prop · G30324 · 1979-12-31 00:00:00 — när del gäller övriga GATT-länder som anslutersig till upphandlingsöverenskommelsen. Till skillnad mot EFTA;sregler täcker den nya överenskommelsen ej all statlig upphandling. 1 gengäldinnhåller den i motsats till EFTA-reglerna detaljerade procedurbestämmelser försjälva upphandlingsförfarandel avsedda att tillse att huvudprinciperna omnationell behandling och ickediskriminering kommer att förverkligas.Överenskommelsen kan således ge ökade garantier för att EFTA-reglerna följs.När det gäller EG kan konstateras att GATT-överenskommelsen i stor ulslräckningöverensstämmer med de procedurregler som gäller enligt det s. k. andravamdirek-tivet som tillämpas av EG-ländema från . EfterGATT-kodens ikraftträdande bör svenska företag således få ökade möjligheter attkonkurrera med EG-leverantörer när det gäller statlig upphandling av varor. Det kan tilläggas att denoffentliga upphandlingen är ett av de områden som nämnts inom ramen för depågående diskussionema om utvidgade förbindelser meUan EFTA-ländema och EG.Sålunda sägs i den senaste atl COREPER sedanGATT-överenskommelsen trätt ikraft kommer att, inom ramen för relationerna medEFTA-ländema, undersöka utfallet av förhandlingama i syfte att om möjligtförbättra detta. Från svensk sida har i olika sammanhang uttryckts intresse förutökat samarbete med EG på upphandlingsområdel. Kollegiet bedömer det somsannolikt att ett omfattande arbete för övervakning av överenskommelsenstillämpning kommer alt erfordras inom den särskilda kommitté som upprättats härför.Härtill kommer att denna kommitté också älagts uppgiften atl genomföraförhandlingar i syfte att udvidga överenskommelsens täckningsgrad. Med hänsynhärtill är det enligt kollegiet angeläget att för svensk del tillräckligaresurser avdelas för att följa och delta i kommitténs arbete. Kollegietförutsätter att det på detta område fåren central roll, i vart fall när detgäller andra länders tillämpning av överenskommelsen. Överstyrelsen förekonomiskt försvor: Överstyrelsen anser det mycket tillfredslällande att iöverenskommelsens del VIII medgivits undantag inle blott för inköp för detmilitära försvarel ("arms, ammunition or war materials") utan ävenför upphandlingar som är av väsentlig betydelse för den nafionella säkerheteneUer för nationella försvarsändamål ("indispens-able for national securityor for national defense purposes") vari alltså torde fä inbegripasupphandlingar av väsenllig belydelse för försörjningsberedskapen i hela dessvidd. Överstyrelsen räknar medatt denna bestämmelse skall kunna möjliggöra för kommerskollegium att i ökadomfattning ställa sig posiliv till strävandena att avförsörjningsberedskapsskäl stödja den svenska industrin i samband med offentligupphandling. Vad speciellt gäller tekovaror torde det av nyligenfattade beslutet om åtgärder för tekoindustrins Prop.1979/80:24 Del A 266 bevarande i ungefär nuvarande omfattning påmolsvarande sätt böra påverka de handelspolitiska ställningstagandena isamband med upphandling av sådana varor. ': Koden om statlig upphandling kan om den efterievs få stor betydelse försvensk exportindustri genom alt förelag från alla länder som undertecknar kodenskall få delta på lika villkor i statliga upphandlingar av produkter som uppgårtill ett värde av minst 150.000 SDR. Beklagligtvis har emellertid flera länderundantagit för svensk industri intressanta varaområden, I.ex. ulruslning förtelekommunikationer och engergiproduktion. Som följd härav har även Sverigeundantagit motsvarande varuområden. Det bör vara en svensk strävan att vid deåterkommande omförhandlingama söka åstadkomma att avtalet utökas att omfattaäven sädana för svensk export inlressania vamområden som undantagits. Lundsorganisutionen: LOhar tidigare framhållit betydelsen av att den offentliga upphandlingen skakunna användas som ett näringspolitiskt medel. I vissa fall kan den slalligaupphandlingen också behöva användas för att stödja försörjningsviktigproduktion. Enligt