prop · G30351 · 1979-12-31 00:00:00 — Och det skulle inte behöva innebära nägon som helst försämring av utlåningens kvalitet. Mot detta resonemang kan visserligen hävdas att undantagsbestämmelserna och särskilt ett vidgat blancokreditutrymmeundanröjer en hel del av de olägenheter som här påtalats. Men man kan dä fräga sig: vad är det för mening med en banklagsregel somman av praktiska skäl och för att bankväsendet överhuvudtaget skall kunna fungera måste successivt gröpa ur genom alltmera omfattande undantagsregler?Tyder inte detta pä att det är något fel på själva huvudregeln? Prop.1979/80:51 46 Remissinstansernatillstyrker eller har inget att invända mot utredningens förslag att öka blancokreditvolymenfrän och att inrymma blancokreditgivning till samfällighetsföreningari blancokreditkvoten. , , , bankföreningen och fleraföreträdare för näringslivet ifrågasätter i överensstämmelse med Thunholmssärskilda yttrande om det formella säkerhetskravet i banklagarna behövs. Banklagstiftningenhindrar i och för sig inte att krediter lämnas utan särskild säkerhet. Även förkrediter som lämnas utan sådan säkerhet används insättarmedel och det ärnaturligtvis tryggheten för dessa medel som motiverar att denna kreditgivning iviss mån är begränsad. De jämförelsevis småförluster som bankerna haft förklaras huvudsakligen av attsäkerhet funnits att tillgå. A andra sidan är bankinspektionen väl medveten omatt särskilt i fråga om krediter lill företag återbetalningen väsentligen ärberoende av företags lönsamhet, utvecklingsmöjligheter o. d. Bankinspektionenhar vid sin övervakning huvudsakligen ägnat uppmärksamhet åt dessaförhållanden. har inspektionen den erfarenheten att kravet på attsäkerhet ställs måste efterges i betydande omfattning, särskilt när det gällernystartade företag och företag som med hänsyn till verksamhetens beskaffenhethar svårt att ställa säkerhet. Det är också klart att förekomsten av säkerheterav olika slag verkar fördyrande på kreditförvaltningen i bankerna. Huvudsakligenav nämnda skäl har inspektionen konsekvent stött bankerna när de har ansettsig böra göra framställning om höjning av blancokreditvolymen. 1 sammanhangetvill inspektionen understryka att bankerna både fär och bör ta risker under densjälvklara förutsättningen dock att riskerna är kontrollerade och att bankernapå objektiva grunder har tilltro till kredittagarens förmåga att infria krediten. Bakomdet nu framlagda förslaget betr. blancokrediter ligger en framställning frånaffärsbankerna. När inspektionen hade att ta ställning till denna tillstyrkteinspektionen en lösning i linje med framställningen men var öppen också förandra vägar att vidga utrymmet för blancokrediter. När nu banklagsutredningenlagt fram förslag om vidgning av det huvudsakligen till inlåningsvolymenrelaterade utrymmet för blancokrediter kan inspektionen därför tillstyrka dettaförslag. 1979/80:51 47 Kollegietvill-- tillstyrka den föreslagna liberaliseringen, men anser --- att skäl finns attifrågasätta, om det överhuvudtaget är meningsfullt att behålla blancokreditregleringen.Kollegiet kan inte se någon risk i att bankerna själva fär avgöra om blancokrediterkan ges eller ej. Härigenom erhålles en mer flexibel och smidig kreditgivning.Som en ytteriigare aspekt kan nämnas att svenska banker på grund av nuvaranderestriktioner kan hamna i underiäge i konkurrensen med utländskakreditinstitut, som såvitt bekant inte är underkastade motsvaranderestriktioner. Förslagetmotiveras av utredningen bl. a. från konkurrenssynpunkt. Bankerna lämnarsåledes i konkurrens med svenska och utländska försäkringsföretag i växandeutsträckning garantier för fullgörandet av stora entreprenader därentreprenadföretaget inte kan eller är berett att ställa bankmässigasäkerheter. Bankerna ger ocksä i konkurrens med utländska banker blancokrediteri utländsk valuta. 