvuddelen av bemanningskontrollenutförs av mönstringsförrällare, och dessa har inte räll all ens vid uppenbarafall av underbemanning ingripa med egna åtgärder. Nuvarande mönstringsförfarande rymmer också många inslagav formell granskning av olika handlingar utan atl förhållandena i sak alltidgranskas på etl tillfredsställande sätt. Utomlands har de där verksammamyndigheterna i allmänhet inte utbildad personal som effektivt kan kontrollerabemanningen. Del är också att märka alt AMS har framhållil att mönstringsverksamhetenefler hand har kommii att framstå som elt främmande element inom verkel.