prop · G30378 · 1979-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1979/80:78 med förslag till lag om skyldighet för utländska kärandeatt ställa säkerhet för rättegångskostnader, m.m.; beslutad den lOjanuari 1980. Regeringen föreslår att anla de förslag som hartagils upp i bifogade uldrag av regeringsprotokoll ovannämnda dag. 1 propositionen föreslås en ny lag om skyldighet förutländska kärande att slälla säkerhet för svarandens rättegångskostnader. Lagenär avsedd att ersätta den nuvarande lagen i samma ämne. 1 sakföreslås bl.a. att en utländsk medborgare som är bosatl i ifortsättningen skall slippa att ställa säkerhet. Den nya lagen föreslås träda ikraft den . Prop.1979/80: 78 1979/80: 78 2 Lag om skyldighet för utländska kärande att ställa säkerhetför rättegångskostnader Härigenom föreskrivs följande. 1 § Om en ulländsk medborgare som inte är bosatl här i landeleller en utländsk juridisk person vill väcka talan vid svensk domstol mot en svensk medborgare eller en svensk juridisk person, skall på svarandens yrkande käranden ställa säkerhet för de rättegångskostnader som han genom laga kraftägande avgörande i målet kan bli skyldig att betala. Vad som i denna lag sägs om mål gäller även ärenden. Medkärande jämställs en målsägande som för talan i brottmål och den som är sökandei ett ärende. Med svarande jämslälls den som är tilltalad i brottmål och densom är sökandens motpart i ett ärende. Den som är statslös eller politisk flykting skall i frågaom skyldigheten att ställa säkerhet enligt denna lag vara likställd med enmedborgare i den stat där han ur bosatl. 2 S Säkerhet behöver inte ställas i 1. mål somhandläggs enligt lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister, 2. mål vidfastighetsdomstol som inte avser en arrende-, hyres- eller bostadsrältstvist, 3. ansökningsmål enligl11 kap. 17 § vattenlagen (1918:523), 4. växelmål ochcheckmål, 5. käromål somgrundas på genstämning, 6. mål som hartagits upp efler offenllig stämning, och 7. mål vidförvaltningsdomstol eller . 3 § Säkerheten skall beslå av pant eller borgen. Borgenskall ställas såsom för egen skuld av minst två personer och vara solidarisk. Är säker heten inle godkänd av svaranden, skall den prövas av domslolen. Med svarandens medgivande kan även annan säkerhet ställas. Säkerheten skall tas i förvar av domstolen eller av densom domstolen utser. 4 § Yrkandet om säkerhet skall framställas senast närsvaranden första gången skall föra talan i målet. Var svaranden på grund av laga förfall hindrad atl framställa yrkandet då, skall han framställa det så snart det kan ske sedan förfallet upphörde. När yrkandet om säkerhet har framställts, skall domstolenförelägga käranden att inom ställa säkerhel. Ställs inte säkerhetsom godkänns av svaranden eller av domstolen, skall talan avvisas. 5 § I den mån det har avtalats i internationellaöverenskommelser, som är bindande för , är ulländska medborgare och utländska juridiska personer befriade från skyldighelen att ställa säkerhet och har samma befogenhet att kräva säkerhet som svenska medborgare och svenska juridiska personer. Denna lag träder i kraft den . Prop.1979/80:78 3 Genom lagen upphävs lagen (1886:84 s. 14) angåendeskyldighet för ulländsk man att i rättegång vid svensk domstol mot inländsk manställa borgen för kostnad och skada. Den gamla lagen gäller dock i fråga omsäkerhet som har ställts före ikraftträdandet. Om det i en lag eller en annan författning förekommer enhänvisning till den gamla lagen, skall hänvisningen i stället avse den nyalagen. Lag om ändring i lagen (1946:804) om införande av nyarättegångsbalken Härigenomförskrivs att 28 S lagen (1946:804) om införande av nya skallha nedan angivna lydelse. Utan hinder av nya eller vad i denna lag förordnats skall lagen (1930:173) om beräkning av lagstadgad lid alltjämt anses som gällande. 