prop · G303167 · 1979-12-31 00:00:00 — 1detta sammanhang kan Jag även nämna all reglerna om lillsynsverksamhelen isjösäkerhelslagen f. n. ses över av fartygsmiljöutredningen (K 1973:04), Delfinns skäl anla all reglerna i sjösäkerhelslagen kan behöva ändras radikalt,bl, a, för atl möjliggöra en smidig anpassning lill en framlida nyinternationell reglering. Isitt yllrande över promemorian har sjöfartsverkei lagil upp frågan om deresurser som krävs för de lillsynsförrätlningar som lillkommer vid elltillträde lill MARPOL-protokollet. Sjöfartsverkei har beräknai alt de ökadearbetsuppgifterna moisvarar , varav 10 på distrikten. Vidberäkningen har verket tagil hänsyn till bl. a. lillkommande besiktningarenligt SOLAS-protokollet och nödvändig utbildning av personal i fräga om de nyareglerna. Med hänvisning härtill konstaierar verkel alt det inte kan ta på sittansvar att inom befintliga resursramar frigöra erforderiiga resurser för atttillfredsställande lösa tillkommande uppgifter. Ilikhei med de remissinslanser som har berört tillsynsfrågorna anser Jag detnödvändigt att tillsynsverksamheten förstärks. De tillsynsuppgifter det här ärfråga om kommer att introduceras successivt och jag finner därför att denpersonalutbildning som behövs kan genomföras utan slörre svårigheter, om denbara planeras tillräckligt . Till stora delar bör resursbehovet i övrigtmötas med en planmässig rationalisering och ompriorilering av verksamheten.Däruiöver ärjag nu beredd atl lillföra verkel vissa ökade resurser. Jagförordar därför alt sjöfartsverkei under anslaget Fartygsverksamhet /81 - med ändring av vad som har föreslagils i prop. 1979/80:100 bil. 9 - anvisas eU förslagsanslag av , vilkel innebär enförsiärkning av inspeklionsresurserna med bl.a. två tjänster förtillsynsverksamheten. Ipromemorian föreslås skärpta påföljder för brott mot vissa av bestämmelserna ilagstiftningen om åtgärder mot vattenförorening från fartyg. Den somuppsålligen eller av oaktsamhet bryter mot förbud atl släppa ut olja ellerandra skadliga ämnen från fartyg kan f n. dömas till böler eller fängelse ihögst . Straffmaximum för dessa brott föreslås höjt lill fängelse i tvåår. Härigenom föriängs preskriptionstiden frän tvä till . Föröverträdelser av förbud att använda fartyg som inte är konstruerade 1979/80:167 39 ellerutmslade på föreskrivet säll eller saknar föreskrivet certifikal och föröverträdelser av förbud atl föra i bränslelank föreskrivs i 1972 ärs lagböter som påföljd. Enligt promemorian är böter inte en lillräckligl ingripandepåföljd. Del föresläs därför alt påföljden för denna typ av brott skärps ochbestäms - i likhet med vad som gäller enligt sjösäkerhelslagen för liknandebrott - till böter eller fängelse . Förslagentill skärpta påföljder skall enligt promemorian ses mot bakgrund av de kravsom har ställts på statsmakterna alt vidta älgärder för att motverka olagligautsläpp av skadliga ämnen, särskilt olja. I har vid olika tillfällenförts fram önskemål om säväl förbättrade möjligheter atl upptäcka olagligautsläpp som skärpta påföljder för sädana ulsläpp (se JoU 1976/77:10, JoU1978/79:32 och rskr 1978/79:401). I betänkandet JoU 1978/79: 32 (s. 5) framhölljordbruksutskottet atl del - för att man skall komma till räUa med problemetmed de olagliga utsläppen - krävs att också möjligheten alt tillgripa slrängarepåföljder ägnas särskild uppmärksamhet. Somen tänkbar åtgärd för att yllerligare minska anlalel olagliga utsläpp av oljam. m. frän fartyg nämns i promemorian någon form av särskild ekonomisk påföljdsom riktar sig mot dem som kan ha ekonomisk av sådana brott. Detframhålls att förslag om en ny ekonomisk påföljd har lagts fram i betänkandet(Ds Ju 1978: 5) Företagsböter, som innehåller en kartläggande undersökning avkorporativt ansvar, och i departementspromemorian (Ds Ju 1978: 10)Företagsböter, som innehåller förslag till lagtexter. Frågan om att införa enny ekonomisk påföljd och den närmare utformningen av en sådan borde övervägassedan belänkandet och promemorian