prop · G30383 · 1979-12-31 00:00:00 — I vissa fall mäsle samhället också ha möjlighet att sloppa personersom ägnar sig åt kvalificerat missbruk av näringsverksamhet och då kan näringsförbudvara etl medel. Tingsrätten ansluler sig lill kommitténs förslag om införandeav bestämmelser om elt näringsförbud i konkurslagen med i huvudsak den avkommittén föreslagna utformningen. Mot den bakgrund som kommittén har tecknat i betänkandetoch på grundval av den ertarenhet som finns samlad på tingsrätten bl.a. genomhandläggningen av konkurser anser tingsrälten att den föreslagna utvidgningenav näringsförbudet är motiverad. Prop.1979/80:83 76 Tingsrätten tillstyrker att lagstiftning sker uv ihuvudsak det innehåll som föreslagils i belänkandet. Behovel därav framgårklart uv de exempel på ekonomisk brottslighet med utnyttjande av bl.a.konkurser, som redovisas i belänkandet och i Brotlsförebyggande rådets rapport1978: 1 "Konkurser och ekonomisk brottslighet"'. Frän de synpunkter har att beakla harverket inte någon erinran mot förslagel. tillstyrket i allt väsenlligl deföteslagna lagstiftningsåtgärderna. Biottsförebyggunde rådet (BRÅ) har genom remiss anmodatsatl avge yttrande över rubricerade belänkande. BRÅ har granskat förslagelfrämst med utgångspunkt från de erfarenheler som framkommit i samband med deninom rädel bedrivna översynen av lagstiftning mot organiserad och ekonomiskbrollslighet och mot bakgrund av undersökningen (BRÅ Rapport 1978: 1)Konkurser och ekonomisk brottslighet. Vidare har BRÅ behandlat förslagel fränallmänna kriminalpolitiska synpunkter. BRÅ tillstyrker i storl sett kommitténs förslag till enregel om näringsförbud i konkurslagen. BRÅ anser emellertid att ärenden omnäringsförbud bör behandlas av allmän domstol. Allmänl om förslaget (avsnitt 6.1) Under senaie år har uppmärksamheten alltmer fästs vidolika former av missbruk av associationsformer och vid tekniken medsystematiska konkurser. förestår en reform uv lagstiftningen omkonkursförvaltning som bör kunna leda till atl tillsynen i konkurs avsevärtförbättras och atl gälde-närsbrotlsligheten m. m. bekämpas effektivare. Genomandra ätgärder för att förbättra registerhållningen (främsl avaktiebolagsregistret), genom aviserade ändringar i uppbördslagsliftningen (jfrprop. 1978/79: 161) och genom ändringar i den associationsrättsligalagstiftningen bör risken för upptäckt och lagföring av gäldenärs- och vissaskattebrott bli större. Metoden atl laborera med systematiska konkurser bördärmed bli mera sällan förekommande. BRÅ vill i försia hand underslryka viktenav att missbruk av konkursinstitutet mötes med allmänt förebyggande insatser avnu nämnl slag. Missbruket av konkursinslitutet är emellertid enligt nulillgängliga fakta ett allvarligt missförhållande i samhället. Dentraditionella synen på konkursen som en djupt ingripande händelse med negalivaekonomiska och sociala följdverkningar för gäldenäten har ålminstone ipraktiken förlorat myckel av sin betydelse. Anledning kan däiför finnas atl pånya vägar söka inskärpa samhällets ogillande av konkursmissbruk. Prop.1979/80:83 77 Eifaienheierna i vissu undtu länder synes tala för att enkonkurstättslig sanktion i form uv elt förbud ull idka näring iiven viss tideftet konkursens avslutunde hör kunna tjänu som ell lämplig! komplement till deövrigu åtgiiider som kan riktas mot gäldenären i samband med konkursen. BRÅtillstyrker mol dennu bakgrund atl en sanktion i form uv näringsförbud - isioit sett enligt kommitténs förslag - nu föis in i svensk lult. Det ur emellertid angelägel för BRÅ utt understryka altrådet ser detla som en speciell lösning for en särskild silualion. Problemet omnäringsförbudet lämpligen bör kommu i frågu som en mer allmänt användutom-slruffsrutlslig sanktion går BRÅ inte in niirniare på i detta sammanhang.Inte heller anser sig BRÅ ha anledning att närmare diskutera sådunu tank-buraulternativ eller komplement till ett konkursrättsligt näringsförbud somställande av säkerhet för eller tvångsföi vultning uv