prop · G303179 · 1979-12-31 00:00:00 — Ett viktigt led i strävandena atl kommatiil rätla med de illegala verksamheterna måste därför enligt kommunstyrelsenvara alt fastighetsägare ägnar den här typen av verksamhet ökad uppsikt ochatt större krav måste kunna ställas på fastighetsägarna. Delagstiftningsåtgärder som föreslås i uiredningen bör genomföras.Kommunstyrelsen anser det angelägel all hyresrätten inte bara anses varaförverkad om dobbleri bedrivs i lägenheten utan också i fråga om all annanillegal verksamhet. Det bör gälla illegal verksamhet i säväl lokaler somlägenheter i lagieknisk mening. 1979/80:179 80 Vadsom gör den illegala spelverksamheten ur samhällets synpunkl allvarlig ärenligt sociala centralnämnden i sambanden med dentraditionella brottsligheten (våldsbrott, stölder, häleri, narkotikabrottetc). Med goll fog betecknas klubbmiljöerna i rapporten som kriminella ochbrollsgenererande. Nämnden pekar också på att det finns belägg för att annanbrottslighet har förekommit i anslutning till spelverksamhet och attspeldeltagare följd av förluster vid spelbordet har drivits in i brottsligaförehavanden. Till detta kommer alla de svåra skadeverkningar av ekonomisk,social och personlig natur, som har sin grund i de förluster och denskuldsättning vissa spelare förr eller senare drar på sig. Det är känt attspelförluster har varit den direkta orsaken tUl> personliga tragedier fördeltagare och deras närstående. Inga samhällsgrupper är undantagna från denillegala spelverksamhelen, fortsätter nämnden. känt fallvisade alt en illegal spellokal i innerstaden inrymd i en bostadslägenhet ihuvudsak besöktes av pensionärer. Det finns således starka skäl att såsomföreslagils väsentligt skärpa åtgärderna mot den illegala klubbverksamheten. Enskärpning av straffsatsen kommer troligtvis alt få en ökad allmänpreventivverkan. Nämnden anser vidare att del i delta sammanhang är viktigt atlåtgärderna riktas mot de s. k. bakmännen, dvs. hyresvärdar, finansiärer och andrasom gör sig vinster på spelklubbarna utan att direkt della i verksamheten. Detfinns anledning all ifrågasätta om den föreslagna laglexten är tillfyllest föratt "komma ål" bakgrundsmän, finansiärer och andra intressenter. framgår, att en stor del av bakgmndsmännen även har andrasysselsättningar, såsom fastighetsspekulalioner, koppleriverksamhet ochnarkoukaaffärer. JKoch ifrågasätter värdel av de föreslagna åtgärderna. JKställer sig tveksam till om de i promemorian föreslagna lagändringarna kommeralt få avsedd verkan i kampen mot den organiserade och ekonomiskabrottsligheten. Härför krävs mera djupgående och radikala ändringar. Redan f.n. lorde det enligt JK på detta område föreligga slora bevissvårigheter. De föreslagnaändringarna innebär inte att dessa svårigheter blir mindre. Genom denföreslagna regleringen i 16 kap. 18 8 BrB tillförs i stället ytterligarebestämmelser av sådant slag som sannolikt kommer att medföra storabevissvårigheler. VidMalmö lingsräti har ej förekommit andra dobblerimål än sådana somvarit av rent bagatellartad beskaffenhet. Tingsrätten är ej övertygad om atlbehovel av ny lagsliftning på detta område är särskilt trängande och kan ejfinna alt promemorian och dess bUaga på något övertygande sätt visar motsatsen.Ulöver sin egen erfarenhet vill tingsrätten härvidlag särskilt peka på vissaupplysningar i den till promemorian fogade bilagan. I promemorian påtalar stort behov av möjlighet till ingrepp mot bl. a. fastighetsägare, somupplåter lokaler för dobbleri. I bilagan finns emellertid inlagen en lista överfastighetsägare, som visals hysa illegala klubbar i sina fastigheler. Mycket fåav dessa fastighetsägare synes vara sådana, som ständigt återkommer imisstänkta sammanhang. 