prop · G303100 · 1979-12-31 00:00:00 — Undantagna från denna allmännaprincip bör vara endast vissa ^ulbildningslinjer som leder ^lill yrken ellerarbetsmarknadsområden med mycket preciserade krav på kompelens. Jag anser ^moldenna bakgrund ^atl det är angelägel alt undvika all ^splillra redan^befiniliga allmänna utbildningslinjer i ytterligare sådana. Vad jag här haranfört syftar ^inle till att förhindra ^atl nya allmänna utbildningslinjerinrättas. Behov härav kommer alllid att föreligga. Del är emellertid viktigtalt högskolemyndigheterna när de ulformar förslag ^lill nya allmänna^ulbildningslinjer ^beaklar kravet på all ^linjema dels bör ha en viss breddoch medge ^möjlighel tillfördjupning, dels täcker ^ell mera permanent u^tbildningsbehov som ^inle redanär tillgodosett. 1979/80:100 Bilaga12 370 ^Jiig vill ^sluiligen nämna^atl ^möjlighelen ^iitt inråtta individuella ^ulbild^ningslinjer har tillkommit för^atl möta de studerandes önskemål om ^långre studieprogram som inte kan^lillgodoses genom allmänna eller lokala ^ulbild^ningslinjer. I och för sigkan sådana ^sliidieprogram också fullföljas genom att den ^sluderande följer^enslak^ii kurser. Genom all högskolan nu är ^lotaldimcnsionerad kan emellertiden sådan studieväg leda till att den studerande för ^atl fullfölja ^siltprogram måste vänta på alt få tillträde^lill en eller annan kurs. Om den studerande medges att följa en individuelllinje ^iir tanken alt han eller hon därmed skall vara ^giiranlerad avhögskolestyrelsen att få fullfölja sitt studieprogram utan studieavbrott pågrund av ^atl ^tilllrä-^del ^lill de ingående kurserna är ^spärral. Jag är^medvelen om ^atl ^inrältandet av individuella utbildningslinjer i vissa fallkan vara en administrativt komplicerad uppgift. Likväl är del enligt min mening^nödvändigl att denna möjlighet kanerbjudas de ^sluderande även om antalet individuella utbildningslinjer vid varje högskoleenhetmåste bli förhållandevis begränsat. Jag ^ulgår från all ^högskoleslyrelsernakommer alt utveckla en lämplig teknik för ^della ändamål. UHÄ har ^aklualiseratdenna fråga i sin ^anslagsfram^slällning. har uttalat sigför alt återkommande utbildning skall ^uigöra ^elt övergripande mål förplaneringen av all utbildning ^(prop. 1975: 9, ^UbU 1975: 17, ^rskr 1975: 179).Som följd härav har i högskolelagen ^angetls all högskoleutbildningen skallplaneras så alt ^ålerkommande u^tbildning främjas. Jag har i ^prop. 1976/77:59 om utbildning och forskning inom högskolan ^m.m. ^saml i de två ^senaslebudgetpropositionerna ^framhållil all del för högskolans del fordras ettlångsiktigt ^arbele för au nå fram ^lill en tillämpning av principen om^ålerkommande utbildning. Inom UHÄ: ^s^ program för uppföljning avhögskolereformen pågår ^Ivå projekt om ^ålerkommande utbildning. Det ena rörsamspelet mellan olika ^uibildningsformer vad avser ^ålerkommande utbildningoch det andra avser att belysa högskolans anpassning ^lill ^ålerkommandeutbildning. Från del senare ^programmei har en första ^rapporl publicerats. Högskolansanpassning till återkommande utbildning - förutsättningar inom och ^ulom^sysiemel ^(: 1). I rapporten belyses bl. a. den osäkerhet sområder på många håll inom högskolan om tolkningen av ^begreppel återkommandeutbildning. Bl, a. som en följd härav har olika högskolemyndigheter redovisatskiftande uppfattningar om vilka åtgärder som kan anses tillgodose kravet på^atl främja ^ålerkommande utbildning. En