prop · G30340 · 1979-12-31 00:00:00 — Gränsdragningen mellan jordbruksfastighet och småhusfastighet hardock gett problem. Enligl kommitténs uppfattning bör det krävas alt jord- ellerskogsbruk av någon belydelse kan drivas på en faslighet föratt bostadsbyggnadskall få beskattningsnaturen jordbruksfastighet. Olika kriterier på när jord-eller skogsbruk av nägon betydelse skall anses föreligga diskuteras ibelänkandel. Kommittén har stannat för alt arealen av brukningsenheter böravgöra gränsdragningen. Om arealgränsen höjs utöver nu gällande 5 ha produktivmark medför det att vissa bostadsbyggnader pä fastigheter som ägs av s. k.fritidsjordbrukare fär beskattningsnaturen annan fastighet och blirinkomstbeskaliade enligl villaschablonen. Man fär emellertid räkna med attäven mindre fasligheter för mänga har silt största värde för jordbruksdrift. Enhöjning av arealgränsen skulle kunna få mindre önskvärda effekler för dessajordbrukare. Kommittén förordar att gränsen liksom f n, sälls vid 5 haproduktiv mark. Kommitténsförslag överensstämmer materiellt i allt väsentligl med gällande regler. 1lantbruksenhet ingår enligl förslagel nägot eller nägra av ägoslagen ,betesmark, skogsmark, skogsimpediment och övrig mark. Oberoende av slorlekenskall sådan enhel taxeras som jordbruksfastighet. Om småhus eller hyreshus medloml ligger i omedelbar anslulning till lantbruksenhet med minst 5 ha ,betesmark och skogsmark skall bostadsbyggnaden med tomt ingå i lantbruksenhetenoch således taxeras som jordbruksfastighet. Detta bör dock gälla endasi om byggnadenägs av lantbruksenhetens ägare och används som bostad av denne, arrendaloreller deras arbetskraft. Prop.1979/80:40 224 Kap,10(5 kap, FTL) innehåller grundläggande regler för bestämmande av taxeringsvärde.Till detta kapitel har sammanförts regler som gäller för alla byggnadstyper ochägoslag, dvs. främst de regler som i gällande lag finns i 9-10 §§ KL ochanvisningarna dessa paragrafer. DärUll kommer de av RSV meddeladeanvisningar som har sådan betydelse att de enligl kommilléns mening bör ingå iFTL. Kapillel har delals upp i tvä avsnitt, ett som behandlar grunderna förtaxeringen och elt avsnill som anger vilka del värden som skall bestämmas förde olika taxeringsenheterna. Taxeringsvärdebör beslämmas för varje skattepliktig taxeringsenhet. Den grundläggandevärderingsprincipen om att taxeringsvärdet skall bestämmas till 75 96 avmarknadsvärdet bör gälla även i forlsältningen. Från marknadsvärdeprincipenbör vissa undantag göras bl. a. i fräga om de fiesta privaträtlsligaförpliktelser pä samma sätt som f n. Förpliktelserenligt servitut och tomlrätlskonlrakt bör dock beaktas, Värdelidpunklenvid fastighetstaxeringen är f n. enligt 9 § andra slyckel KL ingången av åretföre taxeringsåret. 1 praktiken har dock det genomsnittliga prisläget underandra årel före taxeringsåret varil beslämmande såväl vid 1970 som 1975 ärsallmänna fastighetstaxering. Avgörande har varit den lidpunkt dä erforderligprisstatistik har funniis lillgänglig. Kommittén föreslår därför att reglernaanpassas lill del förfarande som tillämpas i praxis, dvs. all marknadsvärdetbestäms med hänsyn till det genomsnittliga prisläget företaxeringsåret. Marknadsvärdetbör i försia hand bestämmas enligt ortsprismetoden, i andra hand enligtavkastningsmetoden och i sista hand enligl produktionskostnadsmetoden. Någonändring i gällande ordning föreslås säledes inte. De två första metoderna, dvs.ortsprismetoden och avkaslningsmetoden utvecklas närmare genom de reglerkommittén föreslår skall ingå 18-15 kap. FTL. 15 kap. FTL ges bestämmelser omproduktionskostnadsmetoden. Delvärden skall enligl kommitténs förslag redovisas för de olika taxeringsenheternaoch inte som knyias lill fastighetens beskattningsnatur. Någonslörre prakiisk skillnad innebär detla dock inte eftersom en fastighetsbeskattningsnatur i de fiesta fall skall bestämmas med ulgångspunkt i typen avtaxeringsenhet. Dedelvärden