verksamheten, jfrtese-garanlilagen lesp. BRÅ vill emellertid påpeka utt sanktionsformennäringsförbud, även med det begränsade tillämpningsområde som hur är i frågu.tangerar vissu ulimunna kriminalpoiitiska fiägor, nämligen valet av lämpligasanktions-former inom stiuffrälten och problemet kring s.k.sanktionskumulation. Tillämpningsproblem liknande de som länge diskuteratsbeträffande siluationen trafikbrott-körkortsåterkallelse blir nu genomkommitténs förslag uktuellu också i fråga om bl.a. siluationengäldenärsbrott-näringsförbud. BRÅ anser inte att man helt kan gå förbi fråganom etl beslutat näringsförbud böt påverka slraffmätningen i lindrande riktningi fråga om ett gäldenärsbrott, jfr för övrigt 33 kap. 98 . Härvidkan erinras om problemen kring användningen av s.k. ovärdighetspåföljder. BRÅgår dock hår inte närmare in på dess frågor utan hänvisar rent allmänt tilldiskussionen av dessa problem i Nytt straffsystem (BR.A Rapport 1977: 7)avsnitt 10,2.5, 10.3 och 11.3.4. Kommittén har sysslat med den begränsade frågun att inomkonkurslagstiftningens ram råda bol pä missbruk av konkursinslitutet. Därvidhar mun även pekat på andra områden där förbättringar kan göras såsom i fiågaom aktiebolagslagens regler om likvidation m. m. BRÅ vill i sammanhanget endasi erinra om den under rådetsöversyn av lagstiftning mol organiserad och ekonomisk brottslighet utarbetadepromemorian (BRÅ PM 1979:5) AKTIEBOLAGSLAGEN - förstärkt skydd för det bundnakapitalet, mm som lagts fram. I promemorian föteslås bl.a. vissaätgärder mot obefogade byten av aktiebolags firma. Däremot föteslås inte någotförbud mot användande av den eller de firmor som figuterat i samband medinnehavarens konkurs (firmakarantän). BRÅ menar atl införande av ett sädanttidsbegränsat förbud bör övervägas. Ett sådant förbud kan dock inte föras inutan föregående firmarältsliga överväganden. Vidare skulle det vara värdefulltatt ha någon tids erfarenheter av elt konkursrättsligl näringsförbud när fråganom firmakarantän prövas. pågår en översyn av aktiebolagsregistret. Vidareföreligger planer på atl inrätta etl centralt konkursregister. BRÅ menar redan i dessa tekniska sammanhang bör beakta det eventuellt framtidabehovet av firmakarantän. 1 sammanhanget bör avslutningsvis nämnas atl man inomramen för BRÅs arbete atl se över lagstiftning mot organiserad och ekonomiskbrollslighet nu avser atl granska ytteriigare frågor på aktiebolagsrättensområde främst vad gäller formema för likvidationsförfarandet. Prop.1979/80:83 78 1 betänkandel föreslås ålgärder i syfle all komma tillrätta med vissa missbruk av konkursinslitutet från gäldenärers sida.Bankinspektionen anser att de framlagda förslagen i väsentliga delar är välgrundade och tillstyrker, med de jämkningar som föranleds av synpunkter sominspektionen anför i del följande, att förslagen genomförs. Riksievisionsvetkel (RRV) tillstyrkerkonkurslagskommitténs förslag om utvidgning av konkurslagens näringsförbud iden av kommittén förordude formen med surskild prövning i del enskilda fallel. Missbruk av konkursinslitutet utgör ell väsenlligl inslagi den ekonomiska brottsligheten. Ålgärder som syftat till förhindrande avsädani missbruk ur dåiföi angelägna. Föislagel om utvidgat näringsförbud skall förhindra attvissa konkurs-gäldenärei forlsulter att bedriva näringsverksamhet. De konkursgälde-nårersom avses är de som genom t. ex. upprepade konkurser eller genom andru grovtotillbörliga förfaranden visat sig olämpliga att driva näring. RSV delaruppfattningen att det krävs utökade möjlighter för alt kunna ingripa mot dessaarter av missbruk. Det framlagda förslagel ulgör enligt RSVs mening etlbetydelsefullt komplement lill de mer omfattande reformer på konkursrättensområde som föreslagits av regeringen (prop 1978/79: 105 med förslagtill ändt ingar i konkursiagen m.m.). RSV tillstyrker därför förslaget om utvidgatnäringsförbud. 