prop · G303164 · 1979-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1979/80:164 Regeringenföreslår alt antaga del förslag som upptagils i bifogade utdrag avregeringsprotokoll. Ipropositionen föreslås atl godkänner etl avial mellan och NyaZeeland för atl undvika dubbelbeskattning beträffande skatter på inkomst.Avlalet Iräder i kraft sä snarl ratifikationshandlingarna har utväxlats ochskall tillämpas för del på inkomster som förvärvas fr.o. m.kalenderårel närmast efler utväxlingen och för del på inkomstersom förvärvas fr. o. m. det inkomstår som börjar den kalenderåretnärmast efler del då utväxlingen äger rum. Avtalel ersäller elt tidigare avtalfrån . Uidrag ur BUDGETDEPARTEMENTET PROTOKOLL Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden , , , . , , ,Åsling, Söder, Krönmark, , . , , ,, , , , Proposition om dubbelbeskattningsavtal mellan ochNya undertecknades ett avtal mellan Sverigeoch för undvikande av dubbelbeskattning och förhindrande av skatteflyktbeträffande inkomstskatter. Avtalet godkändes av (prop. 1956:181,BevU 1956:49, rskr 1956:293) och tillämpades års taxering (SFS1956:571 och 572). genomfördes väsenlliga ändringar i NyaZeelands skattelagstiftning, vilket ledde till att förhandlingar inleddes omett nytt avtal. Ett förslag till sådant avtal paraferades . Avtaletledde dock inte till lagstiftning, då ytterligare ändringar i det nyzeeländskaskattesystemet motiverade väsenlliga ändringar i den paraferade avtalstexten.Nya förhandlingar inleddes därför och fortsatte . Vidsistnämnda tillfälle paraferades elt på engelska avfattat förslag till avtalmellan och för undvikande avdubbelbeskattning och förhindrande av skatteflykt beträffande inkomstskatter.Genom skriftväxling har sedermera överenskommelse nåtts om vissa formellaändringar i den paraferade texten. En avtalstext på svenska har därefterupprättats. Det sålunda ändrade förslaget bör fogas till regeringsprotokollet idetta ärende som bilaga. Förslaget till avtal remitterades till kammarrätien iStockholm och . Båda remissinstanserna har påpekat att det ärnödvändigt att innebörden av vissa bestämmelser klargörs i propositionen elleri anvisningarna till avtalet. För att tillmötesgå dessa krav avser Jag att iredogörelsen för avtalet, i de fall då detta bedöms erforderligt, kommenterabestämmelserna mer utförligt än annars. Prop.1979/80:164 3 Sedan regeringen den beslutat alt avtaletskulle undertecknas, har delta undertecknats för Sverigesdel av chefen för . Fysiska och Juridiska personer som har hemvist i Nya Zeelanderlägger inkomstskatt för all inkomst oavsett varifrån den härrör. Person sominte har hemvist i är skattskyldig för all inkomst från källabelägen i . Beskattningsåret omfattar tiden - den 31mars. Allmän förmögenhetsskatt utgår inte i . Fysiskperson erlägger inkomstskatt efter en progressiv skatteskala som ärligenfastställs av parlamentet. Skatt tas f. n. ut med 14,på de första 4 500dollarna (motsvarar .) och stiger i en fem-skiktigskala till på den del av inkomsten som överstiger . Vidberäkning av beskattningsbar inkomst medges avdrag bl. a. för vissaförsäkringar. Från den framräknade skatten medges också vissa skattereduktionerbl. a. för familjer där bara den ena maken har inkomst eller där båda harinkomst men den av makarnas inkomster som är lägst understiger I 144 dollar.Skattereduktionen uppgår i så fall till . Vid högre inkomst minskasskattereduktionen efter en fallande skala och försvinner helt vid en inkomst om2 . För bolagmed hemvist i är skattesatsen i regel och för övriga bolag50%. Påutdelning från ett bolag i till ett utländskt moderbolag utgårkällskatl . Motsvarande gäller i fråga om vinst som ett utländskt bolagförvärvar genom fast driftställe i . Skatten är i allmänhetdefinitiv. Undantag gäller för betalningar till utländskt bolag med fastdriftställe i . Det fasta driftstället beskattas då efter en skattesatsav på hela sin inkomst men far göra avdrag för den 15-procentigakällskatten. Vid utdelning mellan inhemska bolag utgår inte