prop · G303103 · 1979-12-31 00:00:00 — Samordningen mellan schablonregel ochhuvudregel medför också andra problem. Del är viktigt all bestämmelserna ärutformade på ett sådanl sätt all de skattskyldiga med säkerhet kan bedöma närschablonregeln får lillämpas. Av denna anledning har, som jag nämnde,rätten atl tillämpa schablonregeln numera gjorls ovillkorlig. Denna ordning kandock i särskilda fall leda lill resultat som är mindre tillfredsställande frånrenl fiskal synpunki. Systemet innebär bl.a. att en aktieägare kan tillämpaschablonregeln när han har gjort en vinst som överstiger av nettolikvidenmen kan falla tillbaka på genomsnittsberäkningen när vinsten är mindre ellernär aktieförsäljningen har lelt till förlust. Slutligen bör anmärkas attförekomsten av en schablonregel kan försvåra lösningen av andra frågor. Som jagstrax skall belysa närmare kan del exempelvis vara svart alt införa önskvärdauppskovsregler så länge systemet innehåller en schablonregel av nuvarande slag. Mol denna bakgrund framstår det som angelägel allkommillén undersöker möjligheterna all för äldre noterade aktier utforma ellsyslem för beskattning av verklig vinst som är enklare än det nuvarande ochsamtidigt inte har de berörda olägenheterna. Att della är en svår uppgiftframgår 231 Kommittéer: Budgetdepartementet Delll B:5 av det redan bedrivna utrednings- ochlagsiiftningsarbclel. Det fortsatta arbelel måste inriktas bäde på alt förenklaberäkningsmetoderna och på att ge bäitre lillgång till akluelll ochtillförlitligt underlag för beräkningarna. Svårigheter uppkommer särskilt i de fall då enskallskyldig säljer en del av ell slörre innehav som beslår av akiier vilka harförvärvats och genom olika slags fång. Enligt en regel somutbildades i äldre praxis har den skatiskyldige i ell sådanl fall rält allsjälv avgöra vilka akiier som skall anses avyttrade. Man upprällhåller alltsåinle någol krav på idenlilel mellan avyiirade och förvärvade akiier. Valrätten kan nalurliglvis vara fiirdelaklig för denskatiskyldige. men den medför också atl man vid beskaltningen måste hålla isärvarje sådan del av aktieinnehavet som har förvärvals särskilt. Olägenheten avdetla var inle sä Slor när aktievinstbeskattningen var tidsbegränsad men blirmer påtaglig i ell syslem med en i liden obegränsad beskattning. Näraktievinstulredningen förordade atl tidsgränsen skulle slopas, föreslog dendock inle någon inskränkning i valrätten. Utredningen förutsatte alt deskattskyldiga i sina självdeklaralioner skulle redovisa och frän år till årföra över uppgifter om anskaffningskostnad m.m. för varje delförvärv.Redovisningen föreslogs dock inte bli obligalorisk. Skallskyldig som inle hadefullgjort den årliga redovisningen förutsattes i stället falla tillbaka på densamtidigt föreslagna schablonregeln. Realisalionsvinstkommiltén som avvisade tanken på enallernaliv schablonregel försökte i stället reducera svårigheterna genom atl -efler förebilder i utlandet - föreslå de regler om genomsnittsberäkning somnumera gäller. Genom dessa regler har valrätten upphört i fråga om äldreakiier. Även realisalionsvinstkommiltén förutsatte all de skallskyldiga år frånår skulle deklarera de uppgifler som behövs för realisalionsvinslberäkningen,nämligen antalet äldre aktier i olika bolag och den samladeanskaffningskoslnaden för varje aktieslag. 1975/76:180, som låg fill grund årslagsliftning, bedömdes genomsnittsberäkningen kunna medföra viss förenkling avförfarandet. Det ansågs dock inle lämpligt alt göra den av kommillén förutsattafortlöpande redovisningen obligatorisk. Gjordes uppgifterna obligatoriska,skulle del nämligen även behövas särskilda regler om årlig avstämning, fastställelseoch korrigering av uppgifterna samt dessutom bestämmelser om påföljden näruppgiftsskyldigheten inte fullgjordes. sådanl syslem ansågs alltförbelungande. I stället föreslogs nuvarande system i vilket genomsnittsberäkningenär obligalorisk men den forllöpande redovisningen av anskaffningskostnaderm.m. Enligt min mening skulle