prop · G303168 · 1979-12-31 00:00:00 — anser att precis som man måste ta hänsyn till olikaklassers specifika villkor när man ska la itu med ekonomiska orättvisor, måsteman ifråga om jämställdhet mellan könen ta itu med varje köns specifikavillkor. Hur ser mansrollen och kvinnorollen ut i vårt samhälle? Ur vilka maleriellaförutsättningar har de vuxit fram? Hur värderas resp. köns förväntadeegenskaper i samhället ekonomiskt och ideologiskt? Skr.1979/80:168 48 förpliktelser är knutna till de olika könen? Hur ser det psykosocialamaktförhållandet mellan dem ul? Grovt generaliserat kan man särskilja två huvudlinjer isynen på jämställdhet. Enligt den ena innebär etl jämlikt samhälle alt kvinnor färlillgång lill alll fler av mansrollens privilegier. Elt miitt pä jämlikhet kandå vara atl allt fler kvinnor innehar topp-positioner inom ramen för delnuvarande samhällets strukturer och värderingar. Enligt den andra, som utgår från atl vi lever i enmanskultur, skulle ell jämlikt samhälle präglas mer - ja myckel mer av devärderingar och synsäll som kvinnor är bärare av, ulifrån sina erfarenheleri kvinnokulUi-ren. Del är inle bara målen som är olika utan också vägen dil.Därför måsle "stegen på väg..." och de handlingar man företar sigpräglas av vilkel mål man har i sikte. finner del vara en allvarlig brist i belänkandet attdet ingenslans redovisas ideologiska/analytiska rikllinjer eller ens redogörsför olika säll att se på dessa frågor. Mansrollens förankring i produklion och lönearbeleoch kvinnorollens i reproduklion och olönal arbete ulgör en ekonomisk/materialistisk bas för diskriminering av kvinnor. Genom att undvika frågan omhur samhällel värderar de olika könens egenskaper och maktförhållandet mellandem, framstår många av de föreslagna ålgärderna som välmenande menorealistiska. Varifrån ska resurserna tas? Vem ska avstå och vem ska få?Ojämlikheten mellan könen tycks som en ömsesidig orättvisa snarare än somresultat av vissa egenskapers och förhållningssätts (mansrollens) gynnande påbekostnad av andra (kvinnorollens). Flertalet remissinstanser anser atl de åtgärder påutbildningsområdet som jämslälldhelskommitlén redovisar och föreslår är belydelsefulla.Rikspoli.s-styrelsen framhåller bl.a; Åtgärder på för- och grundskolenivå bör prioriteras dåvärderingar och uppfattningar från denna lid sannolikt påverkar yrkesval ochallmän inställning till jämställdhetsfrågor i fortsättningen. Flera remissinstanser bl.a. konsumeniverkel. och har molsvarande synpunkter ochframhåller även förskolans betvdelse. 2.1 Lokala skolprogram - gemensam planering Jämställdhetskommilténs förslag om att SÖ;s handlingsprogrammåste förankras lokalt så att varje skola gör upp ell eget jämslälldhelsprogramoch har någon eller några jämställdhetsansvariga samt förslaget attjämställdhet bör ingå i de studie- och planeringsdagar för all skolpersonal harkommenterats på olika sätt av remissinstanserna. SÖ anser att deras handlingsprogram har förankrats lokalti viss utsträckning genom uppläggningen av fortsättningskursen"Jämställdhet och internationell förståelse". SÖ hänvisar också tilUdennya läroplanen för 1979/80:168 49 där det ges tillfälle alt faslställa lokala jämslälldhelsprogram.SÖ betonar SSA-rådens roll i planeringsarbetet för atl bryla könsbundnayrkesval. Kommunförbundei ifrågasätter om de lokala skolprogrammensom jämställdhetskommittén föreslår blir verkningsfulla. Det finns en uppenbarrisk atl de får karaktären av isolerade handlingsprogram ulan lillräcklig förankringi det dagliga skolarbetet. är också tveksamt till omlokala jämställdhetsprogram kan ge någon posiliv effekl. LO däremot delar kommitténs uppfattning och menar att SÖ;shandlingsprogram måste förankras lokalt genom att varje skola gör upp ett egetjämställdhetsprogram och har någon eller några jämställdhetsansvariga. Men idet arbetet är det enligt LO av vikt att de lokala SSA-råden bereds lillfälleatt delta redan vid planeringen. Det är också enligt LO angelägel all de lokalajämställdhetsprogrammen följs