prop · G303176 · 1979-12-31 00:00:00 — Då farligryktesspridning kan antas ske även genom tryckt skrift, föreslår utredningenvidare att en bestämmelse av motsvarande innehåll införs i tryckfrihetsförordningen(TF). Tre ledamöter har reserverat sig mot en uividgning avbestämmelserna mot falsk ryktesspridning. Tagande av utländskt undeistöd Ulredningen anser det självklart, all främmande makt,internationella organisationer eller internationellt kapital inle bör fåpåverka opinionsbildningen i politiska frågor i värt land genom ett dolt ekonomisklunderstöd. Emellertid skulle en bestämmelse mot att mottaga utländskt understödbli föga effektiv. Den skulle därtill bli lillämplig på en del fall, som detknappast finns anledning att lagstifta mot. Med hänsyn härtill och till attbehovet av en bestämmelse även i övrigt framstår som föga angelägel, anserutredningen alt den inle bör föreslå någon bestämmelse. 1979/80:176 28 landetfariig agitation torde istället böra stävjas genom upplysning och offenlligdiskussion. Treav utredningens ledamöter har reserverat sig i denna del och föreslagitinförande av en bestämmelse mot tagande av utländskt understöd. RESERVATIONEROCH SÄRSKILT YTTRANDE Reservationer av a)och mot utredningens ställningstagande ifråga omändring av spioneribestämmelserna. Dettorde vara ställt ulom varje tvivel att vårt land är föremål för en omfattandeunderrättelseverksamhet från andra länders sida. Denna verksamhel riktar sigför närvarande mot praktiskt tagel alla samhällsfunktioner i . Det renlmilitära intresseområdet är sedan gammall föremål för uppmärksamhet.Samhällsutvecklingen i och utomlands har emellertid medfört att ävenområdena för teknik, induslri, vetenskap och politik utsälls för en alltmeraintensiv uppmärksamhet från utlandet. I verksamhelen använder man ocksåalltmera avancerade tekniska hjälpmedel och förfinade metoder. Genomden nu gällande spionerilagstiftningen skyddas genom straff för utlämnandeendast uppgifter, vilkas röjande kan medföra men för rikets säkerhet. Delinnebär att i praktiken ansvar för spioneri endast blir aktuellt, närunderrättelseverksamheten rör militära förhållanden. Spionerimål är ocksånumera sällan förekommande. Det är således tydligt att en betydande del av denundertättelseverksamhel som bedrives inte är kriminaliserad eller på grund avbevissvårigheter inte blir beivrad. Häravföljer inte nödvändigtvis atl del skulle föreligga ett starkt behov avutvidgningar av gällande straffbestämmelser. En betydande del av den främmandeunderrättelseverksamheten torde ske i godtagbara former och gälla förhållanden,som det inle ligger i vårt lands intresse att dölja. En viklig uppgifl för endiplomatisk beskickning är just alt införskaffa information om det land därbeskickningen vistas. Dockförekommer utanför spioneribestämmelsens tillämpningsområde främmandeunderrättelseverksamhet som bedrives i hemlighet och som avser säväl mililärasom industriella, ekonomiska och poliliska förhållanden, vilka det ligger isvenskt intresse att skydda. Vi anser att det inte bör möta några störrebetänkligheter alt ingripa med strafflestämmelser mot viss sådan verksamhet.Man bör därvid särskilt beakta atl även den som lämnar ut uppgifter, som inleä slrafFskyddade, till en främmande underrättelsetjänst därigenom gradvis kankomma i en beroendeställning till främmande makt. Ett från böijan oskyldigt uppgiftslämnandekan leda till spioneri i mening. Vianser därför att det bör införas en bestämmelse, som utvidgar straffbarhetenbeträffande hemlig underrättelseverksamhet åt främmande makt. Ensådan bestämmelse skulle kunna intas som ett tredje stycke i BrB 19: 10 och haföljande lydelse. 1979/80:176 29 Förolovlig underrättelseverksamhet skall likaledes dömas den som i annal fall änförut i detla kapilel är sagt, för att gå främmande makt tillhanda, hemligenbedriver verksamhel för anskaffande av uppgifler rörande svenska förhållanden,vilkas uppenbarande för främmande makt kan medföra men för rikels intressen,eller till dylik verksamhet lämnar medverkan som ej allenast är tillfällig. Denstraffbara handlingen föreslås beslå i att bedriva verksamhet föran anskaffa uppgiflerrörande svenska förhållanden. 