1 dessa fall konkurrerar alltså bankerna med företag sominte är bundna av de långtgående kraven på formella säkerheter som uppställs iden svenska banklagstiftningen. Det är enligt NOs uppfattning ett väsentligtallmänt intresse att de svenska bankerna ges möjligheter att på i möjlig månlika villkor konkurrera med försäkringsbolag och utländska banker på dessamarknader. Utrymmet för blancokrediterpåverkar vidare bankernas möjligheter att tillgodose framför allt nystartademindre och medelstora företags kreditbehov. Möjligheten för nya företag attetablera sig och expandera pä en marknad är av fundamental betydelse för eneffektiv fungerande konkurrens på en marknad. Det ter sig därför som särskilt allvariigtom onödigt långtgående krav på formella säkerheter utgör hinder för bankernaatt bevilja krediter till sädana företag. Snedvridningseffekter synes ocksåkunna uppstå eftersom vissa delar av näringslivet, såsom handel ochservicenäringar, inte disponerar över beläningsbara tillgångar i sammautsträckning som andra branscher. Motbakgrund av upplysningar om den kostnadskrävande säkerhetshanteringen är ettvidgat utrymme för blancokrediter ocksä motiverat av rationaliseri ngsskäl. NOtillstyrker mot den angivna bakgrunden förslaget att öka blancokredilramenfrån . Härigenom synes man t. v. i betydande män kunna undvikade negativa effekter i konkurrenshänseende som banklagstiftningens krav påformella säkerheter onekligen kan medföra för svenska banker och kredittagare. Påsikt är det, bl. a. pä dessa och andra grunder som närmare utvecklas avledamoten i särskilt yttrande, enligt NOs uppfattning önskvärt att fråganom att slopa eller modifiera de särskilda säkerhetsbestämmelserna i 1979/80:51 48 densvenska banklagstiftningen tas under övervägande av statsmakterna. Såsompåpekas i yttrandet tillgodoses säkerhetsaspekterna av kapitaltäck-ni ngsreglerm. Konsumenternaär huvudsakligen hänvisade till avbetalningsköp och kontokortskrediterför finansiering av kapitalvaruköp. Dessa krediter är förhållandevis dyra.Varje åtgärd som kan göra förmånligare kreditformer mer lättillgängliga ärdärför välkommen från konsumentsynpunkt. En ökning av blancokreditvolymen frän5 till är en sådan åtgärd. tillstyrker utredningensförslag i denna del. Utmärkandeför den svenska banklagstiftningen är dess starka betonande av bankinstitutenssolvens och dess omsorg om säkerheten för insätlarnas medel. En konsekvens avdenna grundläggande aspekt är att den svenska banklagstiftningen ställer uppkrav på betryggande säkerheter i form av pant eller borgen för bankernas utiäningoch garantigivning. Formella säkerhetskrav av denna typ saknar i stort settmotsvarighet i andra länders banklagstiftning. För att skapa en nödvändigflexibilitet i bankernas rörelse har dock i banklagstiftningen medgivits vissaundantag från dessa formella säkerhetskrav. Bankernas möjligheter att lämna blancokrediteroch garantier utan särskild säkerhet har över tiden successivt vidgats. Sålundauppgår den generella blancokredilramen till av ett bankinstituts egetkapital och inlåning. Härutöver fär blancokrediter lämnas dels tillnäringsidkare i och för hans rörelse, förutsatt att krediten är kortvarig delstill vissa angivna läntagare, s. k. säkra läntagare. Utredningen föreslär nuatt den generella blancokredilramen bör höjas från till av ettbankinstituts eget kapital och inläning samt att den blancokreditgivning somsker till samfällighetsförening inryms i den generella blancokreditvolymen. Fullmäktigehar (se fullmäktiges remissvar angåendebankföreningens och PKbankens skrivelse om ändring av blancokreditreglerna i 59§ lagen om bankrörelse) uttalat som sin åsikt att en utvidgning av bankernasmöjligheter att ge blancokrediter är väl motiverat och att en sädan