1979/80:179 81 Däremotär , Slockholms Sparbank, Skandiakoncer-nen, ABFamiljebostäder, etc. väl representerade i förteckningen. Dengrupp av fastighetsägare, som skulle föranleda ett behov av lagändring, ulgörenligt promemorian en "snäv krets". Tingsrätten antar för sin del atlden t. o. m. bör betecknas som mycket snäv och förmodar därför alt den även mednuvarande lagstiftning skulle kunna åtkommas om lillräckliga polisiära resursersaltes in mot den. Avpromemorian och dess bilaga framgår vidare alt svenska lyxklubbar har minskal i anlal medan enkell inredda utländska spellokalerträtt i deras ställe. I fråga om dessa senare bör vederbörande fastighetsägareofta kunna angripas via brand- och hälsovårdslagstiftningen, eftersomlokalerna i allmänhet synes vara i så dåligt skick, att de enligt lag ej fåruthyras till klubbverksamhel eller liknande. Denföreslagna lagstiftningen medför slora förändringar i del lagkomplex varom nuär fråga. Även om en del av dessa förändringar kanske i någon mån medförförbättringar i lagstiftningen måste dessa vägas mol olägenheten av att införaett hell nytt system på delta område. Tingsrätten är därför tveksam om fördelarnaav förslaget uppväger nackdelarna. Sistnämndauttalande gäller dock ej den föreslagna ändringen i Jordabalken, vilkentingsrätten i princip tillstyrker. Förslagetsynes ha sin tyngdpunkt i de regler, som avser atl träffa hyresvärdar och andra"bakmän" till dobbleri. Tingsrätten tillstyrker ej dessa regler.Skulle sådana regler genomföras bör man emellertid beakta att de lätt kan kommaatt bli förebild för motsvarande regler t.ex. vid strafflagstiftning omillegala spritklubbar, sexklubbar och liknande företeelser. De kan därför fåstor principiell belydelse. Polisstyrelseni Eslövs polisdistrikt menar all en legalisering av det nu otillåtna speletskulle innebära flera fördelar. Polisstyrelsen konstaterar atl det illegalaspelet är myckel lukrativt och all brott mot dobbleribestämmelserna är bådesvårspanade och resurskrävande. Mol denna bakgrund och utgående från denförutsättningen alt etl konstaterat spelbehov kan anses föreligga hävdarpolisstyrelsen för sin del att ett bättre sätt atl komma till rätta med deölägenheter ett omfattande illegalt spel innebär är att kanalisera detta inunder legala och kontrollerbara former t.ex. genom att inrätta kasinon understatlig insyn. förekommer statligt organiserat eller sanktioneratdobbleri i oUka former såsom totalisatorspel, tips och penninglotterier. Densom så önskar har således redan nu goda möjligheter att genom spel undergrävasin ekonomi. Enligt polisstyrelsens mening är det sannolikt mindre moraliskabetänkligheter än fiskala intressen som dikterar det allmännas motvilja motillegalt spel. En legalisering av spelet (utom vad avser illegal bookmaking)skulle innebära flera fördelar. Med vetskap om att bl. a. frågan om inrättandeav statliga kasinon relativt har diskuterats och atl polisstyrelsens nudeklarerade uppfattning således knappast kan anses gångbar tillstyrkerpolisstyrelsen - som i övrigt inte har några avgörande invändningar-arbetsgruppens förslag. Fleraremissinstanser tar upp frågor som berör polisens insatser 1979/80:179 82 motbrollslighel av aktuellt slag. Bl.a. , chefen Jör länsåklagarmyndigheteni län, kommun och Föreningen framhållervikten av atl polisen får lillräckliga resurser i silt arbete meddobbleribrott. EnligtSvea hovrätt kan det ifrågasättas huruvida ytterligare ändringar istrafflagstiftningen är den mest lämpliga metoden all komma lill rätta med demissförhållanden som man här vill stävja. Eftersom i promemorian den doldabrottsligheten antagits vara av stor omfattning och antalet dömda personerunder 1970-lalet varit lika med antalet anmälda brott, torde enligt hovrättensnarare behov föreligga av att intensifiera polisspaningen och kontrollenrörande användningen av sådana lokaler som här är i fråga. Chefenför länsåklagarmyndigheten i län påpekar atl det, särskilt när detgäller den intellektuella brottslighet, som den ekonomiska brottsligheten är enform av, är en fråga inte främst om kvantitet, även om det är viktigt nog, utanom kvalitet, dvs. väl utbildad och erfaren personal. EnligtMalmö kommun bör man i det här sammanhanget inte övervärdera lagsiiftningensmöjligheter att sanera spelbranschen. Del är