remissbehandlais. Förslagenom höjda straffsatser har i allmänhet tillstyrkts eller lämnats utan erinran avremissinstanserna. RÅ menar att påföljdsskärpningen fär anses utgöra en viktigmarkering av all samhällel nu ser allt allvariigare på den form avmiljöförstöring som utsläpp av skadliga ämnen från fartyg utgör. BRÅ framhålleratt det finns anledning att se allvarligt på vattenföroreningar från fartyginte minst med hänsyn till att ekonomiska överväganden ofta föregår utsläpp avmiljöfariigt avfall. Därför kan ingen invändning riktas mot förslaget omhöjning av straffmaximum till fängelse för dessa gärningar. Hovrättenöver och tror emellertid inte att den föreslagnastraffskärpningen kommer att få någon broUsförebyg-gande effekt. Hovrätten harockså svårt att inse värdet av en förlängd preskriptionstid. Fleraremissinstanser framhäller att det inte är tillräckligt enbart medstraffskärpningar. Enligt deras mening behövs det nägon form av ekonomiskpåföljd vid sidan av straffpåföljderna. Hovrätten över Skäne och Blekingehänvisar till vad som sades i motionen 1975/76:633 om att lagstift- Prop.1979/80:167 40 ningen mol vattenföroreningar frän fariyg bör komplellerasmed beslämmelser om en vallenföroreningsavgift för fartygsägare eller redarefrån vars fariyg ulsläpp har skett i strid mol gällande regler. Inför man ensådan avgifi, bör enligt hovrätten utgångspunkten för utdömande vara striktansvar men med möjlighel lill exculpation. Avgiften bör bestämmas schablonmässigtvarvid som beräkningsgrund skulle kunna tjäna exempelvis uppskattadesaneringskostnader. Ett par remissinslanser framhåller -som deallmänt är tveksamma lill förslagen att införa företags-böter som en nyansvarsform - all ekonomiska sanktioner bör byggas ut inom de områden därsådana bedöms vara angelägna. sådanl område är skyddet mol vallenföroreningfrån fariyg. Man kan här konstatera, understryker BRÅ. all fartygets ägareeller nyttjare kan göra stora besparingar genom all släppa ul olja o. d. lillhavs och genom alt bryla mol andra föreskrifter till skydd för miljön.Samlidigt synes det straffrättsliga individuella ansvarei inle varalillräckligt avhållande. 1 ell avgiftssystem på della område bör man enligt BRÅsträva efler en avgifi som knyter an lill elt objektivt, lätt konstaterbartfaktum, som den är schabloniserad och förutsebar samt i princip inleger uirymme för någon diskretionär prövning. Med hänsyn lill dessaöverträdelsers allvarliga karaktär bör emellertid avgiften utgöra ettkomplement till straffet. För egen del får Jag anföra följande. Av det som Jag har sagl i del föregående framgår alt delvid olika tillfällen har förts fram krav på alt påföljderna skärps för olagligautsläpp av olja m. m. Sådana krav har även vunnii gillande. Sålundasägs i det av godkända betänkandet JoU 1978/79: 32 all möjlighetenatt tillgripa slrängare påföljder bör ägnas särskild uppmärksamhet. Jag ärsjälv beredd att förorda alt promemorians förslag till höjda straffskalorgenomförs. För egen del ser Jag skärpningarna av slraffmaximum som ett ultryckför de nya värderingar som har vuxit fram i takt med de alll fleruppmärksammade oljeutsläpp som har förekommil . Den höjning avstraffmaximum somjag förordar är av alll alt döma väl förankrad i det allmännarättsmedvetandet. Erfarenheten visar emellerlid, såsom RÄ framhåller, attdomstolarna beiräffande brott av del slag som del är fråga om här är myckelåterhållsamma vid straffmätningen även i fall då strafflatituden omfaltarfängelse upp till elt eller . Jag finner det i viss män naluriigt altdomstolarna är försikliga i fräga om straffmälningen i mål som mera sällanförekommer och i vilka någon fast praxis inte har utbildats. Jag vill dockerinra om all den föreslagna höjningen av straffmaximum är ell uttryck för atlman från samhällets sida ser mycket allvarligt på dessa gärningar. Avsiktligaulsläpp som orsakar allvarliga miljöskador bör därför regelmässigt medföra kännbarafängelsestraff. Åven vårdslösa ulsläpp kan tänkas vara av sådan art Prop.1979/80:167 