vanligt förekommande uppfattning synesvara att ^begreppel tolkas som synonymt med fortbildning och vidareutbildningoch att kravet på ^aU högskoleutbildningen skall planeras så all den främjaråterkommande utbildning i huvudsak kan tillgodoses genom utbud av enstakakurser med denna ^karaklär. I rapporten las också upp en analys av deförutsättningar som är nödvändiga för ^atl den ^ålerkommande 1979/80:100 Bilaga12 371 ^ulbildningen i vidare mening skall få^genoms^kigskraft inom högskolan. Dessa rör bl. ^siudieorganisalion,^ulbildningsulbud. ^pedagogisk-meto-^disk uppläggning av ^ulbildningen ochstudiestöd samt samspelet med arbetsmarknaden. Den ^ålerkomni^iindcutbildningen är ^ell långsiktigt mål för högskolan. Vid beslut omdetta mål betonades också all det endast kan nås stegvis. Däri ligger att detinte heller är ^möjligi att vid ^etl tillfälleprecisera alla ^förulsältningar för all målet skulle^kuniiii nås. Vissa grundläggande förutsättningar ingår dock i högskolereformengenom ^l.ex. reglerna för antagning till högskoleutbildningen, utbildningenslokalisering och studieorganisationens utformning. Andra ^förutsäitninguråterstår alltjämt all precisera. ^Innehållel i dem måste till stor del bli beroende av fortlöpande^erfarenheler av former av ^ålerkommande utbildning som redan bedrivs. UHÄ: ^s^uppföljningsarbete är, sett ur denna synvinkel, ett betydelsefullt led iarbetet på alt främja utvecklingen av ^åteikommande utbildning inom högskolan. Det är därför enligt min mening^iingelägel alt det med kraft drivs ^vidaie. Genom uppföljningsarbetet bör^ökiid klarhet kunna vinnas om den lämpliga ^laklen för utvecklingen av denåterkommande ^ulbildning^en och villkoren för denna. ^Inle minst värdefullt är^atl förväntningarna på den återkommande ^ulbildningen då också kan ges enfastare verklighetsanknytning. I det följande tarjag upp några ^ftågor av betydelse för högskolemyndigheternas arbete med^ålerkommande utbildning. Jag har redan ^nämnl ^atl den^ålerkommande ^ulbildningen måste utvecklas stegvis. Den praktiskatillämpningen av återkommande utbildning sker i huvudsak enligttvå modeller. Den ena är ^enslaka kurser för fortbildning och vidareutbildningoch den andra är utbildningslinjer med ^clappavgängar. Den ^sisinämnda modellenkräver, vilket bl. a. understryks i den nyssnämnda rapporten, noggrannaanalyser av arbetsmarknadens förutsättningar all ta emot studerande som lämnarutbildningen vid en ^elappavgäng. Den kräver ofta också speciellastudieorganisatoriska anordningar för ^atl kunna fungera väl. Valet av dennamodell fordrar därför en omsorgsfull prövning av vilka utbildningar som kanvara lämpliga. har ^ocksäendast ^etl fåtal utbildningslinjer ^anoidnats med ^elappavgångar. Även om detär angeläget att ^ulforma ^fiera utbildningslinjer i denna riktning är detdock rimligt alt anta alt ^anlalet sådana linjer kommer att öka förhållandevislångsamt. På kort sikt torde därförden första modellen, dvs. ^forlbildning och ^vidareulbildning i form av enstakakurser, vara den som i huvudsak kan ^lillämpas. Som ett första steg i en fortsatt utveckling av den ^ålerkommande^ulbildningen bör därför ökad uppmärksamhet ägnas denna modell. Jag vill härerinra om vad jag anförde i ^Ijolårets budgetproposition om planeringen avutbudet av enstaka kurser. Denna uppgift åvilar ^högskoleslyrelserna ochregionstyrelserna. Dessa bör intensifiera sin gemensamma planering av utbudetav enstaka