prop · G3031 · 1979-12-31 00:00:00 — Den gemenskap på gott och ont som fanns tidigarefungerade inte längre i ell samhälle med nya fömtsättningar för produktionen.Enskild välgörenhet och social patriarkalism elc. inom näringslivet kundeendast skjuta upp och något modifiera en utveckUng som innebar alt staten ochkommunerna tog över försörjning och omsorg för de icke yrkesverksamma gmppema.Ekonomiska restriktioner och ell eftersläpande socialpolitiskt synsätt fickvisserligen till följd atl de reformer som skulle svara mot de ändrade behovendröjde. Men socialpolitiska förändringar kom att bryta väg. Denändrade behovsstmktur som följde med omgestaltningen av produktions- ochsamhällsförhållandena för bortåt utgör en viklig grund ävenför den sociala servicen i dagens svenska samhälle. I det förindustriella samhället präglades de"socialpolitiska" idéema av slarka patriarkaliska inslag. De falligaställdes i starkt beroende av myndighelernas och husböndernas makt. Vid sidanav barmhärtighets-etik var främjandet av myndigheternas makt av cenlralbetydelse. Individens intressen och välfärd skulle underordnas samhällsnyttan.Fattigdom och beroende sågs som uttryck för brister hos individen. Samhälletsstödjande åtgärder måsle enligt detla synsätt hållas nere för att inteförstärka den enskildes brister och motverka samhällsintresset. De liberala och socialistiska teorierna, varsbetydelse växte med samhällsomvandlingen, bröt kraftigt mot de tidigareföreställningarna och idéema. Under den första inleddesindustrialiseringen av . En fömtsättning för denna utveckling varavskaffandet av skråväsendel, merkantilismen och andra för handel ochnäringsliv hindrande regleringar. Motiveringarna för avskaffandet av dessahandelshinder hade sitt urspmng i den engelska ekonomiska liberalismen.Industrialiseringen innebar ökad produktion och innebar att successivtkunde ulvecklas från ett mycket fattigt bondesamhälle till ett samhälle medväxande totala resurser. Detta var förutsättningen för att landet skulle kunnautvecklas till en välfärdsstat. Den ekonomiska liberalismens teorier blevverklighet redan under ståndsriksdagen innan det fanns några egentligapolitiska organisationer i . 1979/80:1 Reformens inriktning 91 Först efter tvåkammarriksdagensinförande 1866 uppstod efterhand tendenser lill partibildningar. Både liberalaoch socialdemokratiska sammanslutningar var knutna tiU olika folkrörelser somfackföreningsrörelsen, , bildningsverksamhelen,och rösl-rättsrörelsen. Dessa folkrörelser medverkade lillviktiga reformsträvanden som i hög grad kom de sämst ställda till del. Denorganiserade liberalismen i var redan från början socialtreforminriklad. Den politiska och fackligaarbetarrörelsen hade på sitt program en omvälvande socialistisksamhällsförändring. Rörelsen hade sin förankring främst hos de politiskt ochekonomiskt maktlösa grupperna i samhället, som mänga bland de sämstställda torde ha saknat politisk medvetenhet. Socialisterna såg roten lillmänniskornas svårigheter och nöd i orättfärdiga samhällsförhållanden och intefrämst i individuella brister. Det skulle emellertid dröja innansocialpolitiken kom att bli en viktig del i rörelsens samhällspolitik. På grundav de odemokratiska rösträtlsreg-lema stod majoriteten av befolkningen ulandirekt politiskt inflytande. Detta drabbade i första hand socialdemokraternamen också liberalerna. Bristen på politiskt inflytande långt in på 1900-taletparades med en stark misstro mot möjligheterna atl inom den rådandemaktstrukturen få till stånd avgörande socialpolitiska reformer. Som framgår avdet följande organiserade arbetarna själva en viss solidariskt grundadstödverksamhet i form av självhjälpskassor m. m. som senare följdes av samhällsinsatser. Industrialiseringen ochpenninghushållningen skärpte kraven på skydd främsl i fråga om sjukdom,arbetslöshet och olycksfall. Särskilda självhjälpskassorgrundades bl.a. för ekonomiskt understöd vid sjukdom. Denna kassaverksamhethade en motsvarighet i de gamla skrånas sociala