källskatl ochutdelningen är i regel inte heller skattepliktig hos det mottagande bolaget.För fysisk person utgår skatt på utdelningen enligt den progressivaskatteskalan. Detta gäller även person med hemvist utomlands. Beskattningsreglerna för ränta och royaity är i huvudsakdesamma som för utdelning. Beträffande royaity är emellertid källskatten aldrigdefinitiv, om mollagaren är ett bolag som inte har hemvist i . Realisationsvinst räknas normalt in i den vanligainkomsten och beskattas inte särskilt. Emellertid utgår i stället förinkomstskatt en speciell "spekulaiionsskatt" (properties speculaliontax) pä försäljning av fastighet som har innehafts än . Skattutgår på vinsten enligt en progressiv skala i sju skikt och varierar från 90%vid innehav eller ned lill vid innehav upptill . Prop.1979/80: 164 4 För inhemska bolag ulgår en skatl på fondemissioner ivissa fall (bonus issue tax). Vidare utgår en skatt på ej uidelad vinsl (excessrelenlion lax) för vissa fåmansbolag. Denna skall gäller inle för ulländskafilialer. Förelag som äger mark är också underkastade en speciellskall (land tax). Slutligen kan nämnas alt nyzeeländsk skaltelagslifininginnehåller regler om särskilda skattelättnader för vissa lyper av verksamhel. Avtalet grundas i huvudsak på de principer som gäller fördel modellavtal som och utveckling() rekommenderar för bilalerala dubbelbeskattningsavtal. Avvikelser förekommeremellertid såväl i sak som i fråga om avlalels uppbyggnad och formulering. har anmärkt alt de avvikelser sinsemellansom svenska dubbelbeskallningsavial uppvisar bidrar lill alt den prakliskatillämpningen av avtalen försvåras och verkel efterlyser mera enhetligaställningstaganden från svensk sida vid ingående av dubbelbeskattningsavtal. Jag är ense med om att man sä långtmöjligt bör eftersträva sinsemellan enhetliga regler idubbelbeskattningsavtalen och även i möjligaste män utforma dessa i enlighetmed modellavtal. Som verket påpekar är emellertid ofta avvikelser idessa hänseenden ofrånkomliga. I fråga om förevarande avtal bör framhållas attdess uppbyggnad och formuleringar i hög grad har påverkals av den praxis som idessa hänseenden gäller i anglosachsiska länder. Avtalet har härigenom, somremissinstanserna påpekat, i vissa delar blivil ganska svårtillgängligt för ensvensk läsare. Delvis beror detta på den ibland slränga bokstavstolkning avlagar och andra författningar som tillämpas av anglosachsiska domstolar, någotsom medför att författningstext ofta måste utformas något omständligt för attinle feltolkning skall ske. De sakliga avvikelserna från modellavtal ärdelvis betingade av de särskilda ekonomiska förhållandena i . Jagåterkommer till detta vid redogörelsen för avtalets regler om beskattning avinkomst av rörelse. Art. I anger de skatter som omfattas av avtalet. Densvenska statliga förmögenhetsskatten omfattas inte av avtalel. Som framgåli avredogörelsen för nyzeeländsk skattelagstiftning förekommer inle någon allmänförmögenhetsskall i . Art. 2-4 innehåller definitioner av vissa ultryck somförekommer i avtalet. Avtalel innehåller, i motsats till ;s modellavlal, ensårskild definition av uttrycket ""inkomsi av rörelse""(an. 2 punkt IJ). Med detla ultryck avses i avtalel inkomsi som elt förelagerhåller genom all driva handel eller affärsverksamhet. Häri ingår i regel t.ex. försäljning av rörel- Prop.1979/80: 164 5 Från definitionen undantas dock uttryckligeninkomst genom försäljning av patenträttighet i de fall då säljaren har hemvisti en stat och inle har ell fast driftställe i den andra staten med vilkenpatenlräuigheten har verkligt samband (art. 10 punkt 7). Har säljaren ettsådant driftställe och har rättigheten verkligt samband med detta, anses dockinkomsi av rörelse föreligga. Med uttrycket "inkomst av rörelse"avses inte heller inkomst av fastighet (art. 11), realisationsvinst i andrafall än det angivna avseende patenlrättighet (art. 12), utdelning (art.8), ränla (art. 9), royaity (art. 10), hyresinkomst, inkomst av sjöfart ellerluftfart