prop · G30358 · 1979-12-31 00:00:00 — Vad som här redovisats hänför sig till effekten av stalsskalteförändring-arna.Under senare år har emellejlid människorna kunnat konslaieraatt minskningarna i statlig skatt helt eller delvis kommit att uppvägas av höjdkommunal skatt. Enligt de bedömningar som kan göras är emellertidkommunsektorns finansiella utgångsläge re-laiivi gotl. Enligt enöverenskommelse mellan regeringen och kommunförbunden skall en fortsattdämpning av den kommunala expansionen efter-suävas. Den väsentliga utbyggnad avde statliga skatleutjämningsbidragen som beslöt om vid föregåenderiksmöte (prop. 1978/79: 95, FiU Beskattningsbar inkomsl enligt de föreslagna reglerna Skatteskala för , , enligt omräkning av förslagel nuvarande skala 12-13 13-14 14-15 15-16 16-17 17-20 20-30 30- Beskattningsbar inkomst enligt de föreslagna reglema Total marginalskatt . i procent, enligt omräkning av förslaget nuvarande skala 38 43 45 50 55 59 63 65 70 74 75 78 Prop.1979/80:58 58 Skaiicniinskiiing ur 1980 genom ändringen av skatteskala,grundavdrag och särskild skattereduktion 1980 enligt gällande regler, kr. förslaget, kr. Särskild skatiereduklion har avräknats från statlig skatt. 1978/79:35, rskr 1978/79:335, SFS 1979:362) innebär enavsevärd inkomstökning för ett stort antal kommuner och landstingskommunerredan år 1980. Jag framhöll i det sammanhanget att de ökade statliga bidrageninte får utnyttjas till att driva upp den kommunala expansionstakten. Enligt deuppgifter som föreligger om det kommunala budgetarbetet fmns det inte hellernågon anledning att räkna med att kommunala skattehöjningar skallbehöva omintetgöra skallelättnaden. Innan jag övergår till alt behandla frågan om enmarginalskattespärr vill jag nägot återvända till del tidigare resonemanget ombehovet av en flerårig målmedveten reformpolitik för alt pressa nedmarginalskatterna. 1 ytterligare en uppställning belyses nämligen desammanlagda skatteförändringarna mellan ar 1976 och i de inkomstlägensom är aktuella för heltidsarbetande. Alla belopp är därvid uttryckta i faslpenningvärde (1980 ärs) sä atl de reala förändringarna framgår. Jag villunderstryka att uppställningen inte gör anspråk på alt visa vad som häntindividuella inkomsttagare, som ju kan ha haft mycket varierandeinkomstutveckling . I stället är det skatten pä en given inkomstår 1980 och den däremol med hiinsyn lill konsumentprisutvecklingen svarandeinkomsten som jämförs. Priserna anlas därvid schematiskt komma atl sligamed 6 'y i ärslakl under aiersUlendedel av perioden. Förändringav loud skull och marginalskatt uren 1976 -1980 jör rcali oförändrad inkomst Taxerad inkomst . kr. Sknlteförändring1976-80, kr. Total marginalskatt i procent om kommunal- nar kommunal- enligt 1980 1980 när skattenle- skatten höjts års regler munalskallen kommunal- gat stilla med . legal stilla skatten höjts 45000 50000 55000 60000 65000 70000 75000 80000 90000 100000 150000 200000 - 970 -1551 -1898 -2292 -2667 -3067 -3283 -3093 -2523 -1097 + 205 - 997 -1063 - 573 + 297 +3223+6025 46 48 48 54 59 64 64 64 64 69 79 79 Av materialet framgår alt det trots en höjning av dengenomsnittliga kommunala skattesatsen . varit möjligt altåstadkomma inte obetydliga marginalskattelällnader i de inkomslskikt som omfattarde största grupperna av heltidsarbetande. För inkomster däröver har däremot niarginalskatteskärpningarinte kunnat undvikas, vilka delvis varit avse-väitla. Orsaken är här framförallt att under periodens förra del inget infla-lionsskydd för skalleskalanfunnits. Om man ser till de absoluta skattebeloppen, sa visar del sig altmindre sänkningar uppstått endasl i inkomst-skalans mitt. medan höjningarinträffat såväl under som över denna. Betydelsen av den konmiunalaskattesatsens utveckling framstår här tydligt. Uppställningen visar också klartall föreslällningen om att skattepolitiken imder perioden leil lill sloraskattesänkningar i de högsla inkomstlägena saknar grund. De ändringar som jag föreslagit i fråga ominkomstbeskattningen bör till-lämpas