28 § Utan hinder av nya eller vad i denna lag förordnats skolaalltjämt anses som gällande lagen angående skyldighet förutländsk man atl i rättegång vid svensk domsiol mol inländsk man ställa borgenför kostnad och skada, med iakttagande av all svaranden har att framställayrkande, varom i I § nämnda lag sägs, inom lid, som i 34 kap. 2 § nyarättegångsholken stadgas; samt lagen om beräkning av lagstadgad tid. Denna lag träder i kraft den . ' Senaste lydelse 1974: 575. Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden , , , . , Mogård, Åsling, Söder,Krönmark, Burenslam . , , , . Lagrådsremiss med förslag till lag om skyldighet förutländska kärande att ställa säkerhet Tör rättegångskostnader, m.m. En utländsk medborgare eller en ulländsk juridisk personsom väcker talan mot en svensk medborgare eller en svensk juridisk person viddomstol här i landet är i princip skyldig att ställa säkerhet for de rättegångskostnadersom han kan bli ålagd att betala. Bestämmelser härom finns i lagen (1886:84 s.14) angående skyldighet för utländsk man att i rättegång vid svensk domstol motinländsk man ställa borgen för kostnad och skada. En utländsk medborgare ärskyldig att ställa säkerhet enligt lag oavsett om han är bosatt här ilandet eller inte. Skyldigheten att ställa säkerhet kan emellertid upphävasgenom överenskommelser med främmande stater. Sådana överenskommelser har ocksåträffats i betydande utsträckning. lade den dåvarande regeringen fram enproposition (1978/79:186) med förslag till ändring lag. Förslagetinnebar att en utländsk medborgare inte längre skulle vara skyldig att ställasäkerhet för svarandens rättegångskostnader, om han var bosatt i . Någonändring i övrigt av lagens bestämmelser föreslogs inte. I sitt betänkande med anledning av propositionen (JuU1978/79:37) biträdde justitieutskottet i sak den föreslagna ändringen. Medanledning av ett motionsyrkande tog utskottet upp frågan om lagens språkligautformning i stort. Utskottet framhöll alt lagtexten, som endast obetydligtändrats sedan tillkomsten , var ålderdomlig och svårläst. var den för många människor ålminstone delvis obegriplig. 1979/80: 78 5 den akluella ändringen borde lagen därför ses över ochmoderniseras så att den tlck en språklig utformning som svarade mot dagenskrav. Översynen borde ankomma på regeringens kansli och en propositionföreläggas möjligt. 1 enlighet med utskottets hemställan beslöt attavslå propositionen och ge regeringen till känna vad utskottet hade anfört omframläggande av ett nytt lagförslag (rskr 1978/79:323). Skyldigheten för en utländsk kärande atl ställa säkerhetför rättegångskostnader skall ses mot bakgrund av att svenska domar och besluti princip inte är verkställbara utomlands. Även om svaranden vinner målet kanhan därför gå miste om ersättning för sina rättegångskostnader, om kärandensaknar tillgångar i . De flesta länder ställer i sin internalagstiftning liknande krav på utländska kärande som vill väcka talan mot detegna landets medborgare. Skyldigheten att ställa säkerhet enligl lagförutsätter att svaranden framställer ett yrkande härom. Ett sådant yrkandeskall framställas senast när svaranden första gången skall föra talan i målet.Säkerheten skall beslå antingen av borgen av två personer med svenskt medborgarskapoch hemvist i eller av en annan säkerhel som svaranden godkänner ellerdomstolen bestämmer. Begär svaranden att säkerhel skall ställas, skall rättenförelägga käranden att fullgöra sin skyldighet. Ställs intesäkerhet inom förelagd tid. skall målet avskrivas. 1 fråga om vissa lyper avmål kan säkerhet inte krävas, nämligen om kärandens talan innefattar enbartgenstämning, om den grundas på växel eller om den äger rum till följd avoffentlig stämning. 