prop · G303150 · 1979-12-31 00:00:00 — Utvecklingen av den statliga inkomstskatten beror, förutompå skatte- satserna, pä hur skatteunderlaget förändras. Som framgålilidigare påverkas skatteunderlagets tillväxt av såväl inkomsternas somavdragens utveckling. Löner och pensioner är de vikligasle komponenterna iinkomst-utvecklingen. Ett av de största avdragen är underskoll på fasligheter.DeUa påverkas i hög grad av ränteutvecklingen. Vid etl oförändrat skattesystemkommer under förutsätlning av viss real tillväxt av skatteunderlaget -inkomstskatten all öka mer än skalleunderlagel, dvs. den procenluella ökningenav skatten överstiger den procentuella ökningen i skatteunderlaget. Dettaförhällande är en följd av progressiviietcn i skattesystemet ochinflationsskyddets utformning. Den inkomstskatt som redovisas på statsbudgeien utgörskillnaden mellan inkomsterna av den allmänna inkomstskalieuppbörden (inkl.kommunalskatt) och vissa utgifter, främsl utbetalningar avkommunalskatleme-del. Som exempel på hur känslig den slatliga inkomstskatten ärför förändringar i skatteunderlaget kan nämnas att en ökning av lönesumman meden procentenhet medför all inkomstskallen under del första budgeiårei ökar medca 1400 milj. kr. sikl blir den sammanlagna inkomstförstärkningenför staten endast ca 700 milj. kr. Delta beror pä sysiemel för uppbörd och utbetalningav kommunalskall. Staten administrerar uppbörden av kommunalskatt. Utbetalningav slutligt fastställda kommunalskattemedel sker med eftersläpning.Systemet för överföring av skatt till kommunerna medför vid en ojämnlönesummeutveckling atl den slatliga inkomstskattens utveckling, som denredovisas på slalsbudgeten, mellan enskilda år kan avvika krafligl fränlönesummans utveckling. Genom det inftalionsskydd av skatteskalan som infördes år1978 får prisulvecklingen direkl betydelse för inkomstskattens utveckling. Enökad prisslegringslakt resulterar i en höjning av den s. k. basenheten somreglerar infialionsskyddel. Basenheten för etl visst år bestäms avprisstegringen drygt elt är tidigare. Vid slora förändringar i prisulvecklingenmellan olika år ger inftationsskyddet en överkompensation vissa år för denprisstegring som äger rum under del akluella beskattningsåret ochunderkompensation andra är. En ökning av basenheten med , vilkelmoisvarar en prisstegring om . reducerar statsinkomsterna med ca 1miljard kr. priser jämfört med etl syslem ulan inftalionsskydd. Socialavgifternas utveckling beror på förändringar ilönesumman. Preliminär uppbörd av arbelsgivaravgifter sker pä basis av senastkända lönesumma, dvs. Denna uppräknas med en avregeringen fastställd uppräkningsfaktor som avses molsvara löneutveckling.Till följd av detta system fåren lönestegringstakl som ligger över dennauppräkningsfaktor inte omedelbara effekter på statens inkomster, utan får försteffekler i form av ökade fyllnadsinbetalningar elt år senare och kvarståendeavgifier årel därpå. På statsbudgeten redovisas endasl 4 1979180. Prop.1979/80:150 50 vissa av arbetsgivaravgifterna, varav de mesl betydande ärfolkpensionsavgiften, barnomsorgsavgiften och .sjukförsäkringsavgiften. Enhöjning av lönerna med I % resulterar i en ökning av de socialavgifter somredovisas på statsbudgeten med netto inemot 300 milj. kr. Ökar prisernadessulom reduceras inkomstökningen lill drygt 200 milj. kr. Mervärdeskatten påverkas av den privala konsumtionensvolymutveckling samt prisutvecklingen - fakiorer som i sin lur sammanhängermed bl.a. lönesummans utveckling. Av betydelse är därvid relativprisförändringarmellan inhemska och importerade varor och tjänster. Ca två tredjedelar av denprivata konsumtionen är belagd med mervärdeskatt. En ökning av den privatakonsumtionen med en procentenhet i löpande priser ökar intäkterna avmervärdeskatten med drygl 300 milj. kr. Övriga varuskatter - t. ex. skatt på sprit, vin, tobak ochenergi - utgår i allmänhet med ett i kronor fastställt belopp per enhet avvaran. Således blir konsumtionsvolymen avgörande för intäkterna. Till