prop · G303103 · 1979-12-31 00:00:00 — Förvarje område bör statistikens användning som planerings- och beslutsunderlagbelysas liksom dess betydelse som allmän samhällsinformation. Även omutredningsuppdraget är avgränsat lill att avse den statliga statistiken kanutblickar behöva göras på annan statistikproduktion i samhällel, l.ex. arbetsmarknadsorganisationernaslönestatistik och det samarbete som där förekommer med SCB. Genomgången av statistiken bör om möjligt göras med hjälpav behovsmodeller och kriterier för effektivitets- och nyttoanalyser.KommiUéns arbete bör syfta till en prioritering av statsfinansierad statistikinom och mellan skilda områden saml inbegripa en prövning av tänkbaraprioriteringsprinciper. Kommittén bör vidare se över de beslutsprocesser varigenomstatistikens inrikining och omfattning fastställs. Härvid bör kommitténutarbeta metoder för en fortgående anpassning av statistiken tillstatistikanvändarnas faktiska behov. system bör utarbetas som gör delmöjligt alt bäitre än f.n. fortlöpande pröva i vad mån befintlig statistiksvarar mot användarnas fakiiska behov. Härigenom bör del bli möjligt att efterhand mönstra ut statistik som har fått begränsai värde för användarna och på såsätt öka möjligheterna att tillgodose angelägna statistikbehov. har framhållils vikten av attanslagsfinansierad statistik där så bedöms lämpligt överförs till attfinansieras via uppdragsverksamhet. Kommittén bör i sina överväganden ocksäbeakta denna aspekt. Kommiitén bör i sitt arbete beakta den allmänna strävanefler att minska förelagens och allmänhetens uppgiftsskyldighet. Sammanfattningsvis kan sägas att ulredningsarbelet börslyras av syftet atl präglad av knapphet på resurser tillgodosesamhällets angelägna 209 Kommittéer: Ekonomidepartementet Del II E:5 behov av statistik genom en effektiv avvägning mellannytta och kostnader. Av vad jag har anfört framgår all kommittén inte har iuppdrag att ompröva den organisation av den slalliga statistiken som genomförlspå grundval av beslut om den statliga statistikproduktionen. Ienlighet med huvudprincipen i delta beslul skall alltså också denslatliga statistikproduktionen förläggas till SCB om den inte av särskilda skälbör knytas till annan myndighel. Kommittén bör emellertid undersöka den närmarelillämpningen av principen och överväga om det i särskilda fall kan vararationellt med en annan fördelning av statistikproduktionen mellan SCB ochandra myndigheter. En särskild fråga gäller den roll som samordnare av denstatliga statistiken som SCB tilldelats inom den nuvarande organisationen ochsom bl.a. kommit till uttryck i föreskrifterna i förordningen (1978:620) omsamråd med i frågor rörande statistikproduktion m.m.Kommittén bör undersöka om utvecklingen i något hänseende har letl tilländrade förutsättningar för SCB;s samordningsfunktion. En diskussion i fråga omavgränsningen av officiell statlig statistik från annan statistik kan härbehöva ske. Samordnings- och samutnylljandefrågor utreds f.n. av DEFU. Kommitténbör samråda med DEFU i fråga om uppläggningen av utredningsarbetet i denna del. Frågor som avser SCB;s interna organisalion bör tas uppendast om kommitténs förslag ger särskild anledning till det. Kommittén bör hälla kontakt med berörda myndigheler ochorganisaiioner samt ta del av det utredningsarbete som pågår eller har utförtsi frågor som har anknytning till uppdraget. Om kommittén lar upp frågor somavser SCB:s interna organisafion, skall kommittén i dessa frågor hålla närakontakt med de statsanställdas huvudorganisationer. Med hänsyn lill utredningsuppdragets stora omfattninglorde del bli nödvändigt all kommittén successivt redovisar sitt arbele idelbetänkanden. Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jagalt regeringen bemyndigar chefen för ekonomidepartementet att tillkalla en kommitté med högst sju ledamöter meduppdrag atl se över den slalliga statistiken, att utse en av ledamöterna att vara ordförande, att besluta om sakkunniga, experter, sekreterare oeh annatbiträde åt kommittén. Vidare hemställer jag att regeringen föreskriver attkostnaderna skall belasta sjunde huvudtitelns kommittéanslag. