prop · G303150 · 1979-12-31 00:00:00 — I den beräkningsmodell som använt har den allmännaförvaltningen knutits till den kommunala verksamhetens totala omfattning.Ökningen har dock inte förmodats bli lika snabb som för den totalaverksamheten, eftersom stora delar av förvaltningen i de snabbast växandegrenarna redovisas under resp. ändamålsområde (socialförvaltningen under socialvårdosv). Framskrivningen har därför gjorts under det beräkningstekniska antagandetalt allmän förvaltning ökar med medeltalet för den kommunala verksamhetenstotala ökning och totalbefolkningens ökning. Effekterna på den kommunala konsumtionens volymökning lillföljd av den allmänna förvaltningens utbyggnad, om gmndalternativen genomförs,anges på rad 8 i tabell 33. Därefter har i kalkylerna för de olika utbyggnadsalternativenäven hänsyn tagits till följdverkningarna för allmän förvaltning. Prop.1979/80:150 82 Den landslingskommunala verksamhelen domineras av hälso-och sjukvärden, vari i detta sammanhang även inräknas folktandvård ochomsorger om psykiskt utvecklingsstörda. Detta ändamål svarar för avlandstingskommunernas samlade brutiokostnader för konsumtionsändamål.Diskussionen om olika utbyggnadsalternativ har därför av koncentreratslill hälso- och sjukvården. De alternativ som presenteras i det följande avsersatsningar pä olika vårdgrenar. Konsekvenserna av olika utbyggnadsprogram sammanfattas itabell 34. Tabellen anger de procentuella förändringarna ilandstingskommunernas lotala konsumtionsvolym och är uppbyggd enligt följande.På första raden anges volymförändringarna enligt en kalkyl över de avbefolkningsutvecklingen betingade effeklerna. På de övriga raderna (siffrormed plustecken) anges vilka tillägg till den totala volymökningen, som mästegöras vid utbyggnaden av långtidssjukvården enligt överenskommelsen med statensamt av olika vårdområden i enlighet med landstingskommunernas planer. Landstingskommunernas konsumtion åren19801983. (Bidrag lill volymförändring, %) 1980- 1981- 1982- 1981 1982 1983 +0,67 +0,20 1 Effekter av befolkningsförändringar 1,04 0,95 0,88 2 Långtidssjukvårdens ochhemsjukvårdens' ulbyggnad enligt överenskommelse 4 Långtidssjukvårdens ochhemsjukvårdens utbyggnad enligt planerna för 5 Folktandvårdens utbyggnad enligtplanerna 6 Omsorgsverksamhelens ulbyggnadenligt planerna 8 Den öppna vårdens utbyggnad enligtplanerna (exkl. hemsjukvård och folktandvård) 10Ulbyggnadsplanernapä övriga områden +0,30 +0,25 +0,31 11Summa9+10 = landstingskommunernas planerade konsumlionsökning enligt LKELP 80 exkl, oförutsedda utgifter 3,20 2,90 2.70 (12 Dito inkl. oförutsedda ulgifter 3,4 3,1 2,9) ' För hemsjukvården finns inte någon överenskommelse.Eflersom den har myckel liten betydelse som bidrag lill volymförändring har denberäkningsmässigl likställts med långtidssjukvården. De i tabell 34 redovisade kalkylerna kommenteras i detföljande. Som utgångspunkt för beräkningarna har som nämnts en kalkyl utförts ivilken endast de av befolkningsförändringarna Jfetingade effekterna beak- tals(rad I i tabellen). För hälso- och sjukvärdens del återspeglar denna kalkyl en oförändradvårdkonsumtion per invånare i olika åldrar. Som underlag för beräkningarna haranvänts statistik över anlalel värddagar inom sluten värd per invånare i olikaåldersgrupper med uppdelning pä några värdgrenar. Genom att kombinera dennastatistik med SCB:s senaste befolkningsprognos har det totala antaletvärddagar beräknats. Samma framskrivningssätt har använts för den öppna värdendä vårdbehovet även där antas öka med stigande ålder. För omsorger om psykisktutvecklingsstörda har dock framskrivningen gjorts med totalbefolkningensökning. Ävlandstingskommunernas övriga verksamheter har vårdutbildningen antagits öka isamma takt som hälso- och sjukvården lolalt. Annan utbildning har skrivitsfram med förändringen av antalet 16-åringar och socialvården samt huvudlitelndiverse verksamheter med totalbefolkningens ökning. För allmän förvaltning ilandslingskommuner - liksom i motsvarande kalkyler