41 att fängelse är den påföljd som i försia hand bör komma ifråga. Jag anser att det även är av värde allpreskriptionstiderna för de akluella brotten förlängs. Uiredningar av det slagsom del här är fråga om kan vara tekniskt komplicerade och del kan också varasvårt all nå de personer som saken rör. En preskripiionstid pä endast två årlorde kunna föranleda att brott inte beivras. Den längrepreskriptionstiden, , ser Jag därför som en åtgärd, vilken stärkermöjligheterna lill en effeklivare brollsbe-kämpning på della område. Flera remissinslanser har, somjag lidigare har påpekal,hävdat alt del inte är lillräckligt med en höjning av straffsatserna. De harsom komplement till straff förordal någon form av ekonomisk påföljd. 1promemorian hänvisas i detta avseende till beiänkandei Förelagsböler och dendepartementspromemoria som har upprättats i samma ämne. Dessa har underremissbehandlingen utsatts för en delvis skarp kritik. I årets budgetproposition(prop. 1979/80: 100, bil. 5, s. 15) har chefen för justitiedepartementetuttalat alt förslagen inle ulan ytterligare överarbelning lorde kunna läggaslill grund för några åtgärder. Del finns sålunda f n. ingen lösning som kantillgripas . Jag instämmer i atl det inte är tillräckligt med skärptastraffskalor för atl komma lill rätta med olagliga utsläpp. Tanken på någonform av ekonomisk sanktion som gör det olönsamt all släppa ul olja eller andraskadliga ämnen synes mig riklig. I detta sammanhang villjag nämna atl kommitténför miljörisker vid sjötransporter (MIST) i beiänkandei (SOU 1979: 43) tur- program för miljösäkra sjötransporter (s. 71) har diskuterat etl system medstraffavgifter. Kommittén menar all straffavgifter enligt de principer somdiskuteras i betänkandet bör utredas ytterligare. Åven för egen del finner Jagatl frågan om ekonomiska sanktioner bör övervägas vidare. Den rymmer en radproblem och kan därför inte avgöras . De avgifter av liknande lyp som redanexislerar, såsom överlastavgifl enligt lagen (1972:435) om överlastavgifl,skallelillägg enligt laxeringslagen (1956: 623) och tilläggsavgift enligt lagen(1976:666) om påföljder och ingripanden vid olovligt byggande m. m., harnaturiiga och förhållandevis enkla parametrar, såsom överlasten, delundandragna skattebeloppet och kvadratmeter våningsyta, atl utgå från vidavgiflsberäkningen. Någon liknande naturlig parameter är del emellertidsvårare atl finna vid olagliga ulsläpp av olja eller andra skadliga ämnen. Detkan nämnas att någon remissinstans har föreslagit den beräknade vinsten avutsläppet som parameter, medan en annan har förordat de uppskattadesaneringskostnaderna som beräkningsgrund. Därtill kan läggas MIST:s skiss somulgår från de kostnader som den polentielle förorenaren förväntas undkomma;straffavgiften erhålls då genom alt beloppet härför divideras meduppläcktssannolikhe-ten uttryckt i procent. Redan dessa exempel visar attsvårigheter finns och 1979/80:167 42 attyllerligare överväganden behövs. Jag har därför tillsatt en arbetsgrupp meduppgifl all lämna förslag lill hur en i sammanhanget användbar ekonomisksanktion bör utformas. Arbelel skall bedrivas skyndsamt. Föregen del är Jagberedd alt priorilera denna fråga bland de ålgärder som kan bli aktuella föratt förebygga olagliga ulsläpp. Ienlighet med vad Jag nu har anfört har inom kommunikationsdepartementetupprättats förslag till 1. lagom åtgärder mot vattenförorening från fartyg, 2. lag om ändring i lagen (1971: 1154) om förbud motdumpning av avfall i vatten, 3. lag om ändring i renhållningslagen (1979: 596), 4. lag om ändring i brandlagen (1974: 80). Deunder 2 och 3 angivna förslagen har upprättals i samråd med chefen förJordbruksdepartementet och det under 4 angivna förslaget i samråd med chefenför kommundepartementet. Förslagenbör fogas till regeringsprotokollel i detta ärende som bilaga C. 8.1Förslag till lag om åtgärder mot vattenförorening från fartyg 1departemenispromemorian, som har lagils in som bilaga A fill detta prolokoll,finns en specialmotivering lill