prop · G30324 · 1979-12-31 00:00:00 — Om inte någon värderingsmetod enligtartiklarna 1-6 kan användas skall värdel enligl artikel 7 i sisla handbeslämmas i överensslämmelse med deprinciper och allmänna bestämmelser som finns i artikel VII. Moment 2 i artikel 7 anger vissavärderingsmetoder som inte får användas.Som exempel kan nämnas värdering med utgångspunkt från priserna påmotsvarande inhemska varor (t.ex. ), hemmamarknadspriset i exportlandet, pris vid export till annat land ändet aktuella importlandet samt fastställda minimiiullvärden. Artiklarna 8-17saml en bilaga lill överenskommelsen innehåller olika detaljföreskrifter om värdeberäkningen. Artiklarna 18-20innehåller bestämmelser om de institutioner som skall handlägga internationella frågor omtullvärde. Avsikten är att frågor av merteknisk natur i första hand skall utredas av en teknisk kommitté inom Tullsamarbetsrådel i . Frågor avhandelspolitisk karaktär och det slutliga avgörandet i tvistefrågorskall åligga en tullvärdekommitté i . kan enligtartikel 21 uppskjuta tillämpningen av överenskommelsen från den tidpunktdå överenskommelsen träder i kraft Prop.1979/80:24 Del A 209 för u-landet i fråga. Enligt samma artikel skalli-länder vara beredda att ge teknisk hjälp i tullvärdefrågor. U-ländema har rest vissafrågor som rör deras intema tillämpning av överenskommelsen. De överläggningarsom har ägt rum i dessa frågor kommer sannolikt att resulterai ett tillägg till överenskommelsen. Av överläggningarna har framgått atttillägget i sak endast torde beröra moment 2 (b) (iv) i artikel I, som kankomma att utgå. I övrigt torde tillägget tili överenskommelsen komma att gällavissa tillämpningsfrågor. Vidare ges möjlighet att göra begränsadereservationer beträffande tillämpningen av vissa bestämmelser iöverenskommelsen. Överenskommelsen träder ikraft för de länder som godkänt den. Resultatet av förhandlingama för svenskdel Som har nämnls i delföregående bygger överenskommelsen på lidigare gjorda erfarenheter vidlullvärdeberäkning i olika länder. Den kommer därför inte att medföra några merbetydande förändringar i fråga om tull-värdeberäkningen vid import tillSverige. I artikel 15, moment 5,föreskrivs alt ensamagenter och ensamförsäljare inte enbart på grund av sådanställning skall anses beroende av exportören utan att de kriterier som anges iartikel 15, moment 4, skall vara avgörande för bedömningen. Brysselkonventionenhar tolkats olika på denna punkt. Den svenska tillämpningen stämmer i stortsett överens med föreskrifterna i överenskommelsen. Till skillnad från vadsom gäller enligt Brysselkonventionen föreskrivs i överenskommelsen att sådanannonskostnad för varumärkesannonsering som importören står för i importlandetinte skall inräknas i tullvärdet. Denna förändring stämmer överens med ettsvenskt förhandlingsönskemäl. I likhet medremissinstansema finner jag att bör ansluta sig till överenskommelsen.1 fråga om det tillägg som har aktualiserats gäller att ändringama från svensksynpunkt är av mindre betydelse. Det får bedömas ankomma på regeringen atl taställning till dem. För ett genomförande av överenskommelsen krävs att 6 §tullförordningen ändras så att varas värde beräknas enligt de föreskrifterregeringen meddelar på grundval av tullvärdekoden. I enlighet härmed har inomhandelsdepartementet upprältats förslag till lag om ändring i tullförordningen(1973:979). Jag förordar att den ändring jag nu har föreslagit får iräda ikraftden . bör säga upp Brysselkonventionen senast den 31december 1979, då uppsägningstiden enligt konventionens bestämmelser är ettår. Bemyndigande av krävs för atl regeringen skall få verkslällauppsägningen. Prop.1979/80:24 Del A 210 2.1.7 Överenskommelsen otn tekniskuhundelshinder Tekniska föreskrifter ochstandarder spelar en viktig roll idagens samhälle. Sådana föreskrifter kan ha lillsyfte att skydda människors liv och hälsa, konsumenternas intresse av kvalitetoch säkerhel, miljön m.m. Standarder kan dessutom bidra lill att förenkla