prop · G303180 · 1979-12-31 00:00:00 — 1.24Svenska samernas riksförbund: Då den av samerna på civilrätlslig grund ägdaJakträtten omfattar mycket vidsträckta områden, har beredningen ej bortbehandla den så kortfattat som skett å s 107 (Jf s 108), där jakträtt pgaurminnes hävd ej ens namnes trots den mycket stora betydelsen härav och denslora samstämmigheten mellan JK (för slalen) och samerna i denna fråga. Deloklara förbehåll med hänsyn till samerna som görs å s 107 i betänkandet får ejnågol uttryck i den föreslagna lagtexten. Mot bakgrund av det anförda är detoundgängligt att samerna gör anspråk på att samebyn Jämställs med"ägare" enligi den föreslagna 3 8 lagen om Jaktvårdsområden. Lagenkan ej antagas om della ej sker. Till stöd för denna ståndpunkt 1979/80:180 58 åberopasgrundlagen och rennäringslagen samt parternas ståndpunkter som de redovisas idomar i Skatlefjällsmålet och vid hållna sammanträden i högsta domstolen,. Då staten är part i detta mål, är dessa fakta kända förregeringen och staten. SamernasJakträtt i nedanför åretruntområdena måste även regleras i en evblivande lag. Här bör samebyn anses som ägare av en tredjedel av Jakträtten påulmark och ges rätt att som ägare dellaga i Jaktvårdsområde med samma statussom andra ägare (3 8 i förslaget till lag om jaktvårdsområden). Markägandetinnefattar enligt högsla domstolen rättsfall ej rätten tillrenskötsel, vari jakträtten är den äldsta och mest välbefäsla beståndsdelen,men renskölselrällen har en med äganderätten liknande ställning. Samebynskall alltså uppfattas och erkännas som jakträttens ägare, medan domänverketoch kammarkollegiet som ev "markförvaltare" av ett kronans rentnominella "markägande" intar en helt undanskjuten ställning i frågaom jakträtten, samernas urminnes tillhörighet. 1.25Länsstyrelsen i : Fastighetsindelningen är mycket splittradinom stora delar av vårt län och utgör enligt mening ettallvarligt problem. De negativa konsekvenserna är flera. Som exempel, utöversvårigheterna med jaktvård, kan nämnas försämrade möjligheter till skogsvårdoch elt rationellt utnyttjande av marken för skogsproduktion saml svårigheteratt bygga upp bärkraftiga enheter för jord- och skogsbruk. Som påpekats i vårtyttrande över betänkandet "Jaktmarker" försvårasfastighelsrationaliseringen av bristen på markutbud. Det är av intresse bådefrån allmän och enskild synpunkl att de negativa konsekvenserna av densplittrade fastighetsindelningen minskar. Från allmän synpunkl är en uppbyggnadav bärkraftiga enheter del på lång sikt mest fördelaktiga alternativel.Beredningen anser att älgjakten och Jakten efler annal ktövvilt än rådjur somregel bör bedrivas som en gemensam angelägenhet utan hänsyn tillfastighetsgränserna inom Jaktvårdsområdet. 1 vårt län och i de övriganorrlandslänen tillämpas en sådan ordning för den hell övervägande andelen avarealen. Bildandet av ett Jaklvårdsområde medför därigenom utan tvivel en sådanförbättring för den enskilde med lilel markinnehav all i många fall rätten tillJakl av honom uppfattas som det värdefullaste med fastighelen. Markensanvändning för skogsproduktion blir av sekundär belydelse. Förutsättningarnaför alt fasligheten kommer alt bli tillgänglig för fastighetsrationaliseringförsämras. Beredningens förslag kommer därför med all sannolikhet atl medföraatt den från allmän synpunkl angelägna rationaliseringen av faslighetsslmkturenmotverkas. anser det därför som angeläget att en sådan ordningtillskapas, atl man i samband med jaktvårdsområdesbildning kan besluta ominlösen av den jakträtt, som är förenad med ur storleks- ellerarronderingssynpunkt för Jakl klart olämpliga fastigheter. Rättentill Jakt är en faktor som försvårar genomförandel av angelägnarationaliseringar vare sig jaktvårdsområde finns eller ej. Beredningen har intehaft alt diskutera Jakträttens anknytning lill mark-ägandet. villändå, som etl alternativ till del ovan nämnda, peka på att om möjlighettillskapas all i angelägna fall skilja jakträtt från äganderätt till markskulle rationaliseringsverksamheten underiättas. Den som avstår mark skulleexempelvis kunna behålla Jakträtten under sin livslid. 