verksamhel. Den inbördeshjälpen vid sjukdom fick sin fortsältning i de frivilliga sjukkassorna. Härgick det allmänna ganska tidigt in genom en sjukkasselag . Sjukkassorna registreradesoch fick av staten ell litet förvaltningsbidrag, som förbättrades genom 1910års sjukkasselag. En viktig motivering för slödel var all sjukförsäkringenavlastade fattigvården. Liksom sjukdom var arbetslöshet ettsvårt hot mot de arbetandes och deras familjers existens. Därför uppstod detarbeislösheiskassor som grundades på inbördes hjälp. Del skulle dröja lill inpå 1930-talei, innan vi fick en statsunderstödd frivilligarbetslöshetsförsäkring. Direkta åtgärder mot arbetslösheten vidtogs i någonmån underförstå världskriget. Vissa möjligheter lill understöd ifatligvårdsliknande former liksom till omhänderta- 1979/80:1 Reformens inriktning 92 gande med slöd av lösdrivarlagen påminde om deförindustriella förhållandena. Genom den tillväxande industrinökade riskerna för olycksfall, yrkesskador och förslitning av arbetskraften.Det hänsynslösa utnyttjandet av barnen som arbetare ledde i mitten av1800-talet till vissa anspråkslösa skyddsbestämmelser, vilka i praktiken intekunde upprätthållas men som senare förstärktes och utvidgades och då kom allavse även kvinnor i industriarbete. Som en direkt följd av en slor liberalsocialpolitisk motion antogs en lag mot yrkesfara i industrielU arbete.Samma år inrättades yrkesinspektionen. Sedan 1907 års rösträttsreform hadebörjat påverka sammansältning kunde den liberala ministären drivaigenom ett bättre arbetarskydd, reglerat arbetarskyddslag.Arbetarskyddet blev del första större området för socialpolitiska åtgärder idet allt mer industrialiserade samhällel. Ol y ek sfall sf örsäk ri ng Även del ekonomiska skyddet vidolyckor blev elt tilltagande problem, som till vissa delar löstes genom 1901års lag om ersättning vid olycksfall i arbete och 1916 årsolycksfallsförsäkringslag. Yrkessjukdomarna ingick dock inle i försäkringen. Under den pågåendesamhällsomvandlingen blev frågan om barnens situation mer aktuell än lidigare.Från politiskt ansvarigt håll såg man en fara i del uppväxande släktets"sedliga förvildning". genomfördes flera viktigabarnavårdsreformer. Slraffmyndighelsåldern höjdes från 14 lill . Vidareantogs lag om tvångsuppfoslran, vilket innebar alt ungdom i åldern 15- istället för straff kunde dömas lill tvångsuppfoslran på allmänuppfostringsanstalt. Detla innebar i varje fall principiellt den viktigaändringen atl ungdomarna inle skulle bli föremål för straff utan för"uppfostran". Men man stannade inle vid detta. Genom den samtidavanartslagen kunde samhället tvångsomhänderta barn som var"vanartade" eller "i sedligt avseende försummade".Samhället fick här rätt lill omhändertaganden mot föräldrarnas vilja, vid sidanav skoltvånget en viktig inskränkning i föräldrarnas bestämmanderätt över sinabarn. Reformen lade fasl principen om samhällels skyldighet atl meddela ochbarnels räll atl fä uppfostran och vård. Enligl den nya lagen fattades beslut iadministrativ ordning. Vi kom därmed i beträffande tvångsingripandentill hjälp för barn och ungdom alt slå in på en annan väg än de flesla andraländer. Vid molsvarande tid infördes nämligen uianför i land efler landelt domslolsförfarande när del gäller beslut i sådana ärenden. 1979/80:1 Reformens inriktning 93 De svåra förhållandena förfosterbarnen ledde (1902) till en lag om fosterbarns vård. Därmederkändes i princip samhällels ansvar för fosterbarnens förhållanden. Men lagenvar starkt begränsad. Den gällde således endast barn . Utackorderadebarn var utan skydd och tillsynen av lagens efterievnad varotillfredsställande. De ogifta mödrarna hade ända rätt att varaokända och det drevs en omfaltande handel med ogifta mödrars barn. Det var vanligt atl de utomäktenskapet födda barnen levde i svåra förhållanden. Statsmakterna ville därförförbättra deras ställning, men någon jämstäUdhel med de i äktenskapet föddabarnen åstadkom man inte. Genom lag om barn ulom äktenskapet