kurser bl. a. i syfte all ^bälire kunna tillgodose ^behovel av^forlbildning och ^vidareulbildning. ^Prop.1979/80:100 Bilaga 12 372 I^deltii sammanhang ^villjag också helt kort ^berc)r;i en effekt ^iiv urvalssystemet.I den allmänna debatten har kritik ^riktiits ^mol ^iitt det ^bliind de ^iildie ^sliideriinde i högskolan finns en inte obetydlig grupp ^s^t)m redan har enlång ^grundliiggiinde högskoleutbildning. ^Dessii ^tillgodogi>r sig nuurvals-systemels möjligheter ^iitt påbörja en ^ann^tinlång högskoleutbildning i syfte att byta yrkesområde. Detta kan leda till attpersoner som redan har genomgått en hårt spärrad utbildningslinje till dennalägger en ny utbildning på en annanhårt ^spärr^tid utbildningslinje. Det kan givelvis ifrågasättas om detta ärett önskvärt utnyttjande av samhällets utbildningsresurser. En tillämpning avprincipen om återkommande utbildning bör ^emellerlid enligt min mening^självfiillel gälla alla. Innebördenhärav är alt del skall vara möjligt också för en person som redan har enhögskoleutbildning alt kunna antas och genomgå en annan högskoleutbildning.Många skäl kan åberopas varför en ^sådan möjlighet skall slå öppen. ^Samiidigi^måsle konstateras att konsekvenserna härav kan bli orimliga om sådanastudieval mera allmänt skulle riktas mot sådana hårt spärrade utbildningar varsdimensionering bl. a. på grund av kostnaderna för utbildningarna är mera^direkl anknuten ^lill arbetsmarknadens behov av utbildad personal. Ån mera tydlig blir orimligheten om det skulle visa sig alt ^sådan^ti val görs av^sluderande i sådan ålder all de efter utbildningens fullbordan endast har ^ellfåtal år av sin ^yrkesverksiimma tidframför sig. De ^lillgängliga ^uppgifler som finns rörande dessa förhållandenvisar ^atl det ^endasl är^ell mycket litet ^anlal studerande som denna beskrivning passar in pä. Del ärlikväl ^nödvändigl all noggrant följa denna fråga och förbereda ^åtgätder föratt förhindra en sådan utveckling om det skulle visa sig vara påkallat. Jagavser all i annat sammanhang återkomma ^lill regeringen i denna fråga. UHÄ har under de^senasle åren vid upprepade^lillfällen återkommit till frågan om att studiestödet förde högskolestuderandemåste utformas så ^atl del stimulerar den återkommande utbildningen. Jag delardenna uppfattning men vill ^samiidigi framhålla all de samhällsekonomiskaförhållanden som kommer all vara rådande under överskådlig lid ^inle gerutrymme för ett studiestöd som i någon mera ^belydande omfattning kan ersättadet inkomstbortfall ^vilkel de personer får vidkännas som lämnar sitt förvärvsarbeteför att gå in i högskolestudier. Inteheller föreligger ^förulsältningar för all i någon nämnvärd ^ulslräckning vidga^anlalet särskilda ^vuxenslu-^diestöd som kan utnyttjas för högskolestudier.Jag har också i de ^senasle ^direkliven (Dir ^U^ 1978:82) ^lill^siudiestödsuiredningen ^(U 1975: 16), som bl. a. har att pröva frågan omstudiestöd ^lill ^högskolesluderande, ^utialal ^atl ekonomiskt ^uirymme ^inlefinns under förutsebar lid för all åstadkomma annat än marginella höjningar avdel ^lotala ^studiemedelsbeloppel. 