ochförbilliga produktionen. Olikheter mellan länders tekniska föreskrifter ochstandarder kan komplicera och hindra handeln över gränsema. Sådana lekniskahandelshinder har ökat i belydelse . Gällande GATT-regler,främst artikel 111 angående nationell behandling i fråga om intern beskattningoch regleringar, har inte varit lillräckliga för att man skulle kunna ta sig ande ökande problemen för handeln på detta område. Behovet att nå enöverenskommelse, som skulle ge handelssynpunkter ett ökat inflytande när länderutarbetar tekniska föreskrifter och därigenom undvika oberättigade tekniskahandelshinder, har visat sig stort bland GATT-länderna. a. inom EFTA harunder pågått etl arbete i syfte atl minska tekniska handelshinder.Överenskommelsen i innebär etl utvidgande av de åtaganden som Sverigeredan har gjort i EFTA. 2.1.7.2 Resultatet av förhandlingarna Överenskommelsen gällervaror och omfattar tekniska föreskrifter, standarder och system för provning avvaror (certifieringssysiem) utarbetade av statliga och lokala myndigheter ochenskilda organ. Endast när det gäller statliga myndigheter innebäröverenskommelsen direkta åtaganden. 1 övriga fall skall regeringama vidlarimliga åtgärder som står lill buds för att säkerställa att överenskommelsensbestämmelser efterlevs. Tekniska föreskrifter ochstandarder får inte utarbetas, antas eller till-lämpas med avsikt att skapahinder för den intemationella handeln. Importerade varor får inte hellerdiskrimineras lill förmån för inhemskl producerade varor. Om det finnslämpliga internationella standarder skall dessa läggas till gmnd för nationellatekniska föreskrifter eller standarder. Undantag från denna bestämmelse gällert.ex. då en intemationell standardinte är ändamålsenlig för att skydda människors hälsa och säkerhet eller då denär tekniskt föråldrad. För att underlätta harmoniseringen av tekniskaföreskrifter och standarder skall parterna inom ramen för sina resurser delta irespektive internationellt standardiserande organs arbete med att utarbetainternalionella standarder. En allmänundantagsklausul finns dock. I den sägs att inget land bör vara förhindrat atlvidta ålgärder som är nödvändiga för atl skydda människors, djurs ellerväxters liv och hälsa, för atl skydda miljön eller för all förhindra bedrägligaförfaranden, under förutsättning att de inte tillämpas på ett säll som utgör enform av godtycklig eller orättvis diskriminering mellan länder i vilka sammabetingelser råder eller en förläckt begränsning av den internationella handeln. Prop.1979/80:24 Del A 211 Tekniska föreskrifter ochstandarder som är under utarbetande, och som bedöms få en väsentlig inverkan päandra parters handel, skall anmälas i en publikation. Sådana uppgifter somavser tekniska föreskrifter skall också notifieras andra parter viaGATT-sekrelariatet. Part har därefter rätt att begära närmare upplysningar ochlämna skriftliga kommentarer. När del gäller brådskande problem rörande bl. a.säkerhet kan en föreskrift sättas i kraft , Notifiering skall då sketill GATT-sekretariatel i efterhand. Kopia av den tekniska föreskriften ochstandarden skall tillhandahållas på begäran. Samtliga tekniska föreskrifteroch standarder skall publiceras. Med undantag för brådskande ärenden skallskälig tid anslås mellan en teknisk föreskrifts publicering och dessikraftträdande så att producenter får tid att anpassa sina varor tillimportlandets krav. Notifiering till GATT-sekretariaiel skall göras påengelska, franska eller spanska. Övrig information och dokumenlation ges pådet nationella språket. När det gäller provningav importvaror i syfte att säkerställa atl dessa överensslämmer med tekniskaföreskrifter eller standarder får ingen diskriminering ske till förmån förinhemskt producerade varor. Provningsresultaten skall på begäran görastillgängliga så alt eventuella ändringar kan ske. Konfidentiell informationskall respekteras. För att underlätta för handeln skall provningsresultat iandra länder godtas när detta bedöms möjligt av