och denföljande familje-rältsliga lagstiftningen, som lag om barn i äktenskap,adoption m.m., reglerades föräldrars och barns inbördes rättigheter ochskyldigheter bl. a. i fråga om att fastställa föräldraskap,underhållsskyldighet och bislånd till den ogifta modern genom särskiltförordnad barnavårdsman. En ny barnavårdslag trädde i kraftår . Fatligvärdsstyrelsernas lidigare uppgifter rörande barnen överfördesnu på barnavårdsnämnden. En sådan nämnd skulle finnas i varje kommun. Grunderför ingripande av barnavårdsnämnden var misshandel eller vanvård i hemmet,vanart som berodde på brister hos föräldrarna och vanart som krävde särskildaupp-fostringsålgärder. Flera olika åtgärder kunde ifrågakomma. De bestod liksomi lagstiftning av förmaning till föräldrarna, varning lill barnet, agaeller anlitande av anstalt som elt komplement till hemuppfostran. Om dessaåtgärder inte ansågs tillräckliga skulle barnet omhändertas förskyddsuppfoslran. Ätgärderna skulle alltså efterhand skärpas. Alkoholistlag m. m. Under århundraden har statsmakternaförl en molslridande och konflikt-fylld alkoholpolitik. Som en reaktion mol etlutbrett alkoholmissbruk växte det fram en folklig nykterhetsrörelse, inte minslinriktad pä alkohol-missbmkel inom arbetarklassen. Men della var inletillräckligt. beslöt all anla den första alkoholisllagen.Denna gav myndigheterna rätt att besluta om tvångsinternering, som dock skulleföregås av åtgärder av tillrältaförande slag, dvs. vad som senare kalladeshjälpåtgärder. Lagsliftningen hade både humanitära och sociala motiv. Renaskyddssynpunkter var emellertid framträdande. a. dessa kunde tillgodosesgenom ingripande åtgärder. Nykterhetsvården fick en fast organisation på såsätt alt i vaije kommun skulle finnas nyklerhetsnämnd (som sådan fungeradefalligvårdsslyrelsen om inle särskild nämnd utsågs). Alkoholistlagen utsatles för kritiksom hade lill utgångspunkl atl omsorgen om individen borde varautslagsgivande. Etl sådanl synsätt satte spår i den följande - 1931 årsalkohoUsllag. Det nya i denna lag var atl de individuella insatserna fick enmer framlrädande plats, liksom särskilt stadgade hjälpåtgärder som skulleförebygga behovel av anstaltsvård. lag blev i stort sell oförändrad framlill reform. Prop.1979/80:1 Reformens inriktning 94 Den fattigvård som gmndades på 1871års restriktiva lagstiftning var i många avseenden så bedrövlig och de faltigasförhållanden så eländiga alt den lidigl gav upphov till en upprörd kritik frånfrämsl liberala krafter och den framväxande arbetarrörelsen. Utmärkande dragför fattigvårdens lillslånd in på del nya seklet var faltigauktioner ochulackordering av de fattiga och deras arbelskrafl lill den lägslbjudande liksomkringgång (rotegång) vilket innebar alt den fattige efter viss turordning fickkost och logi hos de bättre ställda sockenborna. Anslaltsbehovet för de mångasom i det nya indusirisamhällel inle längre kunde las om hand av anhöriga varinle tillgodosett. De även efter den tidens mall svåra missförhållandena är väldokumenterade. Det följande reformarbetet kom all följa två linjer. Den ena gick ul på atl reformerafattigvården. Den andra syftade till all genom socialpolitiska reformer minska beroendetav fattigvården. ersalles den gamlafattigvårdsförordningen med en ny fattigvårdslag. Lagen gav personer som varminderåriga eller arbetsoförmögna räll till fattigvård när deras behov intekunde tillgodoses på annat sätt. Samtidigtbibehölls en möjlighel för kommunerna all därutöver utge s. k. frivilligfattigvård. Vidare ålades kommunerna atl inrätta falligvårdsanstalter, somskulle godkännas av länsslyrelsen. En slallig faltigvårdsinspeklion inrättades.Hemortsrättsbestämmelserna förenklades. Samlidigl syftade man till alt skärpaoch effeklivera försörjningsplikten. Genom arbelsföreläggande och placering påarbetshem fick fattigvärden möjlighet att med tvång omhänderta försumligaförsörjare. En omfattande återbelalningsskyldighet infördes. I fråga omhjälpnivän ändrade regeringen det tidigare lågt