som kommittén föreslår skall bestämmas är för småhus-, hyreshus-,industri- och exploaleringsenhei byggnadsvärde och markvärde, dvs. i principsom enligl gällande ordning. För lantbruksenhet skall bestämmas delvärdenabostadsbyggnadsvärde, ekonomibyggnadsvärde, lomtmarksvärde, jordbruksvärde,skogsbruksvärde och värde av skogsimpediment. Som en delpost av skogsvärdetskall skogsmarksvärdel redovisas. Denuvarande delvärdena värde av övrig mark, värde av särskilda tillgängar samtövervärde avses utgå. 1979/80:40 225 Delägoslag som kommittén föreslår skall betecknas övrig mark avses inte åsättasnågol värde. Delvärdet övrig mark behövs därför inle i fortsättningen. Nuvarandedelvärde värde av särskilda tillgångar är så konstruerat att det avsertillgångar som hör samman med markens användande. Dessa skall enligt kommitténsförslag aniingen inräknas i del delvärde del närmast hör samman med ellerbeaktas vid värderingen i form av justering för säreget förhållande. Devärden som ingår i delvärdel övervärde kommeratt beaklas i den män den mark somberörs härav har brutits ut till en särskild taxeringsenhet,exploaleringsenhei. Varjedelvärde skall även i fortsättningen beslämmas var för sig med tillämpning avde tidigare redovisade grunderna för taxeringen. Summan av de olika delvärdenaulgör taxeringsenhetens taxeringsvärde. (6 kap. FTL) innehåller regler som rör indelningen i värderingsenheter,dvs. den egendom som skall värderas för sig. De regler som kommittén föreslärskall gälla i delta avseende ulgör i stort sell etl lagfästande av RSV:sanvisningar med molsvarande innehåll. Huvudregelninnebär atl varje småhus med etl värde om minst 10 000 kr.utgörenvärderingsenhelliksom varje hyreshusenhei. Detsamma gäller varje modernekonomibyggnad och annan ekonomibyggnad som har ell slörre värde. Varjetomt skall enligt huvudregeln ulgöra en värderingsenhet. Även vart och elt avägoslagen , betesmark, skogsmark och skogsimpediment skall normaltutgöra en värderingsenhet. Kap.12 i betänkandet (7 kap. FTL) behandlar allmänna värderingsregler, bl. a.regler för värdering med ledning av riktvärden och värderingsregler för deolika delvärdena. De riktvärden i form av bl. a. byggnadsvärdetabeller ochmarkvärdekartor och de andra värderingsanvisningar som fastställdes vid 1975ärs taxering visade sig ulgöra elt mycket värdefullt hjälpmedel vid laxeringen.Etl värderingsförfarande vid fastighetstaxering måsle med nödvändighet grundasig på schablonmässiga värderingsmetoder. Kommittén anser därför atl systemetmed riktvärden bör bibehållas och så långt möjligt utvecklas. Riktvärdenaföresläs utgöra föreskrifter i RF:s mening och sälunda vara bindande. Detöverensstämmer med tillämpningen i praktiken av 1975 ärs anvisningar av RSV ochskattecheferna. Kommitléförslagel i denna del innebär följande. Värderingenskall ske med utgångspunkt i värdefaktorer säsom byggnads- 15Riksdagen 1979/80. 1979/80:40 226 .torlek,slandard m. m., lomtmarksstorlek, produktiv marks godhet elc. Värdefaktorer ärsålunda egenskaper som är knutna till fastigheten och som har betydelse förmarknadsvärdet. En del värdefaktorer, nämligen de som har stor betydelse förmarknadsvärdet och vars inverkan på marknadsvärdet är generell, bör beaktassärskill vid riktvärdets bestämmande. Detta innebär alt riktvärden skall angesför olika kombinationer av sådana värdefaktorer, t, ex. vilka riktvärden somskall gälla för småhus vid olika storlek, ålder, standard etc. För övrigavärdefaktorer skall de förhållanden som i genomsnitt eller i huvudsak råderinom etl område, värdeomrädet, läggas lill grund vid riktvärdets bestämmande. Förde byggnadstyper och ägoslag som skall värderas med ledning av riktvärden skallriket indelas i värdeområden. Avgränsningen av ett sädant område skall göras såatt värdeförhållandena inom området i allt väsentligl är enhelliga, dvs. så altinverkan av de värdefaktorer, som särskilt beaktas vid riktvärdels