prop · G3031 · 1979-12-31 00:00:00 — gäller givelvis inle minsl närderas behov av värd är slorl.Härtill kommer också all elt fängelsestraff för den unge kanupplevas som så belastande atl det försvårar en forlsall rehabililering. Vad jag har sagt nu lalar för alldel bör finnas en möjlighel alt beslula om vård ulan samiycke inomsocialljänslen också belräffande den som är . Vård med slöd av LVUbör således kunna beredas även den som har fylll , om sådan värd medhänsyn lill den unges behov och personliga förhållanden i övrigt är uppenbartlämpligare än annan vård. Jag delar arbetsgruppens uppfaUning all vård ulansamiycke inle bör kunna besluias sedan den unge har fylll . Jag älerkommersenare lill frågan om del bör vara möjligi atl låta vård som har beslutats medstöd av LVU före 20-årsdagen forlsalla även en lid därefter. Jag finner inte anledning atlföreslå nägon direkl molsvarighel lill bestämmelsen i 25 S andra slyckel BvLsom inskränker möjlighelerna all omhänderla den som efter fyllda har gjorlsig skyldig till brottslig gärning. Kravel för all lillämpa LVU på den som äröver bör somjag nämnde vara all vård inom socialljänslen äruppenbart lämpligare än annan vård. innebär för denna ålderskategori allpå samma säu som särskilda omsländigheier måsle föreligga för all lagenskall tillämpas vid brottslig gärning. Det är alltså inte meningen all vårdinom socialljänslen med slöd av LVU skall ges en vidare tillämpning vidbroilslig gärning än vad BvL har . Som en följd av mina övervägandenbelräffande åldersgränserna föresliir jag all den särskilda lagen skall benämnas lagen med särskilda beslämrnel ser om värd av unga (LVU). Jag vill till sisl påminna om allpäföljdssysiemet f.n. iir föremiil löi' överväganden på grundval av bl.a.ungdomsfängelseutredningens förslag. De förändringar av sociallagsliftningensom evenluelll kan aktualiseras med anledning av del pågående arbelel inomkriminalvårdsomrädel lår tas upp till behandling i det sammanhängd. Vissaändringar i broUsbalken (BrB) som föranleds av de nu föreslagna bestämmelsernaom värd av unga och av vuxna behandlas i avsnill 2.5, Föreligger sådana förhållanden somanges i 25 S BvL, skall barnavårdsnämnden enligt 26 § BvL såvill möjligt sökaåstadkomma rättelse genom en eller flera förebyggande åtgärder. De förebyggandeålgärder som avses är hjälpåtgärder som innefatlar råd och slöd, förmaning ochvarning, föreskrifter rörande den unges levnadsförhållanden saml övervakning.Del grundläggande synsättet är all mindre ingripande ålgärd skall prövas försl. Enligl socialulredningens förslagskall förebyggande ålgärder i fortsättningen inle kunna beslutas mol denenskildes vilja. 1 ill detla förslag har de allra flesla remissinslansernaansluiii sig, även om del har funnits delade meningar särskill i fråga ommöjlighelerna all anordna övervakning. För de hjälpålgärder som i BvLkallas rad och slöd gäller som sagis lidigare samma förulsällningar som föromhänderlagande för samhällsvård. Som socialulredningen framhåller harnämndens befogenhet all i vissa silualioner gripa in och ge föräldrarna och denunge råd och stöd i en svår silualion lidigare varil ell vikligl inslag i barn-och ungdomsvärden. Med en förändrad inriklning av verksamhelen mol samförslåndoch frivillighei har emellertid behovel av atl i lag ange förulsältningar försädana hjälpålgärder blivil allt mindre. Enligl min mening bör del stödjandeoch rådgivande arbelel ingå som ell naluriigl led i del sociala arbetet. Verksamhelenbör slå öppen för alla. Del finns inle längre anledning all avgränsaverksamhelen genom atl knyta den lill särskilda i lag angivna förulsältningar.Råd och slöd bör sålunda enligl min mening ges inom ramen för den frivilligaverksamhel som nämnden skall bedriva enligl socialljänsllagen. Redan vid liden för BvL: slillkomsl uttalades tvekan om del fanns behov av all behållaförmaning ochvurning som särskilda inslilui bland de i lagen angivna förebyggandeålgärderna. Under den lid som BvL har varil i kraft har denna