1 föregående^budgelproposition log jag upp frågan om ^ulbyggnaden av ^ulbildningen på denya högskoleorterna. Jag framhöll därvid ^behovel av all ^Prop.1979/80:100 Bilaga 12 373 ^regionslyrelserna ^ularbcltide en plan över en sådan^utbyggnii^d. Därvid borde anges en tidsordning för de ^olikii orterna. Syltet härmed skulle vara att undvika att de^årligen tillkommande resurserna ^loidcladcs jämnt över orterna och därmed ipraktiken förhindrade en konsolidering ^iiv ^ulbildning^en under överskådligtid. Jag har erfarit att ^regionslyrelserna ^hiir påbörjat detta arbete. Dennuvarande ekonomiska situationen vilkenunder ^inle kommer alt medge större årliga ^resurslillskoU, understryker^angelägenhelen av en sådan planering. ^Jiig vill i ^detla sammanhang erinra om^atl regeringen i ^prop. 1975:9 angav vissa orter som ^niirmasl aktuella förutbyggnaden av utbildningsutbudet. fann inte anledning till erinran^mol detta. Med hänsyn ^lill den utveckling av högskolan som har ägt rum sedandess bör regionstyrelserna inom ramen för tilldelade resurser själva kunnabedöma lämpligt utbildningsutbud och takten för ^ulbyggnaden på ^olikiihögskoleorter inom resp. region. Regionstyrelserna bör således i sinlångsiktiga planering inte ^långre ^behövii känna sig bundna av nyssnämndariksdagsuttalande som ju endast avsåg ett inledningsskede. I föregåendebudgetproposition framhöll jag i ^fiåga om högskoleutbildningen i ochSkövde all denna ^iinnu ^inle hade ^nåll sådan omfattning ^atl den kundemotivera kostnaderna för att inrätta statliga högskoleenheter pä dessa orter^(prop. 1978/79: 100 bil. ^deliide denna uppfattning ochangav också all del ^knappasl kunde anses ^iroligl all ^ulbildningens^omfallning skulle öka så markant till 1980 ^atl del då skulle vara befogat^atl ^inrälla ^slalliga ^högskoleenheler. I ^slällei borde man överväga^möjlighelen all vid resp. ^regionslyrelse ^inrälla en ^Ijänsl, vilkensinnehavare får ^Halmslad resp. som ^ijänslesiälle. UHÄ har i sinanslagsframställning beräknat medel för ^detla ändamål. Jag instämmer iriksdagens bedömning ^atl ^ulbildningens ^omfallning i och ännuinte motiverar inrättande av ^slalliga ^högsko^leenheler. På grund av del^slalsfinansiella lägel kan ^jiig ^inle heller förorda särskildaplaneringsresurser för de två berörda regionstyrelserna. Jag utgår ^fiån ^atldessa inom ramen för sina resurser kommer att kunna ge högskoleverksamheten i^Halmslad och erforderligt stöd. Jag ^ulgår från all^UHÅ noga följer ^ulvecklingen i ^Halmslad och . UHÄ bör med ledning avriksdagens uttalande och vad jag ovan har anfört i samband med de årliga^anslagsframslällningarna pröva frågan om lämplig lidpunkt för att inrättastatliga ^högskoleenheler på nämnda orter. UHÄ har i sinanslagsframställning ^lagit upp frågan om ^varialionerna i ungdomsgruppernasstorlek och deras långsiktiga ^effekler för högskolans dimensionering. Fram ^molmillen av ^1980-lalel barden ^s. ^16-årspuckeln som är ^ell avplaneringsproblemen för gymnasieskolan nått högskolan. Med hänsyn ^lillmönstret för övergång från gymnasieskolan till högskolan kommer dennaålderspuckel sannolikt inte all skapa ^molsvarande planeringsproblem förhögskolan. Del är emellertid angelägel all denna fråga 1979/80:100 Bilaga12 374 Jag utgår ^ftån all ^UHÅ i sinlångsiktiga planering gör en sådan ^aniilys. Vid min bedömning avde ^bcsparingsförsli^ig som ^UHÅ i ^enlighel med regeringens ^hudgeldireklivlagt fram har jag även ^ulgåll från alt besparingarna bör väljas så att deinte försämrar kvaliteten ihögskolans verksamhet. Jag kommer därför intealt förorda någon besparing på ^fakultelsanslagen. Del skulle slå i uppenbar^slrid ^mol strävandena att stärka högskolans forskarutbildning och forskning.För ^atl få ^uirymme för angelägna reformer inom den