1 uttrycket verksamhet ligger ett krav på att detskall föreligga en följd av handlingar, vilka tidsmässigt eller på annat sättslår i sådanl sammanhang atl de kan uppfattas som delar i en verksamhel. Denstraffbara gärningen bör därvid kännetecknas av elt visst mått avplanmässighet och organisation. Anskaffande av enstaka uppgifler straffbeläggesinte i denna beslämmelse. Iförslaget uppställes vidare krav på atl verksamhelen skall ske hemligen. Deltarekvisit anser vi uppfyllt om regelmässigl etl konspiraloriskt beleendeiakttas. Hemligt kan ett förfarande också vara, om del sker utan sådanaförsiktighetsmått som kan betecknas som konspiraloriska, men kontrahenternautgått från alt de meddelade uppgifterna var förtroliga och det avtillvägagångssättet i övrigl framgår att vederbörande förstått att derashandlingssätt var otillbörligt. Föratt inte hell bagatellartade uppgifter skall straffskyddas, har i förslagetuppställts den ytterligare förutsättningen att uppenbarande av uppgifterna förfrämmande makt skall kunna medföra skada för rikels intressen. Med riketsintresse menar vi etl allmänl intresse av inte obetydlig omfattning. Ävenindustrispionage mol ell enskilt svenskt förelag bör kunna falla underbestämmelsen, om spionaget kan påverka landets ekonomi. Rekvisitet"men för rikets intressen" är vidsträckt och den närmare innebördendärav är svårbestämd. Genom atl kravet på alt verksamheten skall ske med direktuppsåt att gä främmande makt till hända, får bestämmelsen ändå nöjaktig avgränsning. Denföreslagna bestämmelsen kommer i första hand att kunna tillämpas på dem som imera betydande omfattning ägnar sig ät underrättelseverksamhet, de s.k.kontaktmännen. Dessa, som ofta är anställda vid en främmande diplomatiskbeskickning och åtnjuter diplomatisk immunitet, kommer i förekommande fall attkunna förklaras inte önskvärda i landet. Därutöver kan finnas anledning atlstraffbelägga de fall där någon lämnar medverkan till sådan verksamhet ochmedverkan inte är enbart lillfällig. För straffbarhet i dessa fall erfordrasemellertid att gärningsmannen är medveten om atl hans handlingar ingår som endel i en underrättelseverksamhet av det slag som är i fråga. Medhänsyn lill att den nu föreslagna bestämmelsen har som syfte att förhindraspioneri och atl den endasl straffbelägger handlingar, som utföres i direktuppsåt all gå främmande makt till hända, torde den inte stå i slrid medregeringsformens reglerom informationsfrihet. 1979/80:176 30 därtill genom de begränsande rekvisiten så klart avgränsadall den endast omfaltar sädana fall där ett otvetydigt intresse avkriminalisering föreligger. Åtal för underrättelseverksamhet kan i vissa fall tänkasfå utrikespolitiska följder av oönskal slag. Vi anser därför atl åtal börkunna väckas först efter förordnande av regeringen. b) Per , och motutredningens förslag om ändring av bestämmelsen angående ryktesspridning tillfara Jör rikets säkerhet. Genom riksdagsbeslut , som trätt i krafl den I januari1978, avskaffades straffbestämmelserna mot beljugande av myndighet och samhällsfarligryktesspridning. Vidare överfördes brottet ryktesspridning lill fara för rikelssäkerhel till krigsartiklarna och inskränktes till att gälla under krig eller beredskapstillslånd. Ändringarna var grundade på elt utredningsförslag som fältbred anslutning vid remissbehandlingen. Riksdagsbeslulet togs med stormajoritet och såvitt angick ändringarna i TF pä grundval av ett enhälligtbetänkande av konslilutionsulskoliet. Ulredningens majoritet föreslär nu att brottetryktesspridning till fara för rikels säkerhet utvidgas och på nytt införes i 19kap. BrB samt atl en vidgning av tillämpningsområdet görs i TF för atlmöjliggöra molsvarande inskränkning i tryckfriheten. Innebörden av majoritelsförslagelär alt kriminaliseringen utsträcks lill all gälla