Ivekanförsiärkls. Förmaning och varning har fåll allt mindre uirymme inomsocialvården. Medan del var omkring 1400 barn som fick förebyggandeålgärder i form av förmaning och varning, förekom sådana ålgärderendasi belräffande 90 barn. Jag anser all behövliga påpekanden kan ges inom denslödjande och rådgivande verksamhel som 2 1979180. Prop.1979/80:1 18 skall ingå som ell viktigt led i . Som har framhållitsav nära nog alla remissinsianser som har yttrat sig i frågan behövs det intelängre nägon formell beslutsordning för atl meddela förmaning och varning.Instituten bör därför utgä ur lagsliftningen. Ulredningens förslag all upphävaövervukningsinsiiiuiei har bilrälls eller lämnals ulan erinran av bl.a.socialslyrelsen, kammarrällen i Göleborg, fiertalet länsslyrelser.Kommunförbundet, , . TCO och /SR. Man framhåller bl.a.atl övervakning inle hör hemma i en social verksamhet som präglas avförtroendefull samverkan. Nägra remissinsianser haremellertid framhållil all i möjlighelerna lill en differentiering av ålgärdernaligger en rättstrygghd som är lill gagn för såväl föräldrarna som barnel. Omålgärdssyslemet begränsas finns det enligl dessa inslanser en risk för all meringripande ålgärder än som i och för sig hade varit påkallade måsle vidlas iavsaknad av mindre ingripande alternativ. Sådana synpunkter framförs av bl. Även JO släller sig frågande lill om alla möjlighelerall vidla ålgärder till skydd för barnet bör ulgå i fall då föräldrarnassamtycke inte redan från början kan erhållas och fulla skäl för vård med slödav LVU inle föreligger. Några remissinsianser framhåller all förslagel kankomma all leda lill all alli fier unga i avsaknad av möjligheter lillövervakning inom socialljänslen i slällel kommer all ådömas påföljder sommedger tillsyn inom kriminalvärden. Sådana synpunkler anförs av bl.a.riksåklagaren och kriminalvårdsslyrelsen, som i övrigl ansluler sig tilluppfallningen atl del från socialvårdens synpunkl är mesl följdrikligl allersälla övervakningsinsiiiu-lel med frivilligi konlaklmannaskap. Enligl BvL skall den som harulsells lill övervakare fortlöpande följa den unges utveckling och uppmärksammahans levnadsförhållanden och söka befordra vad som kan vara till gagn förhonom. Övervakaren bör vidare enligt kungörelsen (1960: 593) om övervakningenligt BvL lämna råd, hjälp och vägledning och sträva efter att söka bygga uppen förtroendefull kontakt. Övervakaren har emellertid inte några särskildabefogenheter för del fall vårdnadshavaren motsätter sig hembesök eller på annatsätt vägrar alt medverka till övervakningen. I sådana fall kan övervakarenendast genom en anmälan till nämnden aktualisera frågan om en mer ingripandeåtgärd än övervakning. har i förslageltill socialtjänstlag bland allmänna riktlinjer för socialnämndens verksamhetföreslagit en bestämmelse enligt vilken socialnämnden med den enskildessamtycke skall kunna ulse särskild person (eller familj) med uppgift atthjälpa den enskilde och hans närmasle i personliga angelägenheter. Jag anslutermig för egen del till detta förslag om all ulse en konlaklperson i frivilligaformer. Jag återkommer närmare lill förslaget i den blivande propositionen omsocialtjänsten. Del finns emellertid anledning för mig att här någol berörakontaktpersonens roll när det gäller vården av de unga. Prop.1979/80:1 19 Möjligheten alt förordnakonlaklperson är avsedd att kunna ulnylljas i belydligl fler silualioner än demsom f. n, kan föranleda all en övervakare förordnas. Konlakipersonens uppgifterkommer i huvudsak all vara desamma som dem som ankommer på övervakare. Enviklig uppgift för konlaklpersonen blir således all vara ell personligt stöd åtden unge och hans familj. Del kan finnas anledning alt ulseen kontaktperson då socialnämnden anser all ell bams hemförhållanden behöverägnas särskild uppmärksamhet utan atl det finns skäl för längre gående åtgärder.En viklig uppgift för nämnden blir atl söka vinna förståelse hos dem som berörsför värdet av en sådan fortlöpande konlakl