grundläggande^ulbildningen, bl. a. en kvalitetshöjning av vissadelar av denna, har jag bedömt del nödvändigt att utnyttja delar av ^UHÅ:sbesparingsförslag inom ^sektorsanslagcn. Jag har därvid vall all göra vissanedskärningar av ^uibildningskapacilelen. Därvid har ^jiig valt sådanautbildningar som endera har ^hafl ledig kapacitet eller från^arbelsmarknadssynpunkl bedömts möjliga all skära ned. Jag har även beräknat enbesparing under anslaget ^lilllokala och individuella linjer och ^enslaka kurser. Som jag ^lidigare har^framhållil ^måsle reformer under de ^närmasle åren såvitt galler den grundläggande ^ulbildningen i allt väsentligt^finiinsieras genom omprövning av befintlig verksamhet. Enligt min mening måstesådana ^ompiövningar i huvudsak ges en annan karaktär än neddragning avkapaciteten med ^elt förhållandevis ^begränsai antal ^årssludie^plalser påolika linjer fördelade pä skildaorter. En sådan teknik kan vara användbar under ^etl par år men kan sedan komma^atl leda till all studerandeantalet per linje och högskoleenhet blir för litet för att vara ekonomisktförsvarbart. Besparingsförslagen bör därför i ^fortsäUningen i första hand^ulgä från en hårdare prövning av bl. a. möjligheterna alt göra kapacitetsminskningargenom nedläggning av en hel linje på en eller några orter. Givetvis måste isådana förslag också ingå en noggrann prövning av ^efler^frågan på utbildningfrån såväl ^arbeismarknaden som de ^sluderande. ^Eu alternativ tillnedskärningar av utbildningskapaciteten bör, i synnerhet för ^kvaniitalivi småutbildningar, kunna vara alt koncentrera vissa utbildningslinjer ^lill färre^högskoleenheler. ^Della ^förulsäller ^emellerlid all en viss arbetsfördelningkan åstadkommas mellan ^högskoleenhelerna. UHÄ bör i sin långsikliga planeringta upp denna fråga. Den har ^lidigare ^iiklualiserats av mig i ^prop. 1978/79:119 såvitt avser en profilering av forskningsområden på högskoleenheter med^fasla forskningsresurser. Jag vill ^sluiligen betonaatt omprövningar och omfördelningar av ^verk^samheier av del slag som jag härgett exempel på får ses som ^allernaliv ^lill årliga ^ivåprocenliganedskärningar för ^atl skapa det nödvändiga utrymmet för angelägna reformer. Genom ^invesleringar ilokaler, inredning och ^ulrusining tillförs högskolan ^belydande resurser. Pågrundval av ^prop. 1978/79:92 har ^beslulal om en ^permaneni^organisalion för planering av lokaler, inredning och ^ulrusining. a. att ^ansvarei för denna planering i stor utsträckning har förts över^lill högskoleenheterna. ^Prop.1979/80:100 Bilaga 12 375 Regionstyrelserna skallbevaka de regionala aspekterna på lokal- och utrustningsbehov för dengrundläggande högskoleutbildningen och UHÄ har ^ansvarei för bl. a. samordnandeoch prioriterande uppgifter. Den förändring av ^organisalionen för lokal- och^ulrustningsplaneringen som sålunda har vidtagits är bl. ^ell uttryck förbehovet av alt knyta denna planering närmare samman med planeringen avhögskolans utbildning och forskning. Tillgången på ändamålsenliga lokaler ochadekvat ^utmslning för den ^verksamhel som skall bedrivas är ^yllersl en frågaom kvalitet. Stora investeringar ilokaler, inredning och utrustning har ^gjorts för högskolan sedan slutet av^1950-lalet. Utbildning och forskning är emellertid verksamheter som kräverständig förnyelse för ^atl kunna vara effektiva både när det gäller ^atl ^mölasamhällets föränderliga behov av högskoleutbildad personal och alt produceranya kunskaper. Därav följer all kraven på ^reinvesteringar i lokaler ochutrustning som färdigställdes för 10 - nu också är ^slora och^successivi ^måsle ^lillgodoses för all ^uibildning och forskning skall kunnabehålla sin ^kvalilel. Därtill kommerall ^slora ^byggnadsobjekl som är ^ullöpare från planeringen under senare delenav ^1960-talel och början av ^1970-talel alltjämt väntar på alt förverkligas.