1979/80:180 , 59 1.26 i : Sliftsnämndenfinner förslagel i sak väl motiverat, men anser atl alllför liten hänsyn lagitslill de förhållanden med jaklupplåtelser som föreligger och som bedöms få änsiörre betydelse allteftersom värdel på jaktulövningen sliger. 1.27 i : Länsstyrelsenhar förståelse för önskemåletom en snar lösning av Jaktvårdsområdesfrägan och vill i och för sig intemotsätta sig en delreform. Lämpligheten av att på sätt som skett särbehandlajaktvårdsområdesfrägan kan dock ifrågasättas. Enligt länsslyrelsens bedömningkan nämligen ett genomförande av förslaget i vissa delar komma alt föregripa ensenare prövning av de övriga frågor som ingår i beredningens uppdrag. 1.28 : Förslagen rörande fiskevårdsområden och jaktvårdsområden är utformade som fristående lagar, avseende både eta blering och förvaltning. Någon lagteknisk samordning uppnås alltså i hu vudsak inte. När del gäller innehållet kan man konstatera atl SFL (lagen om förvaltning av samfälligheter) i viss grad tjänat som förebild beträffan de förvaltningsbestämmelserna. På många punkter är emellertid lösningar na olika. När del gäller reglerna om etablering av fastighetssamverkan är frånvaron av elt samlat synsätt påtaglig. Detta gäller bl a procedurfrågorna och sättet att säkerställa behövlig koppling mellan samhällsplaneringen och besluten om samverkansetablering. Dessa frågor berör LMV något närmare i det följande. Samhällsplaneringenhar allmänt sett byggts ut väsentligt . Denna utveckling fortsätter. Beslut om fastighetssamverkan måste uppenbariigen kopplas lill ställningstagandena i samhällsplaneringen på etl effektivt och praktiskt sätt. Det har i många sammanhang när det gäller markanvändningsfrågor m m visat sig ändamålsenligt atl upprätthålla en funktionell och organisatorisk åtskillnad mellan planering och genomföran de. --- Trotsatl lagstiftning om Jaktvårdsområden har funnUs täcker jaktvårdsområdenabara av den jaktbara arealen. I betänkandet framhålls all en ökadjaktvårdsområdesbildning är i högsta grad angelägen för all undanröja delhinder ägosplittringen ulgör för Jakten och viltvården i övrigt. I det förrabetänkandet om Jaktlagstiftningen diskuterades också tanken på en obligatoriskindelning av landets jaktmark i jaktvårdsområden, en tanke som LMV anslöt sigtill mot bakgmnd av vad som framgick om målsättningen med lagstiftningen. Omsyftet är att få stånd Jaktvårdsområden i väsentligt högre grad än förnärvarande anser LMV det fortfarandetveksamt om de föreslagna reglerna kommer att kunna 1.29 Länsstyrelseni : Behov av former för samverkan över fastighetsgränser finns i olika avseenden. Faslighelsbildningsmyn- dighelerna har stor erfarenhet av samverkansfrågor i skilda sammanhang genom den roll dessa myndigheter har vid inrättande av gemensamhetsan läggningar, gemensamhelsskog, vägföreningar och vid bildande av fiske- ochJaktvårdsområden. Det är vidare värdefullt att lagstiftningen angående dessa olika lyper av samverkan byggs upp enligt ell enhetligt mönster. Dettorde således vara lämpligt, att utforma beslämmelserna om inrättande avJaktvårdsområde på likartat sätt som gäller för inrättande avgemensamhetsanläggning enligt anläggningslagen, varigenom fastighets- 1979/80:180 60 bildningsmyndigheloch inte som hillills länsstyrelse skulle komma alt handlägga dessa ärenden. Enförutsättning för en sådan ordning måsle givelvis vara, alt i sinegenskap av tillsynsmyndighet över jakl- och viltvård på något sätt deltar iförrältningshandläggningen tex i form av sakkunnigt biträde. Jfr 4 kap 34 8fastighelsbildningslagen och 19 8 anläggningslagen. Eventuellt kundeföreskrivas atl sådant sakkunnigt biträde alllid skall anlitas vid inrättandeav Jaktvårdsområde. Länsstyrelsenanser, att förutsättningarna för en sådan ordning bör närmare utredas. Iöverensslämmelse härmed bör vidare övervägas om lagen om förvaltning avsamfälligheter kan göras tillämplig även på jaktvårdsområden. 