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch bifaller hans hemställan. Delll8:1 Skr 1979/80:103 210 Utredning om de s.k. kronoholmarnas framtidadisposition Departementschefen, statsrådet , anför. Vid Sveriges kuster, framför alll i ochNorrboUer. finns en mängd och skär som tillhör eller anses tillhörasiaten, s.k. krono-holmar. Holmarna förvallas huvudsakligen av kammarkollegietmen även av andra myndigheler, exempelvis sjöfartsverkei. Flerlalel av holmarnatorde vara svårtillgängliga. Många är dock bebyggda, och på vissa haruppförts hela fiskelägen. Slörsl värde synes holmarna lidigare ha hafl föryrkesfiskare. Dessa har också berättigats atl avgiftsfritt begagna holmarna föruppförande av boningshus och anläggningar till gagn för yrkesfisket.Bestämmelser härom finns i förordningen (1950:597) om fiskerätten vid vissakronan tillhöriga havsslränder, skär och m,m. Flera av dessa av fiskareuppförda byggnader har dock förvärvals av personer som ulövar hell andra yrken,och ofta bebos byggnaderna endasl . Molsvarande lorde gällabeiräffande flera av byggnaderna på de lots- och fyrplatser som förvallas avsjöfartsverket. Både yrkesfiskare och andra framställer ibland önskemål omatl få förvärva den mark som deras byggnader är uppförda på. Orsaken är oftaatl man önskar använda de prakliska möjligheter till pantsättning somäganderätt till fast egendom medför för all finansiera underhåll ochmodernisering av byggnaderna. Dessutom torde i vissa fall ägaren lill byggnadenuppleva sin rällsliga ställning i förhållande till markägaren som oklar,eflersom nyttjanderältsavlal ibland saknas. Frän slatens sida har man dock i allmänhel inle medgeltöverlåtelser till enskilda av mark på kronoholmarna. Orsakerna har varil flera.Förutom nämnda fiskeintressen har naturvårdens ochfriluftslivels intressen blivit alltmer markerade inom här akluellaskärgårdsområden. Genom naturvårdslagens regler om slrandskydd och genomförordnanden om nalurreserval e.d. bevaras nu värdefulla naturområden i bl.a.skärgårdarna och tryggas allmänhelens möjligheter atl på allemansrättens grundfärdas och vistas inom strandområden. Siaten och många kommuner har också gjortbetydande ekonomiska insatser för atl förvärva eller på annat sätl bevara bl.a.just skärgårdsområden för naturvårdens och friluftslivets intressen. Denframtida disposilionen av kronoholmarna är mot denna bakgrund en fråga avbetydande inlresse från naturvårdssynpunkl. Härtill kommer de problem i frågaom planläggning, fastighetsbildning och anspråk på service som kan vänlas bli aktualiserade vid en mera 211 Kommittéer: Budgetdepartementet Delll B:l permanent användning av kronoholmar för bostadsändamål. hel del fall belalas inte någon arrendeavgift till markägaren. Av vad jag här anfört framgår, alt motstående intressenkan föreligga när del gäller frågan om den framlida disposilionen av mångakronoholmar. Den nuvarande situationen är ofta olillfredsslällande både förstaten och för ägare till på holmarna uppförda byggnader. Enligt min mening bördärför tillkallas en särskild uiredare med uppgifl all uireda formerna förkronoholmarnas framtida disposiiion. Som ell allernaliv lill ett bevarande av holmarna islatens ägo bör utredas om och i vad mån bebyggd mark lämpligen kan överlåtaslill kommuner eller enskilda. Konsekvenserna i olika avseenden av sådanaöverlåtelser bör belysas. De allmänna intressen som därvid särskilt bör beaklasär bl.a. de lidigare berörda nalurvärdsoch fiskeintressena. Även sjöfarts- ochförsvarssynpunkter bör observeras. Utredaren bör överväga efter vilka närmareprinciper överlåtelser skall kunna ske. 1 sammanhanget bör prövas om det finnsanledning all göra skillnad mellan permanenlbosläder och fritidshus. Utredaren bör vidare observera önskemålet alt bevarafiskelägenas fysiska miljö. Del speciella projekl i den frågan som pågårbeiräffande ön bör därvid uppmärksammas. För de