iivcn i fråga om dem som erlägger skatt enligireglerna i lagen (1958: 295) om sjömansskatt. I samband med ändringarna avsjömansskallen för ar 1979 öppnades en möjlighel för all utanriksdagens medverkan fastställa de sjömansskattetabeller som avses i 9 a S SjLoch som alllsä används för beräkningen av sjömansskatten i de enskilda fallen (prop.1978/79: 56, SkU 1978/79: 20, rskr 1978/79:103. SFS 1978:916-918). Dennabefogenhet har i den mån sjömansskatten påverkas av ändringari fräga om uttaget av statlig inkomstskatt eller storieken av denskaltereduktion som medges enligt UL. Emellertid går de ändringar som Jag nuföreslår längre än så genom att även t. ex. det kommunala grundavdraget ändras.Även för bör därför medverka vid sjömansskattensfastställande. 1979/80:58 60 att sjömansskatten anpassas lill de förslag som Jag nu harlagt fram i fråga om skatteskala, gmndavdrag och särskild skattereduktion. Medtanke på att sjömansskatten har ändrats bör enligt min mening ingaytterligare justeringar göras, t. ex. på gmndval av höjda skattesatser förkommunal inkomstskatt. Å andra sidan avser Jag inte heller att föreslå att denändring av rätten till avdrag för avgift till erkänd arbetslöshetskassa, somJag återkommer till i det följande, utsträcks att gälla även sjömansbeskattningen. I propositionen 1978/79; 50 bil. 2 med förslag bl. a. om1979 års skatter uttalade Jag avsikten atl senare behandla frågan om enmarginalskattespärr. skalteutrednings slutbetänkande (SOU 1977:91)framfördes reservationsvis förslag om en sådan spärr. Flertalet av de remissinstansersom tog upp denna fråga tillstyrkte förslaget. Jag vill här redovisa följandeöverväganden. Enligi min mening framstår det som ett rimligl krav att enskaltskyldig som får en inkomstökning alltid skall kunna få behålla en vissminsta del av denna. Givetvis kan man ha olika åsikter om hur stor en sådan dellämpligen bör vara. I den nämnda reservationen förordades en spärr vid 85Vf. den skatlskyldige skulle alllid få behålla minsl 15 '/r av en inkomstökning.Under remissbehandlingen uttrycktes också önskemål om en spärr på lägre nivå, I. ex. 50, 60 eller 70 9?marginalskatt. Jag vill här återknyta lill min tidigare diskussion omskatteskalans ändrade karaktär. Del är enligt min mening svårt att se detberättigade i en extremt hög marginalbeskattning som är riktad mot löneökningarsom är en följd av befordran eller en extra arbetsinsats. Inte heller ter detsig rimligt i fråga om t.ex. upphovsmän eller uppfinnare att praktiskt taget helaersättningen för en framgång skall gå bort i skatt. Men situationen har, somJag har nämnt, numer blivit den att de högsta marginalskatterna istor utsträckning träffar Just dessa kategorier av inkomster. Åtgärder bör enligt min mening nu vidtas för alt se tillatt problemen på denna punkt i vart fall inte ytlerligare förvärras. På någonsikt hör man sträva efter att upphäva den sammanpressning av skatteskalan somuppstått. Skatteskikten bör göras bredare och de högsta skattesatserna kommain först vid betydligt större inkomster än . Detta är emellertid någolsom inte kan genomföras snabbt. De alternativ som står öppna på kort sikt äratt sänka skattesatsema i statsskatteskalans topp eller att införa en marginalskattespärr,dvs. en bestämmelse om att summan av statlig och skattesats inte fåröverstiga en viss gräns. Tanken på en sådan spärr får ses mot bakgrund av de sloravariationerna i kommunala skattesatser. Vore dessa överallt ungefär desamma,så skulle givetvis del riktiga vara att sälla de statliga skattesatserna på ensådan nivå atl den sammanlagda marginalskatten inte blir för hög. Så äremellertid inte fallet, utan de Prop.1979/80:58 61 konmiunala skallesalserna varierar mellan ca . och ca33 kr. Om man da vill kunna garantera all maiginalskalien ingenslans skallöversliga i. ex. 85 '"f så måsle statsskatten anpassas till del högsta avdessa värden. I förhållande till dagens skala skulle en avsevärd sänkning krävasi högsta skiktet och en mindre i del näst högsla. Men större