LOs bedömning har den föreliggande koden utformats så attdessa syften kan nås utan att överenskommelsen överträds. LO utgår från attdessa aspekter bevakas då den tiU överenskommelsen fogade listan överupphandlade myndigheter revideras. Kommerskollegium:Näringslivet har anfört kritik mot handelshindrande effekter hosen del länders tullvärdesystem. Detta har främst gäUt tullvärdelagsliflningenoch dess tillämpning i , och en del andra översjöiska industriländersamt i vissa utvecklingsländer. Inte heUer de höjningar av tullvärdel, s.k. uplift, som en del av de liU anslutna länderna utfört harundandragit sig kritik från exportörhåll. I och med tillkomsten avGATT-överenskommelsen på detta område torde fömtsättningar ha skapats för attundanröja de flesta problem svenska exportörer mött vid lullvärdeberäkning iandra länder. Följande element i överenskommelsen är enligt kollegiet särskiltbetydelsefulla: - alldet mellan köpare och säljare fakturerade priset i de flesta fall läggs tillgrund för tullvärdet, vilket torde minska risken för oberättigade höjningar avtuUvärdet, särskilt vid transaktioner mellan företag i ekonomiskintressegemenskap - atttullvärdering med utgångspunkt från hemmamarknadsprisema i exportlandet intelängre tillåts - atttullvärdering med utgångspunkt från priserna på motsvarande in- Prop.1979/80:24 Del A 267 hemska varor på importlandets marknad, AmericanSelling Price () o. dyl., inte längre tillåts - atttullvärdering med utgångspunkt från officiellt fastställda minimivär den inte längre tillåts - attköpare och säljare vid ensamrepresentation, inte endast på grund av detta förhållande, skall anses vara sinsemellan beroende - attvissa annonskosinader etc, köparen bestrider i importlandet ej skall inräknas i tullvärdet. Under förhandlingama harviss tveksamhet rått på svensk sida när det gäller den tullvärderingsmetod somgrundar sig pä produktionsvärdet (computed value), dvs. artikel 6 och denvalmöjlighet importören bereds vad det gäller den ordningsföljd i vilkenartikel 5 (substraktionsmetoden) och artikel 6 (produktionskostnadsmetoden)skall tillämpas. Vad beträffar produktionskostnadsmetoden torde desäkerhetsåtgärder som byggs in i överenskommelsen, inklusive valbarheten iartikel 4, göra att de flesla av de farhågor som tidigare kunde resas frånexportsynpunkt inte längre äger någon giltighet. Medannäringslivsorganisationema under förhandlingama uttalade sitt stöd förvalmöjligheten enligt artikel 4 förordade generaltullstyrelsen en strikthierarkisk ordning mellan de olika metodema. Som kollegiet tidigare anförttorde de handelsmässiga fördelama med kodens nuvarande utformning uppväga denackdelar av tullteknisk natur, som sammanhänger med importörens ökademöjligheter att fä tullvärdet fastställt på grundval av varansproduktionskostnad i ett annat land. Det synes ej heller ha förelegat någotförhandlingsmässigt utrymme för en lösning utan ovan nämnda valmöjlighet. Sammanfattningsvisutfaller således en allmän handelspolitisk värdering av överenskommelsenangående tullvärde mycket tillfredsställande från de utgångspunkter Sverigehaft inför förhandlingarna. Ett problem med detta förhandlingsresultat är attdet skapat svårigheter för vissa länder, främst utvecklingsländer, att anslutasig till överenskommelsen. Dessasvårigheter beror på att ifrågavarande länders syn på detta område i alltförhög grad präglas av intressen av allmänt protektionistiskt slag eller av fiskaleller tullteknisk natur. Överenskommelsen har således från deras utgångspunktergått för längt i handelsliberaliserande riktning. Detta har lett till att vissau-länder lagt fram altemativa texter till en del avsnitt av överenskommelsen. Sedan överenskommelsen paraferades hardiskussioner pågått om hur dessa u-landsönskemål skall kunna tillgodoses.Kollegiet vill i detta sammanhang framhålla vikten av att dessa förhandlingarinte får tillåtas att urholka tullvärdeöverenskommelsens mera centrala element,t.ex. genom atl u-ländemas m.fl. önskemål beträffande t.ex. valmöjlighetenenligt artikel 4, minimivärden, ensamimportörer och rabatter som inte är fritttillgängliga till samtliga köpare, tillmötesgås. 