fall där överlåtelser av mark anses kunna ske börockså de närmare formerna för sådana överlåtelser studeras. Överiålelser tillenskilda torde fordra fastighetsbildning. Uiredaren bör undersöka omfastighetsbildning på kronoholmarna medför några särskilda problem. Härvid börbeaklas de planläggningsproblem som kan förorsakas liksom de konsekvenser somförsäljning av tomtmark i övrigt kan få för berörda kommuner. Även deekonomiska konsekvenserna såväl för enskilda som för kommuner och staten börbelysas. Utredaren bör därför också undersöka efler vilka principerköpeskilling bör beräknas. I uppdragel bör också ingå atl pröva hur den slatligaförvaltningen av kronoholmarna bör organiseras i framliden. Därvid bör belysasföroch nackdelar med alt ha förvaltningen sammanförd till en myndighet resp.att låta de myndigheter vilkas intressen närmasl berörs när del gäller de olikaholmarna svara för förvallningen. I sammanhanget bör också övervägas omförsäljning av mark på kronoholmar även i fortsättningen bör avgöras avregeringen eller om sådana ärenden kan behandlas av någon myndighet, l.ex.kammarkollegiet. För de där överiäielse av bebyggd mark inle börkomma ifråga bör formerna för den fortsatta nytljanderätlsregleringenövervägas, varvid bl.a. principerna för beräknande av arrendeavgift bör prövas. I den mån uppdraget kräver all beståndet av bebyggdakronoholmar inventeras bör utredaren föranstalta därom. Utredaren bör samråda med fritidsboendekommitlén (Bo1978:01) om sådana problem som berör båda utredningarna och om närmareavgränsning av resp. utredningsuppdrag. Utredaren bör också informera sig om det arbele sombedrivs av byggnadspantutredningen (Ju 1977:05). Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemsläller jagalt regeringen bemyndigar chefen för budgetdepartemenlet atl lillkalla en särskild utredare med uppdrag alt utredafrågan om de s.k. kronoholmarnas framtida disposition, atl besluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annatbilräde äl Kommittéer:Budgetdepartementet Delll B:2 212 Vidare hemsläller jag alt regeringen föreskriver atl kostnaderna skall belasta åttonde huvudtitelnskommilléanslag. Regeringen ansluter sig lill föredragandens övervägandenoch bifaller hans hemställan. Utredning av organisationen för de centrala myndighetsuppgifterna avseende rationalisering och ADB Departementschefen, statsrådet , anför. Slalskontoret är cenlral förvallningsmyndighel förralionaliseringsverksamheten inom den civila statsförvaltningen. Enligtinslruklion åligger del Statskontoret att bl.a. - ta initiativ lill ralionaliseringsålgärder och svara för erforderlig samordning av rationaliseringsverksamheten - planlägga och i samverkan med vederbörande verkulföra eller medverka vid ralionaliseringsundersökningar - anordna ochmedverka vid utbildning av personal för ralionaliseringsverksamhet - verka förförenklingar och kostnadsbesparingar - svara församordning i fråga om anskaffning och, utnyttjande av datamaskiner inomstatsförvaltningen Statskontoret fick sin nuvarande verksamhetsinriktningdels , då slatens organisationsnämnd och dåvarande statskontoretsammanfördes till en myndighet, dels , då verkel tilldelades vissacentrala uppgifler gällande användning av ADB i statsförvaltningen.Statskontorets verksamhelsområde avsåg från början i princip helastatsförvaltningen. I praktiken har dock statskontorets verksamhet inteomfattat affärsverken. Vidare undanlogs försvarsdepartementets verksamhelsområdei och med atl försvarels ralionaliseringsinslilut bildades . Andraförändringar som bör nämnas i detta sammanhang är tillkomsten av StatskonsultAB är 1969 och datamaskincentralen för administrativ databehandling (DAFA) år1970; vidare utfärdades en förordning (1975:567, ändrad 1976:121 och1977:601) om ralionaliseringsverksamhet inom den civila statsförvaltningen. Flera förhållanden gör att det nu finns skäl att övervägaom nuvarande organisafion för de centrala myndighetsuppgifterna pårationaliserings- och ADB-området är den mest lämpliga i alla avseenden. Ensärskild utredare bör enligt min mening därför tillkallas för att belysa dessafrågor. Jag vill inledningsvis erinra om att de uppgifter sominstruktionsenligt åligger statskontoret är synnerligen omfallande.Verksamhelsornrådel omspänner i princip hela den civilastatsförvaltningen. 