prop · G30374 · 1979-12-31 00:00:00 — alt lägenheterna skulle noggrant beskrivas och på markenavgränsas, all lorparen skulle erhålla fritt virke för torpetsbyggnader och hägnader och övrigt husbehov, all under första upplåtelseriden skulle ingen avgäld utgåför torpet. I gengäld var torparen skyldig att utöva viss tillsyn och bevakninginom samt om vederbörande skogstjänsteman det krävde utföra vissaarbeten inom mot skälig ersättning, att när föreskriven bygnadsskyldighet var utförd ägdetorparen av statsmedel uppbära ett kontant belopp av , att längsla upplåtelsetid var , att om torparen av en eller annan anledning blev skildfrån torpet skulle han avstå detsamma utan anspråk på ersättning. Dessutom fanns i denna första författning bestämmelser omatt den som skulle bli lorpare skall vara känd för att äga god frejd och varafullt Prop, 1979/80:74 25 arbetsförsamt i övrigl vara lämplig. Om han som lorpare blev dömd för svårare brotteller gjorde sig skyldig till skogsåverkan eller ovarsamt handhavande av eldeller i övrigl inte rätta sig efler givna föreskrifter så riskerade hanuppsägning för avflyttning ifrån torpet. Frånoch med 1904 utvidgades möjlighelerna atl lägga ut till atl gällaäven . tillsattes en utredning med uppgift atlutvidga det geografiska området för kronotorpsverksamheten saml alt se överbestämmelserna enligt författning. Utredningenresulteradei en ny författning . Därmed utökades verksamheten till atl gällaupplåtande av odlingslägenheter på kronoparker och överloppsmarker i de sexnordligaste länen. I författningen kan urskiljas tre särskilda motiv förkolonisation nämligen attden skulle vara till gagn för skogens vård och bevakning, attden jord som upplåts var belägen i närheten av odlad bygd ellerkommunikationsled och ej mötte hinder från skogsvårdens synpunkt, attverksamheten skulle vara förbehållen mindre bemedlade eller obemedlade personersom ©ofde sig kända för arbetsamhet och hederiig vandel och hade fömtsättningaratt driva etl mindre jordbmk. Utöverlidigare bestämmelser fanns föreskrivet bl. attinom aktuellt område fanns tillräckligl med för odling lämplig mark, atttill varje lägenhel fick inte läggas mer mark än som kunde bmkas ulan lejdarbetskraft, attodlingslägenheten skulle upplåtas med optionsrätt, altinnehavaren skulle vara befriad från avgifter och skatter avupplåtelsetiden, attavgiften därefter skulle sättas ull 3,av det kapitalvärde lägenheten ansesha ouppodlad och obebyggd, atlinnehavaren skulle hålla lägenheten och byggnader brandförsäkrade, attinnehavaren, för föreskriven byggnadsskyldighet och uppodling, skulle uppbära ellbidrag av , attinnehavaren vid eventuellt avträde skulle lämna ifrån sig lägenheten medbyggnader och odlingar i fullgott skick. Ioch med att denna författning trädde i kraft upphörde tidigare bestämmelse ochde nya bestämmelserna gällde även för skogstorpen. 1909års kungörelse gällde med vissa ändringar . Bland annat ändradessättet för avgiftens beslämmande genom att kapitalvärdet för skogstorpet intefick sättas högre än per ha för produktiv mark samt att avgiftenskulle beräknas till 3,av summan av kapitalvärdet samt utbetaldaodlingsbidrag. Detta innebar att avgiften för ett kronotorp maximalt kundeuppgå till . Pågmnd av ökade kostnader utgick lilläggsbidrag förbyggnadsarbeten med högst . Medhänsyn till nomadlappamas inlressen beslöts 1915 att kungörelse inteskulle äga tillämpning ovan odlingsgränsen inom och