ett utbyggt system förgenomsnittsberäkning kunna ha vissa fördelar. Genomsnittsberäkningen grundas påprincipen all ell äldre aktieinnehav skall behandlas som en enhel. Det är densamlade anskaffningskoslnaden för denna enhel som skall beaklas och inlekoslnaden för de enslaka delförvärven. Har man väl uppgift om den samladeanskaffningskostnaden, erhålls den genomsnittliga anskaffningskoslnaden genomen enkel division. I nuvarande syslem, som saknar beslämmelser om forllöpanderedovisning och fastställelse av den samlade anskaffningskostnaden, kan manemellertid inle räkna fram denna ulan kännedom om samtliga de delförvärv ochdelavyltringar som har skelt sedan den skallskyldige första gången förvärvadeakiier av del slag som ingår i enheten. Kunde tillförlitlig uppgifl om densamlade anskaffningskostnaden i stället hämtas direkt från senaste DelllB:5 Skr 1979/80:103 232 deklaration, skulle realisalionsvinslberäkningen i höggrad förenklas. Ett sådant syslem skulle också öppna möjligheieniii andrafiirändringar som kan framstå som önskvärda. Det lorde l.ex. vara möjligt altpå elt enkelt sätt bygga in regler som möjliggör att uppskov med realisationsvinslbeskaitning-eni vissa angelägna fall kan medges när ett värdepapper byts mot ett annat, l.ex.i samband med förelagsöverlätelser som är önskvärda från allmän synpunki. En förulsältning för att genomsnittsberäkningen skallkunna fungera på detla säll är dock, som redan antytts, att uppgifter om samladanskaffningskostnad fortlöpande redovisas av de skattskyldiga och årligenprövas av taxeringsmyndigheterna. Det är helt klarl alt det kan möta betydandesvårigheler all införa en sådan ordning. Sysiemel skulle dock ändå kunna ha såpass betydande fördelar atl del finns anledning för kommiitén all ytterligarepröva skälen för och emot denna lösning. Om kommillén finner alt en ulbyggdgenomsnillsberäkning är en lämplig lösning, bör särskili klarläggas vilkaproblem som skulle uppkomma lör skallskyldiga och laxeringsmyndigheler vidsjälva övergången lill ell sådanl syslem. Del är möjligt all den nu angivna vägen inle visar sigframkomlig. Kommillén bör givelvis kunna pröva även andra möjligheter. Därvidär kommillén oförhindrad all även pröva skälen för och emot nuvarande reglerför genomsnittsberäkning liksom atl ompröva vissa andra principer som tillämpasi nuvarande system. Om kommillén skulle finna alt genomsnittsberäkningen böröverges, kan del t,ex, finnas anledning all överväga om den behandladeregeln om valrätt vid delavyltring bör ersältas av regler som innebär atl endelavyltring skall anses omfatta de aktier som har innehafts längst tid(principen "först in, först ul"), Hell allmänl bör kommiitén kunna utgå ifrån atl enrelativt schablonmässig beräkning av resultatet av enslaka delavyltringar frånetl slörre innehav kan godlas under förutsättning all det slutliga resultatetnär hela innehavet har avvecklats är förenligt med principen om beskattning avverklig vinst. Skulle kommiitén finna att någon form av schablonregelfortfarande behövs, bör kommillén sträva efler alt ge den en sådan ulformningall olägenhelerna med nuvarande schablonregel elimineras. En viktig fråga när aktievinslreglerna ses över är hur manskall behandla fond- och nyemissioner. Del är önskvärt atl avyttring av smärreposler av delbevis och teckningsrätter skall kunna ske utan belungandedeklaralions-eller kontrollarbete. Detla önskemal har man i nuvarande syslemförsökl lillgodose genom schablonregeln och schablonavdraget på . Imånga fall är det dock ändå nödvändigl all göra en särskild beräkning avanskaffningskoslnaden för avyttrade delbevis och teckningsrätter. Nuvaranderegler nödvändiggör relativt komplicerade beräkningar och ger inte klarl beskedi alla silualioner. Kommittén bör därför pröva behovet av förtydliganden ochytterligare förenklingar. De frågor som jag behandlat har i försia handavseit reglerna för vinstberäkning vid avyttring av sådana akiier och andravärdepapper som är noterade eller i övrigt omsätts pä