prop · G3032 · 1979-12-31 00:00:00 — Den närmastelikheten är dock med nolarius publicus. Kammarrällen påpekar att dispaschörendock haren mer myndighetsliknande funktion än nolarius publicus, eftersom hansbeslut kan överklagas till allmän domslol. Någraremissinstanser anser all paragrafen bör underkastas en redaktionell översyn.Riksskatteverket anser att bestämmelsen, som är av central betydelse förlagförslaget, skulle vinna i överskådlighet om den delades upp i fleraparagrafer och överarbetades ytteriigare. Även lantbruksstyrelsen anserparagrafen vara tämligen svårläst. Särskill gäller delta tredje Prop.1979/80:2 Del B BUaga 2 198 stycketsom anger undantagen från huvudregeln. Paragrafen blir enligt styrelsen meralättläst, om beslämmelserna i iredje stycket förs in i försia styckel.Lantmäteriverket anser att andra stycket bör ges en mer precis formulering. Omman inte läser förarbetena till lagen, är stycket enligt verkets meningsvårbegripligt. vänder sig mot metoden med två skildapunklsysiem i samma paragraf påpekar att verket framför synpunkter som kan föranleda ändring i 2kap, 4 §, I den mån så blir fallet bör däremot svarande ändringar vidtas i 1kap, 5 §, bl, a, i punki 3, EnligtJK sägs ingenting i promemorian om hur längsta tiden för handlingssekreless skall bestämmas vid sekundärsekretess. Man kan t, ex, länka sig att tiden skall räknas från den dag då handlingen inkom till "sekundär"-myndigheien. Detta är enligt JK del i och för sig mestpraktiska, men det innebär all man fär olika tider för samma handling vid olika myndigheter, vilket kan verka förvirrande och omotiverat. Lagtexten i 5 § kan emellertid också tolkas så atl tidsangivelserna i sekretessregeln hos den överiämnande myndigheten skall gälla också hos den mottagande, ("Sekre tess som gäller vid viss myndighet skall gälla också vid annan myndighet",)Goda skäl talar även för denna lösning. Ovissheten bör undanröjas anser JK, Jökonstaterar att paragrafen uttömmande anger i vilka fall sekreiess överförstill annan myndighei. Detta innebär enligt JO risk för all man inte fär medalla de fall där en överföring av sekretess rimligen bör ske. JO påpekar bl. a.all del av 5 § första slyckel 5 framgår all sekreiessen överförs när uppgifthar inhämtats för forskningsändamål. I uttrycket forskning kan dock knappastläggas andra former av utredningsverksamhet än sådan som harvelenskapligellerliknande karaktär. Enligt JO:s mening föreligger emellertidbehov av överföringssekretess också då uppgifter lämnas lill annan myndigheiför utredning, t. ex. till statliga kommittéer. En liknande uppfattningredovisas i ell yttrande av länsassessorn som fogals lillyttrandet frän i . Enligt denne harförfarandet med regelmässiga utredningsremisser mellan myndigheter intebeaktats tillräckligt vid utformningen av paragrafen. Som exempel nämnerMellsiröm ärenden om lillslånd enligt miljöskyddslagen och 136 a i; byggnadslagen,i vilka ärenden uppgifter av sekrelessintresse förekommer ochbedöms erforderiiga för att remissen skall kunna besvaras. För länsslyrelsensdel kan det gälla remiss från och/ellerremiss till t. ex. hälsovårdsnämnd. Sekretessfunktionen skulle enligt Mellsirömframstå som mindre meningsfull, om resp. myndighei var för sig ägde pröva fråganom sekretess. anser att en myndighei som har sektorsansvar för en vissverksamhet bör ges möjlighet atl med bindande verkan avgöra om Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 199 enviss uppgift bör sekreiessskyddas. För lantmäteriverkets del bör ÖB gesmöjlighel alt ge föreskrifter för verkets hantering av sådanatotalförsvars-uppgifter som verket har tillgång lill vid kartframslällning. Ungdomsfangelsenämndenkonstaterar all uppgift som är hänförlig till kriminalvården, med undantag föruppgift som avses i punkt 2, enligt förslagel inte omfattas av s. k. sekundärsekretess. Eftersom primärsekreiess i regel torde komma att gälla i de fall dåuppgift som härrör från kriminalvården vidarebefordras, anser nämnden att någotbehov av sekundär sekretess inte föreligger för