upp genom årliga utvärderingar. har samma uppfaUning. KF och Moderata samlingspartiets kvinnoförbundtillstyrker också kommitténs förslag om lokala handlingsprogram. UHÄ anserockså att det är viktigt att jämslälldhetsarbetet förankras lokalt bland demsom arbelar i en verksamhel. föreslår att jämställdhetsarbeietborde kunna läggas upp på samma sätt i förskolan som i . Flertalet remissinstanser däribland SFS och högskolan iLuleå anser atl jämställdhetsarbeiet mäste börja i förskolan. tillstyrker att förskolepersonal skall kunnadelta i fortbildningen kring jämställdhet och internationell förståelse.Socialstyrelsen framhåller att det är viktigt att personalen inom förskolan geslillfälle atl diskutera samlevnads- och könsrollsfrågor iintroduktionsutbildning, på studiedagar och i en fortlöpandestudiecirkelverksamhet på betald arbelslid. håller på att ularbelaett särskilt studiematerial om könsrollerna och barnomsorgen -"Könsroller i förskolan". 2.3 Hemkunskap från lågstadiet Flera remissinstanser bl. a. ochfolkpartiets kvinnoförbund tar upp frågan om sex- och samlevnadsfrågor,jämställdhetsfrågor samt förberedande föräldrautbildning i ochanser att jämställdhets-frågor skall komma in redan på lågstadiet. Det ärenligt också angeläget atl barnen får träna prakliska vardagsgöromål.SAR vill också framhålla vikten av att ger ökad kunskap om boende-och samhällsplaneringsfrågor. 4 Regeringens skrivelse 1979/80. Skr.1979/80:168 50 2.4 Lärarutbildning och fortbildning av skolans personal SÖ anser inte all jämställdhet bör ingå som etlobligatoriskt ämne i lärarutbildningen. Jämställdhet bör ej betraktas som etlämne, utan som en grundläggande värdering vilken i mycket högre grad än nu börgenomsyra alla former av utbildning. Moderata samlingspartiets kvinnoförbundframför liknande synpunkter. Riksförbundel hem och skola anser däremot att det är braatt jämställdhetskommitlén kräver alt jämställdhet skall ingå som etlobligatoriskt ämne i lärarnas grundulbildning och att ämnet prioriteras ifortbildningen betydligt mer. Fredrika-Bremer-Förbundet framför liknande synpunkieroch tillägger att detla bör ske exempelvis samt atl även syo-konsulentutbildningenskall omfalla obligatoriska moment som behandlar könsrollsfrågor. Skolan är central för jämställdheten. Här når man alla,både flickor och pojkar. Skolan kan förändra attityder. Därför är detfundamentalt att jämställdhet ingår i utbildningen för lärare på alla nivåer,även förskollärare och annan barnomsorgspersonal. Lika viklig är utbildningenför redan utbildade lärare och rektorer. Denna sker lämpligasl vidobligatoriska studiedagar. Flera remissinstanser däribland SACOISR, och hem och skola tillstyrker iprincip förslagel om alt läromedel i varje ämne på alla stadier skall ge ettunderlag för jämställdhetsdiskussioner och SÖ;s läromedelsnämnd bör göra entemagranskning ur könsrollssynpunkt av olika typer av läromedel. LRF finner det däremot inte motiverat att läromedel ochkursplaner utformas så att jämställdhelsfrågor naturligt tas upp inom varjeämne. skriver att aktiv rekrytering tillutbildningen med könsmässig slagsida är ett sätt att nå snabba resultat. Flera remissinstanser bl.a. SAMN, /SR, KTH, högskolani är positiva till otraditionella yrkesinformatörer och olika former av aklivrekrylering. SÖ anmäler i sitl remissvar att man avser att stimulera inlagningsnämn-dernaatt mera aktivt tillämpa gällande föreskrifter om att via den s.k. fria kvotenstödja en sökandes önskan atl göra ett val som leder till jämnarekönsfördelning. LO delar kommitténs uppfattning om att det är angelägetatt pröva akliv rekrytering och information, l.ex. äldresamverkan,otraditionella yrkesin- 1979/80:168 51 formalörer, könskvolering i ett ingångsskede, förändringav antagnings- och kunskapsbestämmelser. LO vill dock betona vikten av atlskolans isolering gentemot arbetslivet bryts. Eleverna måsle under sin skoltidfå möjlighel alt ta del i arbetslivet inom och utom skolan. LO anser allordentliga insatser på det områdel sannolikl