Norrbottenslän. Med1929 års kungörelse om upplåtande av kronotorp infördes inga större ändringarvad det gäller principema för kolonisationen. Motiven och kraven var desamma påvem som kunde bli kronolorpare, på upplåtelseti- 1979/80:74 26 denoch sättet för avgifisbestämningen samt kravel på all torpet vid avträde lillkronan skulle avlämnas ulan ersättning och i fullgott skick. Dock lades störrevikt vid undersökningen av odlingsmarken varvid jordbmks-konsulent eller annanperson som var kompetent skulle bedöma om marken var känslig för odling.Dessulom föreskrivs all denne jordbmkssak-kunnige skulle upprätta odlingsplansom omfattade minst 3 ha av marken. Avandra förändringar genlemol tidigare beslämmelse kan noteras atltorpet skulle omfatta mellan 5 och 8 ha och i vissa fall högsl 10 ha samt omall mark var uppodlad skulle lägenheten kunna utökas till 15 ha odlingsmark, attbidrag lill byggnader utökades till och i undantagsfall 3 000kronor och som tidigare fritt virke på rot till byggnader, hägnader ochvedbrand, attodlingsbidrag ulan återbelalningsskyldighet fick utgä med ett belopp upp till750 kronor, allinnehavaren hade jakträtt på torpet ulom älgjakt samt rätt att utan avgift jagaoch fiska på angränsande kronopark, attinnehavaren ålades en viss underhållsplikt i vad det gäller avloppsdiken ochutfartsväg från torpet, skulle avgifl ulgå med 3,på uppburet byggnadsbidrag somöversteg samt på odlingsmarkens värde beräknat till högst 50kronor per ha. Enligt tidigare bestämmelse var markvärdet per ha. Denstörsta förändringen genlemol lidigare bestämmelser var att sedan kronotorparenfullgjort sina odlings- och byggnadsskyldigheter ägde han rätt att på vissavillkor med äganderätt inlösa kronolorpet jämte erforderlig skogsmark. Dennarätt gällde om torpet med dylikt skogsmarksområde kunde avskiljas fränkronoparken utan olägenhet. Köpeskillingenskulle bestämmas med hänsyn till värdet på jord och skog samt uppburetbyggnadsbidrag. Odlingsmarken skulle sättas lill samma belopp som vidberäknandet av arrendeavgiften dvs. per ha samt annan mark ochväxande skog skulle åsättas skäligt värde. Köpeskillingenför kronotorpet kunde delas upp i två lika stora delar, en amorteringsdel ochstående del, den förra med annuitet av och den slående delen med en ränta på3,. Ägarenav kronotorpet skulle, om behov fanns, tillerkännas rätl att på kronoparkenefter anvisning få rätt till husbehovsvirke och bränsle samt för husbehov tagms, sand och lera. Kronanskulle ombesörja och bekosta avstyckning samt även ombesörja ansökan om lagfartoch inteckning på köparens bekostnad. Innehavarenav och odlingslägenheter gavs möjligheter kungörelse tillutvidgning av respektive torp enligl samma bestämmelser som gäller kronotorp29. De erhöll också samma förmåner vad det gäller odlingsbidrag ochbyggnadshjälp. Även bestämmelserna om inlösen enligt författningen skulle itillämpliga delar gälla för och od-lingslägenheler. Ioch med att kungörelse trädde i kraft upphörde kungörelse altgälla. Jämsidesmed upplåtelser av odlingslägenheter och kronotorp pågick bildandet av s.k.kolonat. skedde kolonisa-lionsförsök i ochDalarna. Enligt beslut av riksdag Prop, 1979/80:74 27 utökadesoch permanentades denna verksamhet och pågick sedan lill 1943. Kolonatverksamhetenhandlades lill en början av särskilda kolonisationsnämnder. Tillsynen överkolonisationsnämndemas verksamhel utövades avjordbruksdepartementet men därefter av . Från och med1944, då