1 likhet med kommittén anser jag alt det finns behov av enutvidgning av näritigsförbudel i 199a 8 konkurslagen till att omfatta även tiden efter konktii sens upphörande för att stävja missbruk uv konkursinstitul genom upptepade konkurser. Del framlagda belänkandet ger dock anledning till vissa invändningar.--- 1.13.2 i har med intiesse tagit del av kommitténs betänkande ochfunnit den föteslagna lagstiftningen angelägen och funktionell. Anlalel fallav konkursmisshruk har under senare lid ökal markant. somhar en lång och omfattande eifarenhet av aktuella problem kan ange mångaexempel pä olika missbruk utöver de typfall som redovisais av kommittén. Enreform för all komma lill rälla med dessa missförhållanden är både brådskandeoch viktig. Näringsförbudet i sig välkomnas däiför i hög grad. På vissapunkter har kronofogdemyndigheten dock en från förslaget avvikande mening. 1.13.3 i hälsar med tillftedsställelse alt konkurslagskommitténnu föreslår en lagstiftning som möjliggör elt ingripande mot den eller depersoner som missbrukar konkursinslitutet och/eller utnyttjar. Prop.1979/80:83 79 överträder eller kringgår de regler som gäller inomassociations- närings-och skutteiätten. Enligt kronofogdemyndighetensuppfuttning föieligger det elt ukut behov av en lagreglering som möjliggör ettkraftfullt ingripande mot det allmänt förekommande missbruket. De exempel pämissbruk som kommittén redovisar i avsnitt ingalunda någru exttemu ochsällsynt fötekommande fall. i Mulinö distrikt kun medlätthet mångfaldiga exemplen. har genom sinaundersökningar också visal på det allmänt förekommande konkursmissbruket.Behovet av ull kunna ingripa mot det utbteddu missbruket ät alltså väldokumenterut. Det av kommittén föreslagna niiringsförbudet åt enliglkronofogdemyndighetens uppfattning ell mycket viktigt inslag i försöken attkomma tillrätta med det rådande missbrukel. Det förhållandet att kommittén förförbud inte lagt tonvikten på antalet konkurset ulun pä de omständigheter undervilka gäldenären gått i konkurs gör förslaget surskilt värdefullt.Kronofogdemyndigheten vill emellertid resu vissu invändningar mot detsammu. Det har länge varit känt alt näringsidkare missbrukatfrumför allt aktie-bolagsfortnen för atl driva rörelse rned bl.a. skatteflyktsom mål. De lagstiftningsåtgärder, som vidtagils mot vissafåmansbolagsägare och andra inte seriösa företagare har knappast varitverkningsfulla. () kan ofta under konkursutredningariaktta förhållanden, som konstituerar misstanke om gäldenärsbrott och undrastraffbara eller eljesl otillbörliga handlingar. Inte sällan underlåter manavsiktligt att iaktta reglerna om bokföringsskyldighet och skyldighet atlförvara räkenskapsmalerial. Del ligger i sakens nalur att slora svårigheterföreligger atl styrka alt brotl och återvinningsgrundande transaktionerförekommit. Försl har man tagit fram vetenskapligaundersökningar och annan dokumenlation, som visar på atl skallebedrägeri, gäldenärsbrott.valutabrott och i övrigt av rättsordningen ogillade transaktioner kan förekommai större omfattning än som kunnat förutses. De ännu gällande reglerna om handläggning av s.k.fatligkonkurs ger stora möjligheter att dölja olika illojala affärshändelseroch s.k. skatte-smilning - särskill fattigkonkurs efler egen ansökan. KFM villockså framhålla alt gällande likvidulionsiegler i självu verket innesluter ännustörre möjligheter för bolagsmän och andra alt ostört avveckla en rörelse, somdrivits i direkt syfte alt uppnå obehöriga vinster. Den kännedom som vunnils angående omfattningen av vissanäringsidkares regelbrott mol rättsordningen ger anledning alt anmärka, attdet är ett rättvisekrav mol det stora flertalel lojala företagare atl lagstiftarennu ingriper med kraftigt verkande medel mol de s. k. ekonomiska brottslingarna.Uppenbarligen är det påkallat atl lagstifta om "konkurskarantän".KFM vill tillstyrka, alt konkurslagskommitténs förslag upphöjs till lag. KFMhar dock vissa erinringar mot förslaget och vill anmärka atl det omfattandemissbruket av rätten atl frilt idka näring motiverar atl reglerna om"konkurskarantän" konstrueras så att de får en uttalat preventiveffekl. 