1979/80:24 Del A 268 Som redan anförts utgören aktiv uppföljning av överenskommelsen i och en av förulsältningarnaför att syftel med koden skall uppnås. Del har från näringslivel betonatsvikten av att det handelspolitiska inflytandet över CCC:s arbete på dettaområde stärks. Kollegiet delar denna uppfattning och anser att detta lämpligenbör kunna ske genom att kollegiet ges en utökad roll i CCC-arbetet, t.ex. genomdeltagande i möten. Generaltullstyrelsen:GATT:s artikel VII jämte därtill hörande anmärkningar innehåller regler förbestämmande av tullvärde. Dessa regler är relativt allmänt hållna och medger iviss utsträckning altemativa värderingsmetoder enligt importlandets skön. har i likhet medelt trettiotal andra länder antagit konventionen angåendevarors tullvärde, nedan kallad Brysselkonventionen. Den innehåller strängttaget en enda värderegel, nämligen att det värde som skall användas vidtullberäkning, det s. k. normalpriset, skall vara det pris som varan skullebetinga vid försäljning mellan en säljare och en köpare som är oberoende avvarandra. Då en avsevärd del avhandeln sker pä annat sätt finns i anvisningar och rekommendationer en mängddetaljföreskrifter som skall leda tiU fastställandet av "riktigt"normalpris. innebär dessa anvisningar och rekommendationer i mångahänseenden inskränkningar i värderingsregler som skulle kunna tillåtas enligtartikel VII i . Den grundläggande svenskatullvärdebestämmelsen finns i 6 § lullförordningen (1973:979) där det sägs attvärdetull skall beräknas enligt föreskrifter meddelade på gmndval avBryssel-konventionen. Sådana föreskrifter finns i 3-9 §§ tullkungörelsen (1973:1014). Med stöd av 9S har generaltullstyrelsen i sina tullanvisningar(tuUverkets författningssamling 1973: 197) meddelat vissa bestämmelser omomräkningskurs för utländsk valuta. De GATT-anslutna ländersom inte antagit kan inom ramen för artikel VII havärdesystem som sinsemeUan varierar inom ganska vida gränser. Det nu framlagdaförslagel till avtal (GATT-dokumentet MTN/NTM/W/ 229/Rev. 1), nedan kallatGATT-värdeavlalel, anges ulgöra etl avtal om tillämpningen av artikelVII. 1 likhet med och dess anvisningar ochrekommendationer är det mycket detaljerat och innebär i många hänseenden eninskränkning i de värderingsmöjligheter som skuUe kunna tillåtas enligt artikelVII. GATT-värdeavtaletshuvudregel finns i dess första artikel där del i korthet fastslås atttullvärdet skall vara varans transaktionsvärde, dvs. del pris som betalas förvaran vid export till det land där förtullningen skall ske. Vissa klarläggandebestämmelser finns i samma artikel och i artikel 8, t. ex. att en fömtsättningär all säljare och köpare är sinsemellan oberoende (en motsvarande föreskriftfinns i ). I anmärkning 5 i bilaga 11 till Bryssel-konventionenföreslås också att det 1979/80:24 Del A 269 avtalade priset (varmed närmast avsesfakturabeloppet) i praktiken skall godtagas när det är fråga om en bona fideförsäljning. En motsvarande bestämmelse finns i 3 S tullkungörelsen. Huvudfallen, dvs.transaktioner mellan köpare och säljare som är oberoende av varandra,behandlas sålunda i stort sett lika enligt de båda systemen. Även för det fallatt säljare och köpare är sinsemellan beroende finns enligt artikel 1 iGATT-värdeavtalet vissa möjligheter att godta transaktionsvärdet. Artiklarna 2-3 och 5-7innehåller värderingsmetoder för de fall då artikel 1 inte kan tillämpas. Deltablir fallet när köpare och säljare ärsinsemellan beroende och det fakturerade priset inte kan justeras enligt artikel1. Artiklarna skall tillämpas i nummerordning dvs. i första hand skallundersökas om artikel 2 kan tillämpas och om så inte är fallet går man tillartikel 3 osv. I artikel 4 finns emellertid en särbestämmelse enligt vilkenimportören har rätt att kräva atl artikel 6 skall prövas före artikel 