prop · G3036 · 1979-12-31 00:00:00 — att den föreslagna arbetsinriktningenmöjliggörs. Översynsulredningen anser därför alt den sociala ochmiljömedicinska enheten bör inordnas i planeringsavdelningen. ÖSoS har inte diskuterat frågan om dimensionering av denföreslagna enheten mer ingående. Uiredningen anser dock alt nuvarande resurserinom länsläkar- och socialkonsulentorganisationerna i princip bör kunnaöverföras till den nya enhelen. Eftersom del totala antalet tjänster förkanslipersonalen är stort i förhållande till antalet handläggare bör vissarationaliseringsmöjligheter finnas vid en samordning av kansliresurserna i denföreslagna enhelen. En samlad bedömning av behovel av kanslipersonal bör görasinom resp. länsstyrelses ram. Beträffande eftervårdskonsulenterna föreslår ÖSoS attdessa t. v. samordnas med socialkonsulenlerna. I samband med alt huvudmannaskapetför ungdomsvårdsskolorna ändras bör dessa tjänster i enlighet medsocialutredningens förslag avvecklas. Glesbygdskonsulenlerna bör stå kvar under socialstyrelsenshuvudmannaskap så länge den nuvarande försöksverksamheten pågår. Det fortsattabehovel av dessa resurser får behandlas i samband med en utvärdering avförsöksverksamheten. Relationerna - den regionala enhelen Vid elt förändrat huvudmannaskap för socialkonsulenl-och länsläkarorganisationernaär det viktigt all elt nära samarbete och goda kontakter bibehålls ochutvecklas mellan centrala verket och tjänstemännen vid de sociala ochmiljömedicinska enheterna. har härvid etl behov av alt kunna påverkaresurser och verksamhetsinriktning vid den regionala enheten för atl bl. a.kunna utnyttja denna i kontakterna med fältet. Länsslyrelsen behöver också fåen uppfattning om verkets behov av och krav på insatser pä länsnivå. Kontakterna och samarbetsformerna mellan socialstyrelsenoch den regionala enheten behandlas i avsnitt 8. Enligt ÖSoS börsocialstyrelsen ha ett ansvar gentemot den regionala enheten och möjligheter atlpåverka dess arbete främst när del gäller måste kontinuerligt följa och stödja detregionala arbetet. En huvudprincip bör vara atl verkels fackbyråer har ansvaretför löpande kontakter med de sociala och miljömedicinska enheterna inom sinaresp. För uppgifter av samordnande och mer övergripande karaktärkrävs dock någon form av ledningsfunktion vid . ÖSoS föreslåratt verksledningskonferensen skall svara för denna ledningsfunktion, i likhetmed vad som skall gälla för verket i övrigt. Då frågor rörande de Prop,1979/80:6 176 regionala enheterna behandlas i verksledningskonferensenbör nägon eller några representanter för enheterna ingå. Vidare bör minst en tjänsteman avdelas för bevakning avfrågor rörande de regonala enheterna i styrelsens löpande arbete. Dennakanslifunktion föresläs bli förlagd till avdelningskansliel vid avdelningen förförebyggande arbete och planering. Kompetens, utbildning och rekrytering För att de regionala tjänstemännen skall kunna svara motden roll och de arbetsuppgifter som beskrivs i rapporten krävs vissaförändringar av kompetensen. Dessa kan erhållas dels genom utbildning, delsgenom förändrade rekryteringsprinciper. I avsniti 9 diskuteras kompetenskravsamt former för utbildning och rekrytering av de regionala tjänstemännen. förslag om en samordning av nuvarandelän.s-läkar- och socialkonsulenlorganisationer lill en social och miljömedcinskenhet inom bör kunna genomföras relativt snart. Enligt vad ÖSoS f. n. kan bedöma synes det sannolikt attde föreslagna lagändringarna inom socialvårdsområdet kommer att träda i kraft fr.o.m.1980-01-01. Del föreslagna regelsystemet styr i hög grad socialkonsulenternasarbete. För att den nya enhelen skall kunna förbereda och anpassa sitt arbetetill den nya sociallagsliflningen bör en samordning av de båda organisationernaoch ett inordnande av dessa i ske efterstatsmakternas ställningstagande till förslaget om socialtjänstlag. Mångapraktiska problem i samband med själva omorganisationen kan därigenom lösasinnan övriga förändringar genomförs. Även