213 Del ii B:2 Skr 1979/80:103 komplicerat i den meningen alt del präglas av fortlöpandeförändringar vad gäller formerna för arbetets bedrivande, arbelsmeloder,lekniska hjälpmedel m.m. Inte minst på ADB-områdel och del konlorslekniskaområdel går utvecklingen snabbt. De frågor statskontoret arbelar med får imånga fall dessulom, särskilt när del gäller organisationsutredningar,genomgripande konsekvenser för myndighelers organisalion och arbetsformer ochkan därigenom ibland bli kontroversiella. Vissa av slalskonlorels uppgifter är svåra att förena. för ralionaliseringsverksamheten inom statsförvaltningenskall statskontoret bl.a. ta initiativ till saml bevaka rationaliserings- ochsamordningsfrågor i samband med organisationsförändringar, utveekling avADB-system och annat administrativt utvecklingsarbete. Slalskontoret ha' ocksåtill uppgift atl planlägga och i samverkan med vederbörande verk ulföra ellermedverka vid ralionaliseirngsundersökningar. Denna medverkan i myndighelernasrationaliseringsarbete är värdefull på flera sätl både för de av arbetet direktberörda myndigheterna och för statskontoret. Bl.a. tillförs statskontoretpraktiska erfarenheter som är lill nytta i verkels verksamhel på andra håll. Åandra sidan kan medverkan i konkreia projekt i vissa fall medföra atl verketsamtidigt är verkslällande, samordnande och granskande organ, vilket kanmedföra avvägningsproblem och rollkonflikter för verket. Det förhållandet att statskontoret även aktivt medverkar irationaliserings-och ADB-projekt hos olika myndigheler kan vidare naturligtmedföra all sådan medverkan prioriteras på bekostnad av för statsförvaltningengemensamma och övergripande frågor. Tendensen att prioritera medverkan imyndighetsinriklade eller på liknande sätt avgränsade projekt kan förstärkasbl.a. av att tidsramarna för sådana projekt är snäva. Därtill kommer attmyndigheterna ofta själva har begränsad tillgång på personal med tillräckligkunskap och erfarenhet i fråga om rationalisering och ADB, Statskontoret kandärigenom tvingas avsätta en större del av sina resurser i sådana projekt änvad som från andra synpunkter vore önskvärt. Jag vill också erinra om alt överväganden f,n, görs inomregeringskansliet om hur ADB-verksamheten, dvs. utveckling, underhåll och driftav ADB-system, skall organiseras och bedrivas saml hur olika ADB-frågor skallhandläggas i statsförvaltningen. En proposiiion med principiella riktlinjer förADB-verksamheten avses presenteras för inom korl. I samband med dessaöverväganden har även frågan om lämplig organisation på central nivå förrationaliserings- och samordningsuppgifterna vad gäller ADB aktualiserats. I sammanhanget bör vidare nämnas vissa förändringar påarbetsrättens område och därmed sammanhängande frågor, bl.a.medbestämmandelagen och medbestämmandeavtalet på det statliga områdel. Blandvidlagna åtgärder kan nämnas att arbetsgivarfunktionerna på det slalligaområdet fr.o.m, har samlats hos ett nyinrättat verk, slalensarbetsgivarverk, som ersätter bl.a. det nuvarande avtalsverket. I det hittillsbedrivna utredningsarbetet pä arbetsrättens område har rationaliseringsfrågornablivil särskilt uppmärksammade och vissa hithörande frågor har reglerats imedbestämmandeavtal på del statliga området. Det kan mol den bakgrunden finnasskäl att överväga om statskontorets uppgifler oeh roll kan behöva ändras. Inom förvaltningsutredningen (B 1977:01) pågåröverväganden om hur underlaget inför politiska beslut skall kunna förbättras.Utredningen under- DelllB:2 Skr 1979/80:103 214 söker bl.a. hur administrativa och slalsfinansiellakonsekvenser av olika insalser skall kunna förutses och hur bäitre informalionom allernaliva lösningar skall kunna lillföras budgelarbelel. Om gällandeordning skall omprövas i slörre ulslräckning än hillills, kan de ceniralaralionaliseringsor-ganens uppgifler komma alt beröras. Alla de förhållanden som jag nu har nämnl moiiverar enöversyn av statskontorets uppgifler och roll vad gäller rationalisering ochADB. 