1 praxis har lagen ansetts tillämplig även i brottmål (NJA1900 s. 341). Regeringen kan, efter avtal med främmande stat och underförutsättning av ömsesidighet, befria medborgare i den främmande staten ellerjuridiska personer, bildade i den staten enligt dess lag, från skyldigheten attställa säkerhet. Under samma förutsätlningar kan regeringen också tillerkännautländska medborgare eller juridiska personer samma befogenhet atl krävasäkerhet som tillkommer svenska medborgare. Som har nämnts har i betydandeutsträckning slutit avtal som medför att utländska medborgare eller utländskajuridiska personer är befriade från skyldigheten att ställa säkerhet.Bestämmelser härom finns bl.a. i kungörelsen (1961:120) angående säkerhet förkostnad och skada i rättegång, i vilken talan föres av utländsk part. Befriadeär, förutom medborgare i en del särskilt uppräknade stater med vilka Sverigehar slutit bilaterala avtal, medborgare i stater som är anslutna lill någon avHaagkonventionerna 1905 och 1954 angående vissa till civilprocessen ti RiLsdaticn 1979180. Prop.1979/80: 78 6 hörande ämnen, under förutsättning atl medborgaren ocksåhar hemvist i en konventionsstat. Även juridiska personer som dels ärhemmahörande i en stat som tillträtt någon av nämnda Haagkonveniioner, dels harbildals enligt den statens lag. är befriade från nämnda skyldighel. Vidare ärmedborgare i stater som är anslutna till den europeiska bosätlningskonven-tionen1955 generellt befriade trän skyldigheten att ställa säkerhel. En part som ärmedborgare i en siat i förhållande lill vilken civilprocess-konventionmellan samt och är tillämplig åtnjuter sammabefrielse, om han har sitt hemvist här i landet. Sistnämnda konvention är ävenlillämplig i förhållande lill ett antal stater som ingår i det brittiskasamväldet (t.ex. och ). 1 mål eller ärenden angående underhållsbidrag, som har anhängiggjortsenligt konvention om indrivning av underhållsbidrag i utlandet, ärenligt kungörelse medborgare i till konventionen anslutna staterbefriade från skyldigheten att slälla säkerhet. Detsamma gäller enligt ensärskild förordning (1977:130) en medborgare eller en juridisk person ifrämmande stat i rättegång som avser tillämpning av lagen (1965:723) omerkännande och verkställighet av vissa utländska domar och beslut angåendeunderhåll till barn eller tillämpning av lagen (1976:108) om erkännande ochverkställighet av utländskt avgörande angående underhållsskyldighet. Nämndabåda lagar bygger på Haagkonventioner . Uppgift om vilka främmande stater som är anslutna till denu nämnda konventionerna finns i kungörelsen (1971:4) om främmande statersanslutning lill vissa av biträdda konventioner angående inbördes rättshjälpm.m.. kungörelsen (1966:406) angående tillämpning av lagen (1965:723) omerkännande och verkställighet av vissa utländska domar och beslut angåendeunderhåll till bam samt förordningen (1977:743) om tillämpning av lagen(1976:108) om erkännande och verkställighet av utländskt avgörande angåendeunderhållsskyldighet. Enligl kungörelsen (1969:92) om befrielse från skyldighetatt ställa säkerhet för kostnad och skada i rättegång angående internationellgodsbefordran på väg är en medborgare eller en juridisk person i en stat,ansluten till Genévekonvention om fraktavtalet "id internationellgodsbefordran på väg, inte skyldig att ställa säkerhet i rättegång medanledning av godsbefordran som avses i konventionen, om parten har sitt hemvisteller idkar rörelse med fast driftsställe i en konvenlionsstat. Motsvarandegäller enligt en kungörelse (1974:745) när fråga är om rättegång med anledningav befordringsavtal som avses i fördraget om godsbefordran med järnväg ()eller fördraget om befordran med järnväg av resande och resgods () eller lilläggskonventionen1966 till sistnämnda tordrag. Med stöd av lagen (1969:644) om vissa rättigheter för slatslösapersoner och politiska flyktingar har regeringen meddelat bestämmelser om 1979/80: 78 7 befrielse för sådana personer alt ställa säkerhel irättegång. Enligl en till lagen anslutande kungörelse (1969:645) är den som ärstatslös eller politisk flykting befriad från skyldigheten att ställa säkerhet,om han stadigvarande vistas här i landet. 1 annat fall likställs han medmedborgare i den stat där han vistas stadigvarande. Främmande stater, vars medborgare är befriade från skyldighelenatt slälla säkerhet i rättegång, har som regel åtagit sig att verkställa domeller beslut angående rättegångskostnad som har meddelats här i landet. Motsvarandeutfästelse har gjorts från svensk sida, se lagen (1899:12 s. 9) omverkställighet i visst fall av utländsk domstols beslut och lill lagen anslutandekungörelse (1935:134). 