eller inkomst av tjänst eller fritt yrke. Som Jag nämnt finnsdet inte någon definition av uttrycket "inkomst av rörelse"' i . innehåller däremoi i artikeln om beskattning avinkomsi av rörelse (art. 7 punkt 7) en allmän regel i vilken föreskrivs attinkomstslag som behandlas särskilt i andra artiklar i avtalet inle berörs avbestämmelserna i art. 7. har anmärkt, att definitionen iförevarande avtal borde inflyta i artikeln om beskattning av inkomsi av rörelse(art. 5). Till detta vill Jag anföra att både definitionen i förevarande avtaloch den nyssnämda bestämmelsen i modellavtalet syftar till att undanröjatveksamhet beträffande till vilket inkomstslag en viss inkomst är all hänföra.På nyzeeländsk sida föredrog man det nu föreslagna förfarandet och det fannsinte någon anledning för den svenska delegationen att motsätta sig detla. 3 har intagits regler som avser att fastställa var en person har hemvistvid tillämpningen av avtalet. Reglerna för fastställande av hemvist för annanän fysisk person avviker från dem som gäller enligt (art. 3 punkt3). I sak innebär avvikelsen att om det inte kan avgöras var ett företag harsin verkliga ledning, personen i fråga skall anses ha hemvist i den stal enligtvars lagstiftning den har bildats. Begreppel"'fast driftställe" har fått en något vidare omfattning än enligtOECD-reglerna. har i detta sammanhang erinrat om att verket itidigare remissyttranden rörande dubbelbeskattningavtal med utvecklingsländerl.ex. och noterat, att sådana avtal på grund av de särskildaekonomiska förhållandena i dessa stater företer ett flertal avvikelser frånOECD:s modellavlal bl. a. i fråga om definilionen av begreppet "fasidriftställe", som i dessa avtal fått en vidare innebörd. Verket medgeremellertid, alt avtal med utvecklingsländer erbjuder särskilda svårigheter bl.a. i fråga om omfattningen av begreppet "fast driftställe". Verketpåpekar att även förevarande avtal innehåller sådana avvikelser, vilket enligtverkets mening är anmärkningsvärt eftersom har en utveckladindustri. syftar här på bestämmelserna i art. 4 punkt ,punkl 3, punkt 4, punkt 5 b och c samt punkt 8. Jag ärmedveten om att åtskilliga bestämmelser i förevarande avtal, och särskiltbestämmelserna om innebörden av begreppel "fast driftställe", normaltförekommer endast i avtal med utvecklingsländer. kan naturligtvisinte på något sätt betecknas som ett utvecklingsland. Nya ti 1979180. Prop.1979/80:164 6 eget näringsliv är emellertid i myckel storomfattning inriktat på produktion av Jordbruksvaror. I fråga om industriellproduktion, särskilt tyngre sådan, är landet i ganska stor utsträckningberoende av ulländska invesleringar. Importen av utländskt kapital är såledesbetydande, varför landel i detta hänseende åtminstone i viss grad är i samma situationsom många ulvecklingsländer. Detta förhållande återspeglas givetvis i deavtalsbestämmelser som berör utländska investerare, t. ex. fastdriftställe-begreppet samt beskattning av inkomst av rörelse, utdelning, räntaoch royaity. Bestämmelsen i art. 4 punkt i förevarande avtalavviker från OECD-avlalel i så motto att tidsperioden uppgår istället . Bestämmelsen står i överensstämmelse med denreservation som gjort till modellavtal (se punkt 46 ikommentaren lill art. 5 i modellavialet). Beträffande art. 4 punkt 3 bestården sakliga avvikelsen frän i att innehavet av varor för förädlinggenom etl annal företags försorg (art. 5 punkt 4 c i modellavtalet) ansesutgöra fast driftställe. Art. 4 punkt 4 i förevarande avtal saknar motsvarigheti modellavlal. har emellertid även här reserverat sig molmodellavtalet (punkl 47 i nyssnämda kommentar). Enligt art. 4 punkt 5 a ansesen agent utgöra fast driftställe på de villkor som anges i punkten. Enligt art.4 punkt 5 /? anses emellertid en s. k. "agent med varulager" som fastdriftställe även om förutsättningarna enligt punkt 5 a inle är uppfyllda.OECD-avtalet saknar motsvarande bestämmelse men flera avtal med utvecklingsländerinnehåller liknande regler [se l.ex. avtalet med (SFS 