importlandet. När statliga myndighetertillämpar certifieringssysiem får dessa inte utformas eller tillämpas medavsikt att skapa handelshinder. Detla innebär bl. a. att utländska leverantörerkan utnyttja systemet på ett sätt som inte är mindre förmånligt än vad sommedges inhemska leverantörer. Även cer-tifieringssystemets regler skallanmälas, publiceras och notifieras på samma sätl som gäller för tekniskaföreskrifter. Överenskommelsen innehåller dessutom vissa regler avseendeinternationella och regionala certifieringssysiem. Också sädanacertifieringssysiem skall tillämpas på ett ickediskriminerande sätt. En eller fleraupplysningscentraler för tekniska föreskrifter, standarder ochcertifieringssysiem skall inräUas. Parterna förbinder sigatl, enligt ömsesidigt överenskomna villkor, ge råd och tekniskt bistånd,särskilt till . Detla kan t.ex. gälla hur man inrättar en föreskriftsgivande myndighet. Överenskommelseninnehåller också ett avsnitt om särskild och mer förmånlig behandling avu-länder. Hänsyn skall tas såväl till dessa länders särskilda utvecklings- ochhandelsmässiga behov som lill deras leknologiska utvecklingsnivå. För attmöjliggöra för dessa länder att ansluta sig till överenskommelsen ges denkommitté som skall övervaka överenskommelsen möjlighet att på begäran helteller delvis bevilja specificerade och tidsbegränsade undantag frånskyldigheter enligt överenskommelsen. Kommittén skall därvid ta särskild hänsyntill problemen för de minst utvecklade bland . Prop.1979/80:24 Del A 212 Överenskommelseninnehåller även bestämmelser om konsultation, biläggande av tvister och sanktioner. Kommittén skallsammanträda minst en gång . Den kan tillsätta arbetsgrupper, tekniska expertgrupper ellerpaneler om så erfordras. Överenskommelsen träder i kraft den Ijanuari 1980 för de länder som godkänt den. 2.1.7.3 Resultatet av förhandlingarna för svensk del Vid en allmänvärdering av slutresultatet av förhandlingama på detta område bör intresset av att tekniskaföreskrifter inte onödigtvis tillåts hindravamutflödet över gränsema vägas mot myndighetemas intresse av att relativtfritt få agera på föreskriftsområdet i syfte att ta tillvara säkerhets-, miljö-, hälso- och konsumentintressen. Fleraav de myndigheter som har yttrat sigunder de gångna årens förhandlingar har understmkit vikten av atlöverenskommelsen inte får inverka på den skydds- och säkerhetsnivå somvi bör upprätthålla här i landet. Genomöverenskommelsens utformning och den allmänna undantagsklausul som finnsintagen i inledningen torde överenskommelsen inte innebära en inskränkning avmyndighelernas rätl alt på sakliga gmnder relativt fritt agera inom sina respektiveansvarsområden. Överenskommelsenkommer att innebära ytterligare arbetsuppgifter för svenskt vidkommande. Genomarbelel i EFTA på detla område är väl förberett för att ta på sig dessa nya uppgifter. Detär inte möjligt att nu bedöma i vilken utsträckning andra länder kommer attutnyttja överenskommelsensbestämmelser om upplysningar och konsultationer i anledning av svenska tekniska föreskrifter, standarder ellercertifieringssysiem. 1 likhet medremissinstansema finner jag att bör ansluta sig till överenskommelsen,som inte kräver lagstiftningsåtgärder. 2.1.8 Överenskommelsen om importUcensprocedurer Det förekommer iallmänhet två typer av importlicenser, s. k. automatiska licenser som beviljas utan begränsningsamt licenser som används för attadministrera kvoter. Genom automatiska licenser kan importen av en viss vara övervakas effektivt och de används iallmänhet för att följa importutvecklingen av känsliga varor. I finnsallmänna föreskrifter om import och export i kungörelsen (1947:82) angåendeallmänt importförbud (omtryckt 1971; 1178, ändrad senast 1979:629) ochkungörelsen (1950:324) angående allmänt exportförbud (omtryckt1971:1177, ändrad senasl 1977:1082). Del lagstöd för dessa föreskrifter som ärpåkallat till följd av regeringsformen finns i lagen (1975:85) med bemyndigande att meddela föreskrifter om