3 Frågans tidigare behandling 1 skrivelse till juslitiedepartementet den 4 januari 1977begärde statens invandrarverk att lag skulle ses över. Enligt verketvar lagen diskriminerande för de utlänningar som kommer från länder vars medborgareinte har undantagits från tillämpningen av lagen. Verkel ifrågasatte om lagenseffekter överensstämde med det synsätt rörande utlänningars likställdhet medsvenska medborgare som kommit tiii uttryck i 2 kap. regeringsformen. Verkelföreslog att lagen ändrades så atl alla ulländska medborgare med hemvist iSverige befriades från skyldighel att ställa säkerhel i rättegång. Med anledning av invandrarverkels skrivelse upprättades ijustitiedepartementet en promemoria i ämnet, daterad . 1 promemorianföreslogs att lag upphävdes i sin helhet. Promemorian remissbehandlades.Samtliga remissinstanser godtog atl kravet på säkerhet slopades beträffandeutländska medborgare, bosata i . Meningarna var däremot delade i fråganhuruvida lagen borde upphävas i dess helhet. En sammanfattning avremissyttrandena finns i prop. 1978/79:186 s. 7-8. 1978/79:186 framhölls att del i fanns ettmyckel stort antal invandrare och andra fast bosatta personer med utländskt medborgarskap.I fråga om möjlighetema att verkställa en blivande dom förelåg beträffandedessa personer inte någon skillnad i förhållande lill svenska medborgare somvar bosatta här. Lagen kunde emellertid, utan att något rättsskyddsintresseförelåg, användas föratt hindra eller försvåra för en utländsk medborgare attfå sin rält vid en svensk domstol. Detta förhållande var inte godtagbart. Detföreslogs därför att utländska medborgare, som var bosatta i ,befriades från skyldigheten att ställa säkerhet enligt lag. Enligl vad som vidare anfördes i propositionen kunde detifrågasättas om man inte borde gå längre och. såsom föreslogs i promemorian,upphäva Prop.1979/80: 78 8 lagen i dess helhet. Även om lagen numera tillämpadesendast i få fall, kunde det emellertid inte uteslutas att den hade en preventiveffekt när det gällde att avhålla rättssubjekt i utlandet från en obefogadtalan vid svenska domstolar. Det var angeläget atl denna effekt bestod. Ilikhet med vad som förordats av majoriteten av remissinstanserna föreslogs altlagen inte skulle upphävas utan alltjämt gälla beträffande utländskamedborgare, som inte var bosatta i , och utländska juridiska personer. Det förslag som lades fram i prop. 1978/79:186 har inte isak mött någon erinran under riksdagsbehandlingen. Jag ansluter mig tillförslaget att befria utländska medborgare som är bosatta här i landet frånskyldighet atl ställa säkerhet för rättegångskostnader. Som justitieutskottet har framhållit är lagålderdomlig och svårläst. För många människor är den säkerligen åtminstonedelvis obegriplig. Jag delar således uppfattningen att lagen bör i sin helhetses över och moderniseras. Den översyn av lagen som har uttalat sig för kanknappast åstadkommas genom enbart en språklig omarbetning av den nuvarandelagtexten. Enligt min mening är del lämpligast att lag ersätts av en lag i ämnet. 1 samband därmed bör, utöver vad som föreslogs i prop.1978/79:186, en del sakliga ändringar göras. Bl.a. har begreppet"domstol" numera en delvis annan innebördan vid lagens tillkomst,vilket kräver nya överväganden angående tillämpningsområdet. Även reglema omsäkerhetens beskaffenhet och omhändertagande av säkerheten bör ses över. Jagåterkommer till dessa frågor i specialmotiveringen. 1 enlighet med det anförda har inom justitiedepartementetupprättats förslag till 1. lag omskyldighet för utländska kärande att ställa säkerhet för rättegångskostnader, 2. lag om ändringi lagen (1946:804) om införande av nya . Förslagen bör fogas lill protokollet i detta ärende sombilaga. 