mot bakgrund av atl det pågår en översyn avlänsstyrelsernas organisation () är del väsentligt med etl snabbtställningstagande lill ÖSoS förslag om det framtida huvudmannaskapet för socialkonsulenl-ochlänsläkarorganisationerna. Den sociala och miljömedicinska enhetens ställningoch organisatoriska inplacering samt den slutliga dimensioneringen börbehandlas i delta sammanhang. I avsnittet om genomförandefrågorna i slutrapportens del 1föreslås bl. a, all en organisationskommitté tillsätts med uppdrag att leda omsiällningsarbetelvid , Ansvarel för genomförandel av ÖSoS förslag belräffande denregionala organisationen kan antingen läggas på en sådanorganisationskommitté, eller pä en för den regionala organisationen särskilttillsatt genomförandegrupp. 1 båda alternativen bör representanter för deregionala organisationerna, handläggarna av alkoholärenden och länsstyrelsernasorganisationsnämnd ingå. 1979/80:6 177 Sammanställning av remissytiranden över ÖSoS slutrapport framtida organisation och arbetsformer Yttranden har efter remiss avgelts avkriminalvårdsstyrelsen, försvarets sjukvårdsstyrelse, riksförsäkringsverkel, siatensbakteriologiska laboratorium, riksrevisionsverkel, statens personalnämnd,universitets- och högskoleämbetet, , , siatensnaturvårdsverk, statens strålskyddsinslitut, överstyrelsen för ekonomiskt försvar,, arbetarskyddsstyrelsen, direktionen för akademiskasjukhuset i , , länsstyrelserna i ,, , och , hälso- ochsjukvårdsutredningen, landstingskommunerna i , ,, , , , , ,, , , , , ,, och , landstingsförbundet. , , , , och kommuner, (), Centralorganisationen /SR, Landsorganisationeni (LO), (), , samt Föreningen länsstyrelsernas utskänkningshandläggare. Yttrande över rapporten har dessulom inkommit från lekmiljörådel. ApoteksbolagetAB, socialvårdsbyggnader (NSB), siatensarbetsmiljönämnd saml landstingskommunerna i och , Jönköpingsoch har enligt inkomna skrivelser beslutat avstå från att avgeyttrande. Remissinstansernahar i flera fall bifogat yttranden från underställda organ. Sammanställningen,del 1, redovisas under rubrikerna framtida roll ocharbetssätt, framlida organisation, några viktiga funktioner iden nya organisationen saml genomförande. 1 huvudsak överensstämmer detla medrubriksättningen i sammanfattningen av betänkandet sid, 5-18 (del 1), Sammanställningen,del 2, sid. 32 redovisas under rubrikerna behov av regionala resurser, framtidaarbetsuppgifter, huvudmannaskap och organisation, relationerna socialstyrelsen- den regionala enheten, kompetens, utbildning och rekrytering samtgenomförande. Detta motsvarar rubrikerna i betänkandets sammanfattning sid.3-8 (del 2). Del 1: Centrala verket / framtida roll och arbetssätt Flertalet remissinstanser biträder eller lämnar utanerinran ÖSoS allmänna syn på inriktningen av roll ocharbetssätt . I en del yttranden understryks och vidareutvecklasvärdet av Prop.1979/80:6 178 en inriktning mot en mera övergripande, stödjande ochkunskapsutvecklande roll. Vissa remissinstanser menar att det är nödvändigtmed en samlad bedömning av det utredningsarbete som pågår inom berörda områdeninnan ställning kan las lill styrelsens roll . Några remissinstanseranser alt rapporten inte utan överarbetning kan ligga till grund för ettställningstagande angående styrelsens roll och arbetsuppgifter. I några fallpekar man på att gränsdragningen mellan och andra organsuppgifter är oklar. 1 flera yttranden understryks att den enskildes behov intefår åsidosätts genom den nya organisationen och att mäste ha enaktiv roll när del gäller att påverka utvecklingen inom socialvården och hälso-och sjukvården. delar ÖSoS syn påförutsättningarna för framlida uppgifter. Utvecklingen mot enminskad statlig detaljreglering av den kommunala verksamheten, strävan attstärka den kommunala självstyrelsen samt den utbyggnad av kommunernas förvalt-ningsorganisatonsom blivit en naturlig följd av kommunsammanslagningarna är härvid deviktigaste utgångspunkterna. uppgifter bör främst inriktas påalt föra ut statsmakternas