salta rättesnöret"nödtorftigt underhåll" lill "erforderligt underhåU".Regeln all den som tog emol fattigvård förlorade sin politiska rösträtt behölls. Den första socialförsäkringen folkpensionen I en liberal socialpolitisk motionfill 1884 föreslogs en utredning om flera för arbetarna vikligaIrygghetsfrågor. Till dessa hörde kravel på en ålderdomsförsäkring förarbetare. Den obligatoriska pensionsförsäkring som nära (1913) genomfördes på förslag av en liberal regering begränsades inte lillarbetarna, vilkel var vanligt i andra länder. Del blev i stället en allmänfolkpension beslående av ålderspension från och invalidpension. Pensionenfinansierades med avgifler av de försäkrade (förslag om arbetsgivaravgiftgenomfördes inle). Pensionsbeloppen var obetydliga. Därför kunde reformen baralill en mindre del lillgodose syftel att göra medellösa arbetsoförmögna ochäldre ekonomiskl oberoende av fattigvård och av anhörigas underhåll. 1979/80:1 Reformens inriktning 95 falligvårdsberoendeinförde kommuner särskilda understöd utan fatiig-vårdskaraklär (ingenåterbelalningsskyldighet m. till behövande folkpensionärer. Kritiken mol folkpensionen gick ut på - liksom ifråga om vissa senare reformer - att de allmänna ekonomiska anordningarna intebeaktar vårdbehoven. Den debatt som fördes om delvis skattefinansiering avreformen visar alt man fortfarande var främmande för det solidariska åtagandesom i viss mån utmärkte folkpensionen. Reformen inledde också en i det fortsattareformarbetet återkommande kritik atl socialförsäkringen motverkade strävandenaalt göra fattigvården till en 'värdig hjälpform". Socialainsatser på frivillig grund Som jag har antytt medförde bristen påsamhällsskydd mot de ökade sociala och ekonomiska riskerna i arbete ochsamhällsliv att frivilliga krafter trädde till. Frivilliga insatser i form avfosterbamsvård kan här nämnas. Många exempel kan ges på en helhjärtadfostrargärning men bristen på offentlig kontroll av fosterhemmen ledde till atlett stort antal bam for mycket illa. De anstalter för barn och ungdom sombörjade växa fram tiUkom i stor utsträckning efter frivilliga initiativ.Anstalterna styrdes patriarkaliskt och de intagna fick lära sig att vela sinplats. Men deras förhållanden kunde ändå vara bällre på anstalten än utanför,eftersom de hade mat och husrum. Del svåra nyklerhetsfiUståndet i landet väcktemotkrafter i form av nykterhetsorganisalioner med återhållsamhet ellerhelnykterhet på programmet. Både inom denna folkrörelse och på privatinitiativ inrättades enskilda alkoholistanstalter och asyler. Även inom den framväxande gjordesinsatser för vård och stöd till människor som levde under miserablaförhållanden. Detsamma kan sägas om många andra frivilliga organisationer medinriktning på välgörenhet. Dåtidens socialpolitik hade starka patriarkaliskainslag. Sedan gammah utgick från exempelvis jämbruken understöd till"arbetsfolket" i form av fria bostäder, spannmål frånlandsbygdsindustriernas jordbmk osv. Varor från företagens ofta förekommandehandelsrörelse ingick i lönen eller avräknades denna. Företagens socialaengagemang minskade behovet av offenllig hjälp men gjorde arbetamaberoende och bundna till arbetsgivaren. Som reaktion mot de dåligabostadsförhåUandena växte fram en av både företagen och staten understöddegnahemsrörelse. Inle bara den framväxande massan av industn'arbetare levdeunder svåra förhållanden. Även småbmkarna samt jordbmks- och skogsarbetarnahade hårda sociala och ekonomiska villkor. Prop.1979/80:1 Reformens inriktning 96 De patriarkaliska och filantropiska hjälp- ochstödinsatserna hade ofta sin förankring i samhällsklasser som stod överföremålet för välgörenheten - de svårt ställda befolkningsgmpperna. Då denfackliga och politiska arbetarrörelsen växte sig starkare uppstod inom eller iförbindelse med rörelsen kraftfulla strävanden atl inte bara genom politiskaoch fackliga åtgärder utan även på andra sätt främja arbetarnas intressen ochförbättra deras förhållanden. Som resultat av detta utvecklades