1979/80: 78 9 6.1 Förslaget till lag om skyldighet för utländska kärandeatt ställa säkerhet för rättegångskostnader 1 § Om en utländsk medborgare som inte är bosatt här ilandet eller en utländsk juridisk person vill väcka talan vid svensk domstolmot en svensk medborgare eller en svensk juridisk person, skall på svarandensyrkande käranden ställa säkerhet for de rättegångskostnader som han genom lagakraftägandeavgörande i målet kan bli skyldig att betala. Vad som i denna lag sägs om mål gäller även ärenden. Medkärande jämställs en målsägande som för talan i brottmål och den som är sökandei ett ärende. Med svarande jämställs den som är tilltalad i brottmål och densom är sökandens motpart i ett ärende. Paragrafen motsvarar tillsammans med 2 och 3 §§ samt 4 §första stycket 1 § lag. \ första stycket anges vem som är skyldig att ställasäkerhet och vad säkerheten skall täcka. Till skillnad mot vad som gällerenligt lag är en utländsk medborgare inte skyldig att ställa säkerhetom han är bosatt här i landet. Frågan humvida någon skall anses bosatt häreller inte får avgöras efter de gmnder som gäller vid tillämpningen av 10 kap.1 § första stycket (RB). Mantalsskrivning saknar i och för sigbetydelse för frågan huruvida någon skall anses bosatt i eller inte (jfr10 kap. 1 § andra stycket RB). Den omständigheten att en utländsk medborgareefter flyttning frän är mantalsskriven här medför inte atthan fortfarande också skall anses bosatt här (jfr NJA 1965 s. 172). Ärutlänningen bosatt både i och utomlands skall han inte vara skyldig attställa säkerhet. I mbriken lill lag och i 1 § i den lagen talas endasiom "utländsk" resp. "inländsk man". Som framgår av 3 § ilagen anses den emellertid tillämplig även på juridiska personer. Den nya lagenär uttryckligen tillämplig när talan förs av eller mot en juridisk person. Avgörande för frågan humvida en juridisk person skallanses som svensk eller utländsk är om den juridiska personen har bildats enligtsvensk eller utländsk lag (jfr 3 § lag och 1 § tredje stycket lagen1968:555 om rätt för utlänning och utländskt företag att idka näring här iriket). Främmande stater är, liksom svenska staten, i dettasammanhang att betrakta som juridiska personer. Detsamma gäller kommuner ochandra offentligrättsliga sammanslutningar samt intemationella organ. Med uttrycket "väcka talan" avses det förfarandevarigenom ett mål anhängiggörs. vare sig det sker genom ansökan om stämningeller i annan ordning, t.ex. genom ansökan om lagsökning ellerbetalningsföreläggande. Uttrycket "svensk domstol" lag torde urspmngligenha syftat på de allmänna domstolama, dvs. vad som motsvarar tingsrätt,hovrätt Prop.1979/80: 78 10 och högsta domstolen. Begreppet "domstol" haremellertid efter hand kommit atl utvidgas. Till domstol räknas numera, förutomde allmänna domstolarna, de särskilda domslolarna (t.ex. arbetsdomstolen), deallmänna förvaltningsdomstolarna (t.ex. länsrätterna) och de särskildaförvaltningsdomstolarna (t.ex. försäkringsrätterna). Det är oklart i vad mån1886 års lag skall anses lillämplig i mål vid andra domslolar än de allmännadomstolarna. Del kan lilläggas att begreppet "allmän domstol" inteheller iir entydigt. Fastighetsdomstol, dvs. tingsrätt i särskild sammansättning,har sålunda vid tillämpningen av bl.a. 10 kap. 17 § RB ansetts utgöra ensärskild domstol. Enligt min mening bör i den nya lagen användas sammadomstolsbegrepp som i lagstiftningen i övrigt. Den bör alltså i princip varatillämplig i mål vid alla de rättskipande organ som räknas till domstol.Några domstolar kommer ändå att falla utanför tillämpningsområdet därtbr attdomstolen enbart utgör en besvärsinstans, t.ex. bostadsdomstolen. Därutöver finnsdel en del lyper av mål som bör undantas från tillämpningsområdet.Bestämmelser härom har tagits upp i 2 §. Liksom enligt lag behöver säkerhel ställas endastom svaranden yrkar det. 1 4 § försia slycket anges när ett sådant yrkandesenast skall framställas. Säkerheten skall täcka de rättegångskostnader somkäranden genom ett lagakraftägande avgörande i målet kan bli skyldig attbetala. Vid uppskattningen av rättegångskostnadernas storlek skall alltsåhänsyn