intentioner till olika intressenter, att i samrådmed huvudmännens organisation svara för uppföljningen av hur intentionernaförverkligas samt initiera och informera om utvecklings- och forskningsarbete.Socialstyrelsen bör ansvara för informalionen på riksnivån. kommun konstaterar att ÖSoS rapport är avsedd att gesocialstyrelsen den centrala roll den bör ha när det gäller frågor om social-, hälso-och sjukvårdens utveckling. menar att utredningen återger enprincipiellt viktig grundsyn på styrelsens roll och arbetssätt. Förskjutningenav innehållet i styrelsens tillsynsansvar mol uppgifter av uppföljande ochutvecklande karaktär - integrerade med planeringsuppgifterna - är väsentlig ochviktig. kommun anser att inte med tillräcklig krafthävdat socialvårdens intressen. sviktande ställning har lettfram lill att annan central organisation med ganska klart markeradekonomisk/teknokratisk inriktning kommit att spela en allt mer betydelsefullroll. Denna utveckling är enligt kommunen inte invändningsfri. framhåller att även om landstingen ärhuvudmän för hälso- och sjukvärden måste statsmakterna - dvs, riksdag ochregering - i sista hand lägga fast de övergripande målen för hälso- ochsjukvårdspolitiken som en del av den allmänna välfärdspolitiken. Medutgångspunkt från dessa mål bör de politiskt ansvariga huvudmännen så långtmöjligt få verka utan statlig detaljreglering, menar att organisalioni hög grad blir beroende av hur lagstiftningen på grundval av socialutredningenoch hälso- och sjukvårdsutredningen utformas. Utvecklingslinjerna är redan nuganska klara. Det finns en klar trend mot ökad självständighet för de kommunalahuvudmännen och till en vidgad decentralisering av beslut och ansvar.Södermanlands läns landsting ansluter sig till utredningens uppfattning ochvill understryka det väsentliga i alt resurserna 1979/80:6 179 koncentreras främst på utveckling och kunskapsförmedlingmedan däremol traditionellt inspekterande uppgifter ej kan anses påkallade inuläget. vill särskilt understryka att socialstyrelsensarbete måste inriktas på alt ta tillvara de erfarenheier och kunskaper somfinns hos vårdhuvudmännen. instämmer i förslaget attsocialstyrelsens drifluppgifter successivt bör minskas men vill peka på atl enutläggning av drifluppgifter i sig inte innebär en rationalisering i den månutläggningen endast innebär ett överförande till andra myndigheter av dessauppgifter. konstaterar att utredningens förslag omsocialstyrelsens framtida roll och arbetssätt väl överensstämmer med de tankegångarsom huvudmännen i olika sammanhang uttalat. läns landsting tillstyrker förslagelom styrelsens framtida verksamhetsinriktning och förutsätter därvid att deninspektionsverksamhet som bedrivs inom vissa områden upphör, eftersomdessa inspektioner på intet sätt gagnar verksamhet. Västmanlandsläns landsting anser att en ulredning om arbetsuppgifter bordegöras av en av politiker sammansatt kommitté med företrädare för såväl statensom . a. behöver närmare utredas ochklarläggas gränsdragningen mellan arbetsuppgifterna för och Spri. Även andra landsting tar upp frågan omkompetensfördelningen mellan och andra organ. länslandsting pekar pä att risken för intressekonflikter och dubbelarbete synesvara uppenbar om inte gränsdragningsproblematiken upp. Västernorrlandsläns landsting saknar en analys av arbetsfördelningen mellan de centralaorganisationerna , kommunförbunden och Spri. länslandsting efterlyser en klar ansvarsfördelning mellan ,kommunförbunden och Spri vad avser olika utvecklingsfrågor. länslandsting anser att övergripande frågor och större utredningar bör anförtrosdet organ som gemensamt av stat och landsting skapats just för den uppgiften,nämligen Spri, samt framhåller atl det betydande dubbelarbete som ägerrum i förhållandet mellan Spri, och kommunförbundet böravvecklas varvid bör koncentrera sig på sina uppgifter somkontroll- och överklagandeorgan. () delar i stort ÖSoS allmänna synpå uppgifts- och ansvarsfördelning mellan stat och kommun