med en person uianför hemmet. Densituationen kan ocksä förekomma all den unges livsföring bedöms vara sådan allsociala slöd- och hjälpinsatser behövs. Del kan då vara en ändamålsenligålgärd all ulse en konlaklperson för den unge. En väsenllig förulsällning för allen kontaktperson skall kunna fullgöra sina uppgifler är all han harföräldrarnas och den unges förtroende. Om nämnden mol den enskildes viljaskulle beslula om en fortlöpande tillsyn, begränsar del enligt min meningförulsäliningarna för konlaklpersonen all bli del personliga slöd som är en avhans viktigasle uppgifler. Jag delar inle farhågorna för allålal kommer alt väckas mol unga personer i slörre utsträckning än vad som i dagär fallel, om övervaknings-inslituld försvinner. Jag vill erinra om alt ålalnormall inle skall väckas mol den som är under ISår. Enligl lagen (1964: 167)med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare kan ålal underiålas sä snarlsocialnämnden vidtar den ålgärd som är lämpligast för den ungestillrällaförande. Även frivilliga ålgärder kan således ulgöra grund förålalsunderlålelse. För unga lagöverträdare kommer del inom socialljänslens ramall finnas rikl varierade Slöd- och hjälpinsatser. Den omständigheten all elltvångsinslmmenl faller bort ur sociallagsliftningen, bör inte föranleda enändrad tillämpning av lag. En sådan uiveckling vore enligl min meningoförenlig med del synsäll som präglar lagen. Del går givetvis inle atl hellbortse från all skyddslillsyn kan komma atl ådömas unga personer i slörreulsträckning än vad lidigare har varil fallel. om möjlighelen all slälla denunge under övervakning inom socialljänslen faller borl. Jag iror emellertidinle all denna synpunkl bör överdrivas. 1 de silualioner när del föreliggerullalade sociala vårdbehov, vilkel ofla är fallel vid sådan kriminalilel somförulsälls för dom lill skyddslillsyn. kan del ändamålsenliga med en dom lillskyddslillsyn ifrågasättas för de åldrar det här är fråga om. En sådan påföljdskulle kunna skapa konkurrerande insalser där socialljänslens ansvar måsleöverväga. Grunden för del stöd och den hjälpi personliga angelägenheler som konlaklpersonen skall lämna bör enligl minmening alllid vara den enskildes egen medverkan. Jag är medvelen om all i ellinledande skede föräldrarnas eller den unges förslåelse för värdel av en sådankonlakt inte alltid Prop.1979/80:1 20 Sådana och undra svårigheter ställer nya kravpä och aktualiserar behovet av en förbättrad ulbildning av demsom i egenskap av kontaktpersoner skall bislä den enskilde. Förhållandena kan varasådana all del finns behov av atl kunna följa den unges förhållanden men altsamiycke lill förordnande av konlaklperson inte kan nås. Nämnden fär i sådantfall ha sin uppmärksamhet ini ikiad pä förhållandena i hemmet och näromständighetema påkallar del ta upp frägan om värd med stöd av LVU. Mot bakgrund av vad jag har sagt nuanser jag i likhet med en stark remissopinion all bestämmelser om övervakninginle bör finnas i den nya sociallagstiftningen. Det förekommer mindre ofla altnämnderna i sin verksamhel meddelar föreskrifter. När föreskrift meddelas, skerdel oflasl i samband med beslul om övervakning. Upphör övervakningsinstilutd ienlighet med vad jag har förordat i det föregående, minskar samlidigl behovelav alt kunna meddela föreskrifter. Jag vill erinra om all en föreskrift som har meddelals avnämnden inle kan genomföras mol den enskildes vilja. I den franUidasocialljänslen skall de ungas behov av stöd och hjälp i görligaste måntillgodoses i samverkan med föräldrama. I denna verksamhel kommer som ellnalurligt inslag att inga räd och förslag säväl till föräldrarna rörandebarnels vård som lill den unge själv. En förulsällning för all en positiveffekl skall kunna näs är som socialulredningen framhåller all föräldrarna ochden unge inser behovel av ifrågasatt ålgärd. Del blir därför en viklig uppgift försocialnämnden att finna sädana arbetsformer alt den stödjande och rådgivandeverksamhelen kan bli till nylta