kapitalmarknaden. F.n,behandlas akiier i fåmansbolag och andelar i ekonomiska föreningar på i principsamma säll som de noterade värdepapperen. Vissa skillnader finns dock. Schablonregelnför beräkning av anskaffningsvärde är sålunda tillämplig bara på noteradeaktier och på andelar i aktiefonder. Vidare föreligger olikheter i dehjälpregler som infördes för all underlätta övergången till lagstiftning. Vid remissbehandlingen av det betänkande av 233 Kommittéer: Budgetdepartementet Del IIB:5 realisalionsvinslkommilten som låg lill grund årslagsliftning framhöll flera remissinslanser att del förelåg stora skillnadermellan aktieinnehav i fåmansbolag och i s.k. marknadsbolag. Från olikaulgånuspunkler framfördes önskemal om alt dessa skillnader i slörreulslräckning borde få komma till uttryck i skilda maleriellabeskattningsregler. Kommillén bör särskilt överväga om och i vilken mån del avmaleriella och lekniska skiil är moiiveral att ha andra regler för bl.a, aktieri fåmansbolag och andelar i ekonomiska föreningar än för de noteradevärdepapperen. 1 della sammanhang får kommillén också anledning all taställning till om det är lämpligl all även i forlsätiningen behandla avyttringav andelar i handelsbolag på samma säll som aktieförsäljning. Under innehavetgiiller helt olika regler för akiier och andelar i handelsbolag. Akliebolagelar etl självständigt skattesubjekt. Handelsbolagels inkomster beskattas däremothos delägarna pä i princip samma sätt som om inkomsien hade förvärvats utanförmedling av juridisk person. Det kan finnas skäl alt överväga om del ärmöjligt alt utan alltför stora ingrepp i skatlesyslemei i övrigt tillämpamolsvarande princip när andel i handelsbolag avyttras. Detta skulle innebäraalt förvärv och avyttring av andel i handelsbolag i beskattningshänseendeskulle behandlas som om överlåtelsen hade avseit tillgångarna i handelsbolaget. Som framgått av vad jag lidigare har anförl bör översynenav aklievinslbeskallningen inle begränsas lill frågor angåendevinstberäkningen ulan kommittén bör också i övrigt pröva behovel av ändringeller komplettering av nuvarande regler. En fråga som kommittén särskilt böruppmärksamma avser beskatlningen i de fall då aklieöverlålelsen ulgör led i enslruklurra-lionalisering. Enligi min mening skulle del av flera skäl varaönskvärt om nuvarande dispensregler kunde ändras så all dispens i försia handmedförde uppskov med beskaltningen och inle definitiv skallebefrielse. Iförarbetena till lagsliftning avvisades uppskovsallernalivel avlekniska skäl. Det framhölls bl.a. att en uppskovsregel knappasl var förenligmed schablonregeln för beräkning av anskaffningsvärdet på noterade aktier. Molbakgrund av del syslem för vinstberäkning som kommittén kan föreslå bör ånyoövervägas om inle regeln om skallebefrielse kan ersättas med enuppskovs-bestämmelse. Kommittén bör också överväga om del är möjligt ochlämpligt all lillgodose de önskemål om utvidgning av dispensregelnslillämpningsområde som har framförts i debatten, t.ex. genom attdispensmöjlighet öppnas i vissa fall där en aktieöverlålelse har lill syfle altändra ägarstrukturen i ett eller flera förelag inför en förestående börsinlroduktion. Jag har i det föregående nämnt att vissa av definansieringsformer som kan få belydelse för akliebolagen har fåll sincivilrällsliga reglering . Jag syflar främsl på konvertiblaskuldebrev, vinstandelslån och skuldebrev med optionsrätt lill nyleckning avaktier. I den skallerällsliga debatten har framhållits atl nuvaranderealisalionsvinsiregler inle är tillräckligt väl anpassade lill dessafinansieringsformer. Jag delar denna uppfattning. Oklarhet råder i fleraavseenden, t,ex, när del gäller atl beräkna anskaffningsvärdet i vissa falleller all bedöma skattekonsekvenserna för den som har utnyttjat enföreträdesrätt alt teckna obligalioner. Det är inle heller klart om vissaoptionsrätter och vinslandelsbevis i realisationsvinslhänseende skall behandlassom akiier eller som annan lös egendom. Även i övrigl kan från olika uigångspunkter