inom den socialasektorn och på roll som ceniral myndighet, men vill framhållaatt det t. ex. även på kan finnas driftuppgifter som bör betraktassom statliga angelägenheter och som har närmare samband med socialstyrelsensverksamhet än med någon annan statlig myndighets ansvarsområde. RRV vill inteheller utesluta att det även kan finnas behov av mer direkt statligstyrning för atl riksintressena skall tillgodoses. kan t. ex.behöva ges möjlighet att utfärda föreskrifter eller anvisningar eller att inomramen för sin tillsynsverksamhet ålägga de kommunala huvudmännen atl vidtavissa åtgärder. befogenheter i detta avseende måste i Prop.1979/80:6 180 sådana fall givelvis anges i lagstiftningen för resp.område. ÖSoS material är en viktig del i statsmakternas beslutsunderlag ochutgör också en god grund för det fortsatta utvecklingsarbetet inomsocialstyrelsen. LO framhåller atl roll och uppgifter iframtiden i grunden är en politisk fråga. Den bestäms av i vilken utsträckningstatsmakterna väljer alt ange riktlinjerna för kommuner och landsting i frågaom socialvården och hälso- och sjukvården. ÖSoS har enligt LO:s uppfattningallt för litet beaktat detta förhåUande varför rapporten inte utan grundlig överarbetningkan läggas tiU grund för ställningstaganden om styrelsens framtidaorganisation. arbete bör inriktas på att vidareutveckla ochdriva de riktlinjer som lagts fast av regering och riksdag. Styrelsen haralltför myckel ägnat sig åt eget utvecklingsarbete som styrelsenalltför litet drivit de frågor där man haft ställningstaganden frånstatsmakterna att utgå ifrån. Här bör ha en stark ställning iförhållande till kommuner och landsting och deras region- ochriksorganisationer. TCO för likaledes fram att roll ochuppgifter bestäms av i vilken utsträckning statsmakterna väljer attange riktlinjer för kommuner och landsting. ÖSoS förslag kan därför inte utan överarbetningligga till grund för ställningstaganden om styrelsens framtida organisalion.Enligt TCO:s uppfattning bör styrelsen få en stark ställning i förhållande tilllandsling och kommuner och deras riksorganisationer, framför allt när delgäller frågor där styrelsen har statsmakternas beslut i ryggen. Om verket iframtiden skulle bli alltmer beroende av de båda kommunförbunden kommer delstatliga inflytandet på riksnivå att ytterligare urholkas. Funktioner somsjälvklart bör ligga på ämbetsverket kommer härigenom att överföras tillorganisationer av vilka ansvar inte kan utkrävas den vanliga vägen t. ex, genomjustitieombudsmannen. Eftersom hälso-, sjuk- och socialvård är områden som är kommunal-ekonomisktkonjunkturkänsliga krävs därför enligt TCO:s uppfattning att socialstyrelsensuppgifter inte begränsas till att utfärda allmänna råd. Ett ämbetsverk som sågott som enbart har en kunskapsförmedlande och utvecklande roll kan inteupplevas som ett stöd för den enskilde medborgaren i den vikliga meningen att verkelpåtar sig ansvar för dennes välfärd. SACOISR delar i alll väsentligt utredningens syn påsocialstyrelsens framtida roll och arbetsuppgifter. Verksamheten bör sålundasom en naturlig följd av den pågående utvecklingen inom socialvård resp. hälsoochsjukvård alltmer inriktas på övergripande uppgifter såsom planering,uppföljning och metodutveckling inom samhällets sociala sektor i vidbemärkelse. Denna strävan bör kompletteras med och fullföljas genom successivavveckling av detaljerade myndighetsuppgifter av ren förvaltningskaraktär.Denna avveckling, som bör gå betydligt längre än enligt ÖSoS förslag, torde pålängre sikt möjliggöra ytterligare nedskärning på personalsidan. a. mot bakgrund avsocialutredningens förslag om en ramlagstiftning och att vissa specialdestineradestatsbidrag Prop.1979/80:6 181 förväntas försvinna understryka vikten av en aktivsocialstyrelse. Det bör vara möjligt att ge befogenheter att setill att vissa minimikrav i fråga om kontinuitet och kvalitet på utbudet avsociala tjänster garanteras de enskilda konsumenterna oavsett i vilken kommundessa är bosatta. Med