för föräldrarna och barnen och av dem ocksäuppfanas som sådan. Det finns enligl min mening inte längre skäl alt knyta nämndensuppgifler i denna del till i lag angivna förulsällningar. somförebyggande åtgärd bör inle ha nägon plals i den nya sociallagsliftningen. Jagansluler mig säledes sammanfattningsvis till socialutredningens äsikl all ingaslag av förebyggande ätgärder vidare bör kunna beslutas mol den enskildesvilja. Föreligger sädana förhållanden somjag förut hai' beskiivit och kannödvändiga stöd- och hjälpinsalser inte ges den unge i samräd med honom självoch hans föräldrar, bör ålgärder kunna vidlas för alt bereda den unge vård utomdet egna hemmel. Möjlighelen att besluta om vård som innebär befogenhel atlskilja den unge frän hemmet måsle sälunda finnas även . 2./.6 Våldlider Det är somjag har framhålliltidigare en viktig uppgift för socialnämnden all tillsammans med föräldrarnaverka för all barnet fär trygga uppväxtförhållanden. När del behövs skallnämnden i samråd med föräldrarna ge barnet slöd och hjälp i hemmet. I de falldå del är nödvändigl all bereda barnel vård, skall nämnden i samråd med föräldrarnaupprälla en plan över 1979/80:1 21 vården och behandlingen. Den vård som äger rum uianförbarnels egel hem ingår därvid som en del av en samlad behandling. Syftet skallvara all söka skapa möjlighel för barnet all ålerknyia gemenskapen med familjenunder irygga förhållanden. Enligl BvL skall samhällsvårdenförklaras avslutad så snarl ändamålet med vården får anses uppnått. Någraregler som i förväg bestämmer vårdtiden finns inle, borlsell från dem som hörsamman med åldersgränserna. Socialulredningen har föreslagilall den lid som vård med slöd av LVU kan pågå skall begränsas till månader.När del gäller barn som vårdas på grund av brisier i omsorgen eller annalförhållande i hemmet skall dock en längre vårdlid kunna beslämmas eller vårdenkunna beslå lills vidare. Remissopinionen är slarkl splillradi fråga om vårdtiderna. Nära nog alla remissinsianser är kriliska molulredningens förslag. Många vill inle ha någon beslämd vårdlid ulan anser allvårdbehovel skall beslämma vårdtiden. Andra vill ha en beslämd vårdlid,ålminslone när del gäller unga som vårdas på grund av sill egel beleende, menalt den skall vara längre än socialulredningen har föreslagil. Jag vill försl underslryka all närden unge bereds vård utom del egna hemmel med slöd av LVU kan del ligga enIrygghel i all föräldrarna och barnel redan pä förhand vel under hur lång lidvården skall pågå. kan en beslämd vårdlid medverka till merändamålsenliga insalser och en skärpt uppmärksamhel från nämndens sida. Del kaninte uleslulas alt nuvarande regler har kunnal leda lill all omhänderlagandeför samhällsvård i vissa fall har pågåll längre lid än vad den unges värdbehovhar gell anledning lill. Jag känner därför sympati för denav socialulredningen förordade lösningen, som innebär att där så är möjligtden längsla liden för vården anges redan i länsrättens beslul. Som mångaremissinsianser har påpekal måsle man dock mol dessa fördelar väga de negalivakonsekvenser i andra hänseenden som en på förhand beslämd vårdlid kan få förvård- och behandlingsarbelel. När vård med slöd av LVU ärnödvändig för all förhindra all brisier i omsorgen om barnel medför skada förbarnel är förhållandena vanligtvis sådana atl insalser under en längre lid ärnödvändiga. Slödjande och rehabililerande insalser i hemmel kan kanske behövasunder läng lid för alt förhållandena skall bli så förbättrade all barnet kanåtervända dit. För dessa fall har ju också socialulredningen föreslagilundantag frän huvudregeln så alt liden för vården kan bli längre eller lämnasobestämd. Jag anser i likhel med en slarkremissopinion all en fasl vårdtid i dessa silualioner ofla kan vara mer lillskada än lill gagn för barnel och föräldrarna. Ulredningens förslag kan ledalill all socialnämnden ivingas ansöka om föriängd vård med slöd av LVU medförnyade prövningar i länsrällen som följd. Det äi; givet all della kan