nybildandet av kolonat upphört, överflyttades handläggningen avkolonalen till domänstyrelsen. Tillskillnad från tidigare behandlade upplåtelseformer var huvudsyftet medupplåtandet av kolonat att befrämja uppkomst av jordbmk och egnahem. Samtidigtbetonades att kolonalen skulle utläggas i sädana områden där tillgång tillannat arbete fanns så alt familjen skulle kunna erhålla tillräcklig bärgning.Med kolonalen följde också en slark räll till inlösen efter det att kolonistenfullgjort sin odlings- och byggnadsskyldighet. Kolonatverksamheten kan sägasvara en direkt motsvarighet till den kolonisation som egnahems verksamheteninnebar på privat mark. Förkolonatverksamheten gällde bland annat följande attarealen odlingsmark borde ligga mellan 8 och 17 ha, attutöver odlingsmark borde kolonatet tilldelas så stor areal skogsmark sommotsvarade en årlig virkesavkastning på 15-25 m fast mått, attkolonatet skulle upplåtas med nyttjanderätt under en lid av medinlösensrätt, attde första 5 åren skulle avgiftsfrihet råda, attsom odlingshjälp skulle kunna ulgå utan återbetalningsskyldighetsamt som byggnadshjälp i vissa fall , attstaten skulle tillhandahålla byggnadsvirke i sågat skick samt annatbyggnadsmaterial till självkostnadspris, atlkolonisten skulle svara för byggnademas underhåll och brandförsäkring, attom kolonat avträddes till kronan var innehavaren berättigad till ersättning förav honom uppförda byggnader och andra förbättringar på kolonatet. Iövrigl gäller för kolonalen ungefar samma bestämmelser som för fömt omtaladelägenheter. I likhet med dessa hade kolonisten rätt till fritl virke förhusbehov och vedbrand och även rätt lill bete på . Ifråga om värderingsgmndema vid friköp av kolonat gällde samma regler som förkronotorp/29 belräffande jord och skog samt sättet för köpeskillingenserläggande. Köpeskillingen för byggnadema var fastställd lill , menmed rätt för vederbörande myndighel atl medge nedsättning till lägst 3 000kronor och för och till lägst . Omkolonisten inte under upplätelseliden () hade inlöst kolonatet ägde hanrätt till förlängning pä med optionsrätt för framtiden. Somtidigare nämnls var kolonalen avgiftsfria första 5 åren. Dessa s. k. frihetsårförlängdes undan för undan fram lill 1950. Kungl.Maj:t uppdrog 1939 åt egnahemsstyrelsen och domänstyrelsen att fullfölja denutredning som tidigare ålegat egnahemsutredning att avge förslagrörande kolonisationsverksamheten i och . Detta uppdragresulterade i bestämmelser om upplåtelse av kronotorp antagna av riksdagen1943. Denna upplåtelseform benämndes kronotorp/ 43 (K 43). Deunder allmänna motiven för en kolonisation av Prop, 1979/80:74 28 Norrlandoch började mer och mer avta i betydelse. Strävandena atl bebygga ochbefolka dessa landsdelar hade i vissa fall lett till misslyckande. Deltaberodde bl.a. på atl kolonisationen i vissa fall skedde på näringsfaltiga myr-och moränmarker samt i isolerade lägen som inte medgav tillräckligaförsörjningsmöjligheter men även på vikande intresse och stöd frånstatsmakternas sida. Molivenför kronotorp/43 var i stället alt irygga behovel av arbetskraft i skogen samtatt underlätta bosättningen för denna arbetskraft. Många av de gamla torpenhade bristfälliga bostäder och var i slort behov av reparation. Den behövligauppmstningen orkade innehavarna i allmänhet inte med. Det började bli alltmervanligt att domänverket och skogsbolagen gick in för helårssysselsältning avarbetskraften inom skogsbmket. Det