kriminalvårdens vidkommande. HovrättenförVästra påpekar all det inom polisverksamheten kan förekomma verkställig hel av beslul om tvångsåtgärder på sjukvårdens eller socialvårdens områden.1 sådana fall skall enligt promemorian (s. 464) reglerna i 8 kap. 2 resp. 4 §bli tillämpliga. En sådan tolkning framstår inte som oomtvistlig, särskill motbakgrunden av den restriktivitet beträffande sekretessens"fortplantning" som kommer till uttryck i 1 kap. 5 §. Hovrättenifrågasätter därför, om inte uppräkningen i förevarande paragraf börkompletteras med en punkt av följande innebörd: "vid polismyndighet, närdenna på grund av författning biträder den förstnämnda myndigheten". SCBkonstaterar att promemorieförslaget innebär att de uppgifter som lämnas lillstatistiken från andra myndigheter blir skyddade av statisliksekretessen.Innebörden härav är bl. a. att offentliga uppgifter som från andra myndigheterlämnas för utarbetande av statistik omfattas av sekretess på samma sätt somövriga uppgifter inhämtade för statistik. Denföreslagna konstmktionen för med sig all uppgifter som hos den avlämnandemyndigheten är sekretessbelagda, oavsett denna sekretes*, blir skyddade avstatisliksekretessen när de lämnas lill en staiisiikproducerande myndighei.Oftast innebär detta ingen eller endasl oväsentlig förändring avsekretessskyddet. Emellertidutarbetas viss statistik vid SCB på gmndval av bl. a. primäruppgifter som nuär sekretessbelagda enligt 4 i; SekrL (försvarssekretess). Enligt 3 kap. 2 S iförslaget skulle sekretessliden för dylika uppgifter hos annan myndighei änstatislikproducent bli högsl men kunna föriängas ulan begränsning avregeringen. Vidare bearbetar SCB för stora delar av rälisslatisiiken uppgifterhämtade ur allmänt kriminalregisier eller polisregister. Enligt förslaget (8kap. 17 §) skall utlämnande av uppgifter ur dylika register regleras i särskildlag. Den nuvarande regleringen innebär härvidlag en sekrelesstid som är betydligtlängre än . Säkeriigen kommerdelta att gälla även förden kommanderegleringen på detta område. För båda de här nämnda typerna av uppgifter skulleenligt förslagel hos SCB komma att gälla en sekretesslid av högst - ivissa fall högst . Nackdelarnamed att uppgifterna som nämnts kan få ett i tiden kortare skydd hosstatistikproducenten än det som de eljest skulle åtnjuta torde vara uppenbarasåväl för dem som avses med uppgifterna som för den myndighet som iförekommande fall lämnar ifrån sig dessa. SCB kan inte dela den i Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 200 motiveringenframhållna uppfattningen alt de praktiska skäl, som talar för den föreslagnakonstmktionen skulle väga tyngre än de skäl som motiverar en strängare sekreiessför sådana uppgifter (s. 241 fjärde stycket i förslaget). Medhänvisning till det anförda föreslår SCB att lagförslaget (1 kap. 5 §) antingenkompletteras med en generell regel av innebörd att sekreiess som gäller förvissa uppgifter eller i viss verksamhet också skall gälla i myndighelssärskilda verksamhet för atl framställa statistik, om den förra sekreiessen ärsträngare än den . Eventuellt kan en regel som sakligt sett enbart täckerde två typer av uppgifter som berörts i det föregående vara tillfyllest.Behovet torde enligt SCB lätt kunna tillgodoses genom att en ytteriigare punkti förslagets 1 kap. 5 § införs med något av de tvä nämnda alternativen sominnehåll. JKställer frågan hur man i promemorieförslaget tillgodosett de sekrelessbehovsom föranleds av JK:s uppgift som regeringens högste ombudsman, en fråga somdelvis sammanhänger med bestämmelserna om sekundärsekreiess. Rörande dennafråga hänvisas till sammanställningen under 12 kap. (Övriga frågor). Enligtlänsstyrelsen I har de problem som kan uppslå i samband medarkivering av handlingar hos annan myndighei inte uppmärksammats tUlräckligl.Enligt arkivsladgan skall statlig myndighets handlingar överiämnas tUlarkivmyndighet . 