utvidgningbör få formen av en höjning av den generella blancokredilramen. Fullmäktige hardärför inget att erinra mot utredningens förslag pä denna punkt. Prop.1979/80:51 49 Detmest omedelbara behovet av en liberalisering av banklagen såvitt gäller kravet pä formella säkerheter vid kreditgivningen blir enligt bankföreningens mening tillgodosett genom banklagsutredningens förslag. anser värdefullt att utredningen givit denna fråga förtur och föreningen tillstyrker förslaget. anser ilikhet med Thunholm att banklagens huvudregel om särskild säkerhet förbankkredit bör ställas under diskussion. Det bör utredas huruvida det finnsskäl att pä sikl behålla denna regel. En utgängspunktför en sådan utredning bör enligt bankföreningens mening vara en sådan frihet ikreditprövningen att bankernas konkurrensförmåga upprätthålls ochnäringslivets kreditvillkor blir de bästa möjliga. Detavgörande för en banks kreditprövning - särskilt i fråga om företagskrediter-kan sällan vara de formella säkerheterna i form av pant eller borgen utan måstevara företagets finansiella styrka, räntabilitet, likviditet ochföretagsledningens skicklighet. En naturlig utformning av banklagen bör därförvara att bankerna fär frihet att tillämpa sädana principer för sin kreditgivning.Detta kan ske utan att skyddet för insätlarnas medel sätts i fara. Kapitaltäckningsregelni banklagen har väsentlig betydelse för insätlarnas skydd. Denna regel är ävenefter den senaste ändringen så konstruerad att kravet på kapitaltäckning ökarju mindre formella säkerheter som finns för en kredit. Eftersomkapitaltäckningen är kostsam för bankerna, har dessa i kapitaltäckningsregelnsuppbyggnad ett naturligt incitament att i regel ta in de formella säkerhetersom står att fä även om det legala kravet pä dylika säkerheter har utgått urlagen. Bankernahar ofta påståtts visa överdriven försiktighet vid sin kreditbedömning. Banklagenssäkerhetskrav har därvidlag spelat stor roll. Om huvudregeln om formellasäkerheter utgår ur banklagen, öppnas möjlighet för bankerna till en friarekreditprövning. Detär önskvärt att svenska banker både kan konkurrera med och samverka med utländskabanker. Allt detta sker också i snabbt växande grad. De utländska banklagarnaupptar inte krav på formella säkerheter för krediterna. Det är av vikt att enkonkurrens med de utländska bankerna och en samverkan med dem kan ske på likavillkor. Om en svensk bank skall lämna en kredit i konsortium med en utländskbank, kan av naturiiga skäl den svenska banken inte kräva särskild säkerhet försin andel av krediten när den utländska banken icke uppställer motsvarandekrav. Om utländska banker vid konkurrens med de svenska har ett övertag såvittgäller de legala betingelserna för kreditgivningen, kan svenska företagare bliför sin finansiering på ett olyckligt sätt beroende av utländska kreditgivare.Lagstiftningen bör motverka situationer där svenska företag tvingas lita till bankväsendetsvälvilja i de länder de konkurrerar med. Viden översyn av banklagens regel om formella säkerheter bör innehållet i 1979/80:51 50 Genom en anpassning av den svenska lagstiftningenpå centrala områden till motsvarande regler inom underiättas påsikt ett önskvärt samarbete med dessa länder. bör sålundaenligt bankföreningens uppfattning genom tilläggsdirektiv fä i uppdrag attutreda lämpligheten av att i 59 § lagen om bankrörelse upphäva huvudregeln attför kredit från bank skall ställas betryggande säkerhet och redovisa resultateti ett kommande betänkande. Den föreslagna vidgningen av blancokredilramen bördock genomföras utan att resultatet av en sådan utredning avvaktas. PK-bankentillstyrker de föreslagna ändringarna. Sparbanksföreningentillstyrker utredningens förslag att öka blancokredit-ramarna frän 5 till 10 %och i detta utrymme inkl. blancokreditgivningen