kommer att påverka deungas aiiityder till könsrollen. Aktiv rekrytering är inte lillräckligt enligt Fredrika-Bremer-Förbundet.Elever som väljer traditionellt måste få stöd och uppmuntran för atl orka ståemot kamrattryck. Det bör åligga syo-konsulenten eller annan lämplig skolfunklionäralt hålla kontakt med dessa elever. Syo-konsulenternas roll betonas också bl.a.av SÖ, Hitsmodersförhundet hem och samhälle. Fredrika-Bremer-Förbundet ochSACO/SR. anser att frågan om nytt urvalssystemtill vårdutbildningarna bör utredas närmare. vänder sig emot jämställdhetskommillénstidigare förslag om att avskaffa kvotering av män till förskollärarulbildningoch anser att kvotering måste till även inom den övriga lärarutbildningen. Ävenlänsstyrelsen i och Rädda barnen betonar vikten av att barnenmöter både män och kvinnor i arbetet inom förskolan. Flera remissinstanser bl.a. högskolan i . , och Moderata samlingspartiets ungdomsförbund.Ensamståendes intresseorganisation och avvisar däremotkönskvotering som urvalsmetod till sludier. TCO hänvisar till sitt familjepolitiska program där manframhållit att arbetsmarknadspolitiska åtgärder skall gälla lika för alla. Generella särbestämmelser för exempelvis kvinnor skallinte införas. Å andra sidan anförs att om pricipen om lika behandling skallfungera i verkligheten, kan en olik behandling av kvinnor och män varanödvändig underen övergångsperiod. En viss prioritering-l.ex. i form avtilläggspoäng-av den som tillhör ett minoritetskön vid ansökan till vissutbildning kan l.ex. vara en lämplig åtgärd under en övergångstid. har i sitt yttrande hänvisat till (nr 142) om yrkesvägledning och yrkesutbildning vid utveckling avmänskliga resurser, vilken även ratificerats av . Till konventionenfinns en kompletterande rekommendation (nr 150) med ett särskilt avsnitt omfrämjande av jämställdhet i fråga om möjlighet för kvinnor och män i utbildningoch sysselsättning där det slås fast att positiv särbehandling under enövergångstid i syfte att åstadkomma verklig jämställdhet mellan könen inteskall betraktas som diskriminerande. Skr.1979/80:168 52 5/V framhåller bl.a. Vid grundutbildning och svenskundervisning för hemarbetandekvinnor vore del rimligl med etl studiestöd som kan användas till kostnader förbarntillsyn och som är så pass högt all det ersätter inkomstbortfall förkvinnan. Vi vet att del är vanligl med avhopp från undervisningen om kvinnan fårl.ex. elt slädarbete som inle kräver några kunskaper i svenska. Detta är inleförvånande om kvinnans enda förhoppning i stort setl är all sa fort som möjligttjäna tillräckligt med pengar för alt kunna återvända lill hemlandet. Del ärdessutom inte självklart all mannen tycker del är viktigare atl kvinnan lär sigsvenska än atl hon bidrar till familjeekonomin, särskilt med tanke på att mångainvandrarfamiljer har gamla föräldrar i hemlandet som de måste försörja. Moderata samlingspartiets kvinnoförbund betonar ocksåviklen av utbildning av invandrarna om syn på könsroller ochyrkesval. YKR och framför liknande synpunkier. 2.8 Högskolan ocb forskningen Några remissinstanser har tagit upp ålgärder förjämställdhet inom högskolan och jämställdhelsforskningen. UHÄ hänvisar till sin rapport som arbelsgruppen förjämställdhetsforskning inom UHÅ avlämnade i seplember 1979. Rapporten, som f.n.remissbehandlas, betonar vikten av jämställdhetsforskning. vid påtalar tvåföreteelser som bör ägnas specielll intresse. Det är dels kvinnodominansen inomden , dels att få kvinnor avlägger högre examen och forskarinom högskolan. ArkileklFörbundel har i sitt remissvar över rapportenföreslagit att UHÄ skall överväga hur rullande flerårsplaner kring centralaforskningsområden kan utarbetas. I dessa planer skulle jämställdheten beaktasur olika aspekter. Frågan om forskarnas ekonomiska situation och den dubblaekonomiska belastningen som p. g. a. arbetsgivarinträdet drabbarforskningsanslagen då fast anställd personal är sjuk eller föräldraledig hartagils upp av några remissinstanser däribland universitets