^Frescatiområdel i , Renströmsparken i och ^södiauniversitetsområdet i är exempel härpå. Vad ^jiig nu haranfört visar enligt min mening del ^yllersl angelägna i allhögskolemyndigheterna bedriver en lokal- och ^utrusiningsplanering som ledertill ^ell ^effekiivt utnyttjande av dessa resurser. Del visar också nödvändighetenav all i planeringen av nya verksamheter och ^ompiövningar av verksamheter beakta^effektema härav på lokal- och ^ulruslningssidan bl. a. därför alt de inormalfallet inte kan tillgodosesgenom resurstillskott. Jag återkommer utförligare ^lill dessa ^fiågor under^avsnittel Vissa inom gemensamma frågor. Innan jag går in på^frågoma rörande forskning och forskarutbildning med anknytning till budgetenför ^budgetårel 1980/81 ^villjag^hell kort belysa ^Ulvecklingen av resurserna för forskning och utveckling^(FoU) i vår omvärld samt ge en bild av vår egen ^FoU-budgel innevarandebudgetår. 1 de ^fteslaindustrialiserade länder skedde en tämligen jämn ökning av ^FoU-resurserna fram^lill i början av ^1960-lalel. Därefter ^gjordes ^slora satsningar på ^FoU i^ell flertal ^OECD-länder. ^specielll inom områdena rymd-, ^kärn- ochförsvarsforskning. Sa^tsningen på rymd- och försvarsforskning avtog dock i^slulel av ^1960-lalet med en minskning av ^FoU-^anslagens andel av^brullonalionalproduklen (BNP) som följd (se ^labell). I de nordiska ländernahar ^FoU-anslagens andel av BNP i stort ^sell ^forlsall ^aU öka långsamt framtill ^miUen av ^1970-talel. Av ^alll alt döma skernu en förändring ^mol ökade ^FoU-anslag i många länder. Såväl i som iNorge och har en betydande resurs- 1979/80:100 Bilaga12 376 förstärkning ^skelt av den statligt finansierade^FoU-verksamheten. Huvudsyftet är alt främja den inhemska produktionen för alldärigenom bygga upp en ^långsiklig ^induslriell konkurrenskraft, tryggasysselsättningen och få en grund för all öka livskvaliteten. En förstärktgrundforskning framförallt vid universitet och högskolor bedöms ge denödvändiga förutsättningarna att också förstärka utvecklingsarbetet och dentillämpade forskningen. ^FoU-resursernasandel av BNP i vissa länder 1963 1969 1971 1973 1975 Medlen för ^FoU i denordiska länderna för ^budgetårel 1979/80 har ^tolall uppskattals ^lill 20miljarder kr. De i statsbudgetarna anslagna medlen utgör ^drygl 9,5 miljarderkr. andel av de ^slalliga nordiska ^FoU-anslagen uppgår till 56procent, medan svarar för , för 15 ^procenl och Finlandför . ^FoU-anslagens andel av resp. lands ^lotala statsbudget detaktuella ^budgetårel uppgår i ^lill 3,6 ^procenl, i och Finland^lill 1,9 ^procenl och i och till . På uppmaning av de nordiskastatsministrarna ^ularbe^las ^f^ ^n. inom de nordiskasamarbetsorganen planer för ^elt utvidgat nordiskt forskningssamarbete. De ^ålgärdersom ^diskuleras gäller bl. a. gemensamma ^forskningsprojeki inom vissaområden, ^ökal samarbete i fråga om dyrbar vetenskaplig ^ulrusining ochregistrering av forskningsprojekt. ^SCB har på uppdrag av ^ERNgenomfört en analys av ^slalsbudgeten för /80 med avseende