5. Värderingsmetoden enligtartikel 2 bygger på värdet hos vara som kommer från samma produktionsland tillannan importör i importlandet och är identiskt med importvaran.Värderingsmetoden enligt artikel 3 bygger på värdet hos vara från sammaproduktionsland som liknar ("similar") importvaran. Avgörandet om envara liknar importvaran kan i många fall leda lill svårigheter (jfr artikel 15,punkt 2). Om det emellertid i ett speciellt fall anses atl sådan vara intefinns får man som ovan nämnts i allmänhet tillämpa artikel 5. Artikel 5 innebär att mansom utgångspunkt tar försäljningspriset i importlandet och därifrån gör avdragför förtjänst, försäljningskostnader, transportkostnader och andra aUmännaomkostnader i samband med försäljningen inom landet, importtullar,importskatter och försäljningsskatter. Om importvaran inte säljsi oförändrat skick kan importören enligt punkt 2 av artikel 5 fordra attförsäljningspriset på den bearbetade varan med avdrag enligt punkt 13 ovan ochdessutom för bearbetningskostnaden läggs till gmnd för tullvärdel. Systemet enligt artikel 5överensstämmer med en metod som enligt kapitel IX i Bryssel-konventionensExplanatory Notes skall utgöra riktlinjer för tillämpningen av konventionen. Värdebestämning enligt artikel 6 gmndar sig påtillverkningskostnaderna jämte vinst och allmänna omkostnader iproduktionslandet. Ett praktiskt problem i detta sammanhang är hurundersökningen i produktionslandet skall äga rum. Enligl punkl 2 i artikeln haringen avtalspart rätt atl kräva att någon som icke är bosatt i partens områdeför granskning tillhandahåller räkenskapsmaterial för bestämmande av lullvärde.Om emellertid producenten samtycker får sådant malerial granskas i den andrapartens område av importlandets myndigheter. Ett villkor är i detta fall atlimportlandets myndigheter i förväg lämnar meddelande därom till denandra partens regering och att denna accepterar att granskning görs. Prop.1979/80:24 Del A 270 Det kan tänkas att dennametod främst kommer att användas när det gäller handel mellan moderbolag ochdotterbolag, eftersom risken att pro-dukfionshemligheier röjes till utomståendedärvidlag inte är så stor. Om någon värderingsgrundenligt artikel 1-6 ej kan användas skall värdet enligt artikel 7 i sisla handbestämmas efter skälig grand i överensstämmelse med de principer och allmännaföreskrifter som finns i artikd VII. Punkl 2 av artikel 7anger vissa värderingsmetoder som inte får användas. Som exempel kan nämnas: hemmamarknadspriset för varor tillverkade iimportlandet; hemmamarknadspriset i exportlandet; pris vid export till annat land än del akluellaimportlandet; Artiklama 8-17 innehållerolika detaljföreskrifter om värdeberäkningen. Sådana finns också i bilaga Itill som enligt artikel 14 utgör en integrerad del avöverenskommelsen. 1 artiklama 18-20 lämnasföreskrifter om de institutioner som skall handlägga intemationella frågor omtullvärde. Avsikten är att sådana frågor av mer teknisk natur i första handskall utredas av en "" (dentekniska kommittén) delvis underställd i (CCC). Detslutliga avgörandet i tvistefrågor skall ligga hos en "Committee onCustoms Valuation" (värde-kommittén) med säte i och i direktsamarbete med . Enligt bilaga II skallvarje part som anslutit sig till ha rätt att vararepresenterad i den tekniska kommittén. Dessutom får andra medlemmar i i kommitténs sammanträden som observatörer. 1 punkt 22 i bilaga IIfastslås att de officiella språken i tekniska kommittén förutom engelska ochfranska också skall vara spanska. Varje part som anslutitsig lill GATT-överenskommelsen skaU ha rält att vara representerad ivärdekommittén, som i allmänhet skall sammanträda en gång . har ocksåmöjlighet att för utredning tiUsätta en särskild panel beslående av tre ellerfem ledamöler (jfr artikel 20, punkt 5 och bilaga III). kan enligtartikel 21 uppskjuta ikraftträdandet av . Enligt samma artikel skaUi-länder vara beredda att ge teknisk hjälp i värdefrågor, Artiklama 22-31innehåller bestämmelser om anslutning, reservationer, ändringar etc. 1 artikel24 sägs att avtalet träder i kraft den för de regeringar somgodtagit det till denna tidpunkt. För regering som godtar avtalet senare skalldet träda i kraft efter dagen för godtagandel. 