delen av skaitelällnadentill följd av en skidan åtgärd skulle komma att tillfalla personer som bor i kom-nuinermed lägre skallesals och där sänkningen inte behövt vara så stor för att nå detasyflade lesulialel. MaiginalskatiespäiTen kan alltså sägas vara en ålgärd sommer precisl än cn generell sänkning av statsskalteii ger ui-iiyck jusi för vadman vill ,'isiadkomina. nämligen en garanti för all en viss niiiisia del av eninkomstökning alllid skall kunna behållas av den skall-skyldige. Mol tienna hakgruiul fiirordar jag ;ilieinalivel med en marginalskalle-späir. Bedömningen kan emellertid i en framtiti bli en annan imi ulveckling-en gär molminskade skillnader i de kommunala skallesalserna. bl.a. lill följd avutbyggnaden och förbättringen av den kommunala skatteutjämningen. Som Jagskall återkomma till uppstår nämligen vissa tekniska komplikationer vidtillämpningen av en spärr, som inte skulle uppkomma vid en genereli skattesalssänkning. Fr<'igan äi' nu på vilken niv;'i niarginalskailespärrenbör ligga. I likhet med reservanlerna i skatleuiredningen finner Jag alt en iiigångspunklföi' be d()mningen häi' ges av den s. k. 80/85-proceniregeln enligi vilkensumman av inkomsl- och lorniögcnhelsskatl inie får översliga vissa andelar av in-komsien.Närmare besiänmielsei om della finns i lagen (1970: 172) om begränsning av skalli vissa fall. Den siini ijänar högsl 2()0()()() kr. skall normalt alllid fåbehålla minsl 20 ''', av sina inkomsier och den som har högre inkomsler minsl 15'; av (iveiskjulande del. Regeln har belydelse främsl för den som ägei' lormögenhel.När regeln blir lillämplig tor en skaltskyldig kommer don emellertid ipraktiken också all fungera som marginalskalle-spärr. Den skaltskyldige fårregelmässigt behiilla 20 'v eller- av en in-konisiökniiig även om den lillämpligamaiginalskatlesalsen i princip skulle vara högre än 80 'i lesp. 85 'i. 1-nliglmin mening ar del naUriligl all länka sig all en molsvarande förmån höi"kunna kornma även löntagare ulan lormögenhel lill del. Jag är medvclen orn all piohlenrel med de exlreml högamarginaleffekterna finns inie bara i inkomslskalans övre delar. Kombinationenav marginalskatt och irikomslpvövavle bidrag kan i vissa situationer ge upphovlill vill sn kraftiga effekler iiven i liigre inkomslskikt. Framför allt gällerdetla barnfamiljer, däi bosiadsbidragens aviriippning sker i skiki där marginal-skailemaredan himriii bli hiiga. I vissa fall kan problemen ytterligare för-Niirras genoman avgifieriia i den ki)riinurriala barnlillsynen sliger vid en in-komsliikning.Moi dessa ftirhallanden är en spiiir- som eiihail avser" niargi-nalskaileninte effektiv. Jag vill emellertrd cMriia imi all del här-iir- l'r-åga om iirkonrslskikldiir jag i del föiegaerrdc har- foreslagil niarginalskallesiir-ik-6 Riksdagen1979180. Prop.1979/80:58 62 ningar och där fortsatta sådana bör genomföras under dekommande åren. Renl lekniskl torde del också vara irtomordentligi svårt attgöra en spärr tillämplig på sirmman av marginalskatt, bidragsavirappning och avgiftsök-niiigeftersom inkomstprövningen sker efter helt olika regler och vid skilda lidpirnkter..lag vill här peka på all flera utredningar, däribland också skatteulredning,undersökt möjligheten all mildra de särskilda margi-naleffekierna för barnfamiljergenom all göra bostadsbidragen skattepliktiga. Någon tillfredsställandelösning efter denna linje har emellertid inte kirnnal kt)nslrueras. Sökandel efter en bättre utformning av bidragen måsie givetvisforisätla. Dåvarande chefen för har den 28 augusti 1979tillkallat en kommitté (S 1979:06) för översyn av det ekonomiska stödet till bamfamiljernamed särskild inriktning på flerbarnsfamiljerna. Kommittén skall enligt sinadirektiv (Dir 1979:48) bl.a. analysera de tröskel- och marginaleffekter som denuvarande stödformerna medför. Jag vill emellertid erinra om att de högamarginaleffekterna för vissa bamfamiljer delvis är etl uttryck för enmålkonflikt. Samhället har ambitionen att genom olika bidragsformer garanteraen tillräcklig