1 det framlagda betänkandet föreslås vissa tillägg ikonkurslagen och lagen om marknadsdomstol m. m. Prop.1979/80:83 80 Genom betänkandet kan i flagranta full s.k.konkurskuruntän under högst utdömas uv murknadsdomstoicn. Detla inneburatt konkursgäldenär eller dess slullföretiudure hindras från att under dennutid driva bokföringspliktig rörelse ellei ull konttolleru juridisku personetsverksamhet. Åven bulvunförhållunden träffas av näringsförbudet. Myndighelen finner lagförslaget vara en god lösning diskuterat problem. Vissa leflektioner har gjorls vid studiet uvförslagel. vilka häl nedan ledovisus. Den i svensk rätt forhärskande principen om ennuringsfiihel inskränks endusl obetydligt. Lugförsluget hat nämligen i sinmotivering udden riktad mol uppenbart olämpliga näringsidkare ellernäringsidkare som vid upprepade tillfällen försätts i konkurs. Kronofogdemydigheten finner atl förslaget bör genomförasoch bedömer atl bestämmelser om näringsförbud även i indi ivningsarbetet gentemot förelag kan fullgöra en viss preventiv funktion. Uppenbarligen har konkursinstitutel undei senare årmissbrukals i flera fall med inte sällan omfaltande ekonomiska förluster förberörda fordringsägare, inte minsl det allmänna. För ull bryla dennautveckling fordras kraftfulla korrigerande ålgärder. harhärvidlag hell inriktat sitt arbete på att utforma ett system mednäringsförbud. Alternativa framkomstvägar har överhuvudtagel ej undersökts.Åven om kommittén härvidlag till stor del varit bunden av sina direktiv, hadedet varit önskvärt att fä belyst alternativa eller kompletterande vägar attkomma till rätta med missförhållandena. Kollegiet är inle övertygat om att ettsystem med näringsidkare kommer att bli helt verkningsfullt. Det torde kunnaanvändas endast i elt begränsat antal fall. Då det emellertid är angeläget altkomma till rätta med konkursrnissbiukel, tillstyrker kollegiet att försök görsmed näringsförbud huvudsakligen enligt den av kommittén förordade linjen. 1.14.1 Handelskanirarna i , , ,, , och Kommittén föreslår atl möjligheler införs alt meddelakonkursgäldenär näringsförbud. Fömtom atl konkurs inträffat skall krävas attvederbörande förfarit grovt otillbörligt mot sina borgenärer, på annat sättgrovt åsidosatt vad som ålegat honom som näringsidkare eller genom upprepadekonkurser eljest visat sig uppenbari olämplig all driva näringsverksamhet.Innebörden av förbudet, som maximalt skall kunna gälla , är alt denförbjudne inle får driva bokföringspliktig verksamhet. Frågan om näringsförbudskall prövas av efter ansökan uv . Näringsförbud innebär en synnerligen ingripande ochlångtgående ålgärd mot den näringsidkare som drabbats härav. 1 sak innebär delalt vederbörande kan komma atl sakna försörjningsmöjligheter.Handelskamrarna är därför myckel tveksamma lill institutet näringsförbud, somstrider mot principen om näringsfrihet och som ävenledes saknar direktmotsvarighet i gällande rätt. är dock inte handelskamrarna främmandeför att det kan finnas områden, där "nor- 1979/80: 83 81 mala" lagstiftningsåtgärder inte framstår somverkningsfulla. Skall ett förbudsinslilul införas bör del dock endast kunnakomma ifråga på områden, där behovet härav gjort sig särskilt gällande. Storuppmärksamhet måsle därvid ägnas uppgiften alt säkra all lillämpningsområdelinle blir vidare ån vad som är erforderligt. Likaså måste förutsättningarna förmeddelande av förbud ges en adekvat och klar utformning. Handelskamrarna villi det sammanhanget erinra om vad flera handelskamrar anförde i yttranden överKonsumentverkels rapport "'Konsumentskydd vid bilrepa-ralioner". När del gäller del nu föreliggande förslaget torde detvara ovedersägligt att konkursinslitutet kommit att missbrukas i inte obelydligomfattning. Genom att de företag varom det här är fråga inte sällan drivs utanhänsyn till skatter och andra avgifter har de åven i konkurrenshånseende enmenlig inverkan på den seriösa företagsverksamheten. De sanktioner som förefinnspå detta område har även på grund av bristande resurser och konlrollsvårighelervisat sig mer eller mindre verkningslösa. Handelskamrarna vill därför inte motsätta sig atl enlagstiftning i den riktning som föreslagits införs. Anknytningen tillkonkurslagsliftningen medför att man får en naturiig avgränsning avtillämpningsområdet. Handelskamrarna vill även som sin mening uttala att detföreslagna systemet är att föredra framför någon form av auktorisation ellerannan liknande elableringskontroll. 