1 allmänhet har sekretessliden då löpt ul. Detkan emellertid länkas fall där sekretessen alltjämt finns kvar vidöveriämnandet. Sekretessens fortplantning i dessa fall bör enligt länsslyrelsenbehandlas under denna paragraf Även JO anser att del behövs en bestämmelse sommedför alt sekreiess förs vidare då myndighet överiämnar handlingar tillarkivmyndighet. JOanmärker all t i 11 s y n är ett ganska vagt begrepp. När fråga är ominspektion eller liknande ålgärd som följer av lillsynsuppgifter eller när ettsärskill ärende rörande lillsyn uppkommit, vållar ordel intetolkningsvårig-heler. Ordet "lillsyn" har dock i den offentligaförvaltningen en vidare innebörd. har i regeltillsynsfunktioner över regionala och lokala organ. Tillsynsuppgifler kan ävengälla inom viss verksamhet. förekommer mer eller mindre informellakontakter mellan överordnade och underordnade organ inom områden där denöverordnade myndigheten utövar tillsyn. Fråga kan då enligt JO uppstå, om man isådant fall kan tala om tillsyn i den bemärkelse som avses i förslaget.Särskill tveksam förefaller situationen vara när det är den underordnade myndighetensom lar kontakt med chefsmyndighet för att t. ex. lämna information ellerbegära råd. JO anser del därför önskvärt att innebörden av uttrycket Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 "tillsyn"närmare klariäggs i motiven. Rikspolisstyrelsenkonstaterar atl det i förslaget inte närmare angetts vad som menas medtillsynsmyndighet. De centrala myndigheterna har ofta i sin instruktion ålagtsen inspektions- eller annan tillsynsskyldighet över lokala myndigheter. Därförbör det enligt styrelsen klarläggas om sekundärsekretessen skall gälla dessacentrala ämbetsverk. Eftersomförslagel innebär atl något sekretesskydd inte föreligger i förhållande lilltillsynsmyndighet - för medicinalpersonalens del - måsleenligt karoUnska institutet särskilda krav ställas på hur tillsynsverksamhetenutövas. 1fråga om uppgifter som revisionsmyndighet inhämtat i samband med r e v i s i on ger beslämmelsen enligt statensjärnvägar en lösning på problemet someliminerar en kännbar svaghet i nuvarande sekretesskydd. Riksdagensrevisorer förutsätter alt uppgifter som inhämtas genom anlitade konsulter ellerkonsultföretag i ett granskningsärende är skyddade så länge granskningen pågår.Om departementet inte skulle anse all de remitterade bestämmelserna ger dettaskydd, bör enligt revisoremas mening ett förtydligande med sådan innebördgöras. Allsekundär sekreiess kommer alt gälla vid revisions- och lillsynsorgan framstårför såsom naturligt med hänsyn lill alt revisionen hartillgäng även lill uppgifter som är föremål för sekretess. Förslagel medför bl.a. all verket i ökad utsträckning åläggs atl hemlighålla uppgifter iprojektaklema. Verket har ingen erinran mot förslagel i denna del. - Punkt 1innebär att sekreiess, som primärt gäller för uppgift hos annan myndighet,kommer atl gälla vid reviderande myndighei endasl om uppgiften inhämtas isamband med revision eller lillsyn hos den förstnämnda myndigheten.Riksrevisionsverket erinrar på grund därav om att revisionen i sin granskningav en viss myndighei ofta inhämtar uppgifter från annan myndighei, ulan altdenna är föremål för revision. Uppgifter kan vidare i samma syfle inhämtas frånexempelvis enskilda bidragsmollagare. Sekundärsekrelessen bör därför enligtverket inte inskränkas till uppgifter från den granskade myndigheten. Dettalorde enklast åstadkommas genom att de avslutande orden "hos den förstnämndamyndigheten" i punkt 1 fär utgå. Underhänvisning till sin egen instruktion påpekar datainspektionen alt allt flermyndigheter åläggs atl tillhandagå med rådgivning inom sitt verksamhetsområdelill bl. a. andra myndigheter. Särskill med hänsyn lill atl tystnadsplikteningår i sekretessen kan därför finnas ett inte oväsentligt behov av att dennarådgivning kan ske med bibehållen sekretess för de uppgifter som denrådssökande myndigheten lämnar som underlag för rådgivning. Inspektionenanmärker dock atl i. ex. rådgivning beträffande inkassolagen lill myndigheter iinte obetydlig utsträckning sker skriftligen och med skriftligt underiag frånden "rådssökande" myndigheten. Riksrevisionsverketerinrar