ansågs angeläget alt ordna bostadsfrågan förde i skogen sysselsalla på ett tillfredsställande sätt och med samma standardsom gällde för lantarbetare-bosläder och för bostäder åt industrins arbetare.När inte åtgärder vidtogs i denna riktning riskerades en avflyttning frånskogsbygderna och en uttunning av bosättningen med de sociala konsekvenserdetta kunde medföra. Förkronotorp/43 gällde i huvudsak följande bestämmelser. Kronotorpfick tillskapas endast i den omfattning som krävdes för att lillgodose behovetav arbetskraft i kronoparkema. Vidupplåtelsen skulle överenskommas mellan domänverket och kronotorparen omömsesidig arbetsgaranti som regel minst . åsin sida åtog sig att tillhandahålla arbele . Kronolorpetskulle upplåtas för av , men med möjlighet till omdetta motiverades av torparens ålder, hälsotillstånd m. m. Kronanvar skyldig att förse torpet med boningshus och nödvändiga ekonomibyggnader ochanläggningar för jordbmkets drift. Vidare var kronan skyldig altiordningställa odlingsmark så all två kor kunde födas på torpet och potatisodlas till husbehov. Delålåg torparen alt svara för det mindre underhållet medan kronan skulle svaraför atl torpet bibehölls i bmkbart skick. Kronotorparenvar skyldig att brandförsäkra torpets byggnader för kronans räkning. Förvissa åtgärder, exempelvis uppodling av åker utöver kronans odlingsskyldighetsamt till förbättring och andra åtgärder i markanläggningar skullekronotorparen utan återbetalningsskyldighet kunna beviljas bidrag efter sammaprinciper som gällde vid förstärkning av ofullständiga jordbmk. Isamband med upplåtelsen av kronotorp kunde lorparen erhålla ell ränlefrittinventarielån på högst . för inköp av djur, maskiner och gödningsämnen.Under fömtsättning att kronotorparen fullgjort sina skyldigheter kunde entredjedel av detla inventarielån avskrivas. Kronotorparenhade rätt till virke och vedbrand för husbehov. Kronotorparenkunde avgiftsfritt beredas rält lill jakt och fiske på vissa bestämda områden. Efterdet att kronan fullgjort sina byggnads- och odlingsskyldigheter skulle denårliga avgiften utgå med belopp som var skäligt med hänsyn till torpetsbeskaffenhet. Om överenskommelsen om ömsesidig arbetsgaranti av någon anledninginte längre gällde skulle avgiften bestämmas med hänsyn lill de kostnader somkronan hade haft för iordningställandet. Detkunde även vara möjligt för kronotorparen atl köpa kronotorpet om inte torpetansågs behövligt som bostad eller stödjordbmk åt arbetare i Prop, 1979/80:74 29 kronansskogar eller om området kunde avskiljas ulan olägenhet med hänsyn tillskogsskölseln. Köpeskillingen skulle bestämmas med hänsyn lill torpets värdevid tiden för försäljningen, varvid avdrag skulle ske med värdet av sådanaförbättringar som utförts och bekostats av kronotorparen. Desom redan innahade kolonat, , odlingslägenhet eller kronolorp/29skulle ges möjlighet att få lägenheten upplåten enligt de nya bestämmelsemaoch på samma villkor. Om dessa kronolorpare utfört och bekostat förbättringarpå kronotorpet som medförde lägre kostnader för kronans skyldigheter så skullekommande årsavgift nedsältas med skäligt belopp. Samtidigtmed att kungörelsen om kronolorp/43 trädde ikraft fick inga nya upplåtelser skeenligl kungörelsen om kolonat och kungörelsen om kronotorp/29. Mankan konstatera att kungörelsen om kronotorp/43 inle innehåller någrabestämmelser om avlrädesersältning i de fall torparen lämnar torpet. Vidare harrälien till