prop · G30368 · 1979-12-31 00:00:00 — Det totala avdragsutrymmetskall i dessa fall givetvis vara detsamma som när endast en förvärvskälla föreligger,vilket innebär att kommunikation måste ske mellan berördataxeringsnämnder.I praktiken torde detta få gå till så atttaxeringsnämnden i hemortskommunen som handlägger denstatliga taxeringen och som har tillgång till uppgifter om intäkterna isamtliga förvärvskällor prövar avdragsrätten varefter denna nämnd underrättar dekommunala nämnderna om sitt beslut. Somett tredje problem att beakta vid en omkonstruktion av pensionsförsäkringsavdragetför egenföretagare kan nämnas kravet på ett ställningstagandei fråga om det s.k. 10 %-avdraget. Nuvarande regler innebär att egenföretagarefår göra avdrag för för pensionsförsäkringar som allmänt avdrag med belopp motsvarande35 % av A-inkomst av jordbruksfastighet och rörelse upp till 20 basbeloppoch av sådan inkomst som överstiger 20 men inte 30basbelopp. Den som däremot i eget aktiebolag driver rörelse får -oavsett om han erhåller ett uppbyggt pensionsskydd i bolaget eller ej-göra avdrag för premie av lönen upptill 20 basbelopp. Vid en överflyttning av avdraget för egenföretagarentill förvärvskälla torde i konsekvensens intresse den nuvarandeavdragsrätten bland allmänna avdragen ändras.Den som i aktiebolagsform driver rörelse o.d. och som inte äransluten till allmän pensionsplan i bolaget äger tillgodoföra sigavdragsgilla för Prop.1979/80:68 124 tjänstepensionsförsäkringefter angivna procenttal med utgångspunkt i sin lön under det att egenföretagaremed inkomst av jordbruksfastighet eller rörelse, vid en omkonstruktion av avdragsrätten,enligt utredningens förslag får beräkna avdraget på ett underlag som inkluderar pensionskostnader ochschablonavdrag för egenavgifter. På så sättbehandlas alltså denne egenföretagare förmånligare än den som driver rörelse i aktiebolagsform.Mot den bakgrunden bör enligt utredningens mening avdragsrätten såsom allmänt avdragpå grund av jordbruks- eller rörelseinkomst i 46 § 2 mom, femte stycketkommunalskattelagen helt slopas vid en överflyttning av avdraget till förvärvskälla. För att motverka-överkompensationi fråga om pensionering bör vidare egenföretagare som i sindeklaration redovisar inkomst av jordbruksfastighet eller rörelseanses som likställd med arbetstagare som har pensionsrätt i anställning.En sådan ordning kan emellertid medföra att den egenföretagare som redovisar förhållandevislåg inkomst av rörelse eller jordbruksfastighet och som därutöver haren tjänsteinkomst som inte medför någon pensionsrätt skulle komma i ett besvärligt läge. Idessa fall bör egenföretagaren därför även framledes efter dispens enligt 46 § 2 mom.sjätte stycket, kunna få avdrag för pensionsförsäkringspremie som allmänt avdrag. Avdraget kommer idessa fall att beräknas på grundval av tjänsteinkomsten. Utöver vadsom nu nämnts tillkommer vissa fråqor, t.ex.valet av förvärvskälla vid beskattning av utfallande pension. Det bör bl.a.beaktas att på grund av utformningen av gällandedubbelbeskattningsavtal utfallande belopp kommer att undantas frånbeskattning i om beloppet är skattepliktigt som inkomst av tjänst medanbeskattning däremot skulle ske här i landet om utfallandebelopp är skattepliktiga i förvärvskällan. Prop.1979/80:68 125 6 FÖRSÄKRINGSTAGARE TILL PENSIONSFÖRSÄKRING Ipunkt 1 andra stycket av anvisningarna till 31 § KL har intagits någradefinitioner som är av grundläg--gande betydelse för reglerna om beskattning avpensionsförsäkringar. har angivitsdefinieras där pensionsförsäkring som en försäkring som meddelats i en i bedriven försäkringsrörelse ochpå grund av vilken endast ålders-, invalid- eller efterlevandepension kan utgå. Andrapensionsförsäkringar än tjänstepensionsförsäkringar kallas i det följande för privatapensionsförsäkringar. Någratekniska termer är av väsentlig betydelse för reglerna om beskattning avpensionsförsäkringar. Med försäkrad avses den på vars liv försäkringenhar tagits eller vars arbetsoförmåga försäkringen