prop · G30383 · 1979-12-31 00:00:00 — 1 konsekvens härmed skall etl sådanl förbudocksä medföra, atl den drabbade icke fär ha nägot dominerandeekonomiskt intresse i sädan juridisk person som driver näringsverksamhet avangivel slag. 1 och för sig finns ingel att erinra mot konstruktionen avförbudet. anfört beträffande näringsförbud förställföreträdare för juridiska personer framstår såsom någol motsägelsefullt.Aktiebolagen består till stor del av fåmansbolag med 1-3 personer i styrelsen.Principi- 1979/80:83 124 ellt lur ingen - såsom kommittén tydligen funnit - kunnutvingus utt sulju sinu uktier. Meningen år enligt betunkundel inte ull genomnäringsförbudet göru något intrång i den tull som vederböiunde har på grund uvsin egenskup av andelsägare. Näringsförbudet skall enligt förslaget rikta sigmot ull t. ex. en uklieugure utövur de funktioner som tillkommerstullföie-Irädare. Etl förbud som riktar sig mot innehavaren avuktiemujorilelen i elt aktiebolag innebär enligl förslaget ull uktieäguren inlekun tegistreius såsom ställföieträdure. Vudsälunda unföils beträffunde näringsförbud mot slullföieträduie för juridiskupersoner måste enligl min mening ge unledning till tvekun om förbudetsinnebörd. De flesla aktiebolag lär vara fåmunsbolag med 1-3 personer islyrelsen uv vilku ofta en hur en helt överväldigunde uktiemujo-rilel. Troligenär i de flesta av dessa bolag bolagsstämman en proformaepi-sod som enduslframgårav ett tämligen intetsägande protokoll. Beslutsprocessen i dessa bolagär ofta lika primitiv som i etl enmansföretag, som icke drivs i form uvaktiebolag. Den mot vilken näringsförbudet riklas kun inte fräntagas den makt.som hans aktieinnehav berättigar honom till och han har kanske "kassan påfickan". Blir det då av näringsförbudet realiter kvar något annat än ennamnteckning? Än oklarare blir sammanhangen om man laborerar med någol slagsbulvanförhållande. Enligl betänkandet torde för alt ett sädant förhållandeskall anses föreligga krävas att den, som valts till styrelseledamot, vid förvaltningenav bolagels angelägenheter handlar efter kontinuerliga direktiv från den sommeddelats näringsförbud eller att förvaltningsåtgärder kräver dennes samtycke.1 en sådan situation skulle alltså styrelseledamoten (bulvanen) kunna dömas förmedhjälp till överträdelse av meddelat förbud. Man måste fråga sig om deltakan vara rimligl. Ägariniressel är förbundet med skyldigheter, t.ex.skattskyldighet för delägarna i fåmansbolag. Härmed bör följa etl motsvarandeansvar för företaget. Vidare är det tänkbart att den som meddelatsnäringsförbudet kontinuerligl ger direktiv som maximalt är till fördel förbolagel och dess borgenärer. Etl näringsförbud synes icke förenligt medgällande associationsrättsliga principer. Ehuru tingsrälten sålundu föreslär ändringar ilagförslaget för alt öka möjlighelen att använda näringsförbud ibrottsförebyggande syfte, vill tingsrätten ä andra sidan påpeka att detföreslagna näringsförbudet ät kategoriskt och att möjlighet saknas atldispensera från eller ändra detla, bortsett frän möjligheten att helt upphävaförbudet. Fall kan tänkas dä det skulle vara obilligt mot en person sommeddelats näringsförbud att hindra honom från atl driva näringsverksamhet iobetydlig skala inom ett helt annal område än det där han förul varil verksam.En förutvarande byggnadsentreprenör vill t.ex. starta eller överta en mindrekioskrörelse. Tingsrätten föreslår därför att möjlighet införes att även delvishäva ett näringsförbud eller att lämna dispens från förbudet utan att detsammahäves. Som skäl för bestämmelsen alt i ett beslul omnäringsförbud kunna fastställa ett senare dalum för ikraftträdande har anförlsatl den som drabbas av förbudei har ett berättigat intresse av att fä vidtaåtgärder för att avveckla de uppdrag han innehar. Prop.1979/80:83 125 Förbud enligt 199 b 8 meddelus endasi den som gjorl sigskyldig till grovt otillbörliga förfaranden. I bedömningen ligget ull mun kunbefuiu sådanu förfarunden också i fortsättningen. Såsom ungetts i