om dess roll enligt förordningen (1975:586) om Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 202 registeröver statliga avgifter. Enligi denna förordning skall andra förvaltningsmyndigheterän affärsverk åriigen samråda med riksrevisionsverkel om avgifterna inommyndighetens område. Av verkets tillämpningsföreskrifter till förordningenframgår vilka uppgifter som i samband härmed skall överiämnas lill verket.Oaktat riksrevisionsverkel i denna roll varken kan sägas ulöva lillsyn ellerutföra revision, bör de uppgifter som överlämnas lill verket åtnjuta sekundärtsekretesskydd som en konsekvens av den i 7 kap. I ij föreslagna utvidgningen avden s. k. kommersiella sekretessen. Verket lägger också fram etl förslag somläcker verkels behov även i del aktuella hänseendet, se sammanställningen under7 kap. 1 >;. DAFA lar upp samma fråga och anför: EnligtDAFA:s instruktion skall DAFA:s verksamhet vara ekonomiskt självbärande ochfinansieras genom ersättning som bestämmes av DAFA efter samråd medriksrevisionsverket. Enligt av riksrevisionsverkel meddeladetillämpningsföreskrifter till förordningen (1975:586) om register över statligaavgifter anges alt - fömtom etl antal uppräknade dokument inkluderande bl. a.en redogörelse för myndighetens konkurrensbild och kundstruktur samlförekommande marknadspriser - även principerna för avgiflssätlningochkalkylering skall ingå i samrådsförfarandet. Huvudregeln är atl samråd skallske skriftligen. 1promemorieförslagels 1 kap. 5 § försia slyckel 1 anges alt sekretess hos enmyndighei också gäller hos myndighei som utövar tillsyn över eller verkställerrevision hos den förstnämnda myndigheten. Vidare nämns i specialmoliveringenriksrevisionsverkel som exempel på myndighei där sekundärsekrelessen blirtillämplig. Mol bakgmnd avpromemorieförslagels utvidgning av 34 a § lag och DAFA:s skyldighetalt samråda med RRV i avgiftsfrågor, torde del framstå som en någol mindrelyckad ordning om det malerial som gäller DAFA:s affärsverksamhet-och som vidDAFA kan sekretessbeläggas- inte skulle åtnjuta molsvarande skydd vidriksrevisionsverkel i samband med samråd rörande DAFA:s avgifter. Ej hellerlorde något bärande skäl kunna anföras varför uppgift inhämtad i samband medrevision - i traditionell bemärkelse-skulle åtnjuta stöne skydd än uppgiftinhämtad i samband med förfatlningsreglerad "förhandsrevision", dvs.samråd belräffande avgiftssättning. DAFAföreslår för sill vidkommande all texten i punkt 1 kompletteras så att den ävenomfattar författningsreglerat samråd (med en koppling lill 7 kap. 1 §) elleratt det vid propositionsarbeiet görs ett förtydligande uttalande i riktning motdet som DAFA anfört. Datainspektionenpåpekar att den sekundärsekreiess som skall gälla i "tiUståndsärende"som enligt lag ankommer på inspektionen måste innefatta även sådana fall därdalainspektionen inte meddelar beslut ulan endast avger yttrande(personregister inrättade genom beslul av regeringen eller riksda- Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 203 gen).Detsamma måsle enligt inspektionen gälla då den efler beslut av statsmakternahar att pröva om föreskrift skall meddelas (2 i; andra stycket och 7 Sdalalagen). JK ställer frågan om intesekundärsekretess bör gälla hos många andra myndigheter som har atl avgöratiUståndsärenden och därvid inhämtar uppgifter angående enskilda från andramyndigheter. Enligt JK är det inte ovanligt atl i tiUståndsärenden uppgiftermer eller mindre regelmässigt införskaffas angående sökandens hälsotillstånd(t. ex. körkortsärenden). JK saknar motivering för särbehandling avdatainspektionen. Också lar upp frågan om sekreiessmyndigheter emellan vad gäller nödvändiga uppgifter i myndighetstillslåndsverksamhei. Enligt styrelsen föreligger ett ständigt behov avnödvändig och i författning föreskriven information vid myndigheternas handläggningav tillståndsärenden. Om lagstiftaren inte medger ett generellt undantag frånsekretess för sådana uppgifter i denna verksamhet, bör i anslutning till punkt4 införas en bestämmelse