fäinstäUdhetskommitté,ledningsgruppen för jämslälldhelsarbete vid , högskolan iLuleå KTH, forskningsrådsnämnden, /SR, ArkileklFörbundel, SFS och Fredrika-Bremer-Förbundet.Remissinstanserna anser att denna fråga måste lösas snarasl eftersom deltasyslem missgynnar rekryleringen av yngre kvinnliga forskare. Moderata samlingspartiels kvinnoförbund anser också alt dekvinnliga forskarnas villkor måste förbättras och att forskning om könsrollermåste tilldelas ökade anslag. /SR och YKR framför liknande synpunkter. Skr.1979/80:168 53 /SR framhåller dessutom all en ökad andel kvinnor iforskningen skulle kunna medföra att forskningen ändrade inriktning och uppläggning. SCB anser all jämställdhetskommitlén endast flyktigt beröriforskningen och alt forskningen har så stor betydelse alt del hade varilbefogal med etl särskilt avsnitt. SCB tar bl.a. upp statistiken frånjämställdhetssynpunkt och framhåller att det inte finns någon samlad bild överhur nuvarande slatisiikinsamling resp. redovisning tillgodoser jämställdheisbehoven. 2.9 Övriga frågor inom utbildningsområdet Flera remissinstanser tar upp frågan om styrd pryo.Folkpartiets kvinnoförbund, Moderata samlingspartiels kvinnoförbund. , , KTH och SFS ser positivt på styrd pryo. SAMNföreslår att styrd pryo prövas inom staten. framhåller atl en stor grupp av den äldregenerationen fortfarande har en kort utbildning. Detta gäller inle minstkvinnorna. finner det därför viktigt också frånjämställdhetssynpunkt all de kortutbildade och äldre får bäitre möjligheter än f.n. till fortbildning inom olika områden. Detta är en viktig uppgift för bl.a.studieförbunden och folkhögskolan. och ideellt verkande organisationer bör fåkonkret stöd för jämställdhetsarbete anser kvinnoförbund.Kulturrådet och betonar också studieförbundens roll i jämställdhetsarbetet. SÖ framhåller atl man har lagt förslag om att en utökad syo-resursinom vuxenutbildningen bl.a. skulle kunna användas för uppsökande verksamhetbland presumtiva vuxenstuderande i en kommun. SÖ anför även alt ökadrekrytering av vuxenstuderande får som konsekvens ökade krav på resurser inomvuxenutbildningen. En begränsning av antalet grundskolekurser är ell hinder förkvinnor som önskar förbereda sig för inträde eller ålerinlräde påarbetsmarknaden. Flera remissinstanser bl.a. SÖ, SACOISR, ledningsgruppenför jämställdhetsarbele vid , forskningsrådsnämnden och HSBhar lagit upp bristen på barnomsorg som etl allvarligt hinder i samband medvuxenutbildning. SÖ anser även att åtgärder som avser deltidsarbelandesvillkor i tillämpliga delar även bör gälla deltidsstuderande. Moderata samlingspartiets kvinnoförbund framhåller Det är emellertid synnerligen tveksamt om man skall kunnabegära av kommunerna alt de, i det verkligt ansträngda ekonomiska läge, somdessa befinner sig i - och kommer att befinna sig i - skall prioriterabarntillsyn för vuxenstuderande. Alternativa åtgärder bör undersökas. /SR framhåller atl man bör ta borlstudiemedelssystemets äklamakeprövning och den bestämmelse som säger att återbetalningsskyl- 1979/80:168 54 digheten inom studiemedelsyslemet är beroende av makesekonomi slopas. CSN har liknande synpunkier angående äklamakeprövning vidåterbetalning. /SR pekar på betydelsen av att tidigt väcka intresseför nalurvelenskap i skola och förskola hos både flickor och pojkar. Lärare pålågstadiet och i förskolan måsle därför få fördjupad utbildning om naturkunskapbåde i sin grundutbildning och sin forlbildning. /SR anser alt föreningsmeriler missgynnar kvinnor vidantagning lill högskolestudier. Föreningsmeriler bör därför inte räknas som enmerit för högskolestudier. YKR och framför liknandesynpunkter. HSB har däremot en motsatt uppfattning och anser attföreningsmeriter är myckel värdefulla för de fortsatta sludierna. hem och skola framhåller föräldrarnas slorabetydelse som en resurs i skolan på alla nivåer. föreslår ökad satsning på rekryleringoch utbildning av fler kvinnliga ledare inom idrotten. Förslaget om kommunala planer för sysselsättningsplaneringoch