betänkandelbör ärendena handläggus skyndsuml. EnliglRSVs mening är det inte lämpligl atl man. som det konslaterus ullvederbörande ur uppenbart olämplig all driva näringsverksamhet, ger personen ifråga möjlighet atl under viss lid veika helt oförhindrat. Med kännedom om denförslagenhel som inte sällan visas i sambund med ekonomisk brottslighet befaras utt frislen frum till beslutets ikruftträdunde skulle kunnamissbrukus. Enligt RSVs rnening får intresset uv utt kunna uvveckluolika uppdrag i stället tillgodoses t.ex. genom att det i beslutet anges""... åtgärder för uvveckling uv uppdrug i . .. AB får vidtas framtill . . ."". 6.3.1 Kronofogdemyndigheien i Karislad Niiringsförbudet år i försluget helt och hållet knutetlill nyu bokföringslagens näringsidkarbegrepp. Denna lug innefattar ävenrörelser av mycket begränsad omfallning, medan jord- och skogsbruk uv betydandeomfattning lämnas utanför. Myndigheten ifrågasätter därför denna striktakoppling till bokföringslagen, ehuru dettu lugtekniskt klurt och tydligtavgränsar näringsförbudets innebörd. ----- Del kan emellertid ifrågasättas om förslaget omnäringsförbud, med den utformning del fått. är ägnat atl ge verkligeffekt. Når det gäller näringsverksamhet i bolagsform föreslåsingen begränsning av möjligheterna att inneha andelar eller aktier. Kommitténsundersökningar av upprepade konkurser visar dock atl det inte är alltförovanligt att den person som får antas ha etl avgörande inflytande över ett bolaginte ingår i bolagets styrelse. Kontrollen utövas istället i åtskilliga fallvia aktieinnehavet. Enligt palentverkets mening kan ett förbud med denföreslagna innebörden leda till atl konlrollen över bolagen i störreutsträckning kommer atl utövas via aktieinnehavet. Detla kan medföraatt förbudet får en ytterst begränsad praktisk betydelse. Kommittén har framhållil de praktiska problem som uppstårom näringsförbudet skall inskränka även rälien att inneha aktier ellerandelar. Bland annat har påpekats att aktieinnehav i sådana bolag som äraktuella i detta sammanhang inte registreras hos någon myndighet ellerinslilution. Om man vill ha ett effektivt näringsförbud kan man därför varanödsakad atl införa en möjlighet till kontroll av den av näringsförbudetdrabbades aktieinnehav. Detta förutsätlter ytterligare utredning. I delta sammanhang bör uppmärksammas att möjlighel tillkontroll av ägarförhållandet i fåmansföretag kan komma atl erbjudas genom det""re-ferensregister" som håller på alt byggas upp vid arbetetmed rationalisering av skatteadministrationen. Det kan anses troligt att debolag som förekommer i samband med konkursmissbruk mycket ofta är av det slagsom i kommunalskattelagen definieras som fåmansföretag och där ägarförhållandenapä grund av defta kommer att bli föremål för registrering. är medvetet om de problem som kan uppstå omnäringsförbud skall medföra en skyldighel alt avyttra aktier. Ett allernalivlill avyttring kan vara förbud mot att utöva den rösträtt som är förbunden med Prop.1979/80: 83 126 Även dennu fråga behovet belysas genomen närmare utredning. Vad gället det föreslugnu förbudels ulformning villförbundet ifrågusiitlu om förbudet ulltid skull meddelas för angiven tid iabsolut form utan möjlighet till uppmjukning i något avseende. Visseiligenskull enligt 199 c S tredje slycket konkurslugen beslut kunna hävas närsärskilda skäl föranleder del. och som exempel på hävningsfall anförs (s. 106)alt vederbörande ärver en mindre rörelse. Det beslulandeorganet förefaller dock få alllför snäva möjligheler. om det inle - i ställetför att bura kunna välja mellan totalt förbud eller icke förbud respektivehävande uv förbud eller hell avslag å ansökan härom - skulle kunna undanlagsvisfå medge den som meddelas förbud ull t.ex. bedrivu just sagdu mindre rörelsemen ingen annan. biträder kommitténs bestämning uvinnebörden UV näringsförbudet i den föreslagna 199 b 8 och istraffbestämmelsen i 6.7 Föreningen lokalavdelningför Bergslagen Näringsförbudet är i förslagel helt och hållet knutet tillnya