1 en sådan översyn bör även ingå atl närmare undersöka vilka andraorganisaloriska lösningar som kan finnas för de centrala uppgifterna pårationaliserings-och ADB-områdel och pröva om någon av dessa är att föredraframför nuvarande ordning vid en sammanvägd bedömning av för- och nackdelar.Jag vill i delta sammanhang understryka, atl nuvarande lösning för den civilastatsförvaltningen med de centrala myndighetsuppgifterna för rationaliseringoch ADB samlade inom statskontoret har flera fördelar och i många avseendenfungerar väl. Bl.a. undviks en rad av de besvärliga gränsdragningsfrågor ochkompetensproblem som kan uppstå om vissa uppgifler bryts ul och förläggs tillbefintliga eller nya organ. I försia hand bör därför undersökas vilka förbättringarsom kan åstadkommas genom relativt begränsade förändringar. Ett minimum tordevara all statskontorets uppgifter preciseras och atl förulsällningarna förverkets arbete i olika typer av frågor klarare anges. Man kan också tänka sigorganisatoriska åtgärder för alt förbättra statskontorels möjligheter alleffekiivt fullgöra sina uppgifler. Exempel på en sådan ålgärd skulle kunna varaatt inrälla ett till slatskonlorel knutet organ med beslutande eller rådgivandefunktioner-en nämnd, etl råd e.d, -när det gäller övergripande eller eljestviktigare frågor avseende ADB eller hela området rationalisering, administrativutveckling och ADB. Statskontoret skulle härvid svara för ärendenas beredning. Det är emellertid också angelägel att undersöka vilkaandra organisatoriska lösningar som skulle kunna komma i fråga och vilkakonsekvenser dessa skulle få. Jag vill ge några utgångspunkter för tänkbaraförändringar. En åtgärd, som främst tar sikte på ADB-frågorna, skulle kunnavara alt vid sidan av statskontoret inrätta ett mindre organ -1 .ex. i form aven myndighel, delegaiion e.d. med egna kansliresurser - för granskning avslörre eller av andra skäl vikliga ADB-projekt och eventuellt ävenmyndigheternas anslagsframslällningar m.m. i de delar dessa rör ADB. Ettsådanl organ kan även ges lill uppgifl att svara för all riktlinjer och andrahjälpmedel för utveckling och drift av ADB-syslem utarbetas och hålls aktuellasaml för andra styrnings- och samordningsuppgifier på detta område. En nackdel med elt självständigt organ vid sidan avstatskontoret för vissa ADB-frågor är att utveckling och införande avADB-system ofta ingår som en del i slörre förändringar av organisationer,arbetsformer o.d. Del är därför svårt atl urskilja och särbehandladet ADB-inriktade arbelel från arbelel i övrigt i rationaliserings- ochutvecklingsprojekt. Detla gäller särskilt om ADB-inslagel ulgör endast en mindredel i projekten. Ett slarki samband mellan utveckling och införande avADB-syslem och övrigt rationaliserings- och utvecklingsarbete är vidare alt dearbetsmetoder som används till stor del är desamma. Mol den bakgrunden kan delfinnas skäl alt också undersöka förutsättningarna för ett nytt organ vid sidanav statskontoret som inte bara sysslar med ADB-frågor utan även behandlar andrafrågor rörande rationalisering och administrativ utveckling. Vid en sådanlösning begränsas statskontorets verksamhelsområde starkt i förhållande tillnuläget. 