medföranegativa verkningar när man på så Prop.1979/80:1 22 sätt pä nyll aktualiserar hela den problematik som harlegat till grund lör det ursprungliga beslutel. Enligt min mening är del därtörbättre att när del gäller vårdfall som grundar sig på brisier i omsorgen ombarnet läla behovel av vård och utfallet av nämndens insalser bli beslämmandeför vårdtidens längd. Med hänsyn lill vad socialulredningen har ullalat omrisken för alllför långa värdlidci' när dessa frän början lämnas obestämda ärdel emellertid angelägel att nämnden har en betryggande tillsyn över alt vårdeninle pågår under längre lid än vad förhållandena påkallar. Jag anser därför altnämnden skall vara skyldig alt kontinuerligl följa värden och så snarlförulsällningar därför föreligger låla vården övergå i frivilliga former,antingen genom forlsall vård utom del egna hemmel ellergenom stöd- ochhjälpinsalser i barnets egel hem. För all få konlroll på altskyldighelen efterlevs har socialutredningen föreslagit all i lagen skall gesföreskrift om att nämnden skall pröva om fortsalt vård erfordras.Ulredningens förslag i den delen leder länken lill ell formelllbeslulsföifarande, där pä grundval av gjord utredning nämnden har atl taslällning lill behovet av forlsall värd. Del skulle innebära atlförvallningslagens regler blev tillämpliga pä förfarandet. Därmed skulle följaen skyldighel för nämnden all bl. a. låta den som är part la del av utredningenoch bereda honom tillfälle au närvara vid ärendels avgörande. Även om jag hell kan biträda demoliv som har legal lill grund för ulredningens förslag, vill jag dockifrågasälla om inle den nödvändiga rällssäkerhelen kan vinnas ulan enbeslulsomgång som i mänga fall kan vara lill skada för såväl barnel somföräldrarna. Den närmare uppsikien över vården kommer alt utövas av entjänsteman vid socialförvaltningen. Denne skall följa vården och när del behövsge stöd och hjälp lill barnel och foslerföräldrar eller andra som har barnet isin vård. En belryggande konlroll från nämndens sida kan därför enligl minmening vinnas om man ålägger den ijänslemän som skall följa vården all årligenanmäla för socialnämnden hur vården bedrivs och hur barnels och föräldrarnasförhållanden har ulvecklal sig. Nämnden får på detla säll insyn i ärendelshandläggning och kan när del anses nödvändigl beslula om ändringar i vården.Föranleder en sådan anmälan atl frågan om fortsaU värd las upp lill prövning inämnden uppkommer ell ärende, vari förvahningslagen är till-lämplig. Om nämndenfinner all vården på dt belryggande säll kan forlsalla i frivilliga former,kan man beslula alt vården med stöd av LVU skall upphöra. 1 enlighet med vadjag fidigare har föreslagil bör den vård som har beslutats med anledning avbrister i omsorgen om den unge inle i någol fall få pågå efter del den unge harfyllt . När det gäller beslut om vård somhar sin grund i den unges eget beteende har en omfattande remissopinion framförtslarka betänkligheter mol att tiden för vården begränsas så snävi som lill tremånader. Åtskilliga remissinsianser har ansett all länsrällen inte bör beslämmanågon lid för vården. 1979/80:1 23 Arbetsgruppen för fiägor om värdutan samiycke har föreslagit atl man utan all begränsa vårdtiden frän börjanskall införa en obligalorisk omprövning. Enligl förslagel skall socialnämnden,som regel i närvaro av den unge själv, var själle månad pröva om värden medslöd av LVU skall bestä. Jag delar den oro som har kommillill utlryck över socialulredningens förslag om en längsla värdtid av tremånader för unga som har lagils om hand på grimd av sill eget beleende. Även omavsiklen iir alt värden med slöd av LVU skall avlösas av värd i frivilliga formernär det behövs, kan omsländighelerna mänga gånger antas vara sådana alt enlängre lids väid är nödvändig föi att motiveraden unge för lörtsalt. En alllför snäv tidsgräns kan därtör leda till atl nämnden ivingaspåkalla nytt beslul i länsrätl. Förutom all della kan skapa olrygghet sävällorden unge som lör dem som har