1.14.2 Handelskammaren för och Handelskammaren för och , som genomremiss beretts tillfälle inkomma med yttrande över konkurslagskommitténsbetänkande "Konkurs och rätten att idka näring" (SOU 1979: 13), fårhärmed med instämmande i kommitténs överväganden tillstyrka att framlagdaförslag till lag om ändring i konkurslagen samt förslag till ändring i lagen ommarknadsdomstol m. m. lägges till grund för blivande lagstiftning. delar helt kommitténs bedömning angåendebehovet av nya regler om näringsförbud i samband med konkurs, och domstolenkan i allt väsentligt tillstyrka kommitténs nu framlagda förslag om ettutvidgat näringsförbud. De föreslagna bestämmelserna har enligt marknadsdomstolensmening till största delen getts en ändamålsenlig ulformning. Vissa synpunkterpå förslaget vill domstolen dock framföra. Såsom framhålles i del remitterade betänkandet är allnäringsverksamhet här i landet för svenska medborgare fri om inte annat äruttryckligen föreskrivet. Rätten till fri näringsutövning kan dock rimligen ejåberopas till skydd för sådan näringsidkare, som genom att exempelvis undandrasig skatter och andra avgifter till det allmänna, skaffar sig fördelar i konkurrensengentemot näringsidkare som fullgör sina skyldigheter mot det allmänna.Konkurslagskommitténs förslag atl komplettera konkurslagen med regler som gördet möjligt att efter prövning i varje enskilt fall ingripa mot missbruk avkonkursinstitutet genom näringsförbud ligger i linje med NOs i andra sammanhangdeklarerade uppfattning att åtgärder inriktade mot 6 1979/80. Prop.1979/80: 83 82 den enskilde missbrukaren från samhällels sida för allkomma lill rälla med missförhållanden inom näringslivet är all föredragaframför åtgärder av generell och branschomfallande natur. Konsumeniverkel släller sig posilivi lill alt ålgärdervidlas för all komma till rätta med missbruk av konkursinstitutet. Alt så skerhur betydelse också från konsumentsynpunkt. Konsumenlverkel/KO har i sinverksamhet i flera fall uppmärksammat hur konsumenter kommit i kläm genom attde inle fåll ul sina fordringar på l. ex. erlagd handpenning av företag somförsalts i konkurs. 1 några av dessa fall har omständigheterna pekat på etlmedvelel utnyttjande av konkursinstitutet. Den av kommittén föreslagna möjlighelen att meddelanäringsförbud bör enligt verkets mening kunna stävja det medvetna utnyttjandetav konkurs, utan att därtör rättssäkerheten åsidosätts. Verkel vill därförtillstyrka förslaget. Delta ligger för övrigt i linje med del förslag omtillsyn över fordonsverkstäder som verket lagl fram i sin rapport 1977:5""Konsumentskydd vid bilreparationer"". I rapportenkonstaleras att det med hänsyn lill konsumentskyddet behövs en möjlighet attmeddela särskilt missskötsamma näringsidkare i branschen näringsförbud förviss tid eller tills vidare. I rapporlen diskuleras hur ett sådant system börvara utformat. Verkets förslag är atl näringsförbud skall kunna meddelas avmarknadsdomstolen på lalan i försia hand av KO. Även om verket tillstyrker att det nu framlagda förslagelgenomförs bör man enligt verkets mening överväga om inte näringsförbudbör kunna tillgripas också som medel atl komma till rätta med andra former avoseriös näringsverksamhet än konkursmissbruk. Borgenärsintresset är endast etlav de intressen som bör skyddas. Vid ett framtida övervägande av frågan omnäringsförbud ur ett vidare perspektiv bör de ertarenheler man kan vinna genomden nu föreslagna ordningen vara av värde. Del finns inte heller anledning alt vänta med lagsliflningom näringsförbud på det