215 Kommittéer: Budgctdépartementet Delll B:2 En fråga som bör klargöras i sådana lösningar, som innebäralt vissa av slatskonlorels nuvarande uppgifter bryts ut och förläggs lillnågot befintligt eller nyll organ, är om de kvarvarande uppgifterna ulgörtillräckliga och lämpliga uppgifler för en myndighel som skall verka inomområdel rationalisering, administrativ utveckling och ADB eller om även andraförändringar bör göras . I etl sådant sammanhang kan man överväga attlåta statskontoret i ökad ulslräckning bli ulredningsorgan för organisalions-och administralionsfrågor. Del är också möjligt all lillföra etl förändratstatskontor arbetsuppgifter av betydelse för statsmakternas budgetarbete. Andralänkbara förändringar som del kan finnas skäl atl pröva är atl förlägga vissaav statskontorets nuvarande uppgifler, l.ex. frågor rörande organisation av ochutrustning för konlorsfunklioner m.m., till annat organ. Även andra förändringar än de ovan skisserade kan länkas. Jag vill understryka atl uppgifts- och ansvarsfördelningenmellan olika myndigheter och andra organ noggrant måste klarläggas i lösningarsom innebär större förändringar eller atl nya organ inrätlas. Vidare bör samarbetsformernagenlemol berörda myndigheter inom försvarsdepartementets verksamhetsområdeövervägas. Nuvarande organisation har inneburit atl statskontoret harkunnal lillhandahålla intressanta och stimulerande arbetsuppgifter. Därigenomhar verkel framgångsrikt kunnat konkurrera om högkvalificerad arbelskraft. Delär angelägel atl även en förändrad organisation kan erbjuda sådana arbelsuppgifter. En viklig utgångspunkt för utredningsarbetet bör vara atlkartlägga och utvärdera de erfarenheler som har gjorts inom statskontoret avhittillsvarande organisatoriska lösning, arbetsformer och arbetsuppgifier.Erfarenheler av molsvarande slag från utlandet bör också tas till vara. Frågan om avgränsningen mellan rationalisering ochförvallningsrevision togs upp i prop. 1976/77:100 (bil. 11 s. 15), däruppgiftsfördelning och samverkan mellan statskontoret och riksrevisionsverketbehandlades i anledning av en utredning om detla. Denna fråga bör därför inteånyo las upp i detta sammanhang. Marginella förskjulningar i gränsdragningenmellan berörda ämbetsverk bör dock kunna övervägas. Utredaren bör samråda med förvaltningsutredningen. Utredaren bör hålla nära kontakt med de statsanställdashuvudorganisationer. Utredningsarbelel bör bedrivas skyndsamt. Med hänvisning lill vad jag nu har anförl hemställer jagalt regeringen bemyndigar chefen för budgetdepartemenlet att tillkalla en särskild utredare för att se överorganisationen för de cenirala myndighetsuppgifterna avseende rationaliseringoch ADB i statsförvaltningen, atl besluta om sakkunniga, experter, sekrelerare och annalbiträde ål utredaren. Vidare hemställer jag att regeringen föreskriver att kostnaderna skall belasla åttonde huvudtitelnskommilléanslag. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch bifaller hans hemställan. Delll B:3 Skr 1979/80:103 216 Departementschefen, slalsrådel Mundebo. Med stöd av regeringens bemyndigande den 24 mars 1977tillkallade jag en särskild utredare (vägtrafikskatteutredningen, B 1977:05,dir, 1977:44) med uppdrag atl göra en teknisk översyn avvägirafikbeskaiiningen. Uiredaren har lagl fram delbeiänkandel (DsB 1978:5) Översyn av vägirafikbeskaiiningen Del I Kilomelerskall, I betänkandetlämnas förslag till bl,a. administrativa och prakliska förenklingar ikilomelerskatlesystemet. Beiänkandei har remissbehandlais. Jag avser all senareföreslå all ändringar i huvudsak i enlighel med förslagen genomförs, I ulredningsuppdragel har inte ingått atl göra någonbedömning av kilometerskatten som skalteform, I några remissyttranden har dockäven denna fråga tagits upp. Kritik har därvid i vissa avseenden riktats mot bl,a,kilomelerräknarap-paraturens känslighet för manipulationer. Under hänvisninghärtill och till praktiska och adminisiraliva besvärligheter har i några fallförordals att kilometerskalten slopas och ersätts med en skatl direkl påmolorbrännol-jan. Enligt min mening kan denna kritik molkilometerskatiesystemel inle ulan vidare avfärdas. Frågan om kilomelerskatt ären lämplig skatteform för de brännoljedrivna fordonen och deras släpvagnareller om någon allernaliv skalleform kan vara all föredra bör därför las upplill behandling. Därvid bör en ulvärdering göras av kilometerskatiesystemelsamiidigi som alternativa skalteformer bedöms. Detla arbele bör lämpligen görasav vägtrafikskatteutredningen, vars uppdrag därför bör kompletteras i enlighethärmed.