ansvarel för hans värd, kan sådana förnyadeprövningar också på andra säu vara lill skada forden unge. Man kan inte hellerbortse från att en sädan ordning kan medföra svårigheier alt finna lämpligafoslerhem. Som flera remissinstanser harframhållil ligger del ett värde i att vårdtiden redan frän början ärbeslämd. En obeslämd vårdtid kan skapa osäkerhet och resignation och därmedallvarligt försvåra rehabilileringsar-betei. Bl.a, ,kammarrätten i Göleborg, flera länsslyrelser och kommuner liksom Kommun- ochLandstingsförbunden och 1 CO har mol den bakgrunden föreslagit atl liden förvården alltid skall anges i beslutet när det gäller unga som bereds vård pågrund av silt beteende. Flera inslanser har föreslagil en vårdlid på sexmånader. Andra har pekal på faran för atl en beslämd vårdlid för de unga kankomma alt framslå som en fixerad "strafftid" som den unge skallfullgöra utan all han själv behöver aklivi la del i vården. Jag anser för min del allönskemålen om en i förväg beslämd våidtid kan förenas med kravet skall bestämmas av vårdbehovet, om man följer del förslag somarbelsgruppen för frågor om vård utan samiycke har lagl fram. Således vinnerman samma rälissäkerhel i förfarandel om man, ulan all begränsa vårdliden frånbörjan, inför en obligatorisk omprövning. Denna omprövning bör somarbelsgruppen har föreslagil lämpligen ske halvårsvis. Eftersom del ärsocialnämnden som har ansvaret för vården, bör det ankomma på nämnden all göraprövningen. Vid denna bör man som regel i närvaro av den unge själv undersökamöjlighelerna all avslula vården med slöd av LVU. hindrar givetvis allnämnden fattar elt sådanl beslut redan innan sexmånadersliden har gåll ut.Tvärtom skall vården som har beslulats ulan den enskildes samiycke avslulas såsnarl den inte längre behövs. Vård på grund av den unges egelbeteende skall i enlighel med vad jag har förordat tidigare inte kunna beslutassedan den unge har fyllt . Det har övervägts att låla 20-ärsdagen ocksåinnebära en slutpunkt för den vård Prop.1979/80:1 24 med slöd av LVU som har beslulais . Jag anserdel emellertid lämpligare all låla den beslulade vården kunna fortgå även någonlid efler 20-årsdagen. En regel om en absolut åldersgräns vid skullekunna leda lill en obenägenhet hos socialnämnderna atl göra ansökan om vård medslöd av LVU belräffande unga som skall fylla . Det skulle i sin lurkunna medföra att dessa unga undandrogs en vårdform som med hänsyn lill derasbehov var lämpligasl för dem. En absolut åldersgräns skulle också kunna medföraall den vård som har beslulats den unge har fyllt måsteavslulas som är klart oförenlig med den unges värdbehov. Mannår enligt min mening en mer ändamålsenlig lösning om den vård som harbeslutals innan den unge har fyllt 20 är får pågå behandlingsperioden ut. Ellbeslut av länsrälten om vård med stöd av LVU före 20-årsdagen fär m. a. o.gälla hela sexmånadersliden, även efler 20-årsdagen, såvida inte socialnämndendessförinnan vill avsluta vården. På molsvarande sätl får socialnämndens beslutom fortsatt vård som har fatlats före 20-årsdagen gälla även därefter, docksammanlagt i längst . Att vård med stöd av LVU måste upphöra närsexmånadersliden har gått ut innebär givetvis inle i och för sig att denpågående behandlingen måsle avbrytas vid utgången av . Med lanke påden oklarhet om lagens innebörd som socialutredningens förslag på sina håll hargett upphov lill vill jag starkt understryka att behandlingen givetvis skallfortsätta så länge den behövs, fast i frivilliga former och utan möjlighel förde sociala organen all kvarhålla den unge för vård mot hans vilja. I BvL föreskrivs att beslut omomhändertagande för samhällsvård förfaller om beslutel inle har börjatverkställas från den dag då beslutet vann laga kraft. Sådantbeslut förfaller också, om det inte har börjat verkställas innan den unge harfyllt eller, i fall som avses i 25 § b) BvL, innan han har fylll . framhåller atldet är angeläget att beslut om vård med slöd av LVU inte hålls svävande undernägon .