in-eller utförsel av varor. Från förbuden, som avser införsel resp.utförsel av varor ulan imporl-resp. exportlicens, undantas ett antal särskiltangivna varuslag. Prop.1979/80:24 Del A 213 har licenskravet numera upphävts i storomfattning. Huvudregeln är därför att import och export är tillåten utanlicens. Med stöd av den nu berörda regleringen ulfärdas ibland ocksåföreskrifier som avser övervakning. I sammanhanget bör nämnas att regelsystemetf. n. övervägs av utredningen om import- och exportförfatlningar (H 1978:03). innehållerinte några mer detaljerade procedurregler som gäller licensgivning i sambandmed import. Artikel VIII innehåller vissa bestämmelser angående avgifter ochformaliteter i samband med import och export. Artikel XIII behandlaricke-diskriminerande tillämpning av kvantitativa restriktioner. Flertaleti-länder ansåg mot denna bakgrund behov föreligga att utarbeta procedurregleri syfle att undanröja onödig byråkrati och ge insyn i tillämpningen av olikaländers licenssystem. ImportUcensprocedurer kanvara tidskrävande, komplicerade och kostnadskrävande samt förorsaka densvenska exporten problem. 1 värsta fall kan proceduren utnyttjas förattbegränsa importen. Importlicenser tillämpas i flertalet länder. Det var därfören viktig förhandlingsmålsättning för och flera andra i-länder att nåen uppgörelse, vilken kunde erhålla så vid anslutning som möjligt. 2.1.8.2 Resultatet av förhandlingama Överenskommelsenbehandlar såväl automatisk som icke-automatisk importlicensiering. Automatiskimportlicensiering definieras som importlicensiering där ansökan beviljas utanbegränsning medan övriga typer av li-censieringssysiem faller under kategorinicke-aulomatisk licensiering. Enligt de inledandebestämmelserna skall ett lands regler för importUcensprocedurer tillämpas påett opartiskt och rättvist sätt. Bestämmelser som rör ansökningar omimportlicens och förteckningar över licensbelagda varor skall publiceras ochdessutom sändas till . Ansökningsblanketter och procedurerskall vara så enkla som möjligt. En enda myndighet bör svara för utfärdandetav licens för en viss vara. En ansökan får inte avslås på gmnd av smärre fel iansökningshandlingarna. Li-censbelagd import skall inte heller avvisas på gmndav smärre avvikelser i värde, kvantitet eller vikt från de uppgifter som harangivits i licensen. Valuta skall tillhandahållas licensinnehavare på sammagrunder som valula tillhandahålls importörer av varor som inle kräver licens. När det gällerautomatiska licensprocedurer får dessa inte administreras på sådant sätt att deharen handelshindrande effekt. De får endast upprätthållas så länge som deomständigheter som ledde till procedurernas införande består eller derasbakomliggande administrativa syften inte kan uppnås på lämpligare sätt. Licensansökningar fårinlämnas alla arbetsdagar fram till varornas förtullning. Korrektalicensansökningar skall beviljas inom en tidsrymd av . Icke-automatisk licensiering används för attadministrera kvoter och Prop,1979/80:24 Del A 214 Systemet får inte hanågon hindrande effekl på importen utöver den som orsakas av restriktionernaifråga. På begäran skall alla erforderliga upplysningar ges som röradministreringen av restriktionerna, såsom fördelningen av licenser blandleverantörländer och importstatistik. Kvoternas totalbelopp och eventuellafördelning på länder skall publiceras, Uppgifter av konfidentiell natur behöverdock inte utlämnas. Om en licensansökan inte har beviljats skall den sökandepå begäran få reda på orsakerna och ha rätt att överklaga beslutet. Tiden förbehandling av ansökningar skall vara så kort som möjlig. Giltighetstiden färinte vara så korl att licensen inte kan utnyttjas. Vid tilldelning av licenserbör hänsyn las lill lidigare import av varan. En rimlig andel bör dock tillförsäkrasnya importörer. 