avser. Försäkringstagareärden som tecknat försäkringen. Vissa möjligheter finns att görautbetalning av försäkringen beroende av annan persons liv, t.ex. make.Sådan person brukar kallas medförsäkrad. Förmånstagare är den som skall uppbära utfallande försäkringsbelopp. Genom1975 års lagstiftning om pensionsförsäkring m.m. (prop, 1975/76:31, SkU 1975/76:20, rskr1975/ 76:132, SFS 1975:1347) inskränktes möjligheterna för annan än den försäkrade att teckna privat pensionsförsäkring. I detta kapitel behandlas frågan om utvidgning av möjligheternaatt teckna sådan försäkring i vissa fall. Enligtde regler som gällde före genomförandet av lagstiftning om pensionsförsäkringar m.m.- som i nu aktuellt avseende trädde i kraft - kunde privatpensionsförsäkring tecknas på annans liv med de begränsningarsom följde av Prop.1979/80:68 126 31§KL i dess dåvarande lydelse. Enligt dessa regler var det t.ex.möjligt för dödsbo att teckna en pensionförsäkring på denavlidnes makes eller makes och barns liv. Situtationen var i regel den att denavlidne hade drivit ett företag men försummat att teckna försäkring avefterlevandepension till förmån för sina anhöriga och att dödsboet sålt företaget. Genom försäljningenhade dödsboet fått en betydande engängsinkomst och dödsboet önskadeanvända en"del av denna inkomst för att teckna pensionsförsäkringarsom i möjligaste mån tillgodosåg de anhörigas pensioneringsbehov. Innan försäkringtecknades i dylika fall brukade frågan huruvida pensioneringsbehov förelåg underställas prövning avSvenska livförsäkringsbolags skattenämnd. Detta förfarandevar en av försäkringsbolagen självpåtagen restriktiviteti samband med meddelande av dessa försäkringar. prövninghade sålunda inte någon betydelse för avdragsrätten. Försäkringeninnehöll i regel en genast börjande pension på den avlidnes makes liv, ochtill denna pension sattes maken in som förmånstagare, Enviktig princip lagstiftning cm pensionsförsäkringar m.m.var att pension skulle ses som en form av uppskjuten lön ellerannan arbetsinkomst från aktiv verksamhetstid. Detta synsätt ansågs medföra attden som tecknade en privat pensionsförsäkring i princip tackså skulle vara den som skullepensioneras, dvs. som skulle uppbära utfallande belopp. Efter förebild från denstatliga pensioneringen infördes dock rätt att medförsäkra make och barn. Pension till make och barn och därmed jämställdapersoner utgår i form av efterlevandepension. I punkt 1 niondestycket av anvisningarna till 31 § KL definieras efterlevandepension som en pensionsom efter den försäkrades död utgår till hans make, person med vilken han varit gifteller sammanbott Prop, 1979/80:68 127 underäktenskapsliknandeförhållanden eller till barn till den försäkrade,hans make eller därmed jämställd person. Efterlevandepension får utgå högst så länge denefterlevande lever. Efterlevandepension till barn skall i princip upphöra när barnetfyller . Ytterligare bestämmelser om storleken av utgåendeefterlevandepension m.m. finns i tionde stycket av samma anvisningspunkt. Att även s.k.försörjningsränta kan godtas som försörjningsräntakommer att behandlas i avsnitt 7.2. Genom1975 års regler infördes i ett fall även möjlighet för annan än den försäkrade attteckna en privat pensionsförsäkring (prop. 1975/76:31 s, 115). Denna regel innebär att pri va t pensionsförsäkring kan tecknas om försäkringstagaren,hans make eller person med vilken han sammanbor under äktenskapsliknandeförhållanden har barn (punkt1 tredje stycket av anvisningarna till 31 § KL). I sådana fall får försäkring avseende efterlevandepension tas på makeseller sammanboendes liv om barnet insattes som förmånstagare, Deregler som gäller om vem som kan teckna en privat pensionsförsäkringinnebär - såsom anqivits i avsnitt 6.2 - bl.a. att sådan intekan tecknas av dödsbo på den avlidnes makes eller makes och barns liv.Enligt utredningens uppfattning kan det alltjämt finnas ett legitimt behovav att kunna teckna pensionsförsäkringar i dessa fall. Utredningen tänker härvid i första handpå de fall när t.ex. en företagare inte har ordnat nägotpensionsskydd för sina efterlevande men när dödsboetefter en avveckling av företaget skulle ha ekonomisk möjlighetatt göra detta. Det bör i sammanhanget erinras om att när företagareni stället själv avyttrar rörelsen före dödsfallet så har han möjlighet att under vissa förutsättningaroch inom vissa gränser göra Prop.1979/80:68 128 avdragför en engångspremie för pensionsförsäKring. Enligt utredningens mening föreliggersamma behov att kunna ordna ett pensionsskydd för de nfterirw.