också under allvarligt orosiillständ. Ulredningen delar enhälligt del synsätt som låg till grundför 1976 ärs riksdagsbeslul, nämligen att ryktesspridning i första hand molverkasgenom upplysning genom massmedia och med andra medel. Uiredningsmajoriteienhar emellerlid funnit atl det i en del fall kan möla svårigheler att nå ul lillallmänheten med en riktig information. Vad som tydligen främst föresvävar majorilelenär situationer med våldsamma inre oroligheler. Till delta vill vi göra denkommentaren atl i sådana situationer förefaller en kriminalisering vara av fögavärde. Under krig eller i varje fall under beredskapstillslånd är det juförutsatt all samhällsförhällandena skall vara ordnade, varför enkriminalisering kan ha en viss preventiv effekt. Ulredningsmajorileten framhåller själv all en utvidgningav bestämmelsen lill att omfalla fall dä allvarligt orosiillständ råder medförall den blir vag och inte lämnar mycken ledning för rättstillämpningen. Denprecisering som sker genom kravel på samband mellan faran för rikets säkerhetoch krig eller annat allvarligt orosiillständ innebär enligt vär mening inleatt den kriliken bortfaller. Det är särskilt allvarligt atl inskränkningarföresläs i tryckfriheten på grundval av så vagt utformade rekvisit. Sammanfattningsvis anser vi all det underutredningsarbetet inte framkommil sådana skäl att det nu finns anledning atlföreslå ändringar i den reglering av ryktesspridningsbrotten som trädde i kraftså senl som den . Prop.1979/80:176 31 c) , Per HUding och motutredningens ställningstagande ifråga om tagande av utländskt understöd. I likhei med spionbrottsutredningens majoritet anser vialt en frän utlandet finansierad propaganda i främmande makts inlresse rörandesvenskl statsskick eller älgärder i rikets inre och yttre styrelse innebärbetydande faror för den fria meningsbildningen i landet. Till skillnad frånsamma majoritet anser vi emellertid alt sådana gärningar bör bekämpas även medstraffbestämmelser. Majorilelen åberopar som skäl för sin ståndpunkt att för samhällelsförsvar kräves i första hand atl kunskap vinnes och sprides om del främmandeunderstödet. Det låter säga sig. Men, som lagrådet pä sin tid framhöll, såvälden främmande makten som mottagare av siödet har uppenbariigen klar för sigbetydelsen från opinionsbildningssynpunkl av att understödet och dess ursprungicke kommer till allmänhetens kännedom. Självfallel blir det betydligt lättareatt hemlighälla utländskt understöd om del inte längre blir en uppgifl förpolis- och åklagarmyndighet att beivra tagande av sådanl understöd. Om trols dellarykte skulle uppslå om sådanl stöd, är det för de inblandade givelvis angelägetatt förneka och dementera sådanl rykte. Uppgift kommer då att stå mot uppgiftoch klarhet icke någonsin alt vinnas. Över huvud tagel ter del sig motbjudande all en verksamhetav detta slag - givande och lagande av utländskt slöd i antytt syfle - icke pånågot sätt skulle kriminaliseras. Verksamheten skulle därmed bli straffrättsliglhelt fri. Redan därav följer att möjligheten att värva medarbetare i Sverigeför ändamålel skulle underlättas. Verksamhelen skulle ju vara fri från siraffenligt BrB. Majoriteten anser vidare att tagande av utländsktunderstöd normalt icke kan klarläggas ulan etl tidsödande utredningsarbete. Detkan i vissa fall - långt ifrån alltid - vara sant. Det är emellertid ettargument utan bärkraft och det gäller i fråga om många brott, t. ex.narkotikabrott; under alla förhållanden mäste man nämligen beaktastrafflagstiftningens preventiva effekt. Del får inte heller föranleda enlagstiftarnas hjälplöshet inför uppgiften att även på detta område söka värnaden fria meningsbildningen och den allmänna opinionens frihet. Storapenningbelopp, insalta för att påverka den allmänna meningen, från främmandemakt, eller från stalsbo-lag eller från multinationella företag, vilka handlari denna makts intresse, kan skickligt användas i något av nutidens massmedia.Därvid kan de, som utländskt exempel