annan samhällsplanering kommenteras av AMS som anser. Kommitténs förslag om en samlad sysselsättningspolitik ochen förbättrad samhällsservice är enligt styrelsens bedömning av väsentligbetydelse. Bl.a. är åtgärder av detta slag en förutsätlning för atl föräldrarnaskrav att förena förvärvsarbete med omsorger om hem och familj skall kunna lillgodoses. Kommunerna är representerade i de till arbetsförmedlingenknutna dislriklsarbetsnämnderna. Därigenom har förutsättningarna ökat för attfå de lokala sysselsättnings- och serviceproblemen belysta och framförda tillde beslutande insianserna. är något skeptiskt till generellakrav på en viss organisation eller speciella planer och anför följande: För att nå ökad jämställdhet krävs en anpassning avsamhällsplaneringen och en ökad medvetenhet om att jämställdhetsaspekter måslevägas in i all sådan planering. Brister förekommer utan tvekan idelta avseende och särskilda insatser kan krävas för att åstadkomma enförbättring. Det kan emellertid enligt styrelsens mening ifrågasättas omkommittén inte delvis överbetonat värdet av sektoriella planer och separataorganisationslösningar för jämställdhetsarbetet. Det är angeläget att arbete för en ökad jämställdhetbedrivs inom alla kommunala sektorer och alt insatserna sker samordnat. Mångakommuner har inrättat jämställdhetskommittéer som svarar för samordningen av arbelet.Sådana kommittéer kan enligt styrelsens mening i elt inledningsskede ha enviktig uppgift. I varje fall på sikl bör det vara naturligt att jämslälldhetsfrågornainordnas i nämndernas och förvaltningarnas ordinarie verksamhel. Skr.1979/80:168 55 Formerna för arbetet måsle emellenid avgöras av kommunernasjälva. Atl generellt kräva en viss organisaton eller speciella planer ärenligt styrelsens mening inte meningsfulll eller önskvärt. Arbetet för en ökadjämställdhet måsle i stället anpassas lill den lokala situationen i varjekommun. Siaiens planverk anför beiräffande förläggningen avarbetstillfällena lill bostadsområdena och brislerna i samordningen av fysiskplanering och sysscisiillningsplanering. Enligt planverkets uppfallning är kommilléns beskrivning ihuvudsak riktig. Kommunerna har svårt att utveckla den mark- och planberedskapsom behövs för att möla omställningar i den lokala sysselsätlningen. Såväl sysselsältningsplaneringensom den fysiska planeringen behöver inriktas på att förbällra kommunernashandlingsberedskap och handlingsfrihet inför kontakter med huvudmän för bl.a.offentliga arbetstillfällen saml småindustri- och hanlverksföretag. En sådanhandlingsberedskap kan innefatta egenskapsredovisningar för olika markområdensom kan användas av kommunen vid överläggningar med olika huvudmän omarbetstillfällenas lokalisering. Flera remissinstanser är positiva till en generellarbetstidsförkortning mot sex timmars arbetsdag och 30 limmars arbetsvecka. De fiesiaav dem ser det emellertid som en målsättning . LO menar all det skallske etappvis och planeras i den takt de ekonomiska förutsättningarna tillåter.LO anser också att arbetsmarknadens parler bör avgöra tidpunkten för och omfaltningenav framlida arbetstidsförkortningar. Också KF tycker atl det bör ankomma påarbetsmarknadens parter alt ta ställning till de konkreta stegen i en sirävanmot en generell arbetstidsförkortning. /SR är positivt till enarbetstidsförkortning men vill att den enskilda arbetstagaren skall ha störstamöjliga frihet att välja på vilket sätt arbetstiden skall förkortas. Några remissinslanser betraktar en generellarbetstidsförkortning som angelägen. Till dem hör som vill att kravelframhävs mer än i betänkandet och som menar alt det ärangeläget även om det skulle inkräkta på den ekonomiska standardutvecklingen.Arkitekt bedömer att det bör gå att införa på kortare lid än tvådecennier och med en början av . Åven Fredrika-Bremer-Förbundel- som förelår atl fastställer en tidsgräns då sextimmars dagen skallvara genomförd förslagsvis 1990 och i , SAMN,och ungdomsförbund.Husmodersförbundet hem och samhälle, lOGT/NTO ser