1979/80:24 Del A 271 Av den beskrivning somlämnats ovan framgår att - med få undantag -de nya värdereglerna inte innebärnågra mer betydande ändringar i förhållande till nuläget. 1 artikel 15, punkt 5,föreskrivs att ensamagenter, ensamförsäljare och ensamkoncessionärer inteenbart på gmnd av sådan ställning skall anses beroende av exportören utan attde kriterier som anges i artikel 15, punkt 4, är avgörande för bedömningen. Brysselkonventionen hartolkats olika på denna punkt. Den svenska tillämpningen stämmer i stort settöverens med föreskrifterna i . Till skillnad frånBryssel-konventionen föreskrivs i att sådan annonskostnad förvarumärkesannonsering som importören står för i importlandet skall inräknas itransaktionsvärdet (jfr artikel 8, punkt 4). Enligl artikel 8, punkt2, medges varje importland valfrihet beträffande inräknande av fraktkostnadlill importorten och av försäkringskostnad. En övergång tillGATT-värdeavtalet innebär stora ändringar av svenska författningsbestämmelser. Grundläggande är attSverige inte kan tillämpa två olika värdesystem. Enligt artikel XVIi Brysselkonventionen har avtalsslutande part rätt att frånträda konventionen.Uppsägningstiden är emellertid enligt samma artikel från den dag dåbelgiska fått anmälan om fränträdandel. Om räknar med attansluta sig till från och med den (jfr artikel24) erfordras således en uppsägning av senast vidinnevarande års utgång. De författningar somanges i punkt 5 ovan mäste givetvis ändras. Ändringen i 6§ tullförordningeninnebär i och för sig inget större problem. Som framgår av punkt 3ovan innehåller strängt taget en enda värderegel. Deanvisningar och rekommendationer som utfärdats inomtuUsamarbetsrådet i är i och för sig icke avtalstext. På svensk sidahar man sökt lösa författningsproblemet genom atl i 3-9§§ lullkungörelsen ta invissa grandläggande föreskrifter från dessa anvisningar och rekommendationer.Tillkomsten av nya anvisningar och rekommendationer kanemellertid medföra att den svenska författningstexten inle helt kommer atl ståi överensstämmelse med sådana ändringar. Själva GATT-värdeavtaletinnehåller ca 13 A4-sidor text som direkt behandlar tull värdefrågan. Enligtartikel 14 utgör bl.a. bilaga 1 till avtalet en intregrerande del av avtaletvilket innebär ytterligare ca 22 A4-sidor text av direkt betydelse i tullvärdefrägan. Den första frågan sommäste lösas är om hela denna text i översatt form skall utgöra svenskförfattningstext. Om så blir fallet torde den vara alltför omfattande för attutgöra en del av tullkungörelsen. En lösning vore i så fall att låta textenulgöra en självständig författning. Prop.1979/80:24 Del A 272 Om man å andra sidan iofficiell förfallingslexl med egna formuleringar tar in endasi en del av de ca35 A4-sidorna kan man löpa risk att få en text som i sak kan skilja sig frånden enligt avtalet officiella texten. Dessutom lär man likväl bli tvungen atlpå ett eller annal sätl offentliggöra avtalstexten. Ytterligare en möjlighetär atl göra en direktöversättning av de delar av avtalstexten och bilaga 1 somär av väsentlig belydelse för lullvärdebered-ningen. Eventuellt kunde denutgöra en del av nuvarande tullkungörelsen men förmodligen skulle även dennaversion bli så omfattande att det vore lämpligare att låta den utgöra ensärskild förordning om tullvärde. En stor del av bilaga Iinnehåller emellertid text av sådant slag att den inte lämpligen kan inlagas isvensk författningstext. Här avses bl.a. de exempel som angivits för tolkningenav artiklarna 2, 3 och 5 men ocksä åtskilligt av den övriga texten i bilagan.En lämplig metod för denna del av avtalet torde vara att generallullstyrelsenges i uppdrag att publicera innehållet i form av anvisningar (Jfr 71 §tullkungörelsen). De delar av avtalet