ifrågasättas om realisalionsvinstreglerna för DelllB:5 Skr 1979/80:103 234 konverlibla skuldebrev har fåll en konsekvenl ulformning.Kommillén bör karllägga dessa och liknande problem och föreslä de ändringar ochkompletteringar av nuvarande regler som kan anses önskvärda. Vidredogörelsen för gällande rält nämnde jag all avyttring av andelar ibostadsrättsföreningar och andra s.k. äkta bostadsföretag f.n. behandlas enligtde regler som gäller för annan lös egendom än aktier. innebär bl.a. allskaltefrihet föreligger när avyttring sker efler fem ärs innehav. I skildasammanhang har ifrågasatts om det forlfarande finns skäl att läla beskattningenav dessa andelsräller vara begränsad i liden. Förslag har framförts om all istället behandla dem pä i princip samma säll som akiier eller all föra in demunder de realisalionsvinsiregler som gäller för fasligheler. Kommillénbör behandla även denna fråga och lägga fram förslag om utformning av en iliden obegränsad beskattning av andelar i äkta bostadsföretag. I detsammanhanget bör kommillén också överväga möjligheterna all ge den somöverlåter andel i bosladsrällsförening o.d. i princip samma rätt till uppskovmed beskatlningen som f.n. föreligger vid faslig-hetsförsäljning. Till de ytterligare frågor som kommillén bör ta upp hörvissa av skatieutskottet och finansulskotlel berörda frågor som harsamband med realisalionsvinslbeskaltningen vid avyttring av andelar i s.k.aktiespar-fonder (SkU 1977/78;5y, FiU 1977/78:37). Kommillén bör givelvis också kunna la upp andra frågor somhar anknytning till de problem jag här har beröri. Däremoi skallkommillén inte pröva frågor som rör avyttring av fasligheler eller avyttring avsådan lös egendom som konst, antikvileter och annat lösöre. När övergångsbestämmelserna till nya aklievinstreglerutformas, måsle beaklas atl aktievinslreglerna ändrades väsentligl så sent somår 1976, Del är angeläget alt en ny övergång blir så enkel och smidig sommöjligt. Utredningsarbetet bör bedrivas skyndsami. Med hänvisning lill vad jag nu har anförl hemsläller jagatt regeringen bemyndigar chefen för budgetdeparlementet atl lillkalla en kommitté med högst fyra ledamöier meduppdrag all göra en leknisk översyn av aktievinstbeskattningen och pröva vissaandra frågor angående realisalionsvinslbeskaltningen av lös egendom, atl utse en av ledamöterna alt vara ordförande, atl besluta om sakkunniga, experler, sekrelerare och annalbiträde äl kommillén. Vidare hemsläller jag atl regeringen föreskriver altkosinaderna skall belasla åttonde huvudtitelns kommilléanslag. Regeringen ansluter sig lill föredragandens övervägandenoch bifaller hans hemställan. 235 Kommittéer: Budgetdepartementet Del II B:6 Utredning om olika former av bruttoskatter Departementschefen, statsrådet , anför. Av den skatlepolitiska deballen framgår all bred enighelråder om det angelägna i atl minska del nuvarande uttaget av inkomstskatt.Eftersom del också står klart att någon minskning av del samlade skatte- ochavgifisullagel inte nu kan genomföras, måsle samiidigi andra skatter höjas förall ersälla inkomstbortfallet. En skallereform i denna mening måsle allisåulformas som en omslruklurering av skalleullaget. En sådan uiveckling är i sig inle något nyll. Under1970-lalel har en förskjutning successivi ägt rum, som inneburil allinkomsibeskallningen kommii all svara för en alll mindre del av del samladeskalle- och avgifisullagel. kom således drygl 52 procenl av lolalsummanfrån statlig och inkomstskatt, medan molsvarande andel beräknasha utgjort omkring 42 procenl. Del bör dock påpekas att del hillills endastrört sig om en relativ minskning av inkomstskaileutlagei. 