följd avatt punktskatterna är fastställda i krontal leder en allmän prisstegring tillatt prisrelationerna förskjuts mellan punktskattebelagda och övriga varor. Föratt äter-ställa prisrelationerna krävs att skattesatserna också höjs i takt medden allmänna prisstegringen. De beräknade förändringarna i statsinkomsterna underlångtidsbudgetperioden med tidigare angivna förutsättningar framgår av labell22. Enligt kalkylen minskar statsinkomsternas tillväxttakt i löpande priserfrän 13,/75-1978/79 lill 5,per är underperioden /81-1984/85. Delta beror bl. a. på att de faktiska ökningarna avlönesumman varit större än vad som antas förlångtidsbudgetperioden. Statsinkomsterna beräknas realt öka med i genomsnittdrygt en halv procentenhet , vilket också det är lägre än under denbakomliggande perioden. En orsak lill den långsammare ökningstakten, utöver vadsom förklaras av lönesummeutvecklingen, är de föreslagna förändringarna av detkommunala skalteunderiaget som leder till ökade kommunalskatteutbetalningarfr. o. m. lill följd av atl kommunerna tillförs skalteunderiagetfrån beskattade förmåner. De ökade kommunalskatteutbetalningarna underbudgetåren /82 motsvaras dock i stort sett av minskade utgifter förvissa allmänna statliga bidrag till den kommunala sektorn. Genom systemet med inflaiionsskyddade skatteskalorpåverkas inkomstskatterna direkt av prisutvecklingen. Den inträffadeprisutvecklingen samt prisantagandena i årets långtidsbudget innebär attinflationskompensationen är relativt hög under /82, Dengenomsnittliga ökningslakten för den framförliggande perioden påverkas av denförutsatta prisprofilen. En annan orsak lill den långsammare tillväxttakten lordevara den historiskt sett höga räntenivån, som leder till större avdrag vidinkomstbeskattningen. Inkomsterna från de lagstadgade socialavgifterna beräknasöka med 3,, vilket är långsammare än under såväl jämförelseperioden som ifjolårets långtidsbudgetberäkning. Avvikelserna jämförl med förra årelslångtidsbudgetberäkningar förklaras dels av antagandet om en lägre utvecklingav lönesumman, dels av den lekniska omläggningen av uppbördssystemet för vissastatliga avgifter. För aU på ett mer realistiskl sätl återge den slutligaeffekten på stalsbudgelen har i årets långtidsbudget därtill förutsatts attviss del av sjukförsäkringens, enligt nuvarande regler beräknade överskott,överförs till sjukförsäkringsfonden. Mervärdeskatten beräknas stiga med inemol , vilket i stort sett är samma ökningstakt som beräknades i fjol.Historiskt sett är denna siffra låg. Förklaringen hårtill är en snabbareutveckling av privat konsumtion liksom att mervärdeskattenhöjdes . Övriga skatter på varor och tjänsler m. m. bl. a. skattpå energi, sprit, vin och tobak - förutses öka . Den långsammautvecklingstakten beror som tidigare nämnts på att skattesatserna i allmänhetär faslställda i fasta krontal. Förändringstalen återspeglar sålunda endaslvolymutvecklingen. Detta innebär en långsammare ökningstakt jämfört medfjolårets långtidsbudget, vilket bl, a. beror på all vissa punktskattehöjningarvar inlagda i förra årels långtidsbudget. Effekterna av de punktskattehöjningarsom nu aviserats har i årets långtidsbudgetberäkning beaktats Totala statsinkomster (Milj. kr., löpandepriser, avrundat) Totala statsinkomster 4-13,3 29,0' Differensen jämförd med tabell 20 beror på den nivåhöjningsom orsakas av budgetreformen. under anslaget lill oföruisedda utgifter på budgelensutgiftssida. Som exempel kan nämnas all dessa skatter skulle inbringa bruttoca . mer, under förulsållning atl de höjs i lakl med den antagnaprisulvecklingen och atl konsumtionen inte påverkas. Del bör dock observerasatl en sådan höjning kan fä effekter på andra statsinkomster. Om höjningarnasålunda leder lill minskad prival konsumtion minskar även iniäkterna avmervärdeskatten. Dessutom får en sädan höjning via priserna effekter i form avökade ulgifter för l.ex. pensioner liksom minskad inkomstskall viainftationsskyddet av skatteskalan. 