disponibel inkomst för hushåU där den egna inkomsten ärotillräcklig i förhållande till försörjningsbördan. Dessa bidrag behöver medhänsyn till de mest utsatta fallen göras så höga att det inte är rimligt att deutgår generellt, oberoende av inkomsten. Att en extra marginaleffekt då uppstårnär hushållet ökar sin egen inkomst är oundvikligt. Vad man kan sträva efter äremeUertid att genom successiva marginalskattesänkningar komma ned lill en nivådär den sammanlagda marginaleffekten kan bli så extremt hög som i vissa fall kan förekomma. Ett steg i denna riktning tas genom mittförslag om sänkning av den statliga inkomstskatten. Jag föreslår mol bakgrund av del anförda atl en maiginalskatlespärrinförs och att den samordnas med nuvarande 80/85-procentregeln. Gränserna kanlämpligen utformas sa att statlig och inkomstskatt inte fiir medmer än 80 ''/r i inkomslskikt upptill 30 basenheter vilket för år 1980motsvarar inkomster på högst . I fråga om inkomstdelar däi inöver börgränsen sällas vid 85 '/<. Den skattenedsättning som kan bli aktuell fiiravse den statliga skatten, alltså samma modell som gäller för nuvarande 80/85-pr'ocenliegel.Beträffande 8()/85-procentregeln föreslårjag en anpassning tillbasenhetssystemet på så sätt atl gränsen i totalt skatteuttagbestäms till 30 basenheter. Detta innebär för en sänkning från 200000till . Gränsen kommer sedan suc-cessivi all sliga. En ändring med deninnebörden bör göras i 3 S lagen (1970:172) on-i begränsning av skatt i vissafall. De nya reglerna om en niarginalskaliespärr bör lämpligentas in i Si. Jag föreslär all en ny paragraf, 10 a S. införs med sådana regler. I fråga om de individuella verkningarna av den nya spärrenvilljag nämna följande. Effekten kommer att bli beroende av skattesatsen i denkom- Prop.1979/80:58 63 mun där inkomsten beskattas. Understiger denna ,vilket den gör i ett antal lågskattekommuner, så träder spärren inte ifunktion. Vid skattesatser över denna gräns blir den aktuell för inkomstdelaröver 20 basenheter. Om skattesatsen överstiger , vilket kan förekomma ienstaka fall, kommer spärren in även i skiktet mellan 17 och 20 basenheter. Skattenedsättningens storlek i en kommun med en skattesatsom . vid en inkomst om . vid en inkomslom . Vid högre skattesatser och siörre inkomster blir nedsättningen iprincip större, men i sådana fall torde den inte få fulltgenomslag för den enskilde. För skattskyldiga med mycket stora inkomster blirnämligen ofta också förmögenhetsskatt aktuell. Om då inte utdebiteringen ärlåg, så blir 80/85-procenlregeln snabbt tillämplig varigenom den totalaskatten sätts ned. Marginalskattespärrens effekt blir då hell eller delvis baraen omfördelning så atl inkomstskatten minskar medan fönnögenhelsskatten ökar. Marginalskaltespärren bör tillämpas första gången i frågaom inkomsler. Jag återkommer i elt senare avsnitt lill vissa tekniskafrågor. Sedan lång lid tillbaka beskattas folkpensionärerregelmässigt gynnsammare än inkomsttagare i aktiv ålder med motsvarandeinkomst. Detta sker genom all en pensionär medges ett extra avdrag för nedsattskalleförmåga vid inkomsttaxeringen. Del extra avdraget nedtrappas i takt medstigande inkomsl. Från början hade skatlelättnadema en mer generellutformning, något som fär sägas ha varit naturligt eftersom en folkpensionär dåofta inte hade annan inkomst än pensionen. Folkpensionssystemet har emellertidförbättrats med liden och vidare har det sociala skyddet i övrigi byggts ul.bl. a genoni tillkomsten av ATP och andra förmåner. Jag vill här niimna de pensionslillskotlsom tillkommer pensionärer ulan ATP eller med läg sådan. Dessa tillskott, som fn. utgör av basbeloppet enligt AFL, höjs varjebudgetår till dess de uppgår till av basbeloppet. Antaletpensionärer som bara har folkpension och pensionstillskott har också minskatstarkt . I stället har antalet pensionärer som har ATP ellerandra pensionsförmåner ökat kraftigt. har i silt slutbetänkande behandlat ävenfolkpensionärernas ekonomiska förhållanden. Utredningen ansåg allskattelättnader