1974:69) art. Vpunkt 4 b]. Art. 4 punkt 5 c föreskriver, alt en agent som lillverkar ellerförädlar varor för ett företags räkning anses utgöra fast driftställe förföretagel även om villkoren enligt punkl 5 a inte är uppfyllda. Bestämmelsernai art. 4 punkt 8 är närmast avsedda all förhindra att ett företag i en stalkringgår fast driftställe-reglerna genom att i den andra staten utnyttja etlförelag med intressegemenskap. Bestämmelserna torde sakna praktisk betydelse iförhållandet mellan och . De är emellertid av väsentligbetydelse för i förhållande lill vissa andra stater och har införtsi landets avtal med dessa stater. har därför av principiella skälvelat införa molsvarande bestämmelser i förevarande avtal. Art. 5-20 behandlar de särskilda inkomstslagen. I motsatstill modellavtal innehåller förevarande avtal inte någon artikel somreglerar beskatlningen av inkomst som inte behandlats särskilt i andra artiklari avlalet (art. 21 i modellavtalet). anser, att avsaknaden aven sådan artikel medför tolkningssvårigheter och menar att det I. o. m. är oklart om sådan inkomstomfattas av avtalet. Verket utgår emellertid från att metodartikeln (art. 23)blir direkt tillämplig i dessa situationer och anför ett par exempel på sådanainkomstslag. För egen del vill jag framhålla följande. Jag medger attdet från många Prop.1979/80: 164 7 synpunkter hade varit bättre om förevarande avtal liksomOECD:s modellavlal och flertalet övriga svenska dubbelbeskattningsavtal hadeinnehållit en särskild artikel om beskattningen av inkomstslag som inte nämntssärskilt i avtalet. Del nu tillämpade förfarandet att låta beskaltningen avövriga inkomstslag direkt regleras av metodarlikeln är systematiskt intetillfredsställande och kan. som påpekat, i vissa fall medföratveksamhet om hur ett visst inkomstslag skall beskattas. Som Jag tidigarenämnt har emellertid avtalets utformning i hög grad påverkats av den teknik somtillämpas i bl. a. anglosachsiska länders dubbelbeskattningsavtal. Även ilidigare svenska avtal lillämpas ett liknande förfaringssätt, t. ex. i avtalenmed (SFS 1965:918), (SFS 1969:566) och (SFS 1974:69).Bestämmelserna innebär att inkomsi, som har källa i den ena staten ochförvärvas av person med hemvist i den andra staten och som inte behandlatssärskilt i andra artiklar i avlalet, får beskattas i båda staterna.Dubbelbeskattning undanröjs genom att källstalens skatt pä inkomsten avräknasfrån hemvislstatens skatl på samma inkomst. Art. 5 innehåller regler om beskattning av rörelseinkomst.Svenskt företag som förvärvar sådan inkomst är undantaget från nyzeeländskskatt utom i de fall då rörelsen bedrivs i från fast driftställedär. Bedrivs rörelsen på detla sätt, får beskatta den inkomst somär hänförlig till del fasla driftstället. Motsvarande gäller för ettnyzee-ländskt förelag verksamt i . Enligt modellavtal (art. 7punkt 3) skall den stat där det fasta driftstället är beläget vid beskattningenmedge avdrag för samtliga kostnader som uppkommit för driftställets räkning,oavsett var kostnaderna uppkommit. 1 förevarande avtal är rätten till kostnadsavdragi sådana fall något begränsad. 1 punkt 4 föreskrivs nämligen, atl avdrag förkostnader medges i denna stat endast i den mån så kan ske enligt lagstiftningendär. menar, att detta är en principiellt sett betydelsefullbegränsning som i sina yttersta konsekvenser innebär att elt svenskt förelagkan bli underkastat långtgående nyzeeländsk beskattning, särskilt som avtaletsaknar bestämmelser om förbud mot skatlemässig diskriminering. För egen del villjag framhålla följande. Det är rikligt,atl bestämmelsen kan innebära att ell svenskt företag med fast driftställe iNya inle får fulll avdrag där för vad som enligi svenskl synsätt ärrörelsekostnader. Det bör emellertid framhållas, att syftet med bestämmelsen iförsta hand är atl lillmölesgå etl önskemål från nyzeeländsk sida atl förhindraavdrag för ränteutbelalningar frän ett svenskl förelags fasta driftställe i NyaZeeland lill dess huvudkontor i . I delta hänseende överensslämmer