knappast troligt att de relativtlindriga straffsatserna för dobbleri på ett mer avgörande sätt kan hejda deofta rätt goda utsikterna till "snabba pengar". Frågan om åtgärdermot den organiserade och ekonomiska brottsligheten handlar sannolikt mer om hursamhället ser på och därmed avsätter resurser mot olika slag av brottslighet. är, enligt kommunen, för få resurser inriktade mot just den grovaekonomiska brottsligheten och därför måsle de förslag till sådana ålgärder somverkar i angiven riktning tillstyrkas. Del torde emellertid vara uppenbari atlen lagändring på detta område måste följas av bl. a. omdisponeringar avresurserna inom polis- och åklagarmyndigheten för att man skall kunna uppnå deavsedda effekterna. Arbetsgmppensrekommendation till polisen att ändra taklik vid ingripande mot spel klubbarkommenteras av några remissinstanser. Föreningen om att i promemorian uttalas att ingripanden i större utsträckning änför närvarande bör göras vid tider då spel normall sett inte pågår. Vid ettingripande måsle del emellertid, menar föreningen, vara önskvärt att direklkunna gripa så många som möjligt av de ansvariga för spelet. Det är ocksåönskvärt atl kunna höra dem som deltagit i spelet eller är vittnen.Sådana effekler uppnås inte alls i samma utsträckning om ingripanden görs vidtider då spel inte pågår även om bestämmelserna om förberedelse lill grovtdobbleri kan vara tillämpliga. Bevissvårigheterna torde dessutom vara betydligtsiörre vid sådana ingripanden. En ändrad taktik från polisens sida i enlighetmed vad som föreslås i promemorian kan därför enligt föreningen inte tillstyrkasannal än i undanlagsfall. i har samma uppfattning.Föreningen ifrågasätter om den föreslagna laglexten ärväl utformad för att komma ål förberedelsebrolt på önskat sätt. 1979/80:179 83 Riksskatteverketaktualiserar nägra frågor om beskattning av spel. Enligt verkets uppfattningskall inkomstskatt utgå för yrkesmässig spelverksamhel vare sig spelet ärlegalt eller illegalt. Dessutom utgår f n. punktskatt på såväl roulett- ochbingospel (spelskall) som på övriga lotterier (stämpel- och/ellerlotterivinstskatt). Med rouletlspel Jämställs enligt lotleriförordningen vissakortspel saml tärningsspel. Arbetsgruppen uttalar alt av hänvisningen i 1 8lotleriförordningen lill dobbleribestämmelserna i följer atllotleriförordningen inte är tillämplig på sådanl lotteri som tillika utgöräventyriigt spel. Del kan därför måhända anses tveksamt om personer som dömtsför dobbleri därjämte skall kunna påföras punktskatt. Genom att hänvisningen iI 8 lotleriförordningen lill BrB nu föresläs ulgå torde emellertid enligtverkels mening i vart fall i fortsättningen inga hinder föreligga mot attpåföra skatt även då någon dömts för dobbleri. 1 de fall skattskyldighet inteföreligger, såsom för de s. k. skicklighelsspelen, kan övervägas att istraffbestämmelserna ges möjlighet att döma även till straffskalt på samma sätlsom sker vid olovlig tillverkning av sprit. Fleraremissinstanser, bl.a. , , polisstyrelsen iStockholms polisdistrikt, länsstyrelserna i och i län, och Föreningen , betonardet angelägna i atl arbetsgruppens förslag samordnas med lotteriulredningensförslag i betänkandet (SOU 1979:29) Lotterier och spel. Från flera hållförklaras alt del inte f. n. går alt ta slullig ställning till den föreslagnadefinitionen av dobbleri i 16 kap. 14 8 BrB, eftersom man inte vet hur lotterii framtiden skall definieras. Vidare påpekas alt även flera andraproblemställningar som las upp i promemorian har starkt samband med de frågorsom behandlas i lotteriulredningens belänkande. tar upp några faktorer som kan tänkas bidra lill att den illegalaspelverksamhelen har en tendens atl dra åt sig en förhållandevis stor andelinvandrare. Verkel anför bl. De flesta nyinvandradehamnar i storstadsregioner där man känner sig isolerad och osäker, särskilt omman kommer från en annorlunda hemmiljö. Del innebär atl den sociala kontrollenupphör eller reduceras. Invandrare har också ofta monotona arbeten