inlösen begränsats i förhållande till tidigare upplåtelseformeroch några detaljerade bestämmelser för beräkning av köpeskilling ocharrendeavgift finns inte i författningen. Nybildandetav kronotorp enligt kungörelse skedde i mycket liten utsträckning. Däremotöverfördes ett stort antal gamla upplåtelser till den nya upplåtelseformen.Byggnadsbeståndet fick genom domänverkets försorg en avsevärd uppmstning. Erfarenhetemaav kungörelse med vissa ändringar 1945 visade snart att mångalägenhetsinnehavare med äldre upplåtelsekonlrakl ställdes utanför deförbättringar kronotorpskungörelsen innebar. Maj:l bemyndigade därförden chefen för atl tillkalla sakkunniga föratt ulreda och angiva förslag till bestämmelser för upplåtelse avkronolägenheter (kronotorpsutredning). Denna utredning kom att lillslor del ägna sig åt byggnadshjälp för islåndsältning av lägenheler varpå 1943års kronolorpskungörelse ej var tillämplig. Dessutom behandlades för förstagången ingående frågan om avträdesersättning och flyttningsbidrag för de somville lämna torpen. Utredningenresulterade dels i ändring av bestämmelserna för Kronotorp/43 och dels i nyabestämmelser för äldre kronolägenheter som helt ersalte de äldre beslämmelsernasom gällde för dessa upplålelseformer. De nya bestämmelserna trädde i kraft 1juli 1950. I och med detta samordnades villkoren för alla kronotorp i fråga omreglerna för brandförsäkring, flyllningsbidrag, jakt, fiske, vägar och skatt,samt möjlighetema till uppsägning , rätt till förnyad upplåtelse ochrätt för änka eller anhörig atl övertaga arrendet om innehavaren avlider innanarrendetiden ulgått. Förkronotorp/43 innebar de nya bestämmelsema bl. altkronan skulle uppta avloppsdiken om torvmark ingick i odlingsplanen, atlinvenlarielän kunde utökas från . attflyttningsersältning kunde utgå med högst . eller högst 2 (XX) kr. omsamtidig avträdesersättning utgick med mer än 2 0(X) kronor, alltorparen när torpet avträddes var berättigad till skälig ersättning för gjordaförbättringar, allskyldigheten atl hålla brandförsäkring upphörde. I stället skulle torparenbetala brandriskersättning motsvarande halva normala försäkringspremien. Prop, 1979/80:74 30 Föräldre lägenheter gällde beträffande flyttningsersättning och skyldighet atthålla brandförsäkring samma bestämmelser som för K/43. Iövrigt förbättrades för äldre lägenheter villkoren för avträdesersättningvilken skulle beräknas särskilt för jord och särskilt för byggnader enliglföljande förfaringssält. Frånsammanlagda arbets- och materialkostnader för förbällringsåtgär-dema skulledras dels värdet av material som tillhandahållits av kronan, dels detstatsbidrag som lämnals till lägenheten. Omförbättringsåtgärderna inte ökat lägenhetens värde vid avlrädet med sammabelopp som kostnaden för åtgärderna så skulle den beräknadeavträdesersättningen reduceras med skillnaden. Ersättningenskulle också reduceras med ev. brister i hävd och underhåll. Inlösesäldre lägenhet med äganderätt, skulle köpeskillingen beslämmas med hänsyn tilllägenhetens värde vid tiden för inlösen enligt följande gmnder. 1 Värdet av odlingsmarken sättstill samma värde som vid bestämmande av arrendeavgiften, dock högst . 2 Skogsmark åsätls skäligt värde,dock högst . 3 Annan mark än odlingsmark ochskogsmark åsättas ett värde av . per ha, dock skall för sjöar och berg ejberäknas något värde. 4 Värdel av växande skogbestämmes med ledning av de virkespriser som gäller vid tiden för inlösningen. 