1 detta avseende bör särskild hänsyn tas till importörer avvaror från . En kommitté skallupprättas och mötas när så erfordras för att ge parterna möjlighet alt samrådai frågor som rör tillämpningen av överenskommelsen. Överenskommelsen träder ikraft för de länder som godkänt den. 2.1.8.3 Resultatet av förhandlingarna för svenskdel 1 likhet medremissinstanserna finner jag att bör ansluta sig till överenskommelsen.De svenska licensmyndigheterna, kommerskollegium och jordbruksnämnden, harfunnil alt procedurreglerna i stort överensstämmer med dem som redan tillämpasi . Även valutabestämmelser uppfyller de krav om tilldelningav valuta som ställs i överenskommelsen. Överenskommelsen föranleder ingaändringar i gällande lagstiftning. 2.1.9 Överenskommelsen om hondel intmi dencivila ftygindiislrisektorn En betydande ökning avantalet flygpassagerare samt bl.a. nya bullergränser och krav på bällrebränsleekonomi har skapat ell slort behov av nya passagerarflygplan. Enligt enstudie som företagits i på uppdrag av internationellaluftfartsorganisationen () kommer den civila flygindustrisektorn att nå etl försäljningsvärde motsvarande omkring 2000miljarder kronor varav 440 miljarder hänför sig till flygplan, 460 miljardertill service och reservdelar och 1 100 miljarder till markutmstning, bränsle-och utbildningskostnader. De störrehandelsnationerna på della område har mol denna bakgrund önskat skapa sågynnsamma förutsättningar som möjligt för en störningsfri utveckling avvärldshandeln inom den civilaflygindustrisektorn. inleddes i detta syfte förhandlingarinom ramen för de multilaterala handelsförhandlingarna om en särskildfrihandelsöverenskommelse för denna sektor. Prop.1979/80:24 Del A 215 , EG. Förentastaterna. och deltog i förhandlingarna som resulterade i enöverenskommelse . Ulöver dessa länder har även och Schweizmeddelat sin avsikt att ansluta sig till överenskommelsen. 2.1.9.2 Resultatet av förhandlingarna Enligl överenskommelsensartiklar 1 - 2 omfatlar denna i huvudsak civila flygplan, flygplansdelar ochreparationer av flygplan. Fr. o. m. skall tullfrihet medgesför vissa flygindustriprodukter. Tullfriheten binds i och kommer därmedsamtliga avtalsslutande parter till del. Tullfrihetens omfattningframgår av en bilaga till överenskommelsen. Den täcker ett stort antalprodukter från färdiga flygplan till motorer, instmment, komponenter och andradelar till flygplan. Överenskommelsen medför också att tullar för reparationerutomlands, vilka bl. a. tagits ut av Förenta täterna, avskaffas. Artiklama 3-7 omfattarden icke-tariffära delen av överenskommelsen och berör bl. a. tekniskahandelshinder, statlig upphandling och kvantitativa restriktioner på importenrespektive exporten. Flygplansupphandlareskall enligl artikel 4 fritt kunna välja leverantörer med ledning avkommersiella och teknologiska faktorer. Regeringar skall inte kräva avflygbolag eller andra som köper flygplan, att de skall köpa dessa från ellvissl håll som skulle diskriminera någon av de lill överenskommelsen anslutnaländerna. Inte heller skall de "utöva orimliga påtryckningar" idetla syfle. 1 artikel 6 konstaterasatt även flygindustrisektorn täcks av subventionskoden. Artiklama 8-9 behandlarvissa procedurfrågor. En kommitté bestående av representanter för samtligasignatärer upprättas för att övervaka överenskommelsens tillämpning. Reglerfinns också för hur eventuella tvister skall biläggas. Överenskommelsen har imoment 3 i artikel Sen utvecklingsklausul som föreskriver att nya förhandlingarskall upptas senast efler och därefter i syfte att bredda ochförbättra överenskommelsen. Överenskommelsen träder ikraft för de länder som godkänt den. 2.1.9.3 Resultatet av förhandlingarna försvensk del Mot bakgrund av detintresse den civila nygindustrisektornhar för bör denna överenskommelse tillmätas belydelse.