till samfällighetsförening. Förbundettillstyrker utredningens förslag om höjning av tillåten blancokrediivolym från5 till av inläning och eget kapital. Utredningensförslag att utöka ramen för s. k. blancokrediter (krediter utan särskildsäkerhet) frän av summan av institutens eget kapital och inlåning tillstyrkesav LO. TCOhar inget att erinra mot de förändringar i banklagstiftningen som utredningenföreslår. Men TCO finner att de synpunkter som framförs i detsärskilda yttrandet är så tungt vägande att det pä sikt bör övervägas attavskaffa bestämmelserna om gränser för blancokreditgivningen. Förbundettillstyrker utredningens förslag beträffande utökning av blancokreditvolymenfrän av eget kapital och inlåning. Prop.1979/80:51 51 13 hantverks- och industriorganisation - Familjeföretagen (SHIO-Familjeföretagen) samt Demindre och medelstora företagens andel av affärsbankernas utlåning har under1970-talet successivt minskat. Som en ersättning finns ett långa som korta krediter. Eftersom de mindreoch medelstora företagen inte har tillgång till obligationsmarknaden kan dessaföretag genom vissa institut tillföras medellånga lån i viss omfattning. Vidarehar de regionala utvecklingsfonderna fått ökade kreditmedel till sittförfogande. Ävenom dessa åtgärder är av positiv art för de mindre och medelstora företagen ärutvecklingen inte tillfredsställande. Aflars- och sparbankerna är sedan långtid tillbaka de institutioner som i första hand bör förse företagen medkapital. En alltför stor satsning på specialkreditinstitut förändrar denna bild.Insatser bör därför i första hand göras så att bankväsendets utlåning till demindre och medelstora företagen ökas. Utredningens förslag om en ökning av blancokreditvolymenkan enligt organisationernas mening bidra till att bryta denna negativautveckling. Organisationernatillstyrker sålunda den föreslagna ökningen av blancokreditvolymen från 5 till10 %. Organisationerna vill isammanhanget påpeka vikten av att bankerna vid sin utlåning använder sig av demöjligheter till en friare bedömning av de krav pä säkerheter som ställs på demindre och medelstora företagen. Det aktuella förslaget är ett steg i rättriktning. 1 nuläget är bankernas förluster på blancokreditgivningen mycket små.För att möta de behov på kapital inför 1980-talet som näringslivet kommer attha för inte minst sina investeringar måste enligt organisationernasuppfattning, ytterligare möjligheter skapas inom ramen för banksystemet. En ytteriigareökning utöver den nu föreslagna blancokreditvolymen är därför angelägen och enväg att tillåta bankerna att ta ett större mått av risk vid sin utlåning tillföretagsamheten. Densakkunskap om de enskilda företagens problem och villkor som bankerna äger tillvara i högre utsträckning än vad f. n. sker. Bankerna har ett stortansvar att bedöma projekts och företags utvecklingsmöjligheter. Detta ansvarbör kompletteras med rätt till större frihet vid fördelning av tillgängligakrediter. Avslutningsvisvill organisationerna ansluta sig till de synpunkter som framförts av ledamotenThunholm och ställer sig bakom de frågor med vilka han avslutar sitt särskildayttrande. SFR,som bland sina medlemmar har företrädare för ca 25 000 mindre/ medelstoraföretag, har bl. a. med utgångspunkt frän den alltmer minskade Prop.1979/80:51 52 självfinansieringsgradenoch den antagna konsumenlkreditlagen, anledning räkna med ett ökatbehov av blancokrediter. Utredningen har också kommit till denna uppfattning. Däde mindre/medelstora företagen ofta saknar bankmässiga säkerheter, men i allthögre grad blir beroende av extern finansiering, är det därför av största viktatt denna möjlighet till upplåning vidgas och tryggas. Medhänsyn till vikten att behålla de mindre/medelstora företagen, inom ramen förmarknadshushållningens