visar, aniingen genom ryktesspridningeller genom försåtlig propaganda påverka opinionen pä ett sätt som kan blitill allvarlig risk för landets egna säkerhelsinlressen. Atl utländskt understöd även efter andra världskrigetlämnats till svenska rörelser eller organisationer torde vara känt. Det kan halämnals i olika former. Möjligheterna är många, subsidier via tryckeripressenfrån statsbolag, genom stora Iryckeribeställningar eller på annat sätt. 1979/80:176 32 lagbestämmelsernaha haft en starki återhållande effekt. Om dessa icke införes på nyll. eller omintresset för ökar, kan lägel snabbt ändras. Samhällel bör då icke slåulan medel att möta sådana försök till påverkan. Enighellorde råda om alt den avskaffade bestämmelsen om lagande av utländskt understödvar alllför vidsträckt. En person i kan tänkas mottaga understöd föralt bedriva propaganda i främmande makts inlresse ulan alt understödet behöverha utländskt ursprung och ulan att givaren behöver stå i förbindelse medfrämmande makt. I den mån understödet ges av en svensk, som i överensslämmelsemed sin egen poliliska uppfattning försöker påverka opinionen, skulle del vara direklslötande all kriminalisera mottagande av understödet. Men bestämmelsen blirrimlig om tilt-lämpningsområdel inskränkes till fall, där understödetbevisligen kommer frän utlandet och ges i främmande makts intresse. En på så sällmodifierad beslämmelse skulle kunna ha följande lydelse: Densom av främmande makt eller eljesi från utlandet av någon som handlar ifrämmande makts inlresse mottager penningar eller annan egendom för all genom ulgivandeeller spridande av skrifter eller annorledes påverka den allmänna meningen omstatsskicket eller om åtgärder i rikels inre eller yttre styrelse, dömes förtagande av utländskt understöd till fängelse i högsl . Viförordar införandel av en sådan beslämmelse. Jagansluter mig till reservationerna ovan under a) och c). Prop.1979/80:176 33 Bilaga 2 (Utredningens lagförslag) Förslag till lag om ändring i tryckfrihetsförordningen Enligt beslut föreskrives att 7 kap. 4 Stryckfrihetsförordningen skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Med beaktande av det i I kap. angivna syftet med en allmäntryckfrihet skall såsom otillåtet yttrande i tryckt skrift anses sådan enligtlag straffbar framställning som innefattar: 1. högförräderi, förövat med uppsåt atl riket eller del därav skall med våldsamma eller eljest lagstridiga medel eller med utländskt biständ läggas under främmande makt eller bringas i beroende av sådan makt eller att del av riket skall sålunda lösryckas eller att åtgärd eller beslut av statschefen, regeringen, eller högsta domarmaklen skall med utländskt bi stånd framtvingas eller hindras, såframt gärningen innebär fara för uppså tets förverkligande; försök, förberedelse eller slämpling lill sådanthögförräderi; 2. krigsanstiftan,såframt fara för att riket skall invecklas i krig eller andra fienlligheterframkallas med utländskt bistånd; 3. uppror, förövatmed uppsåt atl statsskicket skall med vapenmakt eller eljest med våldsammamedel omstörtas eller att åtgärd eller beslut av statschefen, regeringen,eller högsta domarmaklen skall sålunda framtvingas eller hindras,såframt gärningen innebär fara för uppsåtets förverkligande; försök, förberedelse eller slämpling till sådant uppror; 4. landsförräderi eller landssvek, i vad därigenom, dåriket är i krig eller eljest i lag meddelade bestämmelser om sådant brott äga tillämpning, någon förieder krigsfolk hörande till rikets eller med riket förbunden stals krigsmakt eller andra som äro verksamma för försvaret av riket lill myteri, trolöshet eller modlöshet eller genom osann framställning sprider misströs tan bland allmänheten eller begär annan dylik förrädisk gärning som är till men för försvaret eller för folkförsörjningen eller, om riket är helt eller delvis ockuperat av främmande makt utan atl militärt motstånd förekom mer, för motståndsverksamhelen; försök, förberedelse eller slämpling till sådantlandsförräderi