1 absoluta termer,l.ex, mätt som andel av BNP, har inkomstskatten forlsall alt öka underperioden. Ökningen av kommunalskatten har mer än vägt upp minskningen avstatsskatten. De skalteformer som under 1970-lalel utnyttjats för atlavlasla inkomstskatten har varit i försia hand arbetsgivaravgifterna och iandra hand mervärdeskallen. Mol bägge dessa riklas emellerlid kritik.Mervärdeskallen anses ha fördelningspolitiska nackdelar, som manpekar på del olyckliga i alt mervärdeskatten direkl orsakar prishöjningar.Arbetsgivaravgifterna anses av många ha negativa effekler för näringslivetskonkurrensförmåga, medan andra kritiserar dem för atl ensidigt belasta faktornarbete. Jag vill inte här värdera dessa olika argument, endastkonstatera all självfallet har varje skalteform såväl nackdelar som fördelar.Både arbelsgivaravgifterna och mervärdeskatten har också nått sådan höjdall effeklerna av olika brister blir mycket kännbara, som kontrollproblemenväxer. Det finns därför goda skäl atl pröva om del kan finnas något alternativtill dessa två hitlills utnyttjade skalleformer. Skatter som skall kunna komma i fråga för en mer änmarginell avlastning av inkomstskatten måste ha breda baser, dvs. egenskapenall ge slora intäkter vid en måttlig skattesats. En diskussion av elt anlalolika länkbara former av sådana skatter har förls av företagsskalieberedningeni dess slutbetänkande (SOV 1977:86) Beskattning av företag. Ämnet behandlasmera ingående i en bilaga till betänkandet, Bruttobeskattning och skatter påproduktionsfaktorer (SOU 1977:87, bil, 1), Enligt min mening är en merdetaljerad genomlysning av detla ämnesområde nu motiverad. I della syfle bör ensärskild kommitté tillkallas. Kommitténs uppgifl blir atl fördjupa den genomgångföretagsskalieberedningen redovisat. Kommittén bör visa hur olika bredbasigaskaller mer konkret kan konstrueras och jämföra deras troliga verkningar iolika avseenden. Kommiitén bör behandla bl.a. den s.k. allmännaproduklions-faktorskatl som skisserats i reservalioner tillföretagsskatteberedningens belänkande, liksom dagens mervärdeskatl ocharbetsgivaravgifter saml visa skillnader resp. likheter mellan dessa och olikanya skalleformer. Delll B:6 Skr 1979/80:103 236 Kommittén skall, som jag nämnl. söka redovisa verkningarnai skilda avseenden av de olika skatleformcrna för slal, kommun, förelag ochhushåll. Jag är medveten om all della såväl leoretiskl som prakiiskl är envansklig sak. Endasl siillan förhåller del sig så all en skalt bara har effeklför del direkta skattcsubjektel, dvs, den som formelll är skyldig au betalaskallen, 1 allmiinhel sker en övervällring helt eller delvis genom iindradepriser, ändrad produklion, ändrade löner etc, Försi när andra subjekt i sin lurhar reagerat på dessa förändringar kan skallens reala verkningar i olikahänseenden avläsas. Att dra entydiga slulsalser är således svårl redan beiräffandeelablerade skatter och naturiiglvis än svårare i fråga om sådana som ärprakiiskl oprövade. 1 många fall lorde man få nöja sig med alt redovisa dealtemativa slutsatser som kan följa av skilda grundläggande anlaganden omövervällring m.m. Eftersom ulgångspunklen för del aktuella arbelel är all deprövade skalterna skall kunna spela en viklig roll för finansieringen av denoffentliga sektorn, är del klart alt en viktig aspekt är just skatternasavkastning. Jag vill betona atl denna inte kan bedömas enbari brutto, dvs.genom atl ange hur slort belopp som moisvarar en procenl av basen för resp.skall. Hänsyn måsle också las lill effeklen av en evenluell övervällring avskallen. Del är således l.ex. uppenbart atl om en skall verkar genom altpriserna på varor och tjänster stiger, så motsvaras en del av dess avkaslningav ökade utgifler för stat och kommun. Om skatten i stället leder lill ensänkning av utbetalda löner och kapilalersätlningar. så får della lill följdall den slalliga och den kommunala inkomslskallens underlag minskar. Kommiiténskall söka belysa effekter av detla slag för de olika skalleformer denstuderar. En annan betydelsefull aspekt på olika skalteformer ärhuruvida de far snedvridande effekter i olika situationer eller om de kan ansesvara i huvudsak neutrala. Effekterna kan här avse en rad skilda förhållanden;skatten kan rubba konkurrenssituationen mellan svenska och utländskaproducenter, den kan påverka valel av produktionsfaktorer, den kan