förslagel till lag om ålgärder molvattenförorening från fartyg. I det följande redovisas därför endast deändringar som har gjorts i förhållande till promomorian och de kommentarer somdärutöver har bedömts nödvändiga. Indelningen av lagtexten i kapitel ochparagrafer är densamma som i promemorian på ett par undantag när. I 4 kap. harlagts till en ny tredje paragraf och i 6 kap. har förts in en ny åttondeparagraf. Det skall också anmärkas att författningstexten har setts över ispråkligt hänseende, vilket har föranlett ändringar i förhållande tillförslaget i promemorian. Detta slag av ändringar kommenteras inte. Paragrafenhar ändrats i förhållande till motsvarande bestämmelse i lagförslaget ipromemorian på så sätt att den anger lagens huvudsakliga innehåll. 1979/80: 167 43 Definilionen på "skadligt ämne" har ändralsnågol mol bakgrund av påpekanden som vid remissbehandlingen har gjorls avslalens nalurvårdsverk. Sålunda har "levande tillgångar" ulgåu urdefinitionen på "skadligt ämne" eftersom "levandetillgångar" omfallas av definilionen i övrigt. I slutet av definilionenhar orden "eller andra vattenområden" lagts lill. Vidare har medanledning av synpunkter som framförts av generallullslyrelsen definilionen på"ulsläpp" kompletterats för att klargöra atl del är fräga om ulsläppi havel eller andra vattenområden. Definilionen har också jämkats avredaktionella skäl. Med anledning av vad har anfört om att ävengasformiga ämnen bör inbegripas i definilionen på "skadligt ämne" böranmärkas alt definitionen omfallar även sådana gasformiga ämnen som kan medföravattenförorening. Alt, som har ifrågasatt, utvidga den föreslagnalagen till all omfalta åtgärder mot luftföroreningar från fartyg är intelämpligl . Denna fråga får övervägas om MARPOL-protokollet skulle ändras så,att detta omfattar även sådana åtgärder. har föreslagit all orden "annanskadlig flylande kemikalie som transporteras i bulk ån olja, skadliga ämnen iövrigt" byls ul mol orden "annal skadligt flytande ämne än olja,skadliga ämnen i övrigl". En sådan ändring är emellerlid inle lämplig medhänsyn lill bl. a. bestämmelserna i 3 kap. 2 och 8 §§. Paragrafen har därförutformats i överensslämmelse med 1 kap. 3 § lagförslaget i promemorian. Med anledning av Vallenvärneis synpunkier vidremissbehandlingen bör framhållas att definitionen på "skadligt ämne"omfallar även fast avfall som härrör från fartygens normala användning. Tillfast avfall räknas bl.a. hushålls- och annat driftavfall som är av plasl.Föreskrifier om vad som förstås med fast avfall avses meddelas med stöd avbemyndigandel i I kap. 3 § (Jfr. specialmotiveringen till denna paragraf i promemorian).Vidare bör del anmärkas, att föreskrifter om förbud mol utsläpp av bl.a.sädanl avfall kan meddelas i fråga om alla slags fartyg, även fritidsfartyg(jfr. definitionen på "fartyg" i 1 kap. 2 § samt bemyndigandet i 2kap. 3 §). Av 1 § första stycket miljöskyddslagen (1969:387, omtryckt1972:782, ändrad : 597) framgår att lagen är lillämplig påanläggningar -bl.a. plattformar - i vattenområden. Sådana plattformar omfattasockså av de bestämmelser som föreslås (se definitionen på "fartyg"i I kap. 2 §). Något hinder mot en sådan ordning synes inteföreligga, eftersom det Prop.1979/80:167 44 i miljöskyddslagen 2 S försia stycket föreskrivs atl annanlagsliftning gäller uiöver den lagen. De beslämmelser som föreslås, nämligengenerella förbud mol ulsläpp av skadliga ämnen som härrör från eller eljestslår i samband med driflen av plattformar, kommer alltså alt gälla vid sidan avmiljöskyddslagen och föreskrifier som har meddelals med slöd av denna. Vad som avses med Sveriges sjöterritorium framgår av lagen11966: 374) om Sveriges sjölerrilorium (ändrad senasl 1979: 1140).Sjölerriloriel omfattar både inre - bl.a. insjöar, vattendrag och vidkusterna belägna hamnar, bukter och vikar - saml lerrilorialhavel. Delbegränsas mot det fria havel eller andra staters territorium avterritorialgränser (1,2 och 3 §S), Med utanför Sverigessjölerrilorium avses övriga