denyzeeländska önskemålen med föreskrifterna i kommentaren lill (se punkterna 16 och 17 i kommentaren lill arl. 7 i modellavtalet).Innebörden av förevarande avtalsbestämmelse är visserligen formelll vidare mennågra praktiska problem lorde knappast uppkomma, dä del kan antas att denyzeeländska reglerna om avdrag för rörelsekostnader inle i Prop.1979/80:164 8 alltför hög grad avviker från de svenska. Av punkl 6framgår alt arl. 5 inte tillämpas på inkomsi av försäkringsrörelse. Inkomsi avsädan rörelse beskallas enligt bestämmelserna i art. 23 (Jfr art. 23 punkt 3c). Art. 6 punkt I innehåller regler om omräkning av inkomsiav rörelse vid obehörig vinslöverflyttning till utlandet, exempelvis iförhållandel mellan moderföretag i den ena siaten och dotterföretag i den andrastaten. Bestämmelserna får för del betydelse vid tillämpningen av 43S I mom. kommunalskattelagen (1928:370) (43 § 1 mom. ändrad senast 1965:573).Enligt punkt 2 får inkomst vid sådan omräkning i vissa fall beräknasskönsmässigt. I de fall omräkningen av rörelseinkomsten leder till atl sammainkomsi beskattas hos båda företagen, kan lindring i beskallningen erhållasmed slöd av de särskilda bestämmelserna i art. 23 punkt 4. Enligt art. 7 gälleratt inkomst av sjöfart och luftfart i inlernalionell trafik beskattas endasl iden stat där företaget har hemvist. Uttrycket "internationellIrafik'" definieras i art. 2 punkt I k. har anmärkt, allavlalet inte särskilt behandlar sådan inkomst av sjöfart eller luftfart sombegränsas lill verksamhet uteslutande mellan platser inom den ena staten;beskallningen av sådan verksamhet, vilken enligt bestämmelserna i art. 2 punkt1 j inte anses som rörelse i avtalels mening, regleras i stället imetodarlikeln, som även föreskriver var inkomstkällan skall anses belägen isädana fall (art. 23 punkl 3 d). Denna teknik att reglera beskattningen görenligt verkels mening avtalet svårtillgängligt. kriiik av avtalet i denna del har enligtmin mening visst fog för sig. Jag hänvisar emellertid till vad Jag anförttidigare vid behandlingen av art. 5-20. Beskattning av utdelning regleras i art. 8. Utdelning fårbeskattas i den stat där mottagaren har hemvist (punkt I). Beskattning får emellertid enligt punkt 2 ske även iden stat där det utdelande bolagel har hemvist. Skatten i denna stat får dockinte överstiga av utdelningens bruttobelopp, om inte fall som avses i punkt4 föreligger. Bestämmelserna avviker i denna del från somföreskriver en lägre skattesats, högst , för utdelning till vissa bolag ochen högre skattesats, högst , i övriga fall. Avtalets skattesats 15 %överensstämmer med den som enligt nyzeeländsk skattelagstiftning gäller förutdelning till utländskt bolag. Enligt punkt 3 skall utdelning från bolag i NyaZeeland till bolag i vara undantagen från beskattning i den månskattefrihet för utdelningen hade gällt, om båda bolagen hade varit svenska.För skattefrihet fordras emellertid även att de ytterligare villkor somföreskrivs i förevarande punkt är uppfyllda. De svenska bestämmelser somåsyftas återfinns i 54 § kommunalskattelagen (1928:370) (54 § ändrad senast1979:612) och 7§ lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt (7§ ändrad senast1979:613). har påpekal att denna regel borde ha utformatsömsesidigt så att skattefrihet införts även för nyzeeländskt bolag förutdelning från svenskt bolag. 1979/80:164 9 Jag vill för egen del framhålla, atl bestämmelsen hartillkommit endast för all förhindra den kedjebeskallning som enligi inlernsvensk lagstiftning annars skulle bli följden vid utdelning från svensktdotterbolag i till moderbolag i . Önskemål om en molsvaranderegel om skaltefrihet för nyzeeländskt bolag i fräga om utdelning från Sverigehar inte framförts från nyzeeländsk sida. Ränla får enligt arl. 9 beskattas i den slal därmottagaren har hemvist. Beskattning får emellertid enligt punkt 2 ske även iden slal från vilken räntan härrör men skatten får inte överstiga avräntans bruttobelopp, om inte fall som avses i punkt 3 föreligger. Beskattning