beslämmande,skall kunna bedömas enligt enhetliga regler. Devärdefaktorer, som särskilt skall beaktas vid riktvärdets bestämmande, skallindelas i klasser. En klassindelning bör göras så alt värdeskillnaden mellanklasserna inte blir alllför stor. Tillsammans med ulformningen av olikavärdeserier som bör användas vid riktvärdets beslämmande kan klassindelningensägas styra ambitionsnivån vid värderingen. Devärdefaktorer, som inte särskill har beaktats vid riktvärdels beslämmande mensom påtagligt inverkar på marknadsvärdet, får beaktas genom justering försäregna förhållanden. Riktvärdenaskall bestämmas så alt de efter en eventuell juslering för säregna förhållandenleder lill etl taxeringsvärde som står i överensstämmelse med de grunder förtaxeringen som anges i 5 kap. 2-5 §§ FTL. Detta innebär bl, a. atttaxeringsvärdet skall ulgöra 75 96 av marknadsvärdet. Avvikelse från dennaprincip bör dock fl förekomma om den föranleds av de stegvisa förändringar iriktvärdena som blir en oundviklig följd av en klassindelning av värdefaktorereller anpassning till fastställda tabell- eller värdeserier. Denärmare föreskrifter som behövs i fråga om indelning i värdeområden,klassindelning av värdefaktorer, värdeserier, tabeller, riktvärden m. m.beslutas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Tillde allmänna värderingsreglerna hör även de regler som har belydelse för deolika delvärdenas bestämmande. Till övervägande delen innebär lagförslagel äveni denna del ett lagfästande av RSV:s anvisningar. Byggnadsvärdetbestäms även i fortsättningen enligt mervärdeprincipen. Värdelav tomtmarken ligger främst i vilken möjlighel det finns att bebygga tomlen.Dessa möjligheler bestäms som huvudregel med ulgångspunkt i den pågåendemarkanvändningen. Förvissa egendomskategorier innebär förslaget att något värde inle skallbestämmas, t.ex. byggnad på annans mark med värde . 1979/80:40 227 Härigenomundviker man värdering av en del egendom med ringa värde, trots atl egendomenformellt är av skattepliktig natur. 13-21 i belänkandet behandlas de regler som har betydelse för värderingenav de byggnadstyper och ägoslag som skall värderas med ledning av riktvärden. 1försia hand är det fråga om regler som har betydelse för riktvärdetsbestämmande. 1 huvudsak överensstämmer förslagen med nu gällande regler. Kap.13 avser (8 kap. FTL) värdering av småhus. Riktvärde för småhus skall liksom fn. ulgöra värdel av elt småhus med tillhörande komplementhus. De värdefaktorersom skall beaktas särskill vid riktvärdets beslämmande föresläs vara storlek,ålder, standard, byggnadskategori, fastighetsrättsliga förhållanden ochvärdeordning. Kap.14 (9 kap. FTL) avser värderingen av hyreshus. Värdet av sådanl hus skallbestämmas som skillnaden mellan värdel av hyreshusenhelen - dvs. hyreshuset medtillhörande mark - och värdet av den eller de värderingsenheler som avserenbart marken. Riktvärdet för en hyreshusenhei skall anges genom enbrutlokapitaliseringsfaktor. Med en sådan avses förhållandel mellan värdel avhyreshusenhelen och den åriiga totalhyran för hyreshus inom värderingsenhelen.Värdet av hyreshusenhelen fås genom produkten av värderingsenhetens totalhyraoch bruttokapitaliseringsfaklorn. De värdefaktorer som särskill skall beaklasvid riktvärdets bestämmande är sloriek, ålder, standard och markvärdeandel. Kap.15 (10 kap. FTL) behandlar värdering av ekonomibyggnader. De värdefaktorer somsärskill skall beaktas vid riktvärdets beslämmande är byggnadskalegori,storlek, ålder och beskaffenhel. Reglerför värdering av industribyggnader, som avses utgöra innehållet i 11 kap. FTL,kommer alt tas upp i etl senare delbetänkande. Kap.16(delarav 12 kap. FTL) behandlar värderingsreglema för tomtmark. Riktvärde försmåhustomter skall i regel utgöra värdet av en tomt. De värdefaktorer somsärskill skall beaktas vid bestämmandet av riktvärde för småhustomter ärstoriek, vatten och avlopp, fastighetsrättsliga förhållanden saml om särskildaskäl föreligger lyp av bebyggelse och speciell belägenhet. 