principer, finner SFR det synnerligen angeläget attutredningens förslag om höjning av utlåningsvolymen frän till av ovannämnda summa av bankernas egna kapital och inläning genomföres. Utredningenhar inte diskuterat de övriga särskilda säkerhetsbestämmelserna inomhuvudregeln. Vi föreslår att utredningen även granskar nu rådande säkerhetskravför övrig kreditgivning och särskilt prövar frågan om införandet av en friarekreditprövning. Genom ny bokföringslag, aktiebolagslag, skärpt övervakning avrevisorer m. m. har kvaliteten på redovisningen som kreditprövningsunderlagundergått en avsevärd utveckling till det bättre. Utredningenanger som skäl till sitt förslag att det bl. a. finns anledning alt räkna medett ökat behov från företagens sida av blancokrediter . Industriförbundetdelar denna uppfattning. Som utredningen angerminskar självfinansieringen inom näringslivet. Företagen blir i allt högre gradberoende av en fullgod extern finansiering. Det är därför väsentligt attkreditförsörjningsmöjligheterna tryggas. För flera grupper av företag,framförallt de små och medelstora, saknas inte sällan bankmässiga säkerheter.Företagen kan trots avsaknaden av formella säkerheter ha tillräckligt godkapacitet i andra avseenden föratt förränta och amortera en kredit.Industriförbundet finner att det mot denna bakgrund är utomordentligt angelägetatt lagändringar görs så att den generella blancokreditvolymen höjs från till10 % av summan av bankernas egna kapital och inlåning. 1 ett särskilt yttrandeanför en ledamot att utredningen principiellt borde ha diskuterat hela fråganom behovet av särskilda säkerhetsbestämmelser i banklagen. Ledamotenredovisaren rad skäl till att de säkerhetskrav som råder varken ärmeningsfulla eller ändamålsenliga. anser i anslutning härtillatt det ligger i förtagens intresse att utrymme ges för en friarekreditprövning och föreslår därför att frägan om att slopa huvudregeln blirföremål för utredning. 1979/80:51 53 Itakt med att självfinansieringsgraden i näringslivet sjunkit hartillgången på krediter blivit alltmer betydelsefull. Särskilt gäller dettasmåföretagen. Tyvärr har bankernas möjligheter att bistå expansiva småföretagvarit begränsade i de fall inte bankmässiga säkerheter kunnat erbjudas. Resultatethärav har blivit en stark överefterfrågan på lånemedel hos de regionalautvecklingsfonderna. En utökad möjlighet förbankerna att ge krediter till företag som bedöms ha goda framtidsutsikter utanatt för den skull kunna ställa formell bankmässig säkerhet för aktuella län ärföljaktligen välkommen. Föreningen tillstyrker därför att utrymmet för blancokrediterökas från . Detär dock viktigt att den utökade kvoten för blancokrediter verkligen kommerföretagen tillgodo och inte lill stor del ianspråktages för konsumtionskrediter.Någon särskild reglering av den inbördes relationen mellan företags- ochkonsumentkrediter vill inte föreningen i nuvarande läge men hemställerom att det i aktuella kungörelser och anvisningar klart framgår att huvudsyftetmed utökningen är att ge bankerna ökade möjligheter till kreditgivning åtföretag. Beträffandebanklagstiftningen i övrigt delar föreningen de synpunkter som ledamoten givit uttryck för i sitt särskilda yttrande. Signifikantför de nya och mest expansiva industribranscherna t. ex. elektronikindustrinär, att allt större del av investeringarna hänför sig till immateriella posterfrämst utvecklingsarbete. Att då knyta kreditgivningen till anläggningstillgångarså hårt som dagens banklagsstiftning stipulerar kan verka hämmande på vårtlands möjligheter att investera i framtidsbranscherna. Det finns därför enligtföreningens mening all anledning att överväga ett slopande av det formellasäkerhetskravet. Utredningenframhåller att möjligheterna för bankerna att lämna blancokrediter ärotillräckliga, och