--ry i ö-.t fall den avlidne inta på ett betryggande sätt sörjt forde efterlevandes pensionsskydd. Mot denna baKgrund föreslårutredningen att möjlighat inrz fc.r. .ödcbo nr.c teckna pensionsförsäkring på den avlidnesnnkof olDer barns liv. Sådan försäkring bör dock Kunna tec! :nas endast efter dispens i varjeenskilt fall. Oo-s.n disprti--;- ärenden bör prövas av RSV. En sådan försäkring somhä». avses kan ses som en efterlevandepension där prövningenomfattar det förhållandet att den avlidne inte var försäkrad. Denavgörande dispensgrunden bör vara atc det framstår som sannolikt att försäkringenkommer att tecknas i ett renodlat pensioneringssyfte. Även idessa dispensärenden bör förmånerna enligt ITP-planen kunna tas som utgångspunktför ett godtagbart skydä. VäEerit-ligt i sammanhanget får dockanses vara att förmånernas storlek i stort överensstämmer med efterlevandeskyddetenligt nämnda plan. I övrigt bör dispens kunna medges under samma förutsättningarsom nu gäller för att företagaren själv skall kunna göra avdrag för en engångspremiesom tecknas före dödsfallet. skall också kunna föreskrivahur länge pension till efterlevande barn skall kunna utgå. Utredningensförslag föranleder ändring i 46 § 2 mom. sjätte stycket KL och punkt 2 tredje stycket avanvisningarna till 31 § KL. Härutöver bör en följdändring göras i nionde stycket av samma anvisningspunkt av innebc. :datt definitionen av efterlevandepension utvidgas till att omfatta pension somutgår till efterlevande och för vilken dödsbo har avdragsrätt enligt 46 § 2 mom sjättestycket KL. Som framgår av den föreslagna lagtexten kommer dispens att krävas isamtliga de fall då dödsbo vill göra avdrag för pensionsförsäkringspremie från 1979/80:68 129 denavlidnes inkomst av jordbruk, skogsbruk eller rörelse. Sådandispens kommer således att krävas även om den avlidnes A-inkomst av nämnda slagger tillräckligt utrymme för avdraget. Det här åsyftadefallet är alltså när dödsbounder dödsåret avser att teckna en pensionsförsäkring. För dödsåretbeskattas nämligen dödsboet såväl för av dödsboet uppburen inkomst som för deninkomst den avlidne uppburit under sin levnad. Utredningen vill slutligen pekapå att ordalydelsen i första raderna i 46 § 2 mom. förstastycket KL kan tyda på att avdragsrätten enligt momentet gällerendast för fysisk person. Av bestämmelsernai punkt 5 av anvisningarna till paragrafen framgår emellertid direkt attperiodiskt understöd kan med avdragsrätt utges av juridisk person.Med hänsyn till att även avdrag för periodiskt understöd regleras i 46 § 2 mom.framgår att inledningsorden i pragrafen inte synes vara begränsadetill fysiska personer. Utredningen har därför inte funnit behov föreligga att ändra förstaraderna i 46 § 2 mom. första stycket KL i anledning av förslagetom dödsbos avdragsrätt för pensionsförsäkringspremier. Utredningenvill i detta sammanhang även beröra ett problem angående tjänstepensionsförsäkringar.Nu gällande regler innebär att anställds arbetsgivare genom tjänstepensionsförsäkring kantrygga anställds och den- nes efterlevandes pensionering. Omden anställde avli-ier- kan emellertid arbetsgivaren inte däreftertrygga pension till de efterlevande genom pensionsförsäkring.Med tjänstepensionsförsäkring avses nämligen endast pensionsförsäkring somhar samband med tjänst och för vilken den försäkrades arbetsgivare åtagit sig att ansvara förpremiebetalning. Vidare kan annan pensionsförsäkring än tjänstepensionsförsäkringtecknas endast av den försäkrade eller i vissa fall den försäkradesmake. 