därskiftgång är vanlig. Invandrarungdom är arbetslös i dubbelt så storutsträckning som svenska ungdomar. Möjligheten att leta sig fram till enmeningsfylld och omväxlande fritid är liten för den som är obekant med språket,samhället och kulturen. Det är naturiigt att man söker sig tUl landsmän för attfå gemenskap. Illegala klubbar med en utformning som anknyter lill den gamlatraditionen från hemlandet har då stora möjligheter alt dra till sig invandrarefrån länder där låginsalsspel är en socialt accepterad umgängesform. Vittnesbördom de sociala följderna av det illegala spelet har kommit till SIV:s kännedomfrån direkl eller indirekt berörda och bestyrker vad arbetsgruppen anför. Allenskilda föriorar lön och besparingar är naturligtvis tragiskt, menkonsekvenserna blir genast mer dramatiska när hustru och barn i en familj fårsitta emellan. Inte sällan innebär kriser som uppstår i relationerna attfamiljer splittras. Prop.1979/80:179 84 finner del angeläget att effektiviserasamhällets insatser mol spelklubbarna men har inte möjlighet atl bedöma om deföreslagna ändringarna av dobbleribestämmelserna är de mest ändamålsenliga. Medde begränsade erfarenheter verket har ler det sig riktigt att som arbetsgruppenföreslår främsl inrikta sig mot de s. k. bakmännen. Polisiära åtgärder och en lämpligl utformad lagstiftningär nödvändiga men otillräckliga för att effektivt bekämpa spelverksamheten.Samtidiga insatser måste ske genom all samhället erbjuder alternativa socialaaktiviteter. Åven sociala centralnämnden i kommunkonstaterar att en kategori som är hårt involverad i den illegalaspelverksamhelen är vissa invandrargrupper. Vad invandrarna beträffar är delenligt nämnden påkallat all ta speciella hänsyn och vidta åtgärder för atlmöjliggöra socialt acceptabla klubbverksamheler. Hänsynen lill speciellakulturmönster får emellertid inte drivas så långt att ingripande underiåts moleljesl illegal verksamhei. i instämmer ivad som anförts om vikten av atl polis- och lagsliflningsinsalser kompletterasmed sociala insatser, framför alll när del gäller alternativ till de"utländska" spelklubbarna. Arbetsgmppens förslag lill ny definition av dobbleri fårett övervägande positivt mottagande av remissinstanserna. Kritiska röstersaknas dock inte. Atl gränsen mellan BrB:s och lolleriförordningensstraffbestämmelser dras annorlunda än f. n. främsl genom att begreppet"äventyrligt" ges en delvis annan belydelse gillas av RÅ, chefen förlänsåklagarmyndigheten i län, , och Göieborgstingsrätter, polisstyrelserna i och Lunds polisdistrikt, länsstyrelsernai och (' , kommun och Sverigesadvokatsamfund. , och överåklagaren iGöteborgs åklagardistrikt år däremot kritiska mot den föreslagna nyadefinitionen av dobbleri i 16 kap. 14 8 BrB. Även lotterinämnden ochpolisstyrelsen i anmäler tveksamhet beträffande denvalda lösningen. Flera av remissinstanserna utvecklar utförligt sin meningi denna del. Vissa delmoment i den föreslagna definitionen av dobbleridiskuteras särskilt i remissvaren. Arbetsgruppens förslag att i vissutsträckning kriminalisera skicklighetsspel kritiseras nästan genomgående avde remissinstanser som särskill behandlar denna fråga. Till denna grupp hörRÅ, , och tingsrätter, poUsstyrdsen i polisdistrikt,och Föreningen . Prop.1979/80:179 85 somalla utom den sist nämnda klart avstyrker förslaget i denna del. Enligt RÅ:smening framstår arbetsgruppens motiv för en kriminalisering av skicklighetsspelsom föga övertygande. Att vissa gränsdragningsproblem mot det straffria områdetskulle undanröjas får enligt RÅ:s mening inte leda till att en verksamhet kriminaliserasutan atl detla är påkallat av elt påtagligt behov. Någol sådanl behov hararbetsgruppen enligt RÅ:s mening inte pekat på när det gällerskicklighetsspelen. Liknande uttalanden görs av de övriga nämndaremissinstanserna. Några remissinstanseruppehåller sig särskilt vid frågan om illegal bookmaking. Chefen förlänsåklagarmyndigheten i och konstaterar attillegal bookmaking i promemorian las upp som en särskilt