17 kap.(delar av 12 kap. FTL) behandlar värdering av exploaleringsmark. Riktvärdet försådan mark skall bestämmas genom all de riktvärden som har fastställts försmåhus-, hyreshus- eller industritomter multipliceras med enexploateringsfaktor. Denna skall beslämmas sä all man särskilt beaklarvärdefaktorerna, väntetid - dvs. tiden innan exploateringen kan beräknas börja- och exploaleringsUden. 18 kap.(delar av 12 kap. FTL) avser värdering av täktmark. Riktvärdet för täktmarkskall beräknas som produkten av en brytningsfaklor och värdel per 1979/80:40 228 kubikmeterbrytvärd fyndighet av olika slag vid omedelbar brytning. De fyndigheter somfrämst avses är de som anges i 18 § naturvårdslagen (1964:882), dvs, sten,grus, sand m, m, Kubikmetervärdel vid omedelbar brytning skall beslämmas tillmarknadsmässigt arrendepris. Kap,19 (13 kap, FTL) innehåller värderingsreglerna för och betesmark. Riktvärdeför skall utgöra värdel per hektar av som är av vissgenomsnittlig beskaffenhet. De värdefaktorer som särskill skall beaklas närriktvärdet för åkermarken besläms är godhet, brukningsförhållanden ochdränering. För betesmarken skall riktvärdet utgöra värdel per heklar betesmark. Kap.20 (14 kap, FTL) avser värderingen av skogsmark och växande skog samtskogsimpediment. Kommitténföreslår att värderingsreglerna i huvudsak blir oförändrade jämfört med . Vidvärderingen skall förutsättningen vara alt det på fastigheten bedrivs ett efterförhållandena avpassat uthålligt skogsbruk. Värderingen föreslås ske enligt denhittills tillämpade s. k, TI-metoden. Den använda alternativaT2-meloden föreslås slopad. Riktvärdetför skogsmark och växande skog skall utgöra värdel per heklar mark. Vidriktvärdets beslämmande skall särskilt beaktas värdefaktorerna godhet,koslnadsklass, virkesförräd per hektar, trädslagsklass och grovskogsprocent. Riktvärdetför skogsimpediment skall ulgöra värdet per hektar och anges för varjevärdeomräde för skogsmark och växande skog. Värdefaktorn beskaffenhet skallsärskilt beaktas vid riktvärdets bestämmande. Kap.21 i betänkandel (15 kap. FTL) behandlar reglerna för värderingen avvaltenfallsenheler. Idirektiven anges särskill att frågan om taxering av vattenfallsfastigheter upp av kommittén. a. framhålls angelägenhelen av att en övergång värderingsmetod, som är mer grundad på avkastningen än påanläggningskostnaderna, övervägs inför nästa allmänna fastighetstaxeringar. Kritikhar riklals emol all del nuvarande systemet innebär, att dyra kraftverk flrhöga taxeringsvärden och billiga och lönsamma kraftverk flr låga värden. I 1975ärs fastighetstaxering sökle man komma lill rätta med della genom all inomramen för den gällande principuppläggningen ge slörre lyngd ätavkaslningsaspekterna. Trots detla visar utfallet av taxering attvärdet per producerad kraftenhel fortfarande vanligen är högst för de sämslaoch lägst för de bästa kraftstationerna. Beträffandede allmänna förutsättningarna för användande av en avkastningsmetod framhållerkommittén atl produktionskostnaderna vid en vat-lenkraflstalion till övervägandedel består av kapitalkostnader och lill mindre del av koslnader för drift ochunderhåll. Det torde komma alt råda en ständigt ökad efterfrågan på elektriskenergi och effekl. 1979/80:40 229 ansesvara en i hög grad realsäker tillgång. Förhållandena vid produktion avvattenkraft är sådana atl en ren avkaslningsmetod, som bygger på kapitaliseringav den framtida produktionens nettovärde enligt kommitténs mening är väl lämpadför värdering av en vattenkraftstation. Kommitténföreslår nu införandet av en avkastningsmetod. Härigenom kommerden revideringsom påbörjades vid taxering genom att inom ramen för den gällandeprincipuppläggningen ge slörre tyngd åt avkastnings-aspekterna atl fullföljas. Denföreslagna värderingsmetoden innebär atl värderingen av kraftstationer ochregleringsanläggningar