9 1979/80. 1 sami Nr 68 1979/80:68 130 Ivissa fall föreskrivs att upplupen del av pensionsutfästelseskall tryggas genom köp av pensionsförsäkring. Detta gäller nämligen enligt 21 och 25 §§ tryggandelagen.Enligt dessa lagrum skall alltså under vissa omständighetermedel användas för inköp av försäkring för anställds och efterlevandes pensionsfordringar. Möjlighetatt teckna pensionsförsäkring föreligger emellertid endast om den anställde lever. Det har kommit till utredningens kännedom att i några fall av företagsöverlåtelser medel i pensionsstiftelse inte har kunnat användas för atttrygga anställds efterlevande makes pensionering. Sjävfallet är det ur bl.a.social synpunkt önskvärt att även i dessa fall göra det möjligt attkunna teckna pensionsförsäkring. Med hänsyn till den nära anknytning sådan försäkring hartill den försäkrades makes tidigare anställning bör även dennaförsäkring ha karaktär av tjänstepensionsförsäkring. Ilikhet med vad utredningen har föreslagit beträffande pensionsförsäkringtecknad av dödsbo bör pension som utgår på grund avsådan tjänstepensionsförsäkring anses som efterlevandepension. Detta innebär således attden avlidne kommer att betraktas som den försäkrade. Förslaget innebär ändring i punkt 1 andra ocn nionde styckena avanvisningarna till 31 § KL. 1979/80:68 131 7 DENSKATTEMÄSSIGA BEHANDLINGEN AV S.K. Ibeskattningshänseende indelas livförsäkringar ipensionsförsäkringar och kapitalförsäkringar.En livförsäkring får ntimera inte innehålla utfästelserav både pensionsförsäkrings- och kapitalförsäkringsnatur Finns det utfästelse av kapitalförsäkringsnatur medför detta att hela försäkringenblir kapitalförsäkring. Pensionsförsäkring kanutgå endast i form av ålderspension, efterlevandepension ellerinvalidpension. Som efterlevandepension anses bl.a. viss form av s.k. försörjningsränta. Medförsörjningsränta avses en försäkring som är förenad med ålderspension eller efterlevandepension till vissaangivna personer och som under vissa förutsättningar skall utgå under ett garanterat antalåroavsett om den på vars liv försäkringen har tecknats (den försäkrade)eller annan i avtalet angiven person (medförsäkrad) haravlidit dessförirman. Bestämmelserom försörjningsränta som pensionsförsäkring kansägas ha införts i svensk skatterätt genom 1932 årslagstiftning om pensionsförsäkringar m.m. (prop. 1932:220, BeU 1932:42, rskr1932:255, SFS 1932: 291). Lagstiftningen tillkom för att åstadkommaen såvitt möjligt klar skiljelinje mellan de skatterättsligabegreppen pensions- och kapitailförsäkringar. Resultatet blev att pensionsförsäkringsbegreppetutvidgades så att det förutom livränteförsäkring i vissa fall även kom att omfatta försäkringarsom utgjorde en kombina-tion av livränte- och kapitalförsäkring .Bland de förutsättningar som måste vara uppfyllda för att sådana Medbegreppen livränte- och kapitalförsäkring avsågs därviddessa termers innebörd enligt FAL vilket innebar att med livränteförsäkringenavsågs en livförsäkring med periodisk utbetalning där antaletutbetalningar beror av någon persons liv och med kapitalförsäkring enlivförsäkring som skulle utbetalas i annan ordning. 1979/80:68 132 kombineradeförsäkringar skulle godtas som pensionsförsäkringarkan nämnas att kapitalförsäkringens utbetalningstid skulle vara högst . genomfördes åtskilliga ändringar i de regler som gällde förbeskattning av livförsäkringar (prop. 1950:95, BeU 1950:49, rskr 1960:249,SFS 1950:308). Ennyhet var att termen försörjningsränta infördes i lagstiftningen. Därmed avsågs dendel av kapitalförsäkringen (i civilrättslig mening) som kundekomma att betalas ut efter den försäkrades död eller -om försäkringen inte enbart innehöll ålderspension-efter det att i avtalet angiven medförsäkrad hade avlidit. (Med medförsäkradavses person av vars liv utbetalning av efterlevandepension beror.) Dengaranterade utbetalningstiden fick fortfarande uppgå till högst ochdessutom infördes en bestämmelse om att