delar av (jfr, definilionen i Ikap, 2 S). Vatienområden ulanför de nu nämnda ulgör '"andravallenområden"". Vid remissbehandlingen har bl. a. anförtatt del bör övervägas all ersätta paragrafens båda stycken med ett generelltförbud mot utsläpp av olja. Undanlag från förbudet skulle därvid kunna las in ien förordning som ansluter till lagen. Enligt min mening skulle en sådanbestämmelse i lagen vara missvisande med hånsyn till de olika undanlag frånförbudet som måste göras vad gäller vatienområden ulanför Sverigessjöterritorium och i övrigt (jfr. specialmotiveringen till 2kap. 2 § lagförslagel i promemorian). Jag kan därför inle förorda en ändring ienlighet med vad verket har anförl. Med stöd av bemyndigandel kan meddelas föreskrifter omförbud mol ulsläpp av andra skadliga flytande kemikalier som transporteras ibulk än olja, andra skadliga kemikalier än olja som transporteras i förpackadform eller i fraklcontainrar eller på liknande sätt, toalettavfall och fastavfall. Med "föreskrifter om förbud" mot utsläpp avses - liksom i 2 §- såväl totalförbud som förbud att annat än under särskilt angivnaförutsättningar göra ulsläpp (jfr. specialmotiveringen lill 2 kap. 2 §lagförslagel i promemorian). Paragrafen har formulerats om av språkliga skäl.Omformuleringen innebär inte någon ändring i sak. I och 2 §§ Det bör framhållas att "anordningar" även kanvara rörliga sådana, t. ex. fartyg eller tankbilar. Prop.1979/80:167 45 I 2 § bemyndigas regeringen all föreskriva pä vilkaplatser anordningar för moUagning av bariastvalten eller lankspolvälska sominnehåller kemikalierester skall finnas och vem som skall svara föranordningarna. Molsvarande ordning gäller enligt 9 § andra stycket 1976 ärslag i fråga om bl.a. moltagningsanordningar för oljehalligt bariasl- ochtankspolvalten. Förevarande paragraf avser "avfall" underdel altmotsvarande paragraf i promemorian handlar om "rester och avfall".Eftersom rester får anses utgöra avfall har orden "'rester och"uteslutits. Det avfall som avses i paragrafen är dels oljehalliglvallen (s. k. länsvat-len) och fasla oljeresler som härrör från fartygsmaskinrum o.d., dds rester av olja och andra skadliga ämnen som transporteraspå fartyg i förpackad form eller i fraktconlainrar eller pä liknande säll, dvs.i flyttbara tankar eller landsvägs- eller järnvägstankvagnar, delstoalettavfall, dels fast avfall. Med "särskilda beslämmelser" avses 5 Srenhållningsförordningen (1979:904). Avsikten är all denna paragraf skalländras sä, all kommunerna också får skyldighel att ta emot och forsla borlrester av andra skadliga ämnen än olja (kemikalier) som transporteras tillsjöss i förpackad form eller i fraktconlainrar eller pä liknande säll. Ordel "omhänderlagande" har bylts ul mol"mottagning eller behandling". Någon saklig ändring avses inte. I paragrafen föreskrivs all någon avgifi inle får las utav fartygens ägare eller redare för mottagning eller annan hanlering av avfallsom anges i 3 §. Förbudet riklar sig mol envar och således inle enbari motinnehavare av hamnar såsom var fallel med förbudet i molsvarande beslämmelse ilagförslaget i promemorian. Åndringen har lillkommil mot bakgrund av ettpåpekande vid remissbehandlingen för atl undvika tolkningssvårigheler. Vidare har ordel "särskild" utgått ur paragrafensamlidigt som paragrafen lillförts en andra mening som innebär all förbudetinle ulgör något hinder mot all hamnavgifter eller molsvarande generellaavgifier las ut för att läcka hanteringskostnaderna. Med"hamnavgifter" avses f n. avgifier som las ut i allmänna hamnar medstöd av bestämmelserna i kungörelsen (1950: 152) om fastställelse av hamn- ochgrundpenningtaxor saml taxor ä sluss-, kanal- och andra farledsavgifter (ändradsenast 1977: 872). Med "molsvarande generella avgifter" avses sådanaavgifier som las ul i andra än allmänna hamnar för begagnande av hamnen.Härigenom klargörs all 1979/80:167 46 hamnarna såsom anges i 6.4 i den allmänna motiveringen kan gottgöra sig förkostnaderna för hanteringen av avfall som del