var motiverade för pensionärer med låga inkomsler, efiersom delägsta pensionerna inte kunde anses ge full skattekraft. Däremot ansågs skälinte föreligga för en förmånsbehandling även av pensionärer med inkomster somvar Jämförbara med de aktiva gruppernas. Denna uppfattning delades av flertaletremissinstanser som yttrade sig i frågan. Prop.1979/80:58 64 För egen del kan jag konstatera atl frågan omfolkpensionärernas ställning i skattehänseende rymmer flera, delvis svårbemästradeavvägningsproblem. Det är inte bara fråga om hur lättnader vid beskattningenbör vara utformade rent tekniskt och hur stora de lämpligen bör vara. Detfinns också ett myckel nära samband med pensionsförmånernas närmare utformningoch med reglerna om bl. a. kommunala bostadstillägg till folkpensionen m.m.Dessa förhållanden föranleder följande bedömning från min sida. För har skattelältnaderna. liksom för denärmast föregående åren, varit så avvägda all en folkpensionär med enbartålderspension och pensicnstillskott inte påförs skall. Delsamma bör gälla förår 1980. Detta medför alt det extra avdraget måste ökas. Med hänsyn tillomläggningen av gmndavdragen får den tekniska konstmktionen av avdragetsamtidigt justeras något. I lagen bör anges att avdraget vid en viss högstasidoinkomst skall medges med så stort belopp att den statligt beskattningsbarainkomsten uppgår till högst . Med beaktande av detta och av det lidigareförslaget i fråga om den särskilda skattereduktionen får beloppsgränsen ipunkt 2 av anvisningarna till 50 § KL sättas till . för att syftetskall uppnås. Som jag nämnde rymmer de nuvarande reglerna omfolkpensionärernas beskattning flera problem. skatteutredning harpekat på en del av dessa och ytterligare synpunkter framkom vidremissbehandlingen av utredningens belänkande. Likaså har man i den praktiskatillämpningen av nuvarande regler mött problem. Det gäller både frågor somhänger samman med den principiella utformningen av systemet och detaljfrågor, lessaproblem kan enligt min mening inte få en mera långsiktig lösning etlganska omfattande utredningsarbete. Jag avser att begära regeringensbemyndigande alt tillkalla en särskild kommitté för atl göra denna utredning. Enligt 22 S taxeringslagen (1956:623) är skaltskyldig somhar uppburit folkpension i regel skyldig atl avlämna deklaration endast om hansinkomst har uppgått lill . eller, om hans make har uppburitfolkpension, till minsl . Beloppen är avvägda med hänsyn till dereglerom extra avdrag som gällde inkomster. taxering,som avser inkomster, kan beloppen höjas tiU 17 500 resp. . Jag avser nu atl redovisa mina överväganden och förslagrörande de tekniska ändringar sorn föranleds av grundavdragsreformen och marginal-skallespäiren. Höjningen av det kommunala grundavdraget och slopandet avdel statliga kräver en läng rad följdändringar i KL och UL. Höjningen avgrundavdraget föranleder ändringar i 48 *) 2 och 3 mom. KL. Prop.1979/80:58 65 draget medför atl någon skatt inte blir aktuellförrän inkomsten överstiger . Statsskatt beräknas däremot även förmindre inkomster. Till följd av den särskilda skattereduktionen kommeremellertid inte någon slutlig skatt alt påföras. Skattskyldighet inträderdärför i praktiken först niir inkomsterna överstiger grundavdraget. Jag villerinra om attjag redan i propositionen 1978/79:111 bil. 7 har föreslagit atl deklarationspliklsgränsenhöjs till . Motsvarande beloppshöjning bör ske även pä andra håll iskattelagstiftningen där en anknytning finns till grundavdragets storlek. Såär fallet med de sociala förmåner som är inkomstskatte-plikliga, l.ex.sjukpenningen. Skatteplikt föreligger här i den mån sjukpenningen grirndas påen inkomst om . Här bör gränsen för framtiden vara 6000kr. 1 denna del får ändringar göras i 19 §, punkt 14 av anvisningarna till 21 §,punkt 9 av anvisningarna till 24 §, punkt 9 av anvisningarna till 28 S samlpunkt 12 av anvisningarna lill 32 § KL. Likaså bör skatiefrihetsgränsen i 53 § 1mom. KL för vissa pensionsförmåner till utomlands bosatta personer