man föreslår därför att gällande regler skall ändras, så attbankerna i ökad utsträckning kan lämna sådana krediter. Vi delar utredningensbedömning och tillstyrker därför förslaget att blancokreditvolymen ökas från 5till av summan av bankens eget kapital och inlåning. Vi vill starkt understrykaatt möjligheterna att erhålla blancokrediter har särskild betydelse förhandelsföretagen, som ofta saknar möjlighet att ställa traditionellasäkerheter. Det är också uppenbart att förekomsten av realsäkerheter intealltid utgör någon garanti för att ett projekt skall bli framgångsrikt. Vifinner från denna utgångspunkt också anledning att instämma i de synpunkter somledamoten framfört i sitt särskilda 1979/80:51 54 yttrande.Vi delar hans uppfattning att ett slopande av säkerhetskravet i banklagenskulle möjliggöra en smidigare kreditgivning, som bättre kan anpassas tillnäringslivets kapitalbehov. Riksförbundethar ingen erinran mot förslaget om utökning av bankernas möjlighet att lämna blancokrediter. Devunna erfarenheterna av de nuvarande reglerna har varit positiva. Bankerna harutnyttjat den generella blancokrediträtten med stor försiktighet. Förlusternapå dessa krediter har varit mycket små. har efterfrägan pä blancokrediterökat. Det finns fiera anledningar härtill. Genom den minskadesjälvfinansieringsgraden i företagen har beroendet av externa krediter ökat.Allt fier företag har kommit i den situationen att de saknar möjlighet attlämna bankmässiga säkerheter. Detta gäller inte minst nystartade och mindreoch medelstora företag. Ävenefterfrågan på blancokrediter från fysiska personer har ökat. 1978 ut.orde närahälften av affärsbankernas utnyttjade blancokrediivolym av sådana lån. Dennaefterfrågan kan ytterligare förväntas öka bland annat på grund av den nyligenantagna konsumenlkreditlagen. Nämnda lagstiftning syftar bl. a. till att i ökadutsträckning föra över fysiska personers krediter från avbetalningskreditertill billigare bankkrediter. Bankernas växandeinternationella engagemang spelar också en inte obetydlig roll i dettasammanhang. De konkurrerar därvid med utländska banker,som inte har motsvarande restriktioner. Mot den angivna bakgrundenframstår utredningens förslag att öka blancokredilramen som välmotiverat.Förbundet tillstyrker därför förslaget. vill dock förbundetifrågasätta om inte tiden nu är mogen att helt slopa det formellasäkerhetskravet i banklagen. Även om den föreslagnaökningen av blancokredilramen skulle uigöra en förbättring medför docksäkerhetskravet olägenheter. Den starka koncentrationen på formella säkerheterkan dels medföra att det lånsökande företagets ställning och utveckling inte itillräcklig utsträckning uppmärksammas, dels att vissa typer av företag,exempelvis service- och konsultföretag, som normalt har sämre möjligheter änandra företag att ställa upp bankmässiga säkerheter, får svårare att tillgodosesina kreditbehov. Vidare innebär regleringenatt svenska banker kommer i ett konkurrensmässigt underläge gentemot utländskabanker. Olägenheterna härav ökar självfallet i takt med den ökadeinternationaliseringen. Delbör också beaktas att säkerhetskraven innebär en onödig kostnadsbelastningför såväl låntagare som bank. 1979/80:51 55 bedömning skulle ett slopande av ifrågavarande restriktionerknappast komma att medföra några större risker ur säkerhetssynpunkt. Kapitaltäckningsbestämmelsernatorde vara tillfyllest för att garantera bankernas solvens. Det bör ävenbeaktas att formella säkerheter, även om kraven härpå slopades, fortfarandenaturligtvis skulle spela en viktig roll vid kreditgivningen. Genom attöverlåta frägan till bankerna skulle dock ett Hexiblare system skapas.Slutligen bör ocksä beaktas att , såvitt bekant, är det enda land medrestriktioner av nu ifrågavarande slag. GOTAB f>2m Slockholm 1979