samordnas. Båda dessa typer av taxeringsenheterföreslås få beleckningen valtenfallsenheler. föreslås bli föremålför taxering endasi om det med säkerhet kan bebyggas och bör därför ej taxerasförrän byggnadstillstånd enligt vattenlagen (1918:523) föreligger. Förslbestäms det totala värdet (T) lor en nybyggd vattenfallsenhel med ledning avavkastningen, sker genom all enhetens taxeringseffekt multipliceras medetl för enheten tillämpligt riktvärde. Därefterfastställs äteranskaffningskostnaden (Å) för den nyanlagda kraftstationeneller regleringsanläggningen efter i princip samma grunder som vid 1975 ärsfastighetstaxering. Beräkningen av återanskaffningskoslnaderna förutsätts följade generella reglerna för bestämmande av återanskaffningskostnad som ålerfinnsi 5 kap. 6 §. Vattenfallsenhetensmarkvärde erhålls som skillnaden mellan tolala värdet (T) ochäteranskaffningskostnaden (Å), dvs. markvärdet = T - Å. Markvärdet kommer allinnefalta vad som lidigare betecknats som fallvärde och utmålsvärde. Någonuppdelning mellan dessa värdeslag föresläs inte ske fortsättningsvis. Vattenfallsenhelensbyggnadsvärde (B) är lika med dess återanskalTnings-kostnad om byggnaden är ny.För övriga anläggningar bestäms byggnadsvärdet (B) efler en nedskrivning aväteranskaffningskostnaden. Tolalavärdel för taxeringsenheten erhålls som summan av markvärdet ochbyggnadsvärdet, dvs. totala värdet =(T - Å) -I- B. Delta uUryck kan ocksåskrivas T - (Ä - B), där Å - B är lika med summan av de åriiga nedskrivningarnamed hänsyn till ålder och bruk. Förmindre lönsamma valtenfallsenheler, där Å är större än T besläms Å = T, dvs.dessa fastigheter får inget markvärde ulan endasi ell byggnadsvärde. 22 behandlar kommittén samordningen mellan faslighets-taxeringoch folk- och bostadsräkning (FoB 80). Pä grundval av FoB-ulredningensbetänkande (SOU 1978:79) Förslag till undersökning om hushåll, bosläder och sysselsältning1980 har i prop. 1978/79:128 föreslagits all en ny allmän folk- ochbostadsräkning genomförs under är 1980. Ibetänkandel föreslås en samordning av uppgiftslämnandet till den föreslagnaundersökningen om hushåll, bostäder och sysselsättning 1980 med den allmännafastighetstaxeringen . 1979/80:40 230 sig positiv till den föreslagna samordningen av FoB 80 ochden allmänna fastighetstaxeringen . De samhällsekonomiska fördelar somkan uppnås härigenom, bl. a. i fråga om gemensam informalionsverksamhel,gemensam mottagning och sortering av blanketter, begränsning avfastighetsägarnas uppgiftslillfällen, minskad blankettmängd saml möjligheternaatt bygga upp etl byggnads- och lägenhetsregister, är så belydande all de börtillvaratas. Det äterstär dock framför allt vad som gäller organisalionen,ätskilliga detaljfrågor atl lösa. Den närmare ulformningen av dessa detaljerbör dock kunna ske i det samarbele mellan kommunerna, SCB och RSV som föreslåsäga rum. Deadministrativa reglerna Organisation vid fastighetstaxering (17 kap. FTL) behandlar organisalionen vid fastighetstaxeringen. Detframhålls att indelningen i taxeringsdislrikl har slor betydelse förmöjlighelerna atl nå en rättvis och likformig fastighetstaxering. Vid distriktsindelningenhar kommittén eftersträvat en ordning som tillgodoser kraven på både särskildsakkunskap om den fastighetstyp som skall värderas och den lokalkännedom inomdistriktet som behövs. Kommittén föreslår att taxeringsdislrikien delas inefter faslighetskalegori på sådant sätt alt erforderiig lokalkännedom finns inämnden. 