5 Byggnadema äsätts det värde deha efter botande av sådana brisier, som uppstått p. g. a. försumlighet ifrågaom underhåll eller på annal sätt orsakats av lägenhetsinnehavaren. Från detlavärde skall göras avdrag med den avträdesersättning som kan utgå, beräknat påsamma sätt som ovan beskriviis. Dock skall beträffande erhållna statsbidraginte avdrag göras för sådana bidrag som kunnat utgå om lägenheten innehafts medäganderätt. Vidinlösen kunde innehavaren för underlättande av betalning av köpeskillingeneller för iståndsättande av byggnader, beviljas ett statsbidrag med högst 40(X)kronor. Reglemaför inlösen är desamma som gäller för kronotorp/29. Beträffanderätten till inlösen och köpeskillingens erläggande gäller den urspmngligaupplåtelsens villkor. Äldrelägenhet som övergick till ny upplåtelse som K/50 kunde upplåtas för den tidsom återstod enligl det fömt gällande avtalet eller för innehavarens livslid.Årsavgiften för kolonat skulle utgöra och för övrigalägenheter den avgift som utgått enligt föregående avtal arrendeåret närmastföre . Till detta gmndbelopp skulle läggas halv normalbrandförsäkringspremie. Vid övergång till ny upplåtelse enl. K/50 kunde innehavarenbeviljas byggnadshjälp eller om särskilda skäl förelåg av dengodkända byggnadskostnaden. I denna kostnad inräknades inte värdet av virkeeller annat material, som kronan kostnadsfritt tillhandahöll. Om byggnadshjälputgick så skulle årsavgiften höjas med av beloppet. Avgiften skulle dockinle sältas högre än den som utgick för likvärdiga kronotorp enligl K/43. Den1-procentiga höjningen motiverades med atl gällande bestämmelser omegnahemslån, förbättringslån och bidrag till ekonomibyggnader ger försjälvägande en väsentlig kapitalsubvention. Iskrivelse till lantbmksstyrelsen med bestämmelser för anslaget tillodlings- och byggnadshjälp åt innehavare av vissa kronolägen- Prop, 1979/80:74 31 föreskrev därför Kungl. Maj:l att ifrågavarande arrendatorer fr.o.m.1972-01-01 skall åtnjuta ekonomiskt slöd i enlighet med tidigare gällandebestämmelser och praxis. Maj:t uppdrog vidare åt lantbmksstyrelsen atti samråd med domänverket göra en översyn av de bestämmelser, som gäller föranslaget och inkomma med förslag i ärendet till . Eftersamråd med domänverket angav lantbmksstyrelsen begärt förslag vilketi stort innebar: - att man skulle eftersträvagemensamma bestämmelser för samlliga lyper av lägenheter, - atl alla inläkter och kostnaderskulle redovisas på anslaget till odlings-och byggnadshjälp, - att lägenhetema ifortsättningen skulle uppdelas i bestående respektive nya upplåtelser. Medbestående upplåtelser avsågs lägenheter som alltjämt har avtal somgäller, dels upplåtelser till person som nämnda dag eller tidigare varitinnehavare av lägenhelen. Allaandra upplåtelser betraktades som nya upplåtelser. Nya upplåtelser har endasttillkommit i enstaka fall då någon nära anhörig som bolt pä torpet fält övertaarrendet. 1regleringsbrevet för /73 intogs under anslaget för odlings- ochbyggnadshjälp i huvudsak de av lantbmksstyrelsen föreslagna bestämmelsema. Medanledning härav utfärdade domänverkel efter samråd med lantbmksstyrelsen ochefter information till Kronolorpare och kolonistförbund - anvisningarför den fortsatta verksamheten. Anvisningamainnehåller vissa ändringar ifråga om behovel av arbetsgaranti för innehavareav Krt/43 sedan deras uppgift att trygga arbetskraftbehovet till skogenminskat. Vidare innebär upplåtelse av gammal lägenhet till ny innehavare(nyupplåtelse) all upplåtelsen i princip skall ske enligt nya jordabalken. Iövrigt innebär anvisningama inga större förändringar mot fidigare praxis. 