för kommunerna - har vidframskrivningen använts medeltalet för verksamhetens totala ökning och totalbefolkningensökning. Långtidssjukvårdhar i kalkylerna lagts samman med hemsjukvård, eftersom denna senare vårdformriktar sig till samma klientel som långtidssjukvården och utgör ett komplementtill denna. senaste överenskommelsen mellan och Landstingsförbundetom vissa ersättningar från sjukförsäkringen till sjukvårdshuvudmännen underåren 1980-1981 åtar sig att verka för attsjukvårdshuvudmännen genomför en utbyggnad av långtidssjukvården i enlighetmed planerna, dvs. igångsättning av byggande med i genomsnitt minst 2 000 nyavårdplatser överenskommelsen omfattar. I tabell 34antas dessa nya platser tas i drift åren 1981 och 1982 (rad 2), EnligtLKELP 80 planerar landstingskommunerna att bygga ut långtidssjukvården mednågol över 2000 platser , Den planerade ökningen framtill överensstämmer således väl med de tidigare angivna riktlinjernaför denna vårdgrens utbyggnad. Somframgår av labell 34 skulle denna utbyggnad av långtidssjukvården ochhemsjukvården höja den lotala landstingskommunala konsumtionens årligaökningstakt med 0,6 ä (raderna 2 och 4). Som följd avbefolkningsförändringarna och av den överenskomna utbyggnaden av långtidssjukvårdenskulle den landstingskommunala konsumtionens årliga volymökning därmed uppgåtill 1,(rad 3 i tabell 34). I dessa kalkyler har antagitsoförändrad personaltäthet. Enligtlagen om folktandvård, som beslutade om , skalllandstingskommunerna och de landstingsfria kommunerna erbjudasamtliga invånare mellan O och åriigen återkommande avgiftsfri tandvård.Socialstyrelsen skall dock kunna ge dispens från vårdskyldigheten där resursersaknas alt tillgodose tandvårdsbehovet för samtliga åldersgmpper. 1979/80:150 84 Denav landsiingskommunerna planerade utbyggnaden av folktandvården beräknas höjaden landstingskommunala konsumtionens åriiga ökningstakt med 0,2procentenheter (rad 5 i tabell 34). Landstingskommunernasansvar vad gäller omsorger om psykiskt utvecklingsstörda regleras genomomsorgslagen. Utbyggnaden detaljregleras av . En kartläggning avverksamhelen har gjorls av omsorgskommiilén. Kartläggningen tyder enligtkommillén pä alt det krävs en kraftig utbyggnad inom området om lagen skallkunna uppfyllas. Landstingskommunerna redovisar en planerad volymökning somskulle medföra att den landstingskommunala konsumtionsvolymen siiger med 0,4,0,2 resp. (rad 6 i tabell 34). Motbakgmnd av bl. a. en ökad andel äldre i befolkningen och deras ofta sammansattavårdbehov pågår en omstrukturering av sjukvården och en utbyggnad av den öppnavården. Enligt LKELP 80 planeras den snabbaste utbyggnaden ske i dennavårdgren. Denna planerade ulbyggnad skulle bidra till en ökning av denlandstingskommunala konsumtionen i ungefär samma omfattning som den planeradeutbyggnaden av långtidssjukvården och hemsjukvården, dvs. med i genomsnitt 0,6procentenheter åriigen (rad 8 i tabell 34). Tillövriga landstingskommunala områden räknas i detla sammanhang bl.a. psykiatrioch korttidssjukvård. Den psykiatriska vården förändras f n. i enlighet medsocialstyrelsens principprogram, vilket bl. a. innebär att de storamentalsjukhusen successivt avvecklas. Antalet platser inom psykiatrin beräknasenligt landstingskommunernas planer minska . Förkorttidssjukvård planeras ett i slort sett oförändrat platsantal. Somframgår av tabell 34 (rad 10) beräknas dessa övriga områden bidra till denlandstingskommunala volymökningen med . Dettaframkommer som en restpost vid avräkning mot landstingskommunernas planeradevolymökning enligt LKELP 80 (rad 11). Faktorersom inte beaktats i kalkylerna Ikalkylerna över kommunernas resp. landstingskommunernas volymutveckling harett anlal faktorer beaktats och siffermässigt preciserats. Del är emellertidenligt viktigt att vara medveten om att den kommunala utvecklingen ocksåpåverkas av ett antal faktorer som är svårare att kvantifiera. För att få enriktig grund för överväganden om i vilken utsträckning det är möjligt ochönskvärt att dämpa den kommunala volymökningen krävs det därför en diskussionäven kring de faktorer som är svåra att fånga in i kalkylerna. Attfler faktorer påverkar den kommunala utvecklingen än de som beaktas i belyses av en jämförelse mellan flerårsplaner och utfall. Förlandstingskommunema har den faktiska volymökningen regelmässigt varit snabbareän vad som planerna utvisat. 