folkligtförankrade verksamheter som hör till våra främsta folkrörelser. Detgäller här folkbildningsverksamhet, kooperation, nykterhetsföreningar, bostadsföreningarm.m. Som jag har nämnt tidigare växte det även fram enekonomisk stödverksamhet som närmast kan betecknas såsom etl slags kollektiv,inbördes självhjälp med rötter i de gamla hanlverksskråna ända ner imedeltiden. När skråväsendet avskaffades , försvann ävengmnden för de tiU skråväsendel knutna kassorna. Impulserna till de självhjälpskassorsom sedan inrättades kom från olika håll. De på liberal gmnd baseradearbetarföreningarna experimenterade med bl.a. sparkassor, sjuk- ochbegravningskassor etc. Även arbetsgivarna, som faltigvårdslag-stiftningen åladeförsörjningsplikt mot anställda under tid arbetsavtalet gäUde, hade intresse avatt överflytta denna plikt på arbetarna själva genom fabrikskassor som träddetill ekonomiskt vid sjukdom och dödsfaU. Många fackföreningar startadesjukkassor. Kassor för hjälp vid olycksfall förekom sparsamt och någon i kassororganiserad inbördes hjälp vid ålderdom synes inte ha funnits. Den här beskrivna verksamheten var visserligenbegränsad och ersättningarna vanligen små. Den på gmppsolidaritet gmndadeinbördes hjälpen är emellertid principiellt en betydelsefull del av denoutvecklade sociala verksamheten i dåtidens . Dessa anordningar tillinbördes hjälp får ses dels mot bakgmnd av att de offentliga åtgärderna påifrågavarande områden var obefintliga eller otillräckliga, dels som ett uttryckför inbördes solidaritet och vilja att ha direkt inflytande över viktigaangelägenheter. Delar av den modema socialpolitiken, som t. ex.sjukförsäkringen, har sitt urspmng inte främst i en byråkratisk tradition utani en folkligt förankrad gmppsolidaritet. Under den socialdemokratiskt-liberalakoalitionsministären (1917-1920) genomfördes en rad viktiga reformer. Här kanerinras om bl.a. åttatimmarsdagen och den allmänna rösträtten även för kvinnor. Den kraftiga omgestaltningen av det svenska samhälletfram skapade nya behov som påverkade även den socialpolitiskautvecklingen. Behovet av arbetarskydd och försäkringar mot inkomstbortfall avolika slag ledde till vissa begränsade reformer. På det egentliga social- 1979/80:1 Re.fonnensinriktning 97 vårdsområdelgenomfördes förändringar som syftade lill atl skydda barnen, råda bol motsvåra missbruksförhållanden och lindra den ekonomiska nöden. Även om reformergenomfördes, grundades dessa ofla på uppfattningar som var rådande i det gamlasamhällel. En patriarkalisk hållning med starka inslag av välgörenhet mot ochuppfostran av de lägre klasserna i samhällel präglade den socialpolitiskainställningen. Synen på relationen mellan samhällsmiljö och individ var oftaatl den enskilde hade sig själv alt skylla för de svårigheter han råkade i.Industrialiseringen skapade ökade samhällsresurser för sociala insalser, menresurserna var ännu så länge slarkl begränsade. Härtill kommer alt tiden ännuinle var mogen för alt se en väl utvecklad socialpolitik som en nödvändig delav del politiska och ekonomiska samhällssystem som var under utveckling.Reformerna blev därför begränsade. Den socialdemokratiska regering som tillträdde år1932 aktualiserade under 1930-talels svåra arbetslöshetskris en aktivaresocialpolitik, vars långsiktiga utveckling hade sina förutsättningar iproduktionsökningen. Nya impulser i ekonomisk teori och ett efter hand ökalsocialmedicinskt inflytande blev av belydelse för den sociala reformpolitiken.