bokföringslagens näringsidkarbegrepp. Denna lag innefattar även rörelserav mycket begränsad omfattning, medan jord- och skogsbruk lämnas utanför, ävenom dessa är av belydande omfattning. Myndigheten ifrågasätter däiför dennastrikta koppling till bokföringslagen, ehuru detta lagtekniskt klarl ochtydligt avgränsar näringsförbudels innebörd. När det gäller kontrollen bör särskilt bulvanproblemetbeaklas. Enligt LOs mening måste del närmare framgä efter vilka kriterier manskall faslslälla alt ell bulvanförhållande föreligger. Eflersom förbudet inteavses täcka själva aktieägandet. uppstår speciella bulvanproblem. En oseriösperson kan genom bolagsstämman i praktiken foi"tsätta med näringsverksamhetså länge man inte kan visa all bolagsstämman sätter otillbörliga gränser för denverkställande ledningens verksamhet. LO anser att lagförslaget på denna punktriskerar alt bli ett slag i luften, om inle aktieinnehav som svarar mol enväsentlig andel i förelagel förbjuds. En brist i ulredningens förslag är att etl näringsförbud ipraktiken kan kringgås genom att del högsta beslutande organet bolagsstämman -kan sälla "lämpliga" personer att leda bolagets verksamhel. EnligtTCOs uppfattning bör konkurslagskommittén i denna del ytteriigare övervägaförstärkningar i lagtexten och motivskrivningarna. Prop.1979/80:83 127 När del gäller förbudets innebörd och förbudstidens längdh;'.t vi ingu invändningar mot kommilléns förslug. 6.11 hantverks- och industriorganisation familjeföretagen och Organisationerna tillstyrker kommitténs förslugbeträffunde nuringsföt-budels innebörd med det lilläggel all delsumma ävenskull förhindiu näringsverksamhet med hjälp av bulvaner i de fall dennu inlesker i bolugs-fotm. Förslaget innebär att i sitt beslul föratt engagemang i juridiska personer skall hinna avvecklas skull kunnufustslälla viss senare dag från vilken ett beslut om näringsförbud skall gälla. Av motiveringen framgår inle om kommittén i samband härmedhur pröval frägan om möjlighel för att i beslutet om näringsförbudi stället för förordnande om senare ikruftträdande av förbudet vid sidan aveller i stället för detla undanta någol eller några engagemang av ovanståendetyp från förbudet. Enligt LRFs mening bör en regel av sådant innehållövervägas. Vid sin granskning av förslagets olika lagregler harackordscentralen funnit sig kunna godtaga dem som hänför sig till innebörden avnäringsförbud och förbudstidens längd samt lill påföljderna. Kommittén har föreslagil att etl förbud skall kunnameddelas för av högsl räknat för beslutet -undantagsvis från en senare lidpunkt (199 b I st och 199 c 8 2 st KL). Medhänsyn till kommitténs uppfattning, att förbud endasi förvänlas meddelas i ellfålal väl kvalificerade fall synes kort. Del bör i fall av myckelgrov olillbörlighel eller upprepade brott mot meddelat förbud finnas uirymmeför att meddela förbud under avsevärt än - förslagsvis tioår. Enligt kommitténs förslag (199 c 8 3 st KL) skall för övrigt etl meddelatförbud kunna hävas efter ansökan av den drabbade. Detta medför atl den somdrabbas av etl långt förbud har möjlighet atl, t. ex. genom atl gottgöra sinatidigare borgenärer, själv medverka till atl förbudet kan avkortas. 7.2 Överåklagaren i åklagardistrikt - - - Mot förslagets utformning såviit gällerförutsättningarna för utfärdande av sådant förbud och dess lidsbegränsningfinnes intet atl erinra. Prop.1979/80: 83 128 Enligl kommitténs förslag skall etl näringsförbud kunnagälla i högst . Tingsrälten anser att i vart fall för de mergrava fallen är för kort. Det skulle framstå som stötande om en person som förbrolt i samband med näringsverksamheten ådöms etl långvarigl frihetsstraff genastefler frigivningen kunde fortsätta med sådan verksamhel. Tingsrätten föreslårdärför atl blir maximitid för normalfallen, medan för de allvarligafallen, t. ex. vid s. k. finansskandaler, förbud meddelas att gälla lillsvidare. I sådana fall skall förbudei kunna hävas först efter prövning av detbeslutande organet. Enligt tingsrättens mening är