1973-1978 ökade exempelvis antalet tjänster ilandstingskommunal verksamhet med mer än vad somangavs i planerna. En motsvarande tendens kan noteras i fråga om de senastelångtids-planerna för kommunerna. Den underskattning som görs i planerna har ftera orsaker.Självfallet förklaras detta förhållande delvis av att ambitionsnivån sättshögre i årsbudgeten och under löpande budgetär än i planerna. De höjdaambitionerna är då en direkt följd av politiska beslut i kommuner ochlandstingskommuner. Därtill kommer av statsmakterna träffade beslul som blirkända först sedan långtidsplanerna antagits. Men även i andra avseenden, som ärsvårare all direkl påverka, sker en successiv ökning av de kommunalautgifterna. I de redovisade kalkylerna har de kommunalekonomiskaeffekterna av redan fattade statliga beslut beaktats. I flera fall är detemellertid svårt att uppskatta storleken av de kommunalekonomiska effeklerna.Det är därför möjligt att regeringens och beslut i vissa fall kanleda till en ökning av den kommunala konsumtionen utöver vad som beaktats ikalkylerna. De ökade kostnader som kan uppkomma är emellertid också beroendeav ambitionen i den enskilda kommunen resp. landstingskommunen. Arbesimiljölagstiftningen är ett exempel på en sådansvårkvantifierbar faktor som har inneburit krav på större personaltäthet föratt lagens föreskrifter om arbelslidens förläggning, arbetspassens längd m. m.skall kunna uppfyllas. Detta gäller bl. a. inom sjukvården där slörre delen avliden är schemalagd. Den successiva anpassning till lagen som sker vänlaspåverka utvecklingen även . De kommunalekonomiska konsekvenserna av den geografiskarörligheten mellan kommunerna har beaktats i kalkylen för . Även iövrigt innebär emellertid den geografiska rörligheten kostnadsökningar förkommunerna. Rörligheten leder till ett ökat investeringsbehov i kommuner medväxande befolkning samlidigt som gjorda invesleringar i kommuner med vikandebefolkningsunderlag får ett lågt utnyttjande. Detla innebär atlkonsumtionsnivån även vid oförändrad standard kan komma att öka. Motsvarandeeffekter kan också uppkomma inom de enskilda kommunerna. Den ökande andelen äldre i befolkningen medför inte baraatt antalet vårddagar ökar utan kan även leda till att den erforderligaresursinsatsen per vårddag (den s. k. vårdtyngden) ökar. Detta gäller församtliga delar av sjukvården och har inte beaktats i kalkylerna. Även ökatdeltidsarbete och övergång till s. k. gruppvård kan kräva en förstärkning avpersonalresurserna. Vidare kan nya sjukhus, ofta med större ytor och färrebäddar per rum än äldre sjukhus, medföra ett ökat behov av personal perpatient. Dessutom kan den tekniska utvecklingen och den medicinska forskningenkomma atl ställa nya krav på kommunernas och landsiingskommunernas verksamhet. Det finns således enligt rapporten anledning att betonaatt utöver de i 1979/80:150 86 kalkylernaframkomna utvecklingstakterna tillkommer ytterligare, ej direkl kvanlifierbaraeffekler som lorde inverka pådrivande på kommunernas och landstingskommunernasvolymutveckling. anser atl det är viktigt att betona alt dessakoslnadsdrivande faktorer i viss utsträckning kan balanseras genom aktivaraiionaliseringsinsatser inom den kommunala verksamhelen. Genom rationaliseringoch omprioritering kan uirymme skapas för viss utbyggnad och standardhöjninginom befintliga resurser. Lokaloch regional kollektiv persontrank kommunala budgetarna redovisas kostnaderna för kollektivtrafiken normall somsubventioner till Irafikförelagen (kommunala och privata). Dessa kostnaderutgör således transfereringar till företag och ingår inte i beräkningarna avden kommunala