allvarlig form avotillåtet anordnande av spel. Delta är enligt länsåklagaren säkerligen ellriktigt synsätt. Sådanl spel av synneriigen betydande omfattning bedrivs,påpekar länsåklagaren vidare, i av samhället sanktionerade former. Skillnadenmellan del legala och del illegala spelet är att vinstchanserna såväl för denenskilde spelaren som för spelarrangörer är avsevärt störte vid illegalt änvid legalt spel. Deras sammanlagda motsvaras av en skada för detallmänna som består i bortfallet av särskilda pålagor. Mot denna bakgmnd ärtalet om de slora "sociala farorna" inte särskilt rättframt. För egendel vill länsåklagaren ifrågasätta om inte problemet med illegal bookmakingborde angripas från hell andra utgångspunkter. Eftersom del är uteblivnasamhällsinkomster i form av pålagor som föranleder den allvarliga synen pådenna form av brottslighet synes det enligt honom naturligt alt i försia handpröva om det inte går alt lösa problemet inom ramen för de skatterättsliga ochskattestraffrättsliga regelsystemen. serdäremot med tillfredsställelse en straffskärpning för bookmaking. Någraremissinstanser går närmare in på frågan hur hasardspel med små ekonomiskainsatser skall bedömas. I motsats till uiredningen år polisstyrelsen iStockholms polisdistrikt av den uppfattningen alt vissa av de "sällskapsspel"av hasardtyp som bedrivs av invandrarna inte är av så oskyldig natur somutredningen gjort gällande. Det är polisstyrelsen väl bekant, främst genomupplysningar från kriminalavdelningens spaningsrolel, atl dessa"sällskapsspel" bedrivs i inte obetydlig omfallning både i privatalokaler och pä näringsställen och att vissa deltagare åsamkats avsevärdaförluster. noterar atl inriktningen påbetydande ekonomiska värden innebär att rena hasardspel med små insatser fallerutanför dobbleribestämmelserna. Arbetsgruppen har funnit att sällskaps- ochförströelsespel, där ej föreligger risk för föriuster som äventyrar denspelandes ekonomi, bör avföras från BrB:s tillämpningsområde. Föreningenansluler sig till denna bedömning men anser all laglexten bör ges ett merkonkret innehåU om slraffrihel för sådanl spel eller lotteri. Ocksålänsstyrelsen i utgår från att oskyldiga slag avförströelsespel om pengar helt skall avkriminaUseras. 1979/80:179 86 Chefen för länsåklagarmyndigheten i ochGotlands län anför atl kriminaliseringen av kedjebrevsverksamheten är en längeemotsedd reform. Polisstyrelsen i Lunds polisdistrikt anser del rimligt atlkedjebrev om pengar eller pengars värde betraktas som dobbleri. Arbetsgmppens förslag om straff skärpning för dobbleri ochgrovt dobbleri mottas positivt av flera remissinstanser. I denna riktninguttalar sig bl.a. RÅ, överåklagaren i , cheferna förlänsåklagarmyndigheierna i och samt i län,, och tingsrätter, poUsstyrdsen i GöteborgspoUsdistrikt, i och domareförbund.Endast avstyrker från straffskärpning, bortsett från höjandeav maximum för dobbleri lill elt års fängelse. Chefen för länsåklagarmyndigheten i ochGotlands län sammanfattar att nu gällande slraffmaximum för illegalt anordnandeav spel är fängelse (dobbleri), (brott mot lotteriförordningen)respektive (grovt dobbleri). Denna gradering återspeglar enligt hansmening inte de olika brottsformernas inbördes straffvärde. Som exempel kannämnas att en person, som misstänks ha anordnat spel som innefattar brott motlotteriförordningen, riskerar ett högre straffan om han lyckas göratroligt att spelet har varit så äventyrligt att ansvar för dobbleri kanifrågakomma. Den misstänkte kan alltså ha en direkt fördel av alt göra gällandeexempelvis atl spelet gällt obegränsade insatser. De föreslagna straffsatsernager sålunda enligt länsåklagaren bättre uttryck för brottens straffvärde än denu gällande. har i och för sig ingen erinran motden föreslagna straffskärpningen men vill erinra om att det inom denkriminologiska forskningen har uttalats att upptäcktsrisken och straffhotet isig mera än straffens stränghet innebär den avgjort starkaste återhållandeeffekten. finner det tveksamt om