5 Nuläge statistisk beskrivning av kronotorpen föregående har redogjorts för de olika typer av kronolorpsupplåtelser, somär akluella i detta sammanhang. I den fortsatta framställningen kommerskogstorp, odlingslägenheter, kolonat, kronotorp/29 och till domänverketöverförda fjällägenheter att sammanfattas under beteckningenkronolägenhet/äldre (K/ä). Kronotorp/43 (K/43) och kronolägenhet/50 (K/ 50)redovisas däremol var för sig. Fråningången av (jordabalkens ikraftträdande) har torpavlal som löpt utersatts med avlal om jordbmksarrende enligt jordabalken såvida inte annandisposition aktualiserats (försäljning, hyresupplåtelse el. Genom sådanupplåtelse - kronolorp/72 (K/72) - har det lidigare torpavlalet upphört atlgälla och reglering skett partema emellan bl.a. ifråga om avträdesersättning.Domänverkel anser att innehavare av K/72 har samma ställning när del gällerinlösen som före övergången till det nya avtalsförhållandet. Även i övriga avseenden(retroaktiviiel i fråga om avlrädesersältning m.m.) skall K/72 enligtdomänverkels mening i detta sammanhang behandlas som om det tidigare avtaletvar gällande. I text och tabeller behandlas därför inte K/72 som en särskildgmpp utan ingår Prop, 1979/80:74 32 ospecificerade i de tre gmppema K/ä, K/43 och K/50. Uppgifter om kronotorpen har insamlats och sammanställts ibilaga 4-13. Antalet kronotorp uppgick vid ingången av är 1977 till 532(bilaga 4), varav 332 K/43 (), 161 K/50 () och 39 K/ä (). De fleslakronotorpen låg i AC län (225; ) och BD län (206; ). Fömtom i dessa länfanns kronotorp i W, X, Y och Zlän (sammanlagt 71; ). Ser man till kommunerna var antalet kronotorp störsti kommun i BD län (60). Även i , och kommuner iAC län fanns många kronotorp (52, 51 resp. 44). har 54 kronotorp försålts och 8 nedlagts(bilaga 5). De flesta försäljningarna har skelt i BD län (44) och därinomhuvudsakligen i kommun (25). Vid ingången av är 56 kronotorpunder försäljning. I den fortsatta framställningen behandlas inte de försåldaoch nedlagda kronotorpen. Resterande kronotorp är lill antalet 470, varav 299 K/43(), 139 K/50 () och 32 K/ä () (bilaga 6). Sammanlagda arealen uppgårtill 3 262 ha, varav 1 270 ha åker motsvarande 6,94 ha resp. 2,70 ha per torp.I denna redovisning ingår K/72 (se ovan) till etl antal av 308. På 128 () av kronotorpen driver innehavaren aktivtjordbmk (bilaga 7). Dessa kronotorp omfattar totalt 929 ha varav 416 ha åkermotsvarande 7,26 resp. 3,25 ha per torp. Annan än innehavaren driver aktivtjordbmk på 15 kronotorp, som omfatlar totalt 98 ha varav 40 ha åker. Av densammanlagda åkerarealen till kronotorpen I 270 ha utnyttjas således 465 ha ()för aktivt jordbmk - brukas av innehavaren och av annan än innehavaren. Åldersfördelningen bland kronotorpens innehavare haransetts vara av intresse (bilaga 8). För 444 kronotorp har uppgift ominnehavarens ålder varit tillgänglig, vilket ger följande fördelning iåldersgrupper: Åldersgrupp Antal innehavare % Siffrorna visar att av lorpinnehavama är över 60 år.Bland de innehavare som driver aktivt jordbruk är åldersfördelningen någolannorlunda (åldersuppgifl finns för 123 av de 128 innehavare som driver aktivtjordbruk): Åldersgrupp Antal innehavare % För K/43 utgör andelen torpinnehavare som är , för K/50 .