konsumtionen. I en prioriteringsdiskussion är det emellertidviktigt att även satsningarna inom kollektivtrafiken beaktas, varför även dettaområde har behandlals av , Riksdagenbeslutade om åtgärder för att förbättra lokal och regional kollektivpersontrafik. Beslutet innebär bl. a. att kommunerna och landstingskommunernatillsammans skall vara huvudmän för den lokala och regionala persontrafiken påväg i varje län. Ordningen skall vara genomförd fr. o. m, medundantag för , och samt där tidpunktenden gäller. Kostnaderna för verksamheten fördelas normalt medhälften på kommunerna och hälften på landstingskommunerna, I följande tablåredovisas olika kostnaders ökning . Redovisningen görsi intervall med hänsyn till att olika bedömningar har gjorts om kostnadernasstoriek. i % av den samlade kommunala konsumtionen 3 Inläktsbortfall för länstaxor 4 Ersäuningar till SJ 0,03-0,06 0,03 0,02-0,03 0,00-0,01 0,10-0,15 Detsom följer som en direkt skyldighel enligt lagen finns upptaget under punkt 1 itablån. I fråga om övriga punkter har kommunerna och landstingskommunerna eltdirekl inflytande över kostnadsutvecklingen. Den ofrånkomliga kostnadsökningenför det utvidgade trafikansvaret beräknas uppgå till totalt 55-75 milj. kr.under perioden 1980-1983. Bilaga 2.1 Långtidsbudget 87 relationtill omfattningen av den samlade kommunala konsumtionen innebär detta en åriigökning om . Totaltskulle beräknade kostnadsökningar för den lokala och regionalakollektivtrafiken leda till inteckningar av utrymmet för verksamhetsom motsvarar 0,10-0,relaterat till densamlade kommunala konsumtionen. Större delen av de kostnadsökningar somredovisas ovan är beroende av de kommunala huvudmännens val av ambitionsnivå. Summeringav kalkyler för kommuner och landstingskommuner Itabell 35 har kalkylerna för kommunerna och landstingskommunerna vägts samman.Detta har skett så att på rad I återfinns den ökning av den samlade kommunalakonsumtionen som i huvudsak hänför sig till befolkningsförändringar och redanfattade beslut (rad 9 i tabell 33 för kommunerna och rad 3 i tabell 34 förlandstingskommunerna). Pårad 2 i tabell 35 har vägts samman volymutvecklingen om också vissautbyggnadsalternativ för kommuner och landslingskommuner beaklas (rad 15 itabell 33 och rad 7 i labell 34). På molsvarande sätt har på rad 3 i labell 35vägts samman rad 19 i labell 33 och rad 9 i tabell 34, Dekalkyler som redovisas i rapporten ger en bild av i vilken utsträckning olikareformprogram leder till inteckningar av det kommunala konsumtionsutrymmel,undersiryker de begränsningar som ligger i den tillämpade kalkylmetodiken.Kalkylresultaten måste därför förses med ett antal reservationer, Alla faktorersom påverkar den kommunala konsumtionsutvecklingen har inte kunnat beaktas ikalkylerna, bl.a, beroende på att många faktorer är myckel svåra att kvantifiera. Denslutsats drar av detla är att om man önskar begränsa den kommunalavolymutvecklingen till exempelvis vad som överenskommits för åren 1979 och1980, dvs. +3 % , bör den kalkylerade volymutvecklingen enligtredovisningen i tabellerna 33-35 begränsas till högst . De faktorer som ärsvåra både att kvantifiera och påverka måste nämligen också "tas med ibedömningen. Storlekenav denna senare effekl på volymutvecklingen är naturligtvis inte möjlig att medsäkerhet fastställa. Det bör också enligt observeras atl dessa effeklerkan begränsas genom alt statsmakterna är återhållsamma med beslul som ledertill kostnadshöjningar för kommuner och landstingskommuner. Vidare måsle enligtrapporlen de kommunala huvudmännen intensifiera anslrängningarna attrationalisera och ompröva verksamheten, för att därigenom skapa utrymme förutbyggnader inom andra områden. Avredovisningen framgår således att redan de kvanlifierbara effekterna avbefolkningsförändringar och fattade beslut kommer att innebära volymökningarsom uppgår fill sammantaget , och c/3 > -J-,= :« r*-, t- Cd _ :0 >- = .5 c c u I*- in a u IJ u -°-o.