en skärpning avstraffskalan för grovt dobbleri till fängelse är påkallad. Den gällandestraffskalan tillkom och avsåg bl. a. alt möjliggöra häktningför grovt dobbleri. Någon skärpning för delta ändamål är alltså ej längrebehövlig. Ingen av de utländska lagstiftningar, som namnes i promemorian harhögre straffmaximum än fängelse . För att ge tillräcklig möjlighel atlhäkta vid misstanke för enbart dobbleri räcker det enligt tingsrätten med attstraffskalan för detla brott får ett maximum av fängelse . Arbetsgruppens förslag till reglering av straffansvaretför deltagare i dobbleri (16 kap. 14 8 andra siycket BrB) gillas av chefen förlänsåklagarmyndigheten i län saml och tingsrätter.Att grövre brott mot lotteriförordningen förs in under dobblerilagstiftningeninnebär att den som deltager i t. ex. illegal vadhållning blir atl straffaenligt 16 kap. 14 8 andra siycket BrB i likhet med vad som gäller för illegallspel på en spelklubb, noterar . Tingsrätten finner detlaändamålsenligt. 1979/80:179 87 4 Medverkan till dobbleri Arbetsgruppens förslag att oaktsam medverkan till grovtdobbleri skall straffbeläggas mottas positivt av bl.a. RÅ, överåklagaren iGöteborgs åklagardistrikt, chefen för länsåklagarmyndighelen i län,, lånsstyrelsen i , polisstyrelsen i LundspoUsdistrikt, i , ,, och Föreningen . Erfarenheten, bl. a. av domstolarnas mycket högabeviskrav, visar enligt RÅ att det såväl på det nu aktuella området som påandra områden som rör organiserad och ekonomisk brottslighet är förenat medstora svårigheter att straffrättsligt komma åt de s. k. bakmännen. Enligt RÅ:smening skulle det vara önskvärt atl frågan hur man skall komma tillrätta medproblemet övervägs i elt större sammanhang. Stor försiktighet är påkallad närman som skett i arbetsgmppens förslag rörande medverkansansvaret vid grovtdobbleri upptar frågan till särbehandling på elt begränsat område. Denföreslagna regeln om oaktsam medverkan lill grovt dobbleri lorde emellertidfylla elt påtagligt behov och vara väl ägnad atl effektiviserabrottsbekämpningen på det förevarande området. Närdet gäller den illegalaspelklubbsverksamheten rör problemet främsl de fastighetsägare som ställerlokaler lill förfogande för sådan verksamhet. Det ligger i sakens natur atltillgången till lämpliga lokaler här utgör en gmndläggande fömtsättning förverksamheten. Förhållandel är i della hänseende detsamma när det gäller deillegala sprit- och sexklubbarna. En reform på det nu aktuella områdel synessom arbetsgmppen framhållit kunna tjäna som förebild för en skärpt lagstiftningäven i fråga om sådan klubbverksamhet. Trots del begränsade sammanhang i vilketfrågan här övervägts ställer RÅ sig av anförda skäl posiliv till tanken alt närdel gäller upplåtelse av lokal utvidga medverkansansvaret vid grovt dobblerilill fall av oaktsamhet. I anslutning härtill fillstyrker han också deföreslagna ändringarna i hyreslagen. Det kan dock, fortsätter RÅ, knappastkomma i fråga atl särbehandla en viss form av medverkan genom att för den somupplåter lokal för spelverksamhet uppställa ett lägre krav på det subjektivarekvisitet än det som gäller för andra former av medverkan. Enligt RÅ:sbedömning bör, med rimliga krav på bevisning, den som levererar spelulensiliereller annan specialutmslning till en spelklubb i regel kunna fällas till ansvarför uppsåtlig medverkan. Vid medverkan i andra former än genom upplåtelse avlokal kan en beslämmelse om oaktsam medverkan därför antas få relativt litenpraktisk betydelse. En utvidgning av medverkansansvaret i enlighet medarbetsgmppens förslag bör därför godtas i sin helhet. Förslagel om kriminalisering av oaktsam medverkan tillgrovt dobbleri, riktat mot de s. k. bakmännen, är enligt överåklagaren iGöteborgs åklagardistrikt bra samt ägnat att underiätta bekämpningen avdobbleriet. 1979/80:179 88 lättnadi bevisbördan, som stadgandet innebär, underlättar avsevärt effektivaingripanden och bör medföra fler fällande domar. Utan finansiärer ochhyresvärdar försvåras klubbägarnas verksamhei.