här är fråga om genom att beaktadessa vid beräkning av del generella avgiftsuttagets storlek. Delbör framhållas atl föreskrifter om undantag frän förbudet kan meddelas medstöd av 10 kap. 2 S. Härigenom lillgodoses de behov av undanlag som nämns iavsnill 6.4 i den allmänna moliveringen. Vid prövningen av frågor om undanlag ienskilda fall bör enligt min mening stor restriklivilet iakttas så all inteändamålet med avgiftsförbudel förfelas. Dennu föreslagna bestämmelsen i 5 § föranleder elt tillägg i 15 § renhållningslagen(1979: 596), i vilkel det anges all särskilda bestämmelser finns i fråga omavgift för hantering av avfall från fartyg. Ipromemorians specialmotivering lill 5 § nämns atl vissa överväganden pågick ifräga om ullryckel "redaren eller den som i redarens slälle brukarfartyget" i sjösäkerhetslagen. Någol slutligt ställningstagande i fråganföreligger ännu inle. Det saknas därför anledning all nu ändra del i förevarandelagsliflning använda uttrycket "fartygets redare eller ägare". Enligt1 § andra stycket fär regeringen föreskriva att mottagnings- ochbehandlingsanordningar för oljehalligl barlast- eller lankspolvatien skallfinnas även i andra fall än som anges i paragrafens första siycke. Med stöd avbemyndigandet kan meddelas föreskrifter bl. a. om atl moltagningsanordningarför oljehalligt vatten skall finnas på platser där fartyg som får föra vatten ibränsletank vanligen bunkras. För att läcka även fall av denna arl har ettlillägg gjorls i 6 § andra stycket. Tillägget innebär atl regeringen eller denmyndighel som regeringen ulser bemyndigas meddela föreskrifter om förbud motlastning, reparalion eller annan verksamhel i de fall då den som svarar för atldel finns behövlig anordning underlåter atl omhänderta vatten från farlygel.Med "annan verksamhel" avses exempelvis bunkring. Förbudeti andra styckets första mening, liksom det förbud som kan meddelas med stöd avbemyndigandet i andra meningen samma stycke, riktar sig mot dem som bedriverifrågavarande verksamheier. Innebörden av bestämmelserna är att ett fartyg inleskall få lastas med olja, repareras eller t. ex. bunkras, om inte den, somsvarar för att behövlig mottagningsanordning finns, i samband medullastningen, reparationen eller bunkring-en lar emot sådanl oljehalligtbariasl- eller tankspolvalten som fartyget behöver avlämna. Förbudet gällersåledes oavsett de skäl som kan anföras mot att ta emot oljehalligt vatten, t.ex. all lämnade uppgifler om lösningsmedel eller andra ämnen i vattnet medföratl den som svarar för motlag-ningsanordningen inle anser sig kunna la emot delförorenade vattnet. Prop.1979/80:167 47 Nägon motsvarighet lill .? kap. 8 H i proinemoriunslagförslag har inle lagils upp i del remillerade lagförslagel. Anledningenhärtill är all någol behov av de i paragrafen föreslagna reglerna inte haranseits föreligga med den ulformning som 3 kap. 6 S har fått i det remitteradeförslagel. Bemyndigandel i paragrafen för regeringen eller denmyndighel som regeringen ulser all meddela föreskrifter om fartygs konstruktionm. m. är utformat pä samma sätt som lag. 1 5 § 1972 ärs kungörelsebemyndigas sjöfartsverkei all meddela sädana föreskrifter efter samråd mednaturvårdsverket. Det är inte avsikten alt göra någon ändring i denna ordning. Mycket talar för atl MARPOL-prolokollels krav på utrustningm. m. lill följd av "larget date"-tillämpning kommer alt sältas ikraft innan protokollet träder i krafl. Del får ankomma päregeringen att inom IMCO följa utvecklingen i fråga om "largeldale"-tillämpning frän ledande sjöfartsnafioners sida och bl.a. mot dennabakgrund avgöra när olika regler skall träda i kraft för vidkommande.Sedan regeringen beslutat om detta, får utfärda de föreskriftersom behövs. 1 den mån nya föreskrifter som meddelas av kanförväntas leda till väsentliga kostnadsökningar för sjöfartsnäringen skallverkel underställa regeringen frågan enligt kungörelsen (1970:641) ombegränsning i myndighets rätt att meddela föreskrifier, anvisningar eller råd(ändrad 1977: 629).