= > u y CO "a o i- iS ( S;£ = >- (5) -o j: Bilaga 2.1 Långtidsbudget 89 Summeras dessulom effeklerna av olikautbyggnadsalternativ såsom genomförandet av samlad skoldag, ulbyggnad avbarnomsorgen, genomförande av socialljänstreformen, ulbyggnad av folktandvårdenoch den öppna sjukvården enligt landstingskommunernas planer m. m. uppgär denkommunala volymökningen till ,2,och ,Däruiöver tillkommer en ökning som hänför sig lill olika slag av intekvanlifierbara faktorer. Sammanlaget torde de inte kvanlifierbara faktorernagrovt kunna uppskattas motsvara någon procenlenhel i ytterligare ökning av densamlade kommunala konsumtionen. 8.3 Den kommunala sektorns inverkan i övrigt Den kommunala verksamheten påverkar ocksä statsbudgetensinkomstsida. Staten svarar för uppbörden av den preliminära inkomstskatten,även den del som avser inkomstskatt. Uppbörden och utbetalningen avkommunalskattemedel påverkar således som lidigare redovisats de statligainkomsternas storlek. Vid bedömningen av hur den samlade offentliga sektornsfinansiella sparande kommer att utvecklas är även kommunernas och landstingskommunernassparande av intresse. Någon bestående underbalansering av de kommunalafinanserna är knappast tänkbar bl.a. av det skälel att den kommunala budgetenskall vara formelll balanserad i den meningen att samtliga utgifter skallmotsvaras av inkomsler. Enligt kommunallagens bestämmelser skall del överskott ellerunderskott som har uppstått i föregående års avslutade räkenskaper upptas ibudgeten. Det innebär exempelvis aU eU underskott på driftbudgeten för år 1979skall täckas i 1981 ärs budget. Dessa budgetbestämmelser leder till att desamlade över- resp. underskotten i kommunernas och landstingskommunernasfinansiella sparande blir relativt begränsade. För har det finansiella sparandettotalt för den kommunala sektorn enligt nationalräkenskaperna varierat frånöverskott på ca . till underskott på motsvarande belopp. Detfinns inte anledning att räkna med att kommunernas och landstingskommunernasfinansiella sparande pä något för samhällsekonomin avgörande sättkommer att avvika från de nivåer som uppnåtts . 1979/80:150 90 9 Sammanfattning och slutsatser Långtidsbudgetens syfle är att kartlägga destalsfinansiella konsekvenserna av redan fattade beslut och ordaåtaganden. På utgiftssidan omfattar långtidsbudgeten endasl en kalkylav de resurser som krävs för att verksamhet skall kunna bedrivas i enlighetmed de beslut som statsmakterna redan har fattat och de åtaganden som gjorlsför framtiden. Vad gäller statsinkomsterna grundas beräkningarna på oförändradeskatteregler och avgiftssatser i den mån inte förändringar beslutats elleraviserats. Det görs i långtidsbudgeten inga försök att förutse vilka beslutavseende budgetens inkomsler och utgifter som siatsmakterna kan komma atl fattaunder perioden. Långtidsbudgeten är således varken en plan för den framtidautvecklingen eUer en prognos för den mest sannolika utvecklingen. Avsikten medlångtidsbudgeten är endast att redovisa vilken budgetutveckling som blir följdenom nya utgiftsåtaganden över huvud taget inte görs och om skatte- ochavgiftsreglerna inte ändras. Delta maierial kan sedan tjäna som underlag förriktlinjer för budgetpolitikens ulformning på någol längre sikl. Långtidsbudgeten behandlar i första hand statsbudgetensinkomster och utgifter. Utvecklingen inom andra delar av den offenlliga sektornär emellertid också av inlresse i detta sammanhang. 1 syfte att ge en merallsidig bild av den samlade offentliga sektorns finansiella situation,kompletteras därför långtidsbudgeten med ett avsnitt innehållande en samladberäkning av utvecklingen för staten och socialförsäkringssektorn. Vidarebehandlas i elt särskilt avsnitt ulvecklingen i den kommunala seklorn. Långtidsbudgetens grundmaterial utgörs av underiag sommyndigheterna lämnat i samband med anslagsframställningar samt material fråndepartementen. De slutliga bedömningarna och utarbetandet av själva långtidsbudgetenhar skett inom budgetdepartementets budgetavdelning. Underlaget till avsnittetom den samhällsekonomiska