tas till alt rättegången kan komma att föras i flera instanser. Om käranden förlorar målet, skall betalningsskyldighetenför rättegångskostnaderna som regel fullgöras till svaranden. Har svarandenallmän rättshjälp, gäller enligl 31 § rättshjälpslagen (1972:429) att kärandenskall åläggas alt utge ersättningen eller viss del därav till statsverket.Frågan humvida ersättningen skall utges till svaranden eller till statsverketsaknar betydelse för skyldigheten att slälla säkerhet. Det är något tveksamt om 1886 ärs lag enligt sinordalydelse kan anses lillämplig i ärenden vid domstol. Den till lagenanslutande kungörelsen (1961:120) utgår emellertid från att lagen gälleräven ifråga om ärenden (se 1 § andra och tredje styckena). Det kan inte heller varaen lämplig ordning att skyldigheten att ställa säkerhet blir beroende av omsaken handläggs som ett mål eller som ett ärende. Jag förordar därför att dennya lagen uttryckligen görs tillämplig i fråga om ärenden. Det bör då ocksåanges att med kärande jämställs den som är sökande i ett ärende och medsvarande den som är sökandens motpart i ärendet. Den nya lagen bör vidare, ilikhet med vad som gäller, tillämpas i fråga om en målsägande som för talani brottmål (NJA 1900 s. 341). Även detta bör komma till direkt uttryck i lagtexlen. 1 enlighet härmed anges i andra styckel av paragrafen attvad som sägs i denna lag om mål även gäller ärenden. Vidare anges atl medkärande jämslälls en målsägande som för talan i brottmål och den som är sökandei Prop.1979/80: 78 11 elt ärende samt all med svarande jämslälls den som är tilltaladi brottmäl och den som är sökandens motpart i ett ärende. Det kan tilläggas att ersättning för rättegångskostnader iärenden som handläggs enligt lagen (1946:807) om handläggning avdomstolsärenden torde utgå endast i fall då det rått en verkligintressemotsättning mellan partema eller det följer av särskilda bestämmelser (jfr11 och 12 §§ i lagen samt NJA 1979 s. 164). 2 § Säkerhet behöver inte ställas i 1. mål somhandläggs enligt lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister, 2. mål vidfastighetsdomstol som inle avser en arrende-, hyres- eller bostadsrältstvist. 3. ansökningsmålenligt 11 kap. 17 § vattenlagen (1918:523), 4. växelmål, 5. käromål somgrundas på genstämning, 6. mål som hartagits upp efter offentlig stämning, och 7. mål vidförvaltningsdomstol eller . I paragrafen anges undantagen från kravet på säkerhel. Enligt punkt 1 behöver säkerhet inte slällas i mål somhandläggs enligl lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister. Enligt minmening talar övervägande skäl för att prövningen av en arbetstvist inte skallkunna hindras eller försvåras genom ett krav på säkerhel. Vidare är det inteovanligt att rätten i dessa mål med stöd av 5 kap. 2 § nämnda lag förordnar attvardera parten skall bära sin rättegångskostnad. Elt krav på säkerhet fårdärför mindre betydelse i arbetstvister än i en vanlig rättegång. Undantagetenligt denna punkt gäller oavsett om målet anhängiggörs i tingsrätt eller iarbetsdomstolen. Punkt 2 avser mål vid fastighetsdomstol. Bestämmelser om atlen tvist eller en viss fräga skall prövas av fastighetsdomstol finns i ett stonantal lagar. Fastighetsmålen är av flera olika slag. En grupp utgörs av besväröver beslut av t.ex. fastighetsbildningsmyndighet eller arrendenämnd ellerklander av beslut som fattats av en samfällighet. En annan grupp utgörs av målom rätt eller skyldighet att inlösa fast egendom, lösensummans storlek,skadestånd och andra ersättningsfrågor. Exempel på bestämmelser som hör tillden sistnämnda gmppen finns i bl.a. bostadsförvaltningslagen (1977:792),jordförvärvslagen (1979:230), lagen (1942:350) om fornminnen, byggnadslagen(1947:385), miljöskyddslagen (1969:387) och expropriationslagen (1972:719).Andra frågor som enligt särskilda föreskrifter skall prövas avfastighetsdomstol kan gälla utseende av god man eller förordnande av någon althålla sammanträde, se t.ex. 7 och 20 §§ lagen (1973:1150) om förvaltning av samfälligheter.