sombehandlar administrativa frågor torde icke behöva återfinnas i svenskförfattningstext. Däremot bör en avstämning göras mellan ochreglerna för besvär, publicering etc. i den svenska lagstiftningen. Det nya avtalet innebärgivetvis också att av hittillsutfärdade anvisningar med prejudicerande betydelse måste ses över och rättasupp. Således blir det nödvändigl atl göra upp en helt ny version av den avgeneraltullstyrelsens tariffbyrå utgivna handledningen för beräkning av varaslullpliktiga värde (ca 30 sidor). Det torde också fåförutsättas atl tullsamarbetet i kommer alt göra en motsvarandegenomgång av de anvisningar som utfärdats för för attfastställa vilka av dem som kan accepteras även för dellar aktivt i Brysselarbetel. Dä lulltaxering sedan år1974 bygger på deklarationsförfarande måste det också förutsättas atttullverket får lämna viss information till importörer om de nya värdereglerna.Givetvis erfordras likaledes undervisning för egen personal. Enligt artikel 21, punkt3, kan begära hjälp med undervisning från i-länder. En kontroll från svensksida av sådana importvärden som kan komma atl fastslällas enligl ariikel 6torde redan för behandlingen av begärd skriftlig information från tillverkare iutlandel i inledningsskedet kräva en förstärkning av generaltullstyrelsensresurser med två på det bokförings-tekniska områdel väl kvalificeradehandläggare, som dessutom har tillräckliga språkkunskaper för att meningsfulltkunna arbeta med åtminstone de viktigaste främmande språken. Om konlrollen förulsäUsulvidgas lill all även avse besök i utlandet kan ylleriigare någon eller någrasädana handläggare bli erforderliga. Prop.1979/80:24 Del A 273 Slyrelsen vill slutligenframhålla vikten av att författningsbestämmelserna fastställs av regeringen igod tid före ikraftträdandet för attmöjliggöra erforderlig utbildning och information inom och utom . ': Tullvärdekoden bygger på att det fakturerade värdel i första handskall utgöra granden för tull värdet. Genom avtalet blir del i fortsättningeninte möjligt att använda t.ex. American Selling Price (), minimivärden ochhemmarknadspriset i exportlandet som tullvärderingsmetoder, vilket måste hälsasmed stor tiUfredställelse. Vad särskill gäller måste dock beklagas atl USAför många väsentliga positioner inom det organiska kemiska området icke lämnatnägra erbjudanden om sänkningar av de uppräknade tullsalsema. Tullvärdekoden skalladministreras av men skall knytas till somleknisk kommitté. För näringslivet är det av största betydelse atttullvärdekoden kommer att tillämpas på ett sätt som verkligen medförförenklingar i förhållande till de regler som utarbetats inom CCC och somefter hand blivit allt krångligare med ökad osäkerhet forden intemationellahandeln som följd. Från svensk sida bör det vara en huvuduppgift att medverkatill att den tekniska kommittén lever upp till kodens målsättning om förenklingav tull värdeberäkningen. Detta torde kunna uppnås bl.a. genom attregeltillämpningen inte som hittillshelt domineras av representanter för de olika ländernas tullmyndigheter. Näringslivetbör i större utsträckning än hittillsberedas möjlighet att påverka tillämpningen. hundelskummure:Arbetet med utformandet av tullvärderegler samt tillämpningsföreskrifter börinte anförtros en kommitté som endast representerar medlemsländemas ceniralatulladministrationer. Näringslivet önskar och kan deltaga i detta arbete. : Vid enallmän värdering av slutresultatet av förhandlingama inom detta område fårnäringslivets intresse av att tekniska föreskrifer, standarder ochprovningskrav etc. inte onödigtvis skall tillåtas hindra varuflödet övergränsema vägas mot våra myndigheters möjligheter att relativt fritt agera påföreskriftsområdet i syfte att ta till vara säkerhets-, miljö-, hälso- ochkonsumentintressen. Flera av de myndigheter som yttrat sig under de gångnaårens förhandlingar har understmkit vikten av att koden inte fär inverka på denskydds- och säkerhetsnivå som man önskar upprätthålla här i landet.