5.3 Statens budgetsaido m. m. Statens budgetsaido och finansiella sparande De tidigare presenierade beräkningarna av inkomst- ochutgiftsutvecklingen har sammanställts i tabell23, som visar budgetutfallet för budgetåren 1974/75-1978/79 saml vilket budgetsaidosom beräknas för vari och etl av budgetåren 1979/80-1984/85. Underskotlen förbudgetåren 1979/80 och 1980/81 beräknas enligt del reviderade budgetförslagetuppgå till 48,6 resp. . Budgetsaldots utveckling budgetåren1974/75-1984/85 kr., löpande priser, avrundat för budgelåren1981/82- 1984/85) 1974/75 Utfall 1975/76 Utfall 1976/77 Utfall 1977/78 Utfall 1978/79 Utfall 1979/80 Ber, utfall 104 360 114 845 1980/81 Enl. rev. ökar budgetunderskottet medca . Budgelunderskottet ökar därmed betydligt snabbare i åretslångtidsbudget än i Qolårets. Som framgår av kap 6. utgörs en del av statsutgifterna avfinansiella transaktioner. Budgetsaldot efter avdrag för dessa finansiellatransaktioner (netlo) utgör statens finansiella sparande. Vid en analys avsparandeutvecklingen i samhället är detla ett mera relevant begrepp än dettraditionella budgetsaldot. Beräkningarna av statens finansiella sparandeunder långtidsbudgetperioden redovisas i tabell 24, Tabell 24, Statens nnansiella sparande budgetåren 1974/75-1984/85 (Milj.kr., löpande priser, avrundal) 1974/75 Utfall 1975/76 Utfall 1976/77 Ulfall 1977/78 Utfall 1978/79 Ulfall 1979/80 Ber. -10 700 4 800 -3 700 4900 -10 500 5 600 -25 200 8000 -38 700 8200 -48600 13 800 1980/81 Enl. rev. -64 800 10000 -73 700 11 100 -78 500 11800 Underskotteti statens finansiella sparande är mindre än budgetunderskottet, menutvecklingen av det finansiella sparandet är i huvudsak parallellt medbudgetsaldots förändring . Effekterpå budgetsaldot av andra antaganden Somframgått av den tidigare genomgången påverkas såväl inkomst- somutgiftsutvecklingen i hög grad av de antaganden som görs om den samhällsekonomiskautvecklingen. Beräkningarna i långtidsbudgeten baseras för åren t.o. 1982 påberäkningama till den reviderade finansplanen. därefter harschablonmässiga anlaganden gjorts (se avsnitt 3.2). I den beräkningsmodell somanvänds för långtidsbudgeten påverkas resultatet främsl av antagandena omlönesummans lillväxl, om den allmänna prisutvecklingen samt om räntenivån.Nedan redovisas överslagsmässiga beräkningar av hur ändrade anlagandenpåverkar beräkningsresultatet. Dock bör uppmärksammas att beräkningsmodellenfömtsätter alt de antaganden som ställts upp ingår i en konsislenl bild avsamhällsekonomins samlade utveckling. För den typ av känslighetsanalys somredovisas i det följande uppfylls normalt inte denna fömtsättning. Beräkningenbör därför endast ses som en uppskattning av hur stora förändringar enaltemativ uppsättning antaganden skulle ge. Enuppjustering av antagandena om lönesummans tillväxt leder ttU en ökning avinkomstskatten och socialavgifterna, eftersom dessa väsentligen harlöneinkomsterna som beräkningsbas. Vidare skulle en sådan justering ledatill ökade ulgifter för anslag som följer löneutvecklingen. Här har antagitsatt timlöneantagandet följer lönesummeantagandet. Dessa effekters /85 redovisas i nedansiående tablå. I tablån har fömtsätts atllönesumman ökar en procenlenhel snabbare i långtidsbudgetperioden . (Miljarderkr.) En procentenhet snabbare utveckling iLB-perioden för En procentenhet högre räntenivå i LB-perioden Om på molsvarande sätt antagandena om den allmännaprisutvecklingen justeras upp skulle inkomsterna av mervärdeskatten öka' tillföljd av att den privata konsumtionen stiger räknat i löpande priser. Samtidigtskulle inkomstskallen minska till följd av att skatteskalan är indexreglerad.Utgiftema för anslag som följer prisutvecklingen skulle stiga snabbare. En högre räntenivå höjer främst utgiftema förstatsskuldräntorna och räntebidragen för bostäder. En närmare redogörelse förhur räntenivån inverkar på dessa anslag har getts i avsnitt 5.1 resp. kap. 4.Dessutom leder en högre räntenivå bl.a. till större underskottsavdrag vidlaxeringen till