2 Bildande av jaktvårdsområde 2.1 Centralnämndenför fastighetsdata: Förfarandet. och länsjaktvårdsorgan i har genomfört försök med alt använda ADB-rutiner i förberedelsearbetet och genomförandel av förnyelse av jaktvårdsområden.- Inomde koordinatregistrerade områdena finns möjligheter alt förenkla arbetet vidhandläggningen av jaktvårdsområdens tillkomst och förnyelse. Detta gäller bådevid förberedelserna som görs av markägarna själva och/ ellerjaktvårdsorganisationerna samt vid fastställelseprövningen hos . Enerfarenhet från den nämnda försöksverksamheten är emellertid attlänsstyrelserna endast undantagsvis har medel som kan användas för att utnyttjaADB-mtinerna. CFD anser att del bör skapas möjligheter för länsstyrelserna altutnyttja de nämnda ADB-rulinerna som visat sig medföra lägre kostnader ochkortare handläggningsrutiner. I488 fastighetsregislerkungörelsen (SFS 1974; 1059 omtryckt 1979:11) anges allJaktvårdsområden fär redovisas på registerkartan. - - - Registrering medförfördelar ur främst två synpunkter. För det första erhålls en officiellredovisning på fastighetsnivå. För det andra blir det också möjligt atl på ellenkell och billigt sätt erhålla en förteckning över de delägande fastigheternaför varje jaktvårdsområde. Uppgifternai registret måste hållas aktuella sedan jaktvårdsområdet bildats. Detta kan skegenom alt anvisningsvägen reglera så att avisering av förändringar sker tillfastighelsregistermyndigheten. Konstruktionen att ändamålet för nybildadefasligheter styr medlemskap i gör att omfattningen avaviseringen blir liten. Enredovisning av jaktvårdsområdena i fastighelsregislret kräver en justering avfastighetsregisterkungörelsen. I 25 och 42 88 skall jaktvårdsområdentilläggas. Beredningen uttalar i betänkandet (s 106) - med hänvisning lill kammarkollegiets yttrande över Jaktmarks utredningens förslag - att samfällighet bör kunna ingå i Jaktvårdsområ de. ------ Ibetänkandet lämnas inga anvisningar beträffande röstetalsbe räkning för samfällighet. Enligt4 8 lagen (1938:274) om rätt till Jakl får delägare i samfällighet endast föregna behov ulöva jakträtt på samfälligheten. För upplåtelse av jakträttenfordras i princip enighet bland delägarna. 1979/80:180 ' telsergenom majoritetsbeslut belräffande samfällighet finns dock viddel-ägareförvallning eller föreningsförvallning enligt lagen (1973: 1150) omförvaltning av samfälligheter (12, 49 och 5i 88). Angivna bestämmelser skullekunna tala för att man i princip bör beräkna endasl en röst för samfällighetsom intas i Jaklvårdsområde. Det är dock tveksamt om en sådanröstetals-beräkning alltid är lämplig. Om samfälligheten är gemensam för allaeller en del av fastigheterna inom Jaktvårdsområdet kan sålunda konflikt uppkommamed den eljest gällande grundsatsen atl den som äger flera fastigheter inomområdet endast skall ha en röst. Del kan också diskuteras om resultatet avröstetalsberäkningen blir helt tillfredsställande i fråga om fasligheter medgemensam ägovidd men med olika ägare. Frågan börenligt kollegiets meningytterligare övervägas. ---- Detverkar---- naturiigare att styrelsen utses och stadgarna i sinadetaljer antas vid den försia Jaktstämman inom områdel. Under förbe redelse- och förrättningsförfarandel bör däremol - liksom vissa grundläggande regler bl a för jaklulövningen och viltvården be handlas, varjämte en inlerimsstyrelse bör kunna ulses. Mot försla gel atl skall besluta om bildandet av Jaklvårdsområde bör intet vara att erinra. Om stadgarnas anlagande finnes böra förbehållas den första Jaktslämman, bör beslul i vart fall innefatta all gmnd- regler för områdel fastställs. 2.3 Lantbruksstyrelsen:Förfarandet Enligi beredningens mening är dettillräckligt om vederbörande kommun ges rätt all initiera lill områdesbildning.Lantbruksstyrelsen anser i likhet med lantbruksnämnden i det- mot bakgmnd av länsstyrelsernas handläggning av Jaktfrågorna vara merabefogal att ansvaret härför läggs på länsslyrelsen. Kommun och andraofficiella organ har därmed möjlighel all lill framställaönskemål om officialinitiativ. 