konsumenirättsliga omrädel vad gäller bilreparaiioner.Också ertarenheterna av sådan lagstiftning bör kunna tjäna som underlagför bedömning av frågan om generellt näringsförbud bör införas. Elt effektivt samhällsengagemang för alt uppdaga ochbeivra ekonomisk brotlslighel är inte bara en kriminalpolitisk fråga utan harockså en vidare belydelse för att upprälthålla respekten för den frianäringsverksamheten i vårt land och för en posiliv syn på det ekonomiska livethär. delar därför de synpunkter som i betänkandetanföres till stöd för kraftfulla insalser för alt komma åt personer som ägnarsig åt ekonomisk brottslighet. Erfarenheterna från den kamp som förs mot denna form avbrottslig verksamhet visar hur svårt det är att med samhällspåföljder av olikaslag träffa dem som är ansvariga och därför angelägnast att hindra i derasverksamhel. Mot denna bakgrund är del särskilt viktigi alt i ettlagstiftningsarbete som syftar lill en viss skärpning av samhällets reaktionermot den ekonomiska brottsligheten finna instrument som kan väntas ge verkligeffekt. Prop.1979/80:83 83 Denna synpunkt får ökad styrka om man, som utredningenföieslär. väljer en lösning som inför någonting principiellt nyll idel svenskurättssystemet, nämligen ell näringsförbud. valda lösningen ligger i och för sig närutill hands, eftersom huvudsyftet med lugstiflningen måste vura utt förhindrautt personer, som visut sig grovt olumpligu härför, ägnar sig åt kommersiellvetk-sumhet. har allt större uppmärksamhet riktats molproblemet med missbruk av konkursinslitutet genom upprepade konkurser. I dessa"missbruksfall"" har verksamhelen oftasi drivits i form avmindre aktiebolag. Skatteskulderna har varit förhållandevis stora ochkonkurserna har till övervägande del handlagts som fattigkonkurser, där detinte görs någon utredning om orsakerna till konkurser, återvinningsmöjlighetereller om gäldenärsbrott föreligger. I de fall där konkursen har handlagts somordinär konkurs har förvaltaren ofta uttryckt misstanke om atl gäldenärsbrotthar begåtls. 1 propositionen 1978/79: 105 föreslås bland annal att detnuvarande systemet med fatligkonkurs ersätls av en ny ordning för handläggningav mindre konkurser. I dessa konkurser skall alltid förordnas en förvaltare,som skall utteda orsakerna till obeståndet, undersöka om det finns återvinningsmöjligheteroch om det finns misstanke om gäldenärsbrott. Detla kommer sannolikt altbegränsa missbruket av konkursinslitutet penom all det blir svårare alt vid enkonkurs dölja otillbörliga dispositioner. För att man effektivi skall kunnamolverka missbruk krävs emellertid ytterligare atl möjligheter finns alt isamband med konkurser ingripa mol den som grovt missbrukar den näringsfrihetsom principiellt råder i . Kommittén föreslår däiför att näringsidkaieunder vissa förhållanden skall kunna meddelas förbud atl av idka näringsverksamhet (näringsförbud). AMS tillstyrker etl system med näringsförbud. Del lordevara väl ägnat att komma till rätta med de grövre formerna av missbruk avkonkursinstitutet. Beslul om förbud att idka näringsverksamhet när gäldenärenär en juridisk person bör för all vara verkningsfullt rikta sig mot den somfaktiskt haft hand om ledningen av den juridiska personens verksamhel. Indusiriverkel har vid granskning av det framlagdaförslagel icke funnil anledning all på någon punkt anföra avvikande mening. tillstyrker därtör det framlagda förslageti sin helhet. Den ekonomiska brottsligheten har tagitnya och delvis allvarligare former. En slor andel av denna brottslighetrepresenteras av företagare, vilka genom att bl.a. utnyttja trögheten iuppbördssyslemet och bristerna i skattekontrollen i förening med etlsystematiskt utnyttjande av konkursinstitutel kan tillskansa sigmycket stora belopp på -i första hand - det allmännas bekostnad. Vanligt är allsådana företagare underlåter att inbetala arbetsgivaravgifter och innehållenkällskatt för sina 1979/80:83 84 De redovisar ingen mervärdeskatt och användersig ofta av svart eller grå arbetskraft.