den föreslagna maximilidenför näringsförbud onödigt kort. Som kommittén framhåller å sid. 83 ibetänkandel kun följden i vissa fall bli atl förbudstiden går till ända innanden aktuella konkursen avslutals. Då förbudstidens längd bör räknas från dagenför förbudsbeslutet, bör därför den beslutande myndigheten ha möjlighet atlbestämma längre förbudslid än . Tingsrälten föreslår atl den maximalaförbudstiden sättes lill . Den beslutande myndighelen bör bestämmaförbudstidens längd för varje särskilt fall med beaklande avolämp-lighetsgraden och andra omständigheter. Enligt 199 a 8 KL får gäldenären, om han är fysisk person,inte driva bokföringspliktig rörelse så länge konkursen pågår. Om gäldenärenskulle meddelas näringsförbud enligt den föreslagna 199 b 8, innan konkursenhar avslulals, kommer, som kommittén anfört, de båda förbuden atl gälla vidsidan av varandra. De genom de båda förbuden gällande tiderna kan emellertidkomma att bli olika långa, om förbud med stöd av den föreslagna paragrafenmeddelats fysisk person. Om nämligen den med stöd av den föreslagna 199 b 8meddelade förbudsliden utgår, innan konkursen avslulas, kommer formellt olikaförbudstider atl gälla enligt de båda paragraferna. Det synes riktigast altden föreslagna bestämmelsen utformas så att förbudsliden alltid skall gällaminsl den lid som konkursen varar. Ikraftlrädandet av näringsförbud förutsätts kunnauppskjutas för att bereda den drabbade tillfälle atl avveckla uppdrag attföreträda juridisk person som omfattas av de föreslagna bestämmelserna. För atlförhindra missbruk bör enligt RRVs mening uppskov med förbudets ikraftträdandeendast gälla ålgärder för avveckling av sådana uppdrag. Förbudslidens längd börbeslämmas med beaktande av uppskovets omfattning. biträder kommitténs inställning attförbudei skall vara tidsbegränsat. Enligt kronofogdemyndighetens mening bördock maximitiden för giltigheten av förbudet göras längre än den föreslagnafemårsperioden. För de kvalificerade missbruksfallen rekommenderas där- 1979/80:83 I2'> för en maximitid om tio är. Förslugsvis skulle 199 b Skunnu undras enligt följunde: ""År guldenuren .... förbud ull idkunäring meddelus honom för av högst fem åt eller vid synnerligu skäl fören tid uv högsl "". AMS unser all kommitténs förslag till förutsättningar förnäringsförbud - som bland unnut inte kräver upprepade konkurser i kvulificerademissbruksfall - är lämpligt utformul liksom försluget angående förbudets innebördoch förbudstidens längd. - - - Vidare skulle överträdelse uv förbud kunnu medföruförutom struff beslut om förlängning av förbudsliden. Vidaie bör möjlighet finnas alt utslräcka förbudslidenslängd lill högst vid kvalificerut missbruk. Förslugsvis bör därför första meningen i 199 b S fåföljande lydelse: ""Är gäldenären näringsidkare och hui hun förfaritotillbörligt mot borgenärema eller pä annat sätt åsidosatt vad som ålegathonom såsom näringsidkare eller hur han genom en eller flera konkurser visatsig olämplig att driva näringsverksamhet, kun utöver vad som följer av 199 a Sförbud att idka näring meddelas honom för av högst eller vidsynnerliga skal för en lid av högsl ."" 7.11 Centralorganisationen /SR /SR biträder konkurslagskommitténs förslag, attnäringsförbud skall vara tidsbegränsat, men för de kvalificerademissbruksfallen bör maximitiden för förbudet göras längre än den föreslagna femårsperioden.Förslagsvis skulle 199 b 8 första styckel kunnu undras genom följande tilläggtill första meningen: .... eller vid synnerliga skäl för av högst tioår. Näringsidkare, som har flera styrelseuppdrag ellerliknande, måste givetvis avveckla alla sådana uppdrag. Del bör föreskrivasinom vilken tid avvecklingen skall ske. I lagtexten bör införas bestämmelse,som ålägger beslulande organ att vid meddelande av näringsförbud även beslutainom vilken tid uppdrag av ifrågavarande slag skall vara avvecklade. När det gäller förbudels innebörd och förbudstidens längdhar vi inga invändningar mol kommitténs förslag. 