2.4 : Vdlkoren förbildande. Beredningens förslag belräffande majoritetskrav vid bildande avjaklvårdsområde är med hänsyn lill betänkandets huvudsyfte väl avvägt. (5 8). 2.5 Statens naturvårdsverk:Vdlkoren för bildande. Den koppling mellan kränkning av enskild rätt (118jaktlagen) och fastighetsägare med ideella betänkligheter (41 8 jaktstadgan)som finns i gällande bestämmelser försvinner i föreslagen ny lag. Delförhållande atl huvudsakliga regler för avlysning av jakt las in som en passusi områdels stadgar är enligt verkels förmenande helt otillfredsställande ochkan förväntas leda till svårigheter att samla tillräcklig majoritet förbildande av jaktvårdsområde. Del antyder närmare att sådan avlysning ej ärfråga om enskild rätt utan en fråga för Jaktstämmas avgörande. Förfastighet som förvärvats för naturvårdsändamål kan det ofta dröja flera årinnan förordnande enligt NVL meddelas. Det är därvid nödvändigl alt möjlighetföreligger att om behov av vetenskapliga eller andra skäl föreligger kunnaundanta sådan faslighel från Jakl. Verkethar inte något att erinra mol den modifiering av opinionsvillkoret som skett.Dock anser verket att undantaget som får ske när särskilda skäl föreligger ärnågot vagt utformat samt motiverat och föreslår all detta görs avhängigtanvisningar eller kopplas lill etl officialinitiativ (se även 13 8). Förfarandet.13 8--- Officialinitiativ tillämpas regelmässigt restrik tivt och sparsamt. Exempel på fall där del kan länkas utnyttjal är när en 1979/80:180 62 ansökanuteblir p.g.a. bristande kunskap, rädsla för personliga insatser och koslnader eller atl jakten och faunavården genom alltför komplicerade förhållanden förlorat silt värde och nyttan ter sig avlägsen. 1 sådana fall kan jaklvårdsområde med framgång bildas genom etl official initiativ. Förutom kommun bör även länsstyrelse ges dylik initiativ rätt. 14------ 8.----------------- PunklenI bör utformas så alt förslaget avser området markeratpå karta samt de fastigheter och fastighelsdelar del beslår av. -- Beträffandeförteckning över medlemmar enligt punkt 3 kan sådan bli mycketbetungande alt upprätta och eventuella brister på formella grunder äventyra ett genomförande. Dock kan del vara av slorl värde för delägarna att veta hur många och vilka personer som kan förväntas bli medlemmar med stöd av 22 8. En rätl att deltaga och yttra sig vid eventuell förtättning rörande områdesbildning torde eljest kunna bevakas genom delägaren eller indirekt genom atl efter anmälan av delägare förteckna kända presumtiva medlemmar.--- 15 8.Normalt torde vara att först prövar om områdesbild ning kan ske på basis av ansökningshandlingarna eller efter viss komplette ring av dessa och därefter tar ställning lill frågan om förordnande av förrättningsman. De båda styckena bör därför innehållsmässigt byta plals. 2.6 : Villkoren förbildande. har inget all erinra mot alt majoritetskravet vidbildande av jaktvårdsområde sänks i enlighel med beredningens förslag.Tillsammans med föreslagen avveckling av del obligatoriskaförrätlningsförfarande, som lillämpas, lorde sänkt majoritetskrav medföraen förenkling som påskyndar och främjar Jaktvårdsområdesbildning. 2.7 Hovrätten för övre Norrland:Villkor för bildande. Den föreslagna lagstiftningen innehåUer en radbestämmelser, som syftar till alt åstadkomma en rimlig avvägning mellanenskilda intressen och allmänna jaktvårds-intressen. Av 5 8 framgår t. ex. atlen tredjedel av berörda fastighetsägare kan tvingas in ijaktvårdsområdet motsin vilja. Den föreslagna bestämmelsen i 4 8 2 p kan knappast anses vara isamklang med dessa tankegångar. Över huvud taget är innebörden av denföreslagna bestämmelsen om alt enskild rält inte får kränkas oklar och inteheller ger beredningens överväganden någon ledning för tolkningen. Syflel