inkomstskatt och därmed till ett minskat inkomstskatteunderlag.Denna effekt motverkas av att statens ränteinkomster stiger. Av tablån framgår att en samlidig och lika slor förändringav såväl pris-som löneantagandena endast ger en begränsad förändring avbudgelsaldot /85. Vidare att en justering av räntenivån inverkarkraftigl på budgetsaldot. Om räntenivån antas följa högre pris- ochlöneanlaganden blir således budgetunderskottet väsentligt större budgetåret1984/85 räknat i nominella termer än i årets långtidsbudgetberäkning. Även ireala termer ökar det något. De i tablån redovisade beloppen avser högre antaganden. Ensänkning av antagandena i samma mån leder till effekter i sammastorleksordning, men åt motsatt håll. De redovisade beloppen innefattar även deindirekta effekterna på statsskuldräntorna. ' Hur slor denna ökning blir beror bl. a. på hurantagandena om konsumtionsvolymens utveckling påverkas av höjdaprisantaganden. Om lönesummeantagandet inte ändras när prisantagandena höjs, såleder detta normalt till att konsumtionsvolymen blir mindre. I beräkningenovan har ingen sådan efFekt beaktats. Bilaga 2.1 Långtidsbudget 55 Jämförelse mellan årets och tidigare års långtidsbudgetar I senare års långtidsbudgetar har budgetunderskotten detförsta året hamnat på allt högre nivåerför vaije ny långtidsbudget. Detta framgår av tabellen nedan. Budgetsaldots utveckling i de senastelångtidsbudgetarna (Miljarderkr., löpande priser) 1977/78 1978/79 1979/80 1980/81 1981/82 1982/83 1983/84 1984/85 1977års långtidsbudget -13,9 -18,0 -14,4 -12,3 -12,0 1978års långtidsbudget -41,8 -38,0 -40,2 -40,2 -42,8 1979års långtidsbudget' -48,2 -49,8 -51,6 -52,4 -54,5 Åretslångtidsbudget -57,9 -64,8 -73,7 -74,0 -78,5 ' Exkl. återstående finansiering av de skatte- ochkommunalekonomiska reformerna budgetåren 1980/81-1983/84. Även i ett annat avseende har bilden förändrats för varjeny långtidsbud-getberäkning. långtidsbudget beräknadesbudgetunderskottet successivt komma att minska något under den studeradeperioden. 1 nästkommande års beräkning ökade underskottet något under denbehandlade perioden. Denna tendens förstärktes i förra årets långtidsbudget,som innebar att budgetunderskottet ökade med . till detsista året. I årels beräkning går stegringen betydligt snabbare. Den uppgår nutill ca . räknat i löpande priser. I det följande görs en genomgångav vissa orsaker dels till atl budgetunderskotten förskjutits till en högrenivå, dels till att underskotten nu stiger i snabbare takt än föregående år.Genomgången baseras på fjolårets och årets långtidsbudgetberäkningar. Vid bedömning av varför budgetunderskottens nivåförskjutits är det av intresse atl betrakta förändringar i centrala antaganden.Jämförelsen har gjorts för /81. Jämfört med 1979 årslångtidsbudget har såväl lönesumman som prisnivån för /81justerats upp, dock i olika utsträckning. Prisnivån har räknats upp betydligtmer än lönesumman. Högre priser slår igenom kraftigl i form av framför allthögre utgifler. De leder även till större inkomster av mervärdeskatten, mendenna effekt är inte lika stark som effekten på utgiftssidan. Vidare leder enhögre prisnivå (med viss fördröjning) till lägre inkomsler av direkt skatt tillföljd av att skatteskalan är indexreglerad. Större lönesumma inverkar på såvälutgifts- som inkomstnivån. Effekten är dock väsentligt slörre på inkomstsidan,eftersom flertalet statsinkomster har lönesumman som direkl eller indirektskattebas. Även räntenivån ligger högre i årets beräkning än i LB 79. Detlaleder till ökade utgifter. Med de förändringar av lönesumman resp. prisnivånsom erhållils sedan Qolårets långtidsbudget är det naturligt att vänta sig attsåväl inkomster som utgifter skulle öka till årets beräkning. Utgiftema bordedock stiga avsevärt mer än inkomsterna. Prop.1979/80: 150 56 Beräkningen av utgifter och inkomsler för budgeiårei 1980/81 enligt fjolårets resp. årets långtidsbudget framgår av följande lablå: (Miljarder kr., löpande priser) 1980/81 enligt Förändring