7.13 hantverks- och industriorganisation familjeföretagen och Kommittén föreslår att näringsförbudet skall kunnameddelas utt gällu under högsl . Det beslutande organet skall emellertidkunna häva elt förbud i förlid. Organisationerna anser utt den föreslagnalängden kan vara rimlig. Prop.1979/80: 83 130 Vid sin grunskning uv förslagets oliku lugtegler huruckordscentrulen funnit sig kunnu godtugu dem som hänför sig lill innebörden uvnitt ingslöi-bud och föibudstidens längd sumt till påföljdemu. 8 Förfarandet, beslutande organ m. m. - - - Inte heller försluget om hur sjulvu förfutundetskull utfoimas föranleder någon eiiniun från min sida. I de full då frågu om näringsförbud uppkommer undei'konkuisföifutun-del föreligger oftu också grund till untugunde ullkonkuisgåldenuten gjorl sig skyldig till brottsligt förfurunde. Allmun åklugarebör duiföt rutinmässigt underrättas om när sådun fråga uppkommet. Härigenomskupus en gutunti för att åkluguren i förekommande fall i etl tidigt skede kuninleda förundersökning. I de fall förundersökning sålundu inleds torde manockså få lillgång till elt bullie och säkrare underlag för piövningen iförbudsäien-del. Vad fiågun om beslulsmyndighet finnes det i och försig skäl som lalar för att lägga uppgiften att piöva frågun om förbud påkonkursdomsto-lurna. Emellertid är det här fråga om etl näringsförbud grundatpå samhälls- och förelagsekonomiska avvägningar. Jag vill däiför inte motsättamig försluget alt prövningen sker i . Förfarandel (s. 90-92)bör dock kunna göras mindre kompliceral. Det finns annars - som utredningensjälv har fiamhållil - stor risk för alt hundluggningstidernu kun bli mycketlånga. För alt i någon mån nedbringa dessu olägenheter kun t.ex. förvultarenåläggas att underälla () somunderrättelse går till tillsynsmyndigheten. Föruiom elt snabbare förfarandeskulle en sådun ordning innebära alt tillsynsmyndigheten kunde besparasutredning i de fall NO anser alt del inle föreligger förutsättningar förnäringsförbud och utredningen i de allvarligare fallen ägnas större resurser. 1de full förundersökning inletts bör dettu. som jag tidigare framhållit, ocksåkunna avkorta handläggningsliden i förbudsäiendet. Med hänsyn till att konkursbenägna näringsidkure oftudriver verksamhet med flera företag tulur enligl min mening slarka skäl föralt försluget kompletteras med regler om interimistiskt näringsförbud. Som harfiam-hållils av kommittén kan det dröja läng tid från det näringsförbud haruklualiserats i konkursen till dess beslul föreligger. Det säger sig självi atlen näringsidkare som riskerar näringsförbud kan fiestas atl lillgodogöra siglillgångar i annun näringsverksamhet som inte hat dragits in i konkursförfarandel;han vel ju atl han kan tvingas avveckla all sin näringsverksam-hel. Delföreligger däiför behov av en ordning med interimistiskt näringsförbud. Enligt kommitténs förslag är det möjligt, att en gäldenär,som är fysisk person och som således omfattus av förbudei enligl 119 u 8 KL ochvurs Prop.1979/80:83 131 konkurs uvslutas snubbt. Iiintier starta ny niiiing innutielt eventuellt nä-ringsföibud enligt 199 h 5 KL hinncf meddelas (sitl. X3).Fiiriitoni atl elt sådant föthållande tent ullmåtit synes stötande hur del enunnun nackdel. Om guldenuren stattut en tiy foielse med fleiu ;instulldu ochomfuttunde ekonomisku åtugunden iii" det klart uti dettu kommer att huinveikun på den kommande beslutsprocessen ungåentle näringsftiihud. För uttundvika dettu bör del öveivugus om regler föv elt intetiniislisktbeslutsf()ifuiundc borde införas. Ett inteiiinisliskt beslut boide i su full;iven kunnu omfuttu stiillföietruduie för juridiska peisoncf. som ju inleomfultas uv förbudet i 199 u S KL. Hiiiigenom uppnår mun möjlighet till eltsnubbi beslutsföifu-tunde och undviker ovan ungivuu olugciiheter. Om kommitténs förslug till förfirundc utitus. skulle ettintetitnistiskt beslut lutnpligen kunnu meddelas uv niiiingsfiihetsombudsmannenefter unntiiiun av tillsynsmyndigheten. Konkuisförvultuten höi" då åluggusutt gotu unniulun hiiroin till