påverkavalet av förelagsform osv. Kommittén bör så långt det är möjligt ange de olikaskalleformernas egenskaper i dessa avseenden. kan en visssnedvridande effekl le sig harmlös när skallen las ut endast med en eller ettpar procentenheter. Jag vill emellerlid äter framhålla att kommitténs uppdraggäller skaller som skall kunna la över en väsenllig finansieringsbörda. Även omskattebasen blir bred lorde det därför vara realistiskl all räkna med attuttagsprocenlen måste bli så hög att varje avvikelse från skattens neulralileifår belydelse. Skatternas fördelningspolitiska verkningar måste ägnas belydandeuppmärksamhet. Jag vill belöna atl dessa verkningar kan vara avsevärda nots attde här aktuella skatterna normalt är proportionella, dvs. de las ul med enkonslani andel av underlagd. Del främsta skälel lill della är all skatternainte belastar alla inkomster lika; arbetsgivaravgifterna belastar inle direktkapitalinkomster eller pensioner, mervärdeskatten belastar inle direkl deninkomst som sparas, elc. Slutligen vill jag framhålla alt kommillén även bör läggaadministrativa synpunkter på de olika skatterna. Vid en samlad bedömning av enny skatleform måsle hänsyn givetvis las lill om underlaget för skallen ar lällatl bestämma i prakliken, om uppbörden kan ordnas smidigl och om arbelsbör-danför de skattskyldiga blir begränsad. KommiUéns uppgifl är all ge en fördjupad lekniskredovisning av de vaimöjligheier som finns och av konsekvenserna av olikalösningar. 237 Kommittéer: Budgetdepartementet Del IIB:7 bör bedrivas med största skyndsamhet, vilket bl.a. innebäralt kommiitén i huvudsak bör utgå frän befintligl statistiskt maierial m.m. En redovisning - som kan vara preliminär - av kommillénsresullal bör eftersträvas i sådan lid att den kan vara till ledning fiir riksdagensstiillningstagande redan innevarande år. Med hänvisning till vad jag nu har ;mfört hemställer jag atl regeringen bemyndigar chefen fiir budgeldeparlemenlel all lillkalla en kommillé med högst fyra ledamöter meduppdrag att utreda olika former av brulloskatler. att utse en av ledamöterna alt vara ordförande, att besluia om sakkunniga, experler, sekrelerare och annatbilräde ål kommiuén. Vidare hemstiUler jag atl regeringen föreskriver allkosinaderna skall belasla åtlonde huvudlilelns kommilléanslag. Regeringen ansluter sig lill föredragandens övervägandenoch bifaller hans hemställan. Tilläggsdirektiv till förvaltningsutredningen (B1977:01) Beslul vid regeringssammanträde 1979-03-29Depariemenlschefen, slalsrådel Mundebo. Den offenlliga förvallningen i vårt land fullgörs av etlstorl antal myndigheter. Dessa ar dels statliga, dels kommunala. Den statligaförvaltningen ulövas till största delen av förvaltningsmyndigheter som lyderunder regeringen. Den slatliga förvaltningens uppbyggnad har historisk hävdoch kan i vissa grundläggande avseenden härledas frän 1600-lalelskollegiesyslem. Åiskill-naden mellan två olika nivåer- ä ena sidan ettregeringskansli organiserat i skilda departemenl. å andra sidan självständigamyndigheler - stadfästes genom regeringsform och 1840-41 årsdeparlementsreform. Under 1900-lalel har anlalet myndigheter ökal krafliglsamtidigt som flera verksamhetsområden skiktats i centrala, regionala ochlokala nivåer. Arbetsmetoder och verksamhetsformer har uivecklals i takt medall ambilionerna höjts och nya uppgifler anförlrotls den offenlligaförvallningen. Vidare har de cenirala beslutsbefogenheterna hos myndigheterna iväxande utsträckning överlämnats ål s.k. lekmannaslyrelser. Riksdag och regering har under senare är hafl anledningalt ägna uppmärksamhel åt många olika detaljproblem som gäller den statligaförvaltningens organisation. De grundläggande principerna för organisationenhar emellertid därvid knappast tagils upp lill behandling. Skilda aspekler avförvaltningens arbele och förhållandena mellan statsmakter och mvndigheter haruppmärksammats av budgetutredningen, styrelserepresentalions-ulredningen ochutredningarna om den regionala samhällsförvaltningen.