en generellarbetstidsförkortning som angelägen saml högskolan i som ser det som detmest verksamma medlet på arbetslivsområdet för alt uppnå jämställdhet. finner det sannolikt att en generell arbetstidsförkortningmedverkar till ökad jämställdhet. ABF är tveksamma lill om sextimmars arbetsdag är den mestangelägna Skr.1979/80:168 56 Den bör vägas mol andra reformer som enytterligare förbättring av föräldraförsäkringen, ökat uirymme för fackligt arbeleoch studier på arbetstid. är också tveksamma till förslagel om sextimmarsarbetsdag och framhåller atl en ytterligare prövning är nödvändig. SI, SHIO och Svenska Handdskammareförbundel anser inleall det inom överskådlig framlid är samhällsekonomiskt möjligt atl genomföra engenerell arbetslidsförkorlning med bibehållen reallön och påpekar atl alla inlehar behov av kortare arbelslid l.ex. är det bara en mindre del av arbetstagarnasom har små barn. Organisalionerna menar atl övriga kan genom en störrearbetsinsats dels göra det samhällsekonomiskt möjligt att ge ekonomiskl slöd lillbarnfamiljer och bekosla ulbyggnaden av dag- och familjedaghem, dels visasolidaritet med barnfamiljer och andra med berälligade behov av kortarearbetstid. Organisationerna framhåller också de svårigheler som kan uppstå viden allmän sexlimmarsdag när det gäller brister på speciellt långtidsulbildadarbetskraft inom olika yrken. Organisationerna understryker även allarbetstidsfrågorna i försia hand skall behandlas av arbetsmarknadens parter. Moderata samlingspartiets kvinnoförbund tror inte helleratt en generell arbetstidsförkortning är genomförbar inom överskådlig tid.Målsättningen bör i stället vara att kunna bereda de svaga grupperna i samhälleldenna förmån. avvisar en generell arbetstidsförkortningoch tycker all en viktigare ålgärd är att förbättra arbetsmiljön. Däremot alt småbarnsföräldrar ska få korta av sin arbetstid men på etl sådant sätl atlersättning för förlorad arbetsförtjänst utgår och att den är lika för alla. SAVpåpekar att de offentliga arbetsgivarna gemensamt är eniga om att något utrymmeinte bör disponeras för arbetstidsförkortning. styrelseanser att en arbetstidsförkortning är en förhandlingsfråga mellanarbetsmarknadens parter och att etl genomförande av en allmänarbetstidsförkortning kan försvåra för landstingen att leva upp till sinasjukvårdspolitiska mål och ambitioner. Att förbättra deltidsanställdas villkor är många remissinslanserpositiva till. LO efterlyser dock i utredningen på vilket sätt dedeltidsanställdas villkor ska förbättras. LO har ställt krav i 1980 årslönerörelse om förbättringar av deltidsanställdas villkor. vill ha en reformering av deltidstjänsternasutformning i syfte att ge rättvisa sociala förmåner i proportion tillarbetstiden. Också kvalificerade tjänster skall kunna konstrueras för deltidsamt att både män och kvinnor ska ha möjlighet till deltidsarbete.Deltidstjänster ska ge motsvarande möjligheter till vidareutbildning ochkonstrueras så att de kan byggas ut till heltidstjänster. TCO anser att en avkortning av arbetstiden av mertillfällig karaktär bör ske genom en partiell avkortning av arbetstiden, dvs. atlman har rätl att återgå lill heltidsanställning den dag man önskar. Lagen omanställningsskydd bör ändras så alt arbetsgivare skall vara skyldig alt förenyanställning Skr.1979/80:168 57 erbjuda redan anslällda med deltidsanställning mer arbete.I samband med detta förulsälts elt fackligt inflylande på lillsätlningsordningen.Rätten till sociala förmåner i en anställning bör inle knylas lill arbetstidenulan lill anställning som sådan. Landsilng.sförhundei framhåller alt landstingen hartillmötesgått önskemålen om deltid för all kunna lösa rekryteringsproblemen. har i avtal infört en deltidsrekommendalionsom syftar till atl höja sysselsällningsgraden till en nivå som medför altsociala förmåner ulgår enligt lag och avtal. Frågor om deltidsarbelandessociala förmåner behöver ytterligare analyseras med inriktning på konkretiseringav vilka åtgärder som kan och bör genomföras.