medmolsvarande bestämmelse i nu gällande lagsliftning - 11 8 jaktlagen - uppgesbl.a. ha varit alt förhindra att stadgarna för områdel skulle komma atl kränkaenskild rält (Jfr Bouveng, Jakträtt och viltvård, 1956, s. 45 fO. Ocksästadgarna kan emellertid såväl enligt nu gällande lag som enligt lagförslagetkomma atl innehålla bestämmelser, som medför alt enskilda iniressen får vikaför åstadkommande av en lämplig Jaklulövning och tillfredsställande viltvård.Enligt hovrättens mening borde 4 8 2 p ge uttryck för tanken att stadgarna förområdel inte får strida mot lagen om Jaktvårdsområden eller annan förfallningsamt alt inte heller i övrigt tillkomsten av områdel får olillbörligen kränkaenskild rätl. Möjligen kunde del vara tillfyllest att - med slopande av 4 8 2 p- intaga en beslämmelse i 24 8 lagförslaget molsvarande 308 andra stycketlagen (1976: 997) om vattenförbund atl stadgarna inte får innehålla föreskriftsom strider mot den nu ifrågavarande lagen eller annan författning. 2.8 Kammarrätten i ;Vdlkoren för bildande. X likhet med beredningen anser kammarrällen attopinionsvillkoret även i fortsättningen bör 1979/80:180 63 innefattaetl precist angivet majorilelskrav och att majoriletsberäkningen bör ske på samma sätl oberoende av hur bildandefrågan handläggs. martätten saknar anledning till erinran mot det föreslagna majorilelsvill- koret eftersom delta allmänt synes ha ansetts tillräckligt för all möjliggöra praktiskt samarbete i Jaktvårdsområdets form. Beredningenhar föreslagit atl reglerna om bildande av jaktvårdsområde skall utformas såatl sammanträde inför av förordnad förtättningsman skulle blibetydligt vanligare förekommande inslag i förfarandel än vadJaktmarksutredningen tänkt sig i sitl förslag. Vad beredningen anför i dennadel (s 96) vill kammarrällen biträda. När del gäller att åsladkomma ensamverkan mellan ett ofta stort antal fastighetsägare, bland vilka viljornaoch meningarna kan vara vitt spridda beträffande både väsentliga och mindreväsentliga frågor, bör elt förrätlningsförfarande vara överlägset ettskriftligt förfarande. Vad angår förfarandet i övrigt förefaller beredningensmotivering (s 99) till atl fastighetsägarnas beslut på sammanträde,vederbörligen protokollfört av förrättningsmannen, skulle ersättas av ettutlåtande av förrältningsmannen ganska dunkel. Beredningen talar för övrigt (s100) om fastighetsägarnas beslut och det förhåller sig Ju också så attförrättningsmannens utlåtande i del absolut övervägande antalet fall inteskulle innebära något annat än en registrering av utfallet av omröstningen.Emellertid vill kammartätten inte motsätta sig den föreslagna förändringenfrämst med hänsyn till att den innebär en anpassning lill vad som gällerbeträffande förfarandet vid bildande av fiskevårdsområden. Beredningen harvidare föreslagit atl i de fall då väljer att fatta beslut ombildande av Jaklvårdsområde utan föregående förtättning någotpåminnelseförfarande före beslulel inte skall förekomma. Kammarrättenifrågasätter lämpligheten av denna ordning. Med hänsyn till att länsstyrelsenkan komma att fatta beslut utan förtättning i vissa fall då fullständig enighetinte råder mellan delägarna måste ett förfarande, genom vilket delägarna beredstillfälle inkomma med sina erinringar, fylla en viktig funktion. Delägarna kanpå så säll fä tillfälle att framföra sina synpunkter redan hos länsstyrelsenvilket i sin tur kan motverka onödiga överklaganden. Exempelvis kan föreskrivasall har att bereda delägarna tillfälle att inkomma mederinringar mol det inkomna förslaget om del inte framstår som onödigt, vilkettorde vara fallel vid fullständig enighet mellan delägarna. Vad beredningen anfört (s. l26)omatt en ofullsländighel i ansökan, sommedfört att någon nyttjanderättshavare inte blivit kallad lill förrättningen,inte bör betraktas som hinder mot handläggningen synes ändamålsenligt.Föreskrifterna om kallelse och delgivning bör i konsekvens härmed avse allaägare till mark, som enligt förslaget skall ingå i området, samt i övrigi allasom kan bli medlemmar och som är kända. Formuleringen"lid och plats där ansökningshandlingarna finns tillgängliga" böromarbetas. Det bör föreskrivas att ansökningshandlingarna skall hållastillgängliga på plals och under tid, som förrättningsmannen bestämmer, och atlmeddelande om vad som sålunda gäller skall intas i kallelsen. 