av royaity regleras i art. 10. Sådan inkomstfår enligt punkl I beskattas i mottagarens hemviststal men den fär enligt punkl2 även beskattas i den stal från vilken den härrör. Skatten i denna stat får dockinte överstiga av royaltyns bruttobelopp, om inte fall föreligger som avsesi punkt 4. Royaity som betalas för rätten atl nyttja gruva m.m. beskattasenligt punkt 3 som inkomsi av fastighet (art. II). I punkt 7 regleras beskattningen av inkomsi genomförsäljning av patenlräliighel. Sädan inkomst beskattas i regel endast i denstat där inkomsttagaren har hemvist. Om emellertid inkomsttagaren har fastdriftställe i den andra staten där inkomstkällan är belägen ochpatenträttigheten har verkligt samband med driftstället, får inkomstenbeskattas i denna stal med tilllämpning av art. 5. Inkomst av fastighet får enligt art. II beskattas i den slal dårfastigheten är belägen. Art. 12 behandlar beskattning av realisationsvinst genomöverlåtelse av faslighet samt av vissa andelar och rättigheter i fastighet ochi naturtillgång, vilka har likställts med fastighet. Sådan vinst får alltidbeskattas i den stal där fastigheten eller tillgängen är belägen. Förevarande avtal saknar, i motsats till modellavlal,en särskild artikel om beskattning av realisationsvinst. Reglerna ombeskattning av sådan vinst återfinns i slället i flera olika artiklar. Vinstgenom överlålelse av patenträttighet samt av fastighet och vissa andelar ochrättigheter i naturtillgångar beskattas sålunda i regel enligt de nyssnämndabestämmelserna i art. 10 resp. art. 12, medan vinst genom försäljning av övrigegendom beskattas med tillämpning av art. 23. har anmärkt altavtalet härigenom blir svåröverskådligt, särskilt som hänvisningar mellan deolika bestämmelserna saknas. För egen del vill jag hänvisa lill vad Jag haranfört beiräffande bakgrunden lill alt avlalet fått en struktur som delvisavviker från modell-avtalets. Ä andra sidan kan det enligt min mening ses somen fördel all reglerna om beskattning av patentroyally och vinst genomöverlåtelse av patenlrättighet återfinns i samma artikel. Likaså anser Jag dellogiskt att -i den mån beskaltningen av vinst genom överlåtelse av fastighetoch vinst genom överlåtelse av lös egendom som utgörs av andelar ellerrättigheter i Prop.1979/80:164 10 faslighet eller naturtillgång skall följa sammabeskattningsregler - dessa regler las in i en särskild artikel. Inkomsi av allmän tjänst (med undanlag för pensioner)beskallas enligi art. 13 punkl I endasl i den slal varifrån utbetalning sker.Under de förutsållningar som anges i punkl 2 får emellerlid sådan ersäitningbeskallas även i den andra staten. I sädanl fall skall den sistnämnda siatenmed tillämpning av bestämmelserna i art. 23 från skatten på inkomsien avräknaden skall som lagits ul i den förslnämnda siaten. Bestämmelserna i arl. 13lillämpas inle i fråga om belalning för tjänster som ulförs i samband medrörelse bedriven i vinstsyfte av en avtalsslulande stat. I sådana fall gällerbestämmelserna i art. 16 och 17. Art. 14 behandlar pensioner och livräntor. Enligthuvudregeln i punkt I beskattas sådana utbetalningar endast i mottagarenshemviststat. en undanlagsbestämmelse i punkt 3 får dock pension på grundav tidigare statstjänst och pension som utbetalas enligtsocialförsäkringssystemet i en avtalsslulande stat beskattas i denna stat.Detta innebär bl.a., all svensk ATP och folkpension till mottagare i NyaZeeland får beskattas i . Beskattningenav inkomsi av frill yrke regleras i art. 15. Sådan inkomsi beskattas enligtpunkt I endast i den stat där inkomstlagaren har hemvist, om inte yrket ellerverksamhelen utövas i den andra staten. I sädanl fall får inkomsien i regelbeskattas i den stal där yrket eller verksamheten utövas. I punkt 2 anges vissaundanlag från denna regel. Om vistelsen inle överstiger under dennastals inkomstår och inkomstlagaren inle innehar en stadigvarande anordning idenna andra stat under en lid som översiiger under ell sådant år,sker beskatlningen endast i hemvistslaten.