utvecklingen har utarbetats inomekonomidepartementet. Långtidsbudgeten omfattar budgetåren 1980/81-1984/85. /81 baseras kalkylen på de utgifts- och inkomstberäkningar somredovisas reviderade budgetförslag. Vad gäller åren 1980-1982grundas den på samma anlaganden rörande pris- och löneutveckling samt ekonomisktillväxt som presenteras reviderade finansplan. För periodendärefter fram t.o. m. har mer schablonmässiga antaganden utnyttjats. Den samhällsekonomiska utvecklingen till mitten av1980-talet Utgångspunkten för bedömningen av den samhällsekonomiskautvecklingen är de bedömningar för perioden1977-1983 som presenterades i 1978 ärs långtidsutredning. 1 och med de mycketkraftiga prishöjningarna på den internationella oljemarknaden under är 1979förändrades emellertid förutsättningarna för den svenska ekonomin i betydandemån. Detta gäller framför alll ulvecklingen av bytesbalansen som en konsekvensav dels de höjda oljepriserna, dels en långsammare tillväxt och försämradetillväxtutsikter i de för vår utrikeshandel vikliga industriländerna. Mot denna bakgrund har inom ekonomidepartementet gjortsnya bedömningar av den medelsiktiga ekonomiska utvecklingen fram t. o. m. år1985. Beräkningarna presenleras i kap. 2. Utgångspunkten är att de ekonomiskpolitiskamålen om full sysselsättning, förbättrad exlern balans, låg inflationstakt ochen viss real standardförbättring i såväl privat som offentlig konsumtion skalluppnås. Den totala produktionen beräknas nu öka med i genomsnitl2,. Dä exporten förutses öka med i volym måsle importökningen begränsas till , om det skallvara möjligt all begränsa bylesbalansunderskottet till avBNP med sikte att nå balans i utrikeshandeln omkring . Den begränsade tillväxten i produktionen och målet attförbättra bytesbalansen ställer krav pä att den inhemska resursförbrukningeninle ökar för snabbt. Ulrymmel för privat och offentlig konsumlion begränsasdessutom av att relativt kraftiga investeringsökningar har bedömts nödvändigaför att upprätthålla en utlandskonkurrerande sektor av sådan storiek altbytesbalansmålel kan uppnås. Enligt beräkningarna bör därvid ökningen avindusirins investeringar ligga i genomsnitl på 8 . Denna ulvecklingsbild visar alt möjligheterna till enförbättring av den privata och offentliga konsumtionsstandarden måste betecknassom mycket begränsade. Om den privata konsumtionens reala ökning begränsastill under I % , återstår för den offentliga konsumtionen ett utrymmesom medger en ökning på endast per är. En ärlig ökning av den privatakonsumtionen med omkring I % ger ell mycket litet utrymme för förbättring av deaktiva gruppernas privata konsumlionsstandard, eftersom merparten av detlauirymme vid oförändrat regelsyslem är inlecknat genom åtaganden, framför allttill pensionärerna. En åriig ökning av den offenlliga konsumtionen kanexempelvis fördelas så att kommunernas konsumtion tilläts stiga med igenomsnitt åriigen. Detta medger en statlig konsumlionslillväxt om endastnågra fä tiondels procent per är. Räkneexemplet bör ses mot bakgrund av atl denkommunala verksamheten beräknas öka kraftigare , vilketinnebär atl den kommunala tillväxten måste nedbringas lill högsl Prop.1979/80:150 92 fr, o. m. för all den inle skallöversliga genomsnittligt för perioden. Redan nu finns belydande bindningarför kommunerna. Dessa bindningar sammanhänger bl.a. medbefolkningsutvecklingen och redan fattade ställiga och kommunala beslut.Ulrymmel för en ökning av de slalliga utgifterna med några få tiondels procentkan jämföras med den faktiska ökningen om 4,. Avvikelser från den samhällsekonomiska utveckling som redovisats kantänkas inlräffa av ftera skäl. Om exempelvis de anlaganden som gjorls beiräffandeden internationella ulvecklingen är för optimistiska, måste de uppställda målenför den ekonomiska politiken modifieras. Samma sak gäller om tillväxten i denprivata eller offentliga konsumtionen översiiger de lal som angetts. De lönesummeberoende skallerna svarar för ca tvåtredjedelar av de toiala statsinkomsterna.