eller landssvek; 5. landsskadligvårdslöshet, i vad därigenom någon av oaktsamhet begår gärning som avses under4; 6. uppvigling,varigenom nägon söker förleda till brottslig gärning, svikande av medborgeriigskyldighet eller ohörsamhet mot myndighet; 7. ryktesspridning till fara för ri- 7. ryktesspridning till fara för ri kels säkerhet, varigenom, då riket kels säkerhet, varigenom någon är i krig eller eljesi i lag meddelade sprider falskt rykte eller annal bestämmelser om sådant brott äga osant påstående, som med hänsyn 3 Riksdagen1979180. lill krig eller annat allvarligt orostillstånd är ägnat all framkalla fara för rikets säkerhel. eller lill främmande makt låter framkomma sådant rykte eller påslående; tillämpning, nägon sprider falskt rykte eller annat osantpåslående, som är ägnal all framkalla fara för rikets säkerhel. eller tillfrämmande makt framför eller låter framkomma sådant rykte eller påstående; 8. hol mol ellermissaktning för folkgrupp av viss ras, med viss hudfärg, av visst nationellteller etniskt ursprung eller med viss trosbekännelse; 9. förtal,varigenom någon utpekar annan såsom brottslig eller klandervärd i sittlevnadssätt eller eljest lämnar uppgifl som är ägnad atl utsätta denne förandras missaktning, dock ej om del med hänsyn till omständigheterna varförsvarligt alt lämna uppgift i saken och han visar atl uppgiften var sanneller alt han hade skälig grund för den; 10. förtal av avliden, om gärning som avses under 9 ärsårande för de efterlevande eller eljest kan anses kränka den frid, som bör tillkomma den avlidne; eller 11. förolämpning, varigenom nägon smädar annan genomkränkande lillmäle eller beskyllning eller genom annat skymfiigt beteende mot ho nom. Lag om ändring av Enligtriksdagens beslut föreskrives i fräga om dels alt 22 kap. 2 a Sskall upphöra att gälla, dels alt 19 kap. 5 § skall ha nedan angivna lydelse,dels atl i balken skall införas en ny paragraf, 19 kap. 13 §, av nedan angivnalydelse. Den som,för att gå främmande makt lillhanda, obehörigen anskaffar, befordrar, lämnareller eljest röjer uppgift rörande försvarsverk. vapen, förråd, import, exporleller förhällande i övrigt, vars uppenbarande för främmande makt kan medföramen för rikets försvar eller för folkförsörjningen vid krig eller av krigföranledda utomordentliga förhållanden eller eljest för rikets säkerhel, dömes,vare sig uppgiflen är riktig eller ej. för spioneri till fängelse i högsl sexår. Detsamma skall gälla, om någon i syfte som sagts obehörigen framställereller Den som,för att gå främmande makt lillhanda, obehörigen anskaffar, befordrar, lämnareller eljest röjer uppgift rörande försvarsverk, vapen, import, export, tillverkningssätt,underhandlingar, beslut eller förhållande i övrigt, vars uppenbarande förfrämmande makt kan medföra men för rikels försvar eller för folkförsörjningenvid krig eller av krig föranledda utomordentliga förhållanden eller eljesi förrikets säkerhet, dömes, vare sig uppgiften är riktig eller ej, för spioneritill fängelse i högst . Detsamma skall gälla, om nägon i tager befattning med skrift, leckning eller annat föremålsom innefattar sädan uppgift. syfte som sagts obehörigen framställer eller tagerbefattning med skrift, teckning eller annat föremål som innefattar sådan uppgift. Om någon bland allmänheten sprider eller till främmandemakt framför eller låter Jramkommu falskt rykte eller annat osant påståendesom med hänsyn tUl krig eller annat allvarligt oroslillslånd är ägnat attframkalla Jära för rikets säkerhet, dömes för ryktesspridning till fara förrikets säkerhel lill böter eller fängelse i högsl . Prop.1979/80:176 36 Sammanställning av remissyttrandena över betänkandet (DsJu 1979:6) Översyn av spioneribrottet m. m. Remissyttranden har inkommii från justitiekanslern (),riksåklagaren (), , , överbefälhavaren,försvar, överstyrelsen för ekonomisktförsvar, , lingsrätt, i län.yttrandefrihelsutredningen (Ju 1977: 10), (), , . RÅ har lill sitl yttrande fogat yttranden frånöveråklagarna i , och åklagardistrikt samllänsåklagarna i och Norrbotiens län. () har som svar pä remissen åberopat det av avgivna yttrandet. Utredningens uttalanden om innebörden av gällandestraffbestämmelse mot spioneri föranleder inte erinringar från någonremissinstans. Flertalet av de remissinslanser som uttalat sig i frågan delarockså utredningens uppfattning atl spioneribestämmelsen behöver förtydligas såalt det bättre framgår atl den äger tillämpning i fråga om kvalificerade formerav industrispionage och politiskt spionage mol rikels säkerhet. Annan mening än utredningens i fråga om behovet avförtydligande av spioneribestämmelsen uttalas dock av . Enligt förbundet kräver givelvis rikets säkerhel att vissaförhållanden hälls hemliga och atl hemlighållandet kringgärdas medstraffskydd. är det dock nödvändigt, att dessa förhållanden sä längtmöjligt kan bli föremål för politisk debatt och kontroll i vid mening. Eflersomdet i praxis fastslagits att informalion och deball i massmedia konstituerarindirekt uppsåt att gå främmande makt tillhanda, är det av yttersta vikl att deförhållanden som måste hemlighållas blir så snävl angivna att den legitimainformationsverksamheten inte ävenlyras. Utredningen hävdar alt dess förslagtill omför- mulering av 19 kap. 5 S BrB icke innefatlar någonlagändring i sak utan endast ett förtydligande av vad som redan gäller. Del ärmöjligt att så är Prop.1979/80:176 37 Varje textändring i en lag måste emellertid hanågon innebörd. Det är inle alllid möjligt all anlecipera vilka vägar somöppnas genom ändringar eller omformuleringar av lagtext. Detta gäller även närdet uttryckligen förulsälls att ändring i sak ej är avsedd. På elt område somberör grundlagsfästa fri- och rättigheter bör man vara särskilt försiktig medopåkallade textändringar vilkas konsekvenser man inte till fullo kanöverblicka. vill för sin del ifrågasätta om det ärnödvändigt att i förtydligande syfte göra den av utredningen föreslagnakompletteringen av spioneriparagrafen, eftersom den inle ändrar bestämmelsensräckvidd, medan yttrandefrihetsutredningen är tveksam till om ändringen ger så sloravinster i fråga om bestämmelsens klarhet att den är befogad. När detgäller den närmare ulformningen av 19 kap. 5 S BrB uttalar länsåklagaren iNorrbottens län tveksamhet mot att markera bestämmelsens tillämplighet i frågaom industrispionage genom atl införa ordet "tillverkningssätt".Enligt länsåklagarens mening är kapacitetsfrågor av väsenlligl slörre belydelseför rikels säkerhet och i valel mellan exemplifieringen framstår"industriell kapacitet" som lämpligare, särskilt som det ickeär ovanligt att tillverkningssätt i olika sammanhang säljs till utlandet isamband med uppförande av hela fabriksanläggningar. Överbefälhavaren riktar kriiikmot uttrycken "import och export". Det kan inte uteslutas atlföremålen för spionage kan gälla andra uppgifler och förhållanden än vad detraditionella import- och exportbegreppen representerar och som är av betydelseatt skydda av hänsyn lill folkförsörjningen i krig. Överbefälhavaren föreslårdärför att uttrycket ersälts med "förhållanden av ekonomisk arl".Vidare menar överbefälhavaren att uttrycket "förråd" bör kvarstå.Överstyrelsen för ekonomiskl försvar finner det inte acceptabelt att begreppet"förråd" utesluts. Tvärtom borde enligt överstyrelsens mening ettförtydligande göras genom alt inskjuta "beredskapslager och andra"före ordet förråd. Som ett argument för sin ståndpunkt nämner överstyrelsen attdel i skrivelser frän privatpersoner till andramyndigheter förekommit uppgifter om vissa förråds storlek och sammansättning.Hur dessa hemliga uppgifter kommit till ifrågavarande personers kännedom är ej ulrelt.Även JK, RA, överåklagaren i , , ,, domureför-bund och Föreningen sig att ordet "förråd" utmönstras ur lagtexten. När det gäller frågan om det behövs ytterligarekriminalisering av spionage och annan underrättelseverksamhet med poliliskeller ekonomisk inriktning är meningarna starkt delade bland remissinstanserna.