från ------------------------ LB 79 till LB 80 LB 79' LB 80 Inkomster 144,0 148,4 + 4,4 Utgifter 193,8 206,3 +12,5 -49,8 -57,9 - 8,1 ' Exkl. återstående ftnansiering av de skatte- ochkommunalekonomiska reformerna. Siffrorna har korrigerats för budgetreformen. De beräknade inkomsterna har ökat med ,eller . Av ökningen hänför sig drygt en tredjedel lill mervärdeskatten. De beräknade utgiftema har ökat med , eller6,. Den kraftigaste ökningen noteras för statsskuldräntorna, försvaret, folkpensionerna,räntebidragen för bostäder samt bostadslån. Utgiftema för dessa ändamål harräknats upp med . jämfört med föregående års långtidsbudget,vilket förklaras av att såväl prisnivån som räntenivån nu beräknas bli högreför /81. förklaras i betydandegrad av atl oförutsedda utgifter ligger väsentligt högre i årets beräkning.Detta avspeglar skillnaden mellan att göra en utfallsberäkning, som i åretslångtidsbudget, och en långtidsbudgetkalkyl som i Qolårets. har betydandebelopp avsatts för att under /81 täcka kostnaderna för attbeslut om laddning av vissa kämkraftsaggregat senarelagts liksom för industri-och arbetsmarknadspolitiska insatser. Även kostnader för särpropositioner hartillkommit. Denna typ av tillkommande kostnader tas antingen inte med i enlångtidsbudgetberäkning eller beaktas bara i begränsad utsträckning eftersombeslut om insatserna oftast inte föreligger för beräkningen. Sammanfattningsvis kan konstateras atl ändrade antagandenbidragit till att budgetunderskottet nu beräknas öka /81 jämförtmed LB 79. Stor betydelse har också tillkommande insatser under ofömtseddautgifter haft. Budgetunderskottet stiger i snabbare takt i åretsberäkning än i förra årels. En förklaring till detta återfinns påstatsbudgetens inkomsisida, I LB 79 beräknades statsinkomsternas andel av BNPkomma att minska med ca en procentenhet , medan dei årets beräkning minskar med . Den svagareinkomstulvecklingen i årels långtidsbudget behandlas närmare i avsnitt 5,2. Förutgiftema däremot utvecklas BNP-andelen på ungefär samma sätl i åretsberäkning som i fjolårets. Dock kan konstateras att slalsskuldräntornasBNP-andel ökar betydligt snabbare i årets beräkning. Detta uppvägs emellertidav all BNP-andelen för övriga utgifter minskar snabbare i årets beräkning. Bilaga 2.1 Långtidsbudget 57 6 Automatiken i statsbudgeten Ilångtidsbudgeten beaktas endast fattade beslul och gjorda ålaganden. Därmedbestäms den framräknade utgifts- och inkomstutvecklingen av den automatiskatillväxt som ligger i dessa beslut och åtaganden. I detta kapitel kommer dennaautomatik att behandlas närmare. Tonvikien kommer dock att läggas på enredovisning av utgifisautomatiken, eftersom de faktorer som bestämmerinkomstutvecklingen i allt väsentligt har behandlats i avsnitt 5.2. Tidigarehar redovisats en beräkning av utvecklingen av statsutgiflema fördelade päolika ändamål. För att ytteriigare belysa utgiftsutvecklingen i ettsamhällsekonomiskt perspekliv krävs en uppdelning av statsutgifterna i realekonomiskalermer, dvs. en uppdelning på konsumtion, investeringar, transfereringar ochfinansiella transaktioner. Med en sådan uppdelning är det också möjligt allanalysera hur ökningen av de statliga utgifterna fördelar sig på olika slag avutgifter. I det följande återfinns en sådan genomgång såväl i oförändrad pris-och lönenivå som i löpande priser. Vidanalys av den statliga utgiftsutvecklingen i reala termer är det i första handav intresse att skilja mellan å ena sidan sådana utgifler som innebär attstaten direkl efterfrågar produktionsresurser i form av varor och tjänster ochå andra sidan sädana utgifter som är överföringar till andra sektorer iekonomin. De senare påverkar den reala samhällsekonomiska utvecklingen indireklbl.a, genom sina effekter på de disponibla inkomslema och likviditeten i andradelar av ekonomin. Denredovisning av anslagsbeloppens utveckling i realekonomiska kategorier somlämnas i det följande bygger i huvudsak på det inom national-räkenskapemalillämpade internationella