tillsynsmyndigheten, niii sk;il hutlillföreligger. Om den som drabbas uv det i''.terimistisku beslutet inte ur nöjd därmedskull hun kunnu begäiu piövning däiuv hos inui knudsdomstolen. Ett såduntregelsystem skulle vul stuiiitnu överens med motsvurunde regler föt beslug,reseförbud m.m. i sttuffpiocessen. Kommittén hur föteslagit alt tillsynsmyndigheten efterutideitultelse fiän konkursloiv.iltarcn skull göiu unmiilun tilltiiiringsfiihetsombudsniun-nen senust fiån dugen förkonkursbeslulet (199 c 8 1 st KL). Dennu tidsfrist synes val knupp. uttulat (sid. 85 bl.u.) ur uvsiklen uti niiiingsföibud skall lillgripusendList i kvulificetude full. Del kun också untugus ull övervågande delen uv defull dui föibudsptövning blii' aktuell kommet utt fullu inom det kiitninulisetade området. För utt kunnu la ställning lill frågun om förbud toidedet i flertalet full vara nödvändigt utt avvukta konkursförvultaicns utiedningoch berättelse jäm likt 55 8 KL och därpå evenluellt följunde polisutredning.Sådun utredning nr oflusl myckel tidskrävande vuiför den ytteislu tidsgränsenför lillsyns-myndighelens unmälun bör förlungas. Lämplig lidsgiuns årdenföieslugna. För de fall där konkutsen inom dennu tid iinnu icke år uvslutud börtidsfristen utslräckus till tre månuder efter konkursens uvslutunde. 8.2.2 Överåklagaren i Göieborgs åklagardisiriki Del sukligu innehållet i det nu uvgivnu försluget ornnäringsförbud kan i princip godtagas. Kommittén hur föreslagit titt fråga omförbud väcks uv tillsynsmyndighet, underställs näringsfiiheisombudsmannen ochdärefter, pä talan av denne, slutgiltigt avgörs uv murknadsdomstolen. Fört"arandethar stora fördelar - del är snabbi, enhetligt, lätt genomförbart och ejsärskilt kostnadskrävande. En fråga som dock insläller sig. berörnärings-frihelsombudsmannens roll i sammanhanget. Dennes hittillsvurunde uppgiflerhar varil helt inriktude på atl pä olika sätt skydda näiingsfriheten. Enligtförslaget skulle näringsfrihetsoinbudsmunnen verka för atl genomdriva förbudinom samma område. Lämpligheten av ett sådunt motsatsförhållande inom en ochsamma myndighet kan. enligl min mening, slarkl ifrågasällas. Vidare menar jagatt man bör överväga huruvida inte möjlighel bör finnas till omprövning avnäringsfrihelsombudsmunnens beslut att ej. trots tillsynsmyndighetens anmälan,förti talan om förbud. En sådan möjlighet skulle lämligen enkell kunna anordnasdärest en beslämmelse infördes om alt sådanl negaiivt beslul skulle anmälastill, förslagsvis, - såsom central myndighet för bl.a. riketsindrivningsverksamhet - vilket verk därvid skulle tilläggas kompetens atlsjälvstän- Prop.1979/80:83 132 digl föra lalan inför i ärendet. Om ensådan prövnings-möjlighet tidsbegränsades skulle den inte belasta förtärandetnämnvärt. I samband härmed vill jag även väcka frågan, huruvida ickeriksskatteverket helt kunde påläggas de uppgifter kommittén tilldelatnäringsfrihetsombudsmannen. En sädan lösning synes fördelaktig, bl. a. medhänsyn till respektive myndighets övriga arbetsuppgifter. 8.2.3 Överåklagaren i åklagardistrikt ----- Däremot kun jag inte biträda kommitténs förslag uttfiågun om näringsförbud skall prövas av efteransökun uv . Som kommittén själv unför torde i deflesta fall, då fråga om näringsförbud kan uppkomma, brottsligt förfarandeligga till grund för en anmälan från konkursförvultaren. Det ter sig därförnaturligt och icke minst av effektivitets- och rättssäkerhetsskäl moliveratull den tingsrätt, som handlägger konkursen, prövur frågan om näringsförbud ochatl ansökan därom ingives uv den åklagarmyndighet, som ändå kan förväntasbehöva granska ärendet med hänsyn lill misstanke om guldenurs-och/ellerskattebrott. Kommitténs lill synes tyngst vägande argument mot tingsrätternasom första instans vid prövning av frågan om näringsförbud är att en sådan prövningicke skulle omfatta endast juridisku utun även företagsekonomiska och därmedbesläktade spörsmål och atl sådunu bedömningar skulle ligga vid sidan av deuppgifter, som i allmänhet unkommer på tingsrätterna.