päanslagen till forskning och utveckling ^(SCB Statliga anslag ^lillforskning och utveckling /80). Enligt ^SCB: ^s^ analyskommer de sammanlagda statliga ^ulgifterna för forskning och utveckling^budgetårel 1979/80 att uppgå ^lill 5410 ^milj.kr. Det innebär en ökning med355 ^milj.kr. eller närmare 7 procentjämfört med ^närmasl föregående ^budgelår. /76 har^FoU-^uigifterna därmed ökat med ^näslan 2 300 milj. kr. BERÄKNADE STATLIGA ^FoU-ANSLAG BUDGETÅREN 1975/ 76^-1979/80. Löpande priser och 1975års priser (prisomräkning efter utvecklingen av konsumentprisindex ochförväntad prisutveckling enligt preliminär ^nationalbudget). 1979/80:100 Bilaga 12 Huvuddelen av anslagen går^lill ^FoU-verksamhet inom landet. Mera betydelsefulla undantag är ca 125 ^milj.kr. ^lill internationellt^ulvecklings-^samarbele och ca 170 ^milj.kr.till europeiskt ^samarbele inom rymdforskning ^() och ^kärnforskning^(). Som framgår avföljande ^labell kanaliseras nära tre fjärdedelar av ^EoU-^anslagen genom ^ire^departemenl, nämligen ^ulbildningsdeparlemenlel ,försvarsdepartementet och industridepartementet (inkl. affärsverken). BERÄKNADE ^FoU-ANSLAG I BUDGETPROPOSITIONEN AVSEENDE1979/80 OCH FÖREGÅENDE BUDGETÅRS PROCENTUELLA FÖRDELNINGAR PÅ DEPARTEMENT 1977/78 1978/79 1979/80 1979/80 18,2 23,3 8,6 5,8 2,1 2,7 2,71,32,60,40,20,2 0,10,6 2,72,7 3,01,42,30,40,10,20,10,6 21,8 17,1 8,7 7.0 3,1 2,8 2,7 1,6 1,3 0.4 0,1 0,1 0,1 0,6 1179 923 469 379 167 150 146 85 69 20 Vid en ändamålsindelning av ^FoU-anslagen framgår ^slörsia andelen, 39 ^procenl, anvisas för att främja allmän vetenskapligutveckling. 1979/80:100 Bilaga12 378 framför^allt forskning vid universitet och högskolor.Ca 18 procent av ^FoU-^iinslagen är ägnade åt försvarsforskning. I det avsätts för all främja ^f^t)iskning inom energi- och^valtenförsörjningsområdet. BERÄKNADE ^FoU-ANSLAG I BUDGETPROPOSITIONEN AVSEENDE1979/80. FÖRDELNING PÅ ÄNDAMÅL. Ändamål Milj. kr. 1.Jordbruk,skogsbruk, jakt, fiske Fysisk miljö,^naturv^i^lrd Socialv^ård,social miljö, ^trygghel ^Kuliur,massmedia, fritid 13.Utforskning avjorden och atmosfären Den korta belysningjag nys^s^ har ^gelt av ^FoU-resursernas tillväxt i vår närmaste omvärld ochinom den industrialiserade världen i ^övrigl visar all ^hillills i^della sammanhang har ^kunnal hävda sig ^relaiivt väl. visar denockså, ^vilkel jag redovisade redan i föregående ^budgel^proposition, allstora ^anslrängningar nu görs i många industrialiserade länder för all bygga ut^FoU-resurserna. ^Della lyder enligt min mening på en ökad medvetenhet om bl.a. den grundläggande forskningens långsiktiga betydelse för ^aU skapa konkurrenskraftigtnäringsliv och ökad social välfärd. Del är genom en ^kvalilalivl godforskarutbildning och en ^slark grundläggande forskning som del blir möjligtall möta de framlida behoven av ^forskarulbildad personal och de nya kunskapersom fordras för denna utveckling. Den ökning av^FoU-resurserna som sker i andra länder kommer på ^sikl ^atl bl. a. ledatill alt dessas näringsliv förstärker sin konkurrenskraft. Det är mot denbakgrunden ^nödvändigl ^atl för del fortsätta den uppbyggnad av ^resuisernaför forskarutbildning och ^foiskning som påbörjades förra ^årel. Jag vill i^della sammanhang stryka under den ^långsikiighel som gäller för ^detla slags^verksamhel. Resultaten av den grundläggande forskning som pågår eller nuinitieras kan ^vänlas bli konkretiserade i tillämpningar och innovationer^försi .