nämnda tid inte fick överstigapremiebetalningstiden med . Sistnämnda bestänmielse som var en inskränkning ide regler som tidigare gällt motiverades med att man ville förhindraett missbruk av denna försäkringsform (prop. 1950:93 s. 168 f). Att detfortfarande skulle vara fråga om garanterade utbetalningar framhävdes meduttrycket att försörjningsräntan skulle utgå "oberoende av viss pensionstagaresliv", Nuvaranderegler om beskattning av försörjnings-ränta har tillkommit genom 1975 årslagstiftning om pensionsförsäkringar m.m. (prop. 1975/76:31, SkU 1975/76: 20, rskr1975/76:132, SFS 1975:1347). I propositionen (s. 122) hade dock föreslagitsatt man skulle slopa möjligheten att teckna pensionsförsäkring iform av försörjningsränta. Detta ställningstagande motiverades med. att dennapensioneringsform inte har någon motsvarighet i planpensioneringen eller denallmänna pensioneringen och att den i regel inte torde främst fyllaett pensio- 1979/80:68 133 neringssyfteutan tjäna andra ändamål. gjorde emellertid en annan bedömning ochföreslog att försörjningsränta i princip skulle få ingå bland pen-sionsförsäkringsformema,låt vara med annorlunda förutsättningar än vad som dittills gällt. beslutfattades i enlighet med utskottets hemställan. Som skäl för sin ståndpunkt anförde utskottet (s. 46) att -med hänsyn tilllagstiftningens innehåll i övrigt -frågan om försörjningsräntan borde bibehållas eller ej inte tordevara av avgörande betydelse för möjlighetemaatt motverka skatteflykt och andra ej avsedda skattelättnader.Enligt utskottets uppfattning borde därför försörjningsräntan kunna godtas som pensionsförsäkring om förmånstagarkretsenbegränsades på samma sätt som för övriga pensionsförsäkringaroch möjlighetema för försäkringstagaren och hans efterlevande att överlåta försäkringeninskränktes. De sålundabeslutade reglema om försörjningsränta återfinns i elfte-trettonde styckena av punkt 1 av anvisningamatill 31 § kommunalskattelagen (1928:370) KL. De nya reglemaskiljer sig från de tidigare gällande främst därigenomatt den personkrets till vilken försörjningsränta kan utgå har begränsats. (Se punkt 2 nedan.) Irmebörden avde nya reglema är följande. Försörjningsräntadefinieras som en efterlevandepension som utgår efter den försäkrades dödoberoende av viss pensionstagares liv. För att försörjningsräntan skall godtas som pensionsförsäkringskall emellertid följande villkor vara uppfyllda. 1.Försö rjningsräntan skall vara förenad med livsvarig ålderspensioneller med sådan livsvarig efterlevandepension till make somskall börja utgå efter den försäkrades död. Försörjningsräntans årsbeloppfår inte överstiga den livsvariga pensionens årsbelopp. (Vid tillämpning av denna bestämmelse anses en pension somlivsvarig även om den skall upphöra vid omgifte.) Prop, 1979/80:68 134 Försörjningsränta skallkunna utgå endast till den försäkradesmake - varmed även förstås person med vilken den försäkradevarit gift eller sammanbott under äktenskapsliknande förhållanden -samt till bam till den försäkrade eller angiven person. Försörjningsräntanskall utgå under lägst fem och högst . Härvid gäller dock den inskränkningen att om räntan är förenad medlivsva.rig ålderspension den inte får utgå längre än tillden tidpimkt då den försäkrade skulle ha fyllt . för försörjningsräntan ochden med denna förenade livsvariga pensionen skall erläggasunder som tmderstiger den tid under vilken försörjningsräntanenligt avtalet längst skall utgå. Vidaire krävs att -vid utgången av varje kalenderår - det sammanlagda beloppet av erlagdapremier inte överstiger det belopp som skulle haerlagts om premien hade fördelats jämnt som angivits inledningsvis idenna punkt. Härutöver gäller attsom förmånstagare till försörjningsränta får insättasendast person som angivits under 2 ovan. En bestämmelse i tidigare regler ominskränkningar i rätten att återköpa, belåna eller förändra en försäkring som Innehåller försörjningsränta framgår nu avde regler som i dessa hänseenden gäller beträffande pensionsförsäkringar