bibehållen respekt för den kommunala självstyrelsenanser rådet atl en aktiv socialstyrelse motiveras inte minst av attsocialtjänsten i sig inte föreslås få några styrmedel när det gäller medverkani samhällsplaneringen. Ur rådets synpunkl kan t. ex. vikten av socialstyrelsenstillsyn och inspektion av vården för långtidssjuka inte nog understrykas.Ramlagstiftningen kan bli en positiv reform endast om kommunernas frihetbalanseras av en aktiv socialstyrelse. ()ställer sig i princip positiv till en utveckling mot en ökad närdemokrati, framhålla att denna utveckling kan innebära risker för att olika"svaga gruppers" behov inte blir tillgodosedda. Handikappade hargenom de begränsningar av aktiviteten som handikappet i sig medför ofta svårt atlföra fram sina krav. Tillsynsmyndigheternas ställning får inte försvagas bl, a.med tanke på att tillräcklig erfarenhet ännu inte erhållits av konsekvensernaav ökad ramlagstiftning, regionalt beslutandedelegerande etc. Socialstyrelsensbefogenheter skall inte begränsas enbart till utarbetandet av allmännariktlinjer. // framtida organisation ÖSoS förslag om framtida organisationtillstyrks i sina huvuddrag av flertalet remissinstanser. I vissa fall har manemellertid avvikande synpunkler vad gäller främst byråindelningen. Samverkansformernamellan hälso- och sjukvård samt socialvård berörs i flera yttranden. Mångaremissinstanser tar därvid upp och uttalar sig positivt om den föreslagnasamverkan genom program. Vilhelminakommun framhåller att organisationsförslaget bygger på traditionella idéer menalt det innebär en förbättring i förhållande till nuvarande organisation. Detär viktigt att utvecklar samverkansformerna mellan socialvårdenoch hälso- och sjukvården. Styrelsen har inte med tillräcklig krafthävdat socialvårdens intressen men har på ett helt annat sätt ägnat sig åt demedicinska problemställningarna. kommun (sociala centralnämnden) yttrar följande: "Till avdelningen förebyggande arbete och planeringhör bl. a. byrån för allmän planering och samhällsplanering. Det kan, enligtsociala centralnämnden, ha sitt berättigande där om man koncentrerar sig på levandsnivåsludier,välfärdsfördelning, inflöde i centrala planeringsprocesser (ekonomisklångtidsplanering och fysisk riksplanering osv.). Men rimligare vore kanske attknyta en sådan byrå till avdelningen för socialtjänst, dels därför attsocialutredningen anger samhällsplaneringen som en av socialtjänstenshuvuduppgifter, dels därför att inom denna avdelning samlas de byråer varsverksamhet på olika sätt är beroende av samhällsplaneringen. En sådan ordninghindrar inte att man 1979/80:6 182 också har en samlad planeringsenhet inrymmande även sjuk-och hälsovårdens utvecklingsfrågor. Förslagsvis kunde byrån därvid innefattaockså den föreslagna statistikbyrån och betecknas "Allmän planering ochstatistik"." ansluter sig till organisationsförslaget,men vill starkt understryka vikten av en effektiv samordning mellansocialtjänsten och hälso- och sjukvården. Kommunen vill här framhållaangelägenheten av den föreslagna programbildningen som ett komplement lilllinjeorganisationen. Uppenbart är också att renodlingen av avdelningarna försocialtjänst resp. hälso- och sjukvård kommer att ställa allmänt ökadesamordningskrav på verksledningen. Vidare anför kommunen följande: "Beträffande den föreslagna byråindelningen villkommunen föreslå alt byrån för social service, som huvudsakligen föreslåsinnehålla äldreomsorg och handikappfrågor, renodlas tUl att endasl omfatta dessafrågor. Socialhjälpen bör således flyttas från denna byrå och lämpligeninordnas i byrån för socialt behandlingsarbete med tanke på att del framlidasocialbidraget ofta kommer att vara ett inslag i behandlingsarbetet. Kommunen vill framhålla vikten av atl den centralaledningen för smittskydd och infektionssjukdomar centraliseras tillsocialstyrelsen. Nuvarande organisatoriska förhållanden medför oklaraansvarsgränser och bör därför förändras." .ionstalerar att en bättre samordning mellande