höjas från . Regler som rör det statliga grundavdraget finns i 8 §, 9 S2 och 3 mom. samt 11 vj I mom. Si. Dessa bestämmelser får således ändras. Enanknytning lill det statliga gmndavdraget finns vidare i anvisningarna till 12S .SJL. Bestämmelsen anger högsta belopp för jämkning på grund av väsentligennedsatt skatleförmåga vid sjömansbeskaltningen. Även här bör en ändring göras.I fråga om den särskilda skaltereduktionen får ändring göras i 2S 5 mom. UL.Jag vill föreslå en redaktionell ändring i 2 § 4 mom. Avenkelhetsskäl bör det för framtiden anges vilka skatter m. m. som kan komma ifråga för skattereduktion. F. n. anges i stället när reduktion inte skall ske. Mina nu redovisade förslag påkallar ändringar i AFL ochlagen (1976: 380) om arbelsskadeförsäkring. Som erinrades i prop. 1973:46 angående utformningen avbeskattad sjukpenning (s. 99) har, alltsedan den obligatoriskasjukpenningförsäkringen infördes, den nedre inkomstgränsen för tillhörighet lillförsäkringen nära följt deklarationspliklsgränsen. I det nuvarande systemetmed beskattad sjukpenning är anknytningen mellan deklarationspliklsgränsen ochden reella skailepliktsgränsen å ena sidan och den nedre gränsen förtillhörighet till sjukpenningförsäkringen särskilt motiverad. Dessa bådagränser bör således överensstämma. Jag föreslår därför att den nedie gränsenför liUhörighet till sjukpenningförsäkringen i 3 kap. 1 § AFL höjs på samma sällsom deklarationspliklsgränsen till . För den föreslagna höjningen av dennedre inkomslgränsen talar också den allmänna löneutvecklingen dnden nuvarande gränsen fastställdes. Som en konsekvens av ändringarna i APX. föreslårjagatl 3 kap. 6 § och 4 kap. 6 S lagen om arbelsskadeförsäkring ändras pämotsvarande sätl. Vid en nedre inkomslgräns av . skulle försäkradesom f n. har en årlig förvärvsinkomst mellan . Prop.1979/80:58 66 För all förebygga allpersoner som vid tiden för lagändringens ikraftträdande är sjukpenningförsäkradepå grund av sådan inkomst får en försämring i skyddet vid sjukdom förordarjagatt dessa försäkrade övergångsvis får behålla sin sjukpenningförsäkring enliginuvarande regler så länge de har cn inkomsl som uppgår till . eller däröver kommer självfallet den nya regeln allbli lillämplig på den försäkrade. Jag vill påpeka att ytterligare ändringar kan behöva görasi en del kungörelser. Här får regeringen utfärda nya bestämmelser längre framom de av mig redovisade förslagen godtas av . Likaså kan höjningen lill6000 kr. inverka på en del dubbelbeskallningsavial. Beloppsgränser pä 4 500 kr.förekommer i vissa avtal, men gränserna har inte den omedelbara anknytning tillgrundavdraget som bestämmelserna i de lagrum jag redovisat i del föregående. Belräffandedubbelbeskattningsavtalen får eventuella ändringar övervägas i annatsammanhang. Jag vill nu ta upp några speciella frågor som aktualiserasgenom ändrade grundavdrag och skattereduktion och där ytterligare överviigandenär påkallade. Först vill Jag behandla den skattereduktion på 1 8(K) kr. (s.k.hemmama-keavdrag) som enligt 2S 4 mom. UL medges bl.a. gifi skattskyldig varsmake saknar taxerad inkomsl. Denna reduktion avtrappas och upphör helt närdenandre makens inkomst når . Är makens taxerade inkomst lägreinnebär avtrappningen atl skattereduktionen uppgår till av det belopp sommotsvarar skillnaden mellan . och den taxerade inkomsten. Dessabestämmelser bör anpassas till det höjda grundavdraget men inte i övrigt ändraspå sådanl sätl atl skattelättnaderna blir annorlunda än f. n. Jag föreslår atlregeln utformas så alt skattereduktionen uppgår till av skillnaden mellan6000 kr. och den lägre laxerade inkomsten. En bättre anknytning till denmarginalskattesats som blir aktuell för inkomster överstigande grundavdragetuppnås därigenom. En ändring får göras även i 4§ 2 mom. UL och som rörkolumnindelningar i skattetabellerna. Den nuvarande gränsen vid . harbestämts med beaktande av nuvarande skattereduktions anknytning tillgrundavdraget. Mina förslag medför atl gränsen för framtiden får sättas vid .