om sekundärsekreiess för information som inhämtatsfrån annan myndighei i tiUståndsärende. Delta kommer att underiätta detnödvändiga och ofta regelbundna informaiionsuibylet myndigheter emellan genomalt den utiämnande myndigheten inte behöver tveka om sekretesskyddets art ochomfattning hos den rekvirerande myndigheten. Skulle deninformationsmot-lagandes egna sekretessregler vara starkare, finns del enligtrikspolisstyrelsen inget hinder alt informationen fär detta skydd. Härigenomundviks också eventuella problem i form av dubbel sekretess. noterar med tillfredsställelse att uppgift som överlämnas förforskningsändamål frän en myndighei lill en annan åtföljs av det sekretesskyddsom gällt uppgiften vid den försia myndigheten. JKkonstaterar alt enligt punkt 1 sekundärsekretess inte skall gälla, om uppgiftenhos mottagaren redan omfattas av annan bestämmelse om sekretess till skydd församma intresse, och anför: Enligtpromemorian (s. 241) talar praktiska skäl för att myndigheten i sådant fall fårhålla sig enbart lill den "egna" sekretessregeln, vare sig denna gerstarkare eller svagare sekreiess än den sekretessregel som gällde för uppgiftenhos den myndighet varifrån den inhämtats. Jag vill här erinra om vad jagtidigare har anfört belräffande "dubbel" tystnadsplikt förbefattningshavare som övergår från en allmän verksamhet till en annan samt omregeln i 3 S att tystnadsplikten gäller för den som för det allmännas räkningdeltager i eller har deltagit i myndighets verksamhet. På grund av dennabestämmelse följer tystnadsplikten en tiänsteman vid övergång lill annananställning i det 1979/80:2 Del B Bilaga 2 204 Ej heller det ifrågavarande uttalandel på s. 241 är därför förenligtmed denna beslämmelse såvitt gäller tiänsteman hos den mottagande myndigheten,om han har en strängare lystnadsplikt beträffande uppgiften från en tidigareanställning. Också/orsvare/smaterielverk reagerar mol uttalandet på s. 241 i promemorian. Bestämmelsen iförevarande paragraf borde enligt verket rimligtvis innebära att denbeslämmelse, som "övertar" skyddet av den aktuella uppgiften, germinst lika gott skydd som den bestämmelse som skyddar den hos avlämnaren. Enuppgift måste åtnjuta samma sekretesskydd, oavsett vid vilken myndighei denfinns. Eljest kan lätt det skydd som lagstiftaren genom TF och sekretesslagenvelat bereda vissa betydelsefulla intressen förflyktigas genom atl uppgifternaöverförs mellan myndigheterna. Punkt1 innebär atl sekreiess enligt 10 kap. 19 § undantas från regeln att en primärsekretessbestämmelse slår ut sekundärsekreiess. Delta har föranlett JK tillpåpekandet all regeln i 10 kap. 19 § inte är utformad som en primärsekretessregel. Av paragrafens näst sista slycke framgår nämligen atl regelntvärtom är subsidiär. JK konstaterar vidare alt undantaget motiverats med atlsekretess enligt paragrafen "i princip" upphör när åtal har väckts.Eftersom del är myckel vanligt att åtal inte väcks, kommer sekrelessbehoveldock enligt JK:s mening all beslå under avsevärd lid. I paragrafens sistaslycke stadgas också all, i fråga om uppgift i allmän handling, sekretessenligt paragrafen gäller i högsl . Skälen för att göra det ifrågavarandeundantaget för 10 kap. 19 § är därför knappast övertygande, anser JK. noterar atl p u n k t 2 innebär alt sekreiess, som gäller vid vissmyndighet, inte omfattar uppgift som las upp i beslul hos den mottagandemyndigheten. Om en försvarsmyndighei för att klariägga etl förhållande förexempelvis en revisionsmyndighet eller en tullmyndighet ser sig nödsakad allrelatera vissa försvarshemliga uppgifter och om denna myndighei lar inuppgiften i sill beslul, synes uppgiften alltså vara prisgiven. Detla kanenligt verket inte godias. Riksrevisionsverkelanser alt innebörden av punkt 2 bör klarläggas genom ytterligaremotivullalanden och anför: 1all revisionsverksamhet fömtsatts att viss rapportering äger rum. RRVöversänder numera regelmässigt sina rapporter dels lill den granskademyndigheten, dels till regeringen, (budgetdepartementel och vederbörandefackdepartement). Rapporterna - som normalt avslutar en granskningsinsats - ärföremål för verkets beslut. Även de under RRV:s tillsyn ståenderevisionskontoren (RK) har all fullgöra viss rapportering. Detta sker dels ianslutning till avgivande av årsberättelse, dels i direkt samband medavslutandet av en granskning (löpande rapportering). Beslul härom fallas iregel av chefen för resp. RK. Av den i 1 kap. 5 § iredje stycket 2 föreslagnabeslämmelsen om undanlag från sekundär sekretess följer, att sekretess integäller för uppgifter som upptas i revisionens beslut, såvida inie särskildsekretessbestämmelse kan åberopas till stöd härför. Enligt specialmotiveringenkommer del föreslagna undantaget i flertalet fall alt medföra, att Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 ; , 205 uppgiftsom omfattas av sådan sekreiess inte redovisas i beslulel. I promemoriandiskuteras inte närmare de fall när avvikelser från delta normala mönster kananses befogat. RRV anser all man i uppkommande överväganden har alt utgå frånförhållandet atl den mottagande myndigheten ensam svarar för innehållet i sinabeslul. Att inta hemliga uppgifter i beslul endast i syfte atl kunna lämna uldessa kan givetvis inte komma i fråga. Objektiva skäl bör kunna anföras för myndighetensställningstagande. Att närmare konkretisera alla dessa skäl är knappaslmöjligt. Viss ledning kan dock hämtas från bestämmelsen i 2 kap. 7 §. Intagandeav hemlig uppgift i beslul skulle sålunda komma i fråga om risk inte kan ansesföreligga atl det intresse, som sekreiessen skall skydda, skadas samt om denmottagande myndigheten bedömer att behovel av alt inta uppgiften i beslul måsteanses ha företräde vid en avvägning mot skaderisken och skyddsintresset. RRVhemställer atl dessa synpunkter återspeglas i motiven lill nu ifrågavarandelagbestämmelse. Fall kan givetvis ocksåförekomma där den mottagande myndigheten till skillnad från uppgiftslämnandemyndighet inte anser viss sekretessbestämmelse vara tillämplig. Här ansvararmottagande myndighet själv för sill ställningslagande all sekundär sekreiess ejföreligger. (Jfr 2 kap. 14 § TF och 13 kap. 6 § första styckel lagförslaget.) Sveahovrätt konstaterar att 1 kap. 5 § innehåller regler om sekundär sekretess föruppgift som inhämtats i vissa fall. Atl sekretess gäller också när uppgiftutlämnats till annan myndighei föreskrivs inte i detta lagmm ulan i några av demateriella sekretessbestämmelserna. Det lorde då röra sig om primär sekretess.Mol bakgmnd härav är det enligt hovrätten opåkallat atl i punkt 3 göra etlgenerelll undantag för uppgifter som lämnais till JO och JK. Eftersom del i 5 §fjärde slyckel talas om att för JO, JK m. fl. finns sekretessföreskrifier i 12kap. för uppgifter som inhämtats anser hovrätten att punkt 3 kan uteslutashelt. För tydlighetens skull bör därvid uttryckligen anges all bestämmelsema i5 § inte gäller för de myndigheter som räknas upp i fjärde styckel. Kammarrätteni SundsvaU påpekar i fråga om hänvisningen till 12 kap. att delta kapilelreglerar fortplantning av sekretess endast i domstols rätisski-pande ochräitsvårdande verksamhet och atl 1 kap. 5 S är tillämplig i fråga om verksamhetav administrativ art vid domslol. Detta bör enligt kammarrällen markeras genomatt hänvisningen i fjärde stycket anges avse sekretessen hos domstol i dessrättsskipande eller räitsvårdande verksamhet. Samma iakttagelse har gjorts iDomareförbundets PM. Riksskatteverketerinrar om alt lagförslaget innehåller även primära sekretessregler fördomstolar, som inte lagits in i 12 kap. Så är fallet med bestämmelsen i 10 kap.1 S andra stycket om sekretessen i skatteärende hos domslol. Verketifrågasätter om inte hänvisningen i förevarande slycke bör justeras med hänsyntill detta. anförs vidare (jfr sammanställningen under 1 kap. 2s): Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 206 Densekretessbelagda uppgiften anges här - liksom på flera ställen i lagförslaget -ha "inhämtats" från annan myndighet. Ordvalet lyder på all domstolenskall ha varit aktivt verksam för att få in uppgiften.