olika funktionerna är önskvärd. Vad gäller det planerade miljömedicinskalaboratoriet och SBL:s epidemiologiska avdelning anser förbundet att dessafunktioner bör integreras med byrån för hälsoskydd. anser att mycket talar för altförslaget innebär ökade möjligheter alt uppnå samverkan och balans mellansocialvård och sjukvård. (omsorgsnämnden) anser att denföreslagna organisationen speglar de förändringar i synsätt ochutvecklingslinjer som bl. a. kommit lill uttryck i reformeringen avsociallagstiftningen. Den nya organisationen betyder att omsorgsbyrån blir endel av en samlad avdelning för socialtjänst. Denna inordning av omsorgsbyrån iett allmänt socialt sammanhang är bra. Däremot finns i organisalionsförslagetinte någon samlad resurs för barnhabiliteringen. Denna fråga bör tas upp iorganisationsberedningen. Men kan se fördelar med en anknytning lillsocialtjänstfunktionen men ell tillräckligt beaktande av de medinska aspekternamåsle ske. anser det likaledes vara heltriktigt att byrån för omsorger om psykiskt utvecklingsstörda inlemmas i enavdelning för socialtjänst. En förutsättning för den nya organisationen är attden speciella samverkansorganisationen (programmen) kan förverkligas.Södermanlands läns landsting finner f. n. inte skäl att förorda en avvecklingav den särskilda byrån för omsorg om psykiskt utvecklingsstörda men framhålleratt frågan bör prövas i samband med ev. lagändring på grundval avomsorgskommitténs arbete. anser den föreslagna nyaorganisationen vara väl avvägd och atl ett genomförande bör komma till stånd ulan onödig Prop.1979/80:6 183 Vidare vill man betona vikten av att gemensammaprojekt etableras mellan byrån för omsorger och t. ex. byrån för barn- ochungdomsverksamhet där normalisering inom vård och behandling av de psykisktutvecklingsstörda kan diskuteras. instämmer i stort i principernabakom den nya organisationen och vill starkt understryka vikten av atlprogramverksamheten ges hög prioritet och etableras. Vidare anförs bl.a. följande: "Översynsulredningen förordar inrättandet av ensammanhållen avdelning för hälso- och sjukvård inom . Samtidigtföreslås att de två byråerna för hälsoskydd och hälsoupplysning inordnas iplaneringsavdelningen. ifrågasätter om det inte vore allbegränsa fackavdelningarnas ansvar för del framålsyftande planeringsarbetet atlpå detta sätt särskilja hälsoskydds- och hälsoupplysningsarbetet frän fackavdelningarna." När det gäller den framtida organisalonen finns, enligtÖrebro läns landsting, vissa oklara och motsägelsfulla inslag: "Utvecklingen inom samhällets sociala sektor går, medbl. a. som pådrivare, mot en ökad integrering mellan primär-och landstingskommunal verksamhet. Den tänkta avdelningsorganisationen för denframtida går dock emot denna utveckling. Visserligen kommer manäven all arbeta genom att inrätta s. k. program, men förvaltningsutskottet är,trots att programmets funktioner synes viktiga och ändamålsenliga, skeptisktill att dessa skulle kunna lösa integreringsfrågorna. Vidare finnerförvaltningsutskottet det märkligt att de medicinska verksamhetsområdenapsykiatri, medicinsk rehabilitering och långvård kommer att utgöra egna byråer.Det naturliga vore att dessa ingick som exempelvis sektioner inom byrån"Läns- och regionsjukvård". Inom avdelningen hälso- och sjukvård,utgör byråerna en blandning av funktioner och nivåindelad verksamhei, vilketsynes inkonsekvent. Hälsoupplysningen intar en allt större roll i denintegrering som sker mellan hälsovård och sjukvård. Det är därföranmärkningsvärt att byrån för hälsoupplysning inte placeras inom avdelningenför hälso- och sjukvård, utan inom en annan avdelning. uppfattning skulle det vara till fördel omsocialstyrelsens interna organisation hade så stor överensstämmelse beträffandefunktionell organisaton som möjligt med de organ som på fältet handlägger hälsoochsjukvård." anser att den föreslagnaomstruktureringen av centrala organisation innebär enanpassning lill primärkommunernas och landslingens ansvarsområden.