Överenskommelsen har därutöver intresse från handelspolitisk synpunkt då den ärden första sektoröverenskommelsen i sitt slag inom . I likhet med remissinslansernafinner jag atl bör anslula sig lill överenskommelsen. En stor del av de varorsom omfattas av överenskommelsen är redan tullfria enligl tulltaxan. F. n.tillämpas härutöver enligt tullförordningen ett restituiionsförfarande förvaror som används vid byggnad, ombyggnad, re- Prop.1979/80:24 Del A 216 paration, inredning eller utrustning avluftfartyg eller av delar eller tillbehör lill luftfartyg, s. k.flygrestilution. De svenska reglerna går längre änflygindustriöverenskommelsen. Tullfriheten för flygindustriprodukter som interedan är tullfria i tulltaxan bör även fortsättningsvis bygga pårestitu-tionsmetoden. Vad beträffaröverenskommelsens icke-tariffära del sammanfaller bestämmelserna så gotl somhelt med bestämmelser i eller i andra överenskommelser som har slutits inom ramen för de multilateralahandelsförhandlingarna. 2.1.10 Förslug till ändringar i och lilla ggtill När riktlinjerna för demultilaterala handelsförhandlingarna fastställdes i Tokyodeklarationen, enadesman bl.a. om att "i ljuset avförhandlingarnas framåtskridande även beakta önskvärda förbättringar i detinternationella system som reglerar världshandeln". Man var allmäntöverens omatt såsom det hade tillämpats och utvecklats var i behov av en översyn och att anpassningar borde övervägas föratt bättre möta framtida behov. Särskilt hävdade att ;s regelsysteminle i lillräcklig utsträckning var anpassat till deras särskilda handels- ochutvecklingsbehov. På förslag av Brasilienupprättades en särskild förhandlingsgmpp, den så kalladeframeworkgruppen, som fick i uppgifl all förhandla om förbättringar i reglernaför den internationella handeln, särskilt i vad avsåg handeln mellan i- ochu-länder. Gruppens arbetsprogram omfattade följande punkter: - denlegala ramen för särskild och mer förmånlig behandling av u-Iänder iförhållande till GATT-bestämmelserna, speciellt mest-gynnad-nationsklausulen; - skyddsålgärderför betalningsbalansen och ekonomisk utveckling; - konsultationer,biläggande av tvister och övervakning i enlighet med artikel XXII och XXIII i ; - reciprocitetsprincipenstillämpning i handeln mellan i- och saml ökat deltagande av u-ländernai ett förbättrat system av rättigheter och skyldigheter i vilket larhänsyn till deras utvecklingsbehov; - en undersökning av existerande GATT-reglerrörande tillämpning av exportkontrollåtgärder med hänsyn tagen till utvecklingsbe hov. Regelrätta förhandlingarpå detta område kom igång först och fördes sedan fram lill april1979, då överenskomna texter kunde färdigställas på samtliga punkter. 2.1.10.2 Resultatet av förhandlingarna Resultatet på dettaområde skiljer sig från övriga överenskommelser i förhandlingarna såtillvidaalt de överenskomna texterna inte ulgör frislå- 1979/80:24 Del A 217 ende multilaterala avtal, avsedda att undertecknas ochsättas i kraft av de parter som deltagit i förhandlingäina. Texterna utgöristället förslag från i förhandlingarna deltagande länder till ändringar i ellerkompletteringar av GATT-avtalet.Huruvida och i vilken form de skall inkorporeras i regelsystem äremellertid avgöranden som det ankommer på parter att träffa. Även om det således inte i nuvarande skede är aktuellt att skall taslällning till de överenskomnatexterna, finner jag del lämpligt att här översiktligt redovisa dem såsom en delav förhandlingsresultatet. Särbehandlingsklausul ("enabling ") ochreciprocitelsprincipen En grundläggandeprincip i regelsystem för världshandeln utgörs av regeln ommest-gynnad-nationsbehandling, dvs. att förmåner som utsträcks handelspartner automatiskt skall utsträckas till samtliga andra GATT-länder. Att särbehandlau-länder i handelspolitiken slår därförformellt i konflikt med . När det allmänna tullpreferenssystemet för u-Iandsprodukter (GSP) infördes genombeslut i löstes detla genom att ;s avtalsslulande parterbeviljade systemet ett särskilttidsbegränsat undantag från bestämmelser. U-ländema har längeeftersträvat att särbehandling av dem skulle ges en mer permanent juridiskgrundval i . I förhandlingama lade på vägnar framförslag till en särbehandlingsklausul, en s. k. enabling , avsedd att inkorporerasi och därmed görasärbehandling uttryckligen förenlig med avtalet.