SN A-systemet (System of National Accounts). Destatliga konsumtions- och investeringsutgifterna anger statens direklaefterfrågan på reala resurser. Som konsumtionsutgifter betraklas utgifter förstatliga myndigheters produktion av tjänster inom l.ex, försvaret,undervisningssektorn och rättsväsendet, Konsumtionsutgiftema består tillnärmare av lönekostnader. Återstoden är omkostnader i den löpandeverksamheten, exempelvis hyror, försvarets maierielinköp saml reparationer ochunderhåll. Iprincip skiljer sig inte det investeringsbegrepp som används i beräk-' 1979/80:150 58 ningarnaför den statliga sektom från det som används för den privala sektorn. Somstatliga invesleringar betraktas utgifter för byggnader och anläggningar samtmaierielinköp för civila ändamål. Till skiUnad mot vad som följer vid en strikttillämpning av SNA-syslemet räknas dock även affärsverkens investeringar somdirekta statliga invesleringar. Delbör understrykas att gränsen mellan konsumtion och investering från vissasynpunkter i vissa fall kan vara flytande. Det kan sålunda hävdas att delar avutgifterna för t. ex. utbildning och forskning, vilka klassificeras somkonsumtion, utgör produktiva investeringar i lika hög grad som exempelvisinköp av maskiner. Del kan vidare nämnas all utgifterna för försvarsmaterieloch militära befästningar i nalionalräkenskapssyslemel, och även i dennaredovisning, betraktas som konsumtion och inte som invesleringar. Dendel av statens utgifter som indirekt påverkar samhällsekonomin indelas itransfereringar (inkomstöverföringar, bidrag) och finansiella transaktioner(lån). Transfereringarnaindelas i undergrupper med utgångspunkt i olika mottagare avinkomstöverföringen. Den dominerande gmppen är transfereringar till hushållen.I denna girupp ingår utgifterna för folkpensioner, sjukförsäkringar, bambidragm. Den näst största undergmppen är transfereringar till kommunsektoifn. Somtransfereringar räknas också ränteutgifter för statsskulden, slatetis bidraglill företag och organisationer samt utgifter för utvecklingsbistånd. Tillgruppen finansiella transaktioner hänförs utgifter för ullåning, aktieteckning,markinköp m. m. Denna utgiftskategori kan i viss mening uppfattas som en delav kreditmarknaden. I vissa fall kan det dock vara svårt att helt entydigtavgöra om ett visst] anslag skall klassificeras som finansiell Iransaklioneller transferering. Vidare innebär åtminstone huvuddelen av anslagen tillfinansiella transaktioner atl anspråk slälls på de samhällsekonomiskaresursema. Vid ett studium av hur stor del av dessa resurser som staten tar ianspråk eller fördelar kan del därför ofta vara mindre intressant att särskiljatransfereringar och finansiella transaktioner. Somframgår av labell 26 utgörs över hälflen av statens konsumtionsutgifter avkostnader för försvar, utbildning och forskning, polisväsende och kriminalvårdsamt vägunderhåll. Återstoden - förvallning m. m. - uppgår till 19,2 miljarderkr., eller , av de totala statsutgiflema. Denna gmpp innehåller emellertidstora utgiftsposter som inte avser myndighetsutövning i traditionell mening,t. ex. utgifter för de statliga sjukhusen. Förslalens konsumtionsutgifter gäller att det stora flertalet anslag beräknas blioförändrade . Den enda större ökningenåterfinns under forskningsanslagen som beräknas sliga Tabell 26 Konsumtions- och investeringsutgifternasutveckling kr., oförändrad pris- och lönenivå) Anslag 1980/81 förvaltning m. m. -1,1 -0,1 Utgiftemas klassificering anpassas löpande. Detla göratt de reala fördelningarna i olika långtidsbudgetar inte är helt jämförbara. med närmare 150 milj. kr. till följd av fattadeprincipbeslut. De samlade statliga konsumtionsutgiftema ligger stilla under denframförliggande perioden räknal i oförändrad pris- och lönenivå. I beräkningeni löpande priser i kap, 5.1 har emellertid fömtsätts att den egentliga förvaltningenkan upprätthålla en oförändrad verksamhetsnivå lägre anslagsökningvarje år än vad full pris- och lönekompensation skulle ge.