iallmänhet. (Se punkt 1 fjortonde stycket av anvisningama till 31 § KL. Jfr3 § FAL.) Idetta avsnitt lägger utredningen fram förslag omvissa ändringar i reglema beträffande försörjnings-ränta. Förslagen är föranledda av de praktiska erfarenheter som vunnitsvid tillämpningen av de på initiativ införda reglemaom försörjningsränta. Prop, 1979/80:68 135 ningenvill inledningsvis framhålla att de föreslagna ändringama är av begränsad omfattning och syftar dels till att undanröjaoklarheter i gällande regler 1 ett par fall och dels till att i några hänseendenbättre anpassa reglema om försörjningsränta till de clvil-rättsUga regler som gäller i bl.a.arvsfallen. Detta innebär också att de föreslagna reglema har i huvudsak samma innebörd som denu gällande. 7.3.1 Definitionen av försörjningsränta Somtidigare angivits definieras försörjnings-ränta i punkt 1 elfte stycket av anvisningama till 31§ KL som en pension som under vissa förutsättningarutgår oberoende av viss pensionstagares liv. En sådan förutsättning är att försörjningsränta skallkunna utgå endast till make eller därmed jämställdperson eller till bam till sådan person. (Se avsnitt 7.2 ovan.) Det har uppgivitsatt dessa bestämmelser av livförsäkringsbolagentolkas så att pensionsförsäkring med försörjningsränta efter den försäkrades död fårutbetalas endast så länge någon i angiven personkrets medförsäkrad är ilivet. Emellertid har det ansetts att lagtexten kan medföra enviss tveksamhet om riktigheten i berörda tolkning. Tveksamheten anses bero på attuttrycket "oberoende av viss pensionstagares liv" har bibehållits inuvarande regler och att den har varit avsedd som ett uttryck för att försörjningsräntanskulle vara garanterad. Utredningenvill för sin del framhålla följande. Vid genomförande av 1975 årslagstiftning om pensionsförsäkringar m.m. bibehölls den inledandedefinitionen av försörjningsräntan oförändrad ("oberoende av viss pensionstagaresliv") som en ny förutsättning infördes som innebar att försörjningsräntanendast kunde utgå till personer i en viss angiven krets. Prop,1979/80:68 136 tersomdet senare kravet innebär att försör.jningsränta endast kan utgå beroende av vissa personers1 iv är berörda regler logiskt oförenliga. Enligt utredningensmening är det dock uppenbart at.t avsikten är att ifrågavaranderegler skall ha den irmeböid som li-vförGäk-ringsbolagen förutsatt, nämligenatt för.sörjninf.sränta skall kunna utgå endast till angivnapersonkategorier. För att undanröja den oklarhet som nuvarande regler ändå innebär föreslårutredningen att försörjningsränta även definieras som en försäkringsformsom medger utbetalning av pensionsbelopp oberoende av viss pensionstagares livmen att man fastslår att en sådan försörjningsränta godkänns som efterlevandepension endast under de förutsättningarsom anges i punkt 1 elfte stycket av anvisningama till 31 § KL. Förslaget föranleder ändring inämnda lagrum. Utgångspunkten för förslaget är således att försörjningsränta är ett vidare begrepp som kan utgöraantingen pensionsförsäkring eller kapitalförsäkring ochatt det därför gäller att ange under vilka förutsättningarden skall godtas som pensionsförsäkring. Det kan i sammanhanget påpekas attenligt de införda lagreglerna kan pensionsförsäkringinte innehålla utfästelser som även är av kapitalf örsäkringsnatur . 7.3.2 Kretsen av medförsäkrade och förmånstagare vid försörjningsränta Medförsäkrad tillförsörjningsränta kan enligt punkt 1 elfte stycket av anvisningamatill 31 § KL endast vara make och vissa därmed jämställdapersoner samt bam till den försäkrade eller make och likställda.Med bam jämställs styvbarn och fosterbam. Enligt trettondestycket i samma anvisningspunkt är möjlighetema att sätta in förmånstagaretill försörjningsränta begränsad på samma sätt. Prop,1979/80:68 137 Medbam avses i berörda bestämmelser endast bam i första led.I motsats till vad som gäller beträffande aiman efterlevandepension fåremellertid försörjningsränta betalas ut till bam i första ledoavsett bamets ålder.