2.9Stiftsnämnden i : Villkoren för bUdande. Det av uiredningen föreslagnapreciserade majoritetskravet synes i sak riktigt. De föreslagna gränserna gerklar favör till ägare av mindre fastigheter, som bör ha mest att vinna på ensamverkan, medan jaktbara, men måttligt stora fastigheter löper avgjord riskall komma på mellanhand. Bildande av Jaklvårdsområde föreslåskunna ske efter an- 1979/80:180 64 sökanav fastighetsägare eller kommun. Något starkare motiv för kommuner alt ingripai dessa frågor lorde inte finnas, och möjligheten bör därför utgå i andra fallän då kommunen själv är fastighetsägare. Risken atl bestämmelsen motverkarhuvudsyftet alt åstadkomma en frivillig samverkan mellan fastighetsägare äruppenbar, då den bär drag av hot om myn-dighetsingripande. Slopandetav förtätlningstvånget ger goda möjligheter lill billig och okompliceradhandläggning av enklare fall, vilket måste hälsas med tillfredsställelse. Enutveckling av förslaget till att gälla annan parallell lagstiftning börundersökas. 2.10------------------------------------------------ Länsstyrelseni län: ViUkorenför bildande. Den mest kontro versiella frågan i betänkandet torde vara den i förhållande lill nuvarande lagstiftning - men i överensstämmelse med förslag - föreslagna sänkningen av majorilelskravel vid bildande av Jaktvårdsom råde. Som framhållits i ovannämnda yttrande den 18 decem ber 1975 bör jaktvårdsområdes tillkomst och bestånd i största möjliga utsträckning bygga på frivillig samverkan. Ett visst tvång mol markägarna torde dock vara ofrånkomligt om man vill möjliggöra bildande av Jakt vårdsområden i önskvärd omfattning. Enligt mening får de av beredningen föreslagna majoriletskraven anses väl avvägda. Förfarandet.Vid förrättning för bildande av jaktvårdsområde bör det enligt länsstyrelsensuppfattning åligga förrättningsmannen att aktivt medverka till attjaktvårdsområdet blir juridisk person. Såvitt kan bedöma börreglerna om föreningsförvallning i lagen om samfäUighetsför-eningar vara ägnadeatt ge den erforderiiga regleringen. Härigenom kan jaktvårdsområde också enkelllas in i det redan etablerade samfällighets-föreningsregistret hoslänsslyrelsen. 2.11 i Östergötlandslän: Villkoren för bildande. Förslaget om sänkning av majorilelskravelfrån 3/4 2/3 av antalet delägare och från 3/4 av arealen till 1/2 harutföriigl motiverats i betänkande "Jaktmarker"och godtas av . Mot bakgrund av de erfarenheter som finns frånbestående Jaktvårdsområden och som redovisas i betänkandet bedömerlänsslyrelsen den av beredningen föreslagna majoriteten UUräcklig. 2.12 i län:Villkoren för bildande. Vi anser beredningens förslag om en allmän regel sominnebär att en aktueU områdes-bildning inte bör tillåtas om den försvårarframtida områdesbildning bättre än en obligatorisk plan över indelning av läneti jaktvårdsområden. Regeln torde dock medföra att på ettöverskådligt sätt måste ha överblick över bUdade Jaktvårdsområden. Härför vorelämpligt om bUdade jaktvårdsområden redovisades på den ajourfördafastighetskartan. Ett sådant system skulle också underiätta förjaktvårdsområdet att, såsom föreslagits, följa förändringar i fastighetsindelningeninom Jaktvårdsområdet. Erfarenhetsmässigtanser vi all en sänkning av majoritetstalen inte bör inge några betänkligheter.Med hänsyn härtiU samt mofiven som redovisats för ökad områdesbildning anservi att de föreslagna opinionsvillkoren bör genomföras. Förfarandet.Beredningen har föreslagit att bör få möjlighet att antingen taupp frågan om bUdande av jaktvårdsområde till omedelbar prövning ellerförordna förtättningsman för aktuellt ändamål.