Även om betydelsen i olika avseenden av dessa reformer ställts under debattslår ändå klart atl man här kan tala om inledningen till en förnyelse av svensksocialpolitik. Vissa gmnddrag i den inleddairygghetspoliiiken, som går igen även i dagens socialpolitik, tas upp i detföljande. De områden som i första hand behandlas gällerarbetsmarknadspolitiken, bostadspolitiken, socialförsäkringarna ochfamiljepolifiken. depressionsår inleddes enreformering av den tidigare arbetslöshetspolitiken inle bara kvanlilaiivt ulanäven kvalitativt. De lidigare blygsamma statliga arbetsmarknadspoliliskakostnaderna - initiativ och utgifter hade näslan hell legat på kommunerna -mångdubblades under . Den nya politiken bröt mot den tidigarearbelslöshelspolitikens principer. Systemet med nödhjälpsarbeten skulleersättas av produktiva offentliga arbeten mot avtalsenliga löner.Reservarbetena skulle avse angelägna objekt. Arbetsförmedlingsverksamhetenupprustades och gjordes obligatorisk, utbildningskurser anordnades förarbetslös ungdom elc. tillkom den med statsbidrag underslöddaarbetslöshetsförsäkringen. Underbalansering av budgelen och slatsupplåning blevför första gången konjunklurpoliliska inslmmenl. Under , dåarbetsmarknadskommissionen inrättades, breddades arbetslöshetspolitiken lill enarbelsmarknadsmässig reglering i 7 1979180- I saml. Prop.1979/80:1 Reformens inriktning 98 syfte alt slussa arbetskraften till för folkhushälletvitala områden. Arbetsförmedlingen förstatligades provisoriskt (definitivt 1948). Bristen på arbelskrafl gav ökade arbelsliilfällen förkvinnor och handikappade. Del rådde nära nog full sysselsällningfrån kriget och fram lill mitten av 50-talet, dvs. arbetslösheten höll sigomkring inom fackförbunden. Under de följande årens konjunkturnedgång fickarbetsmarknadsstyrelsen (AMS), som inrättades , väsentligt utökaderesurser. De ökande resurserna gällde bl.a. flyllningsbidrag,uibildningskurser, invesleringsstimulans, statliga beställningar hos induslrinsaml beredskapsarbeten. Bakom de kraftiga satsningarna lågen nyorientering av arbetsmarknadspolitiken. Idéerna innebar bl.a. krav på enselektiv politik som skulle sättas in för alt rätta lill bristandearbetskraflsbalans inom olika yrkes- och näringsgrenar saml inom olikageografiska områden. Arbetsmarknadspolitiken skulle befrämja arbetskraftensanpassning och rörlighel mellan skilda sektorer av arbetsmarknaden. Den nyainriklningen skapade förutsättningar för ökal löneutrymme ochfackföreningsrörelsens solidariska lönepolitik. Denna politik gick ut på altlikvärdiga arbelen skulle ge samma lön oberoende av arbetsgivarens vinstsituationoch oavsett löntagarens kön, ålder osv. I övrigl skulle löneskillnaderna varamåttliga och de lägsta lönerna höjas mest. Även del traditionellaarbelslöshelsbegreppel ändrades. Man började undersöka inle bara hurmånga som öppet sökte arbete ulan även den latenta eller dolda arbetslösheten,dvs. hur många som var villiga att ta arbete men som fann det utsiktslöst altsöka, därför all det inte fanns lämpligl arbele på orten eller därför att desaknade yrkesutbildning, inte kunde ordna tillsyn av barnen vid förvärvsarbeteosv. Den arbetsmarknadspolitiskanyorienteringen har inneburit forlsall ökade insalser. Anlalel personer iarbetsmarknadsutbildning har ökal kraftigt. harkvinnorna efterfrågat förvärvsarbete i mycket större utsträckning än tidigare.Deras andel av arbetskraften har ökat från knappl till 44 %januari 1979. ökade andelen förvärvsarbetande blandkvinnorna från lill . Av kvinnor med barn varmotsvarande tal och . Den kraftigt utveckladearbetsmarknadspolitiken har inneburit en hög ambitionsnivå från början av1930-lalel och framåt. Politiken har bl. a. gått ut på att minska den doldaarbetslösheten bland kvinnor och handikappade. Genom lokaliserings- ochregionalpolitiken har slalen sökt eliminera eller minska arbetslösheten inomområden med brist på arbetstilirällen. Arbetsmarknadspolitiken har syftat tillall mera aklivi än tidigare motverka arbetslösheten eller ålminstone ge denarbelslöse elt för honom själv och samhället bättre alternativ i form avutbildning. Arbetslösheten och utslagningen på arbetsmarknaden har föranlettmånga förslärkla och nya 1979/80:1 Reformens inriktning 99 åtgärderav närings-, arbetsmarknads- och socialpolitisk karaktär bl.a. i syfte alttrygga sysselsättningen för äldre och handikappade. Utslagningen ochungdomsarbetslösheten är trots de gjorda insatserna svåra samhällsproblem. var de socialt bostadspolitiskainsatserna myckel begränsade.