1fråga om organisationen i övrigl föreslär kommittén all denna sä längl möjligtanpassas till de regler som gäller för den nya taxeringsorganisalionen i försiainstans fr. o. m. taxering, RS-reformen. Sålunda har beslämmelsernaom förordnande och val av fastighetstaxeringsnämndernas ledamöter, valbarhets-och behörighetsvillkor, ordförandenas och skattemyndigheternas uppgifter ochskattechefens slällning (ansvarsfördelningen) utformats efter samma mönslersom gäller enligt RS-reformen. bör enligt kommittén medverka inle enbart vid beredningen utanäven vid granskningen av fastighetsdeklarationer. Liksom vid 1975 årsfastighetstaxering bör del på finnas en tjänsteman (kontaktmanför fastighetstaxering), som leder arbetet vid allmän fasfighelslaxering. Beslämmelsernaom konsulenter och sakkunniga föreslås i slort förbli oförändrade. (18 kap. FTL) behandlas deklarationsskyldighet m. m. Krelsen avdeklarationsskyldiga föresläs fä i storl sett samma omfattning som . Delföreslås all deklarationsskyldighet efter anmaning skall gälla också för densom eljest inie behöver lämna deklaration. 1979/80:40 231 nenföreslås få en någol utförligare reglering i FTL än f n. i TL, Innehålletpåverkas dessulom av FoB:s uppgiftskrav. För vissa skattefria fastigheter bördeklaration kunna lämnas i förenklad form. Fastighetsdeklarationen bör kunnasändas in med posten portofritl. Uppgiftsskyldighetbör liksom f n. finnas för byggnadsnämnd, lantbruksnämnd,brandförsäkringsanslall och vissa offentliga inrättningar, Efler anmaning börfastighetsägare vara skyldig alt lämna upplysningar utöver dem som medtagits ideklarationen. Kommitténföreslår att fastighetstaxeringsnämnden och fastighetsägare skall kunna kommaöverens om besiktning av faslighet. Detla molsvarar taxeringsbesök vidinkomsttaxeringen. (19 kap. FTL) föreslär kommittén i fråga om förberedelsearbetet enföriängning av tidsperioden. Arbetet med atl för RSV:s räkning arbela framförslag lill värderingslekniska föreskrifter och riktvärden föreslås ligga påLMV, och . LMV bör därutöver tillsammansmed en arbetsgrupp bestående av ledamöterna i fastighelstaxeringsnämndenutarbeta förslag till riklvärdelabeller för småhus och riklvärdelabeller förtomtmark. Dessutom skall dessa utföra den s. k. provvärderingen (lidigareproviaxering). Förslagenom förberedelsearbetet innebär en inle oväsentlig ambitionshöjning. Sä t. ex.föresläs för skogstaxeringen alt anvisningar skall utfärdas för relativt småområden (anvisningsområden). Anvisningarna skall ge upplysningar om delgenomsnittliga värdel på olika värdefaktorer inom området och såviit möjligt gevägledning om den variation som förekommer. Fastställandetav olika bestämmelser som skall gälla vid fastighetstaxeringen bör i stortsett ske enligl nuvarande ordning. 1 realiteten bör det ankomma på RSV ochskattecheferna. Kommittén har även på olika sätt ökal allmänhelens inflytandepå förberedelsearbetet. a. avses alla förtroendevalda ledamöter medverka iden nyssnämnda arbetsgruppen under förberedelsearbetet. Vidare avsesallmänhelen fä möjlighel atl framföra synpunkler vid utarbetandet av riktvärdenm. m. Nägra uttryckliga bestämmelser i sistnämnda hänseende föreslås dock intelas in i lagen. Däremol avses RSV genom rikllinjer ange de olika sätl på vilketen sådan medverkan kan ske. (20 kap. FTL) föreslås all fastighetstaxeringsnämndernas verksamhelanpassas till RS-reformen i likhet med vad som gäller belräffandeorganisationen. De för RS-reformen gällande beslämmelserna om sammanlräde,beslutförhet och omröstning föreslås överförda lill fastighetstaxeringen. 1979/80:40 232 Besluts-och underrältelseförfarandet föreslås bli förändrat i vissa avseenden.Beteckningarna preliminärt resp. slulligl beslul bör bytas ut mot beslut omtaxering. Den försia underrättelsen om fastighetstaxeringsnämndens beslut börsändas ut senasl mot f n. . Det omprövade beslutetefler t. ex. erinringar bör sändas ut i stället för som nuden . Kommitténföreslår för vissa fall en utökad redovisning av nämndens beslut. Bestämmelserom besluts innehåll bör i molsals till nu tas in i lag. Samma gäller ominnehållet i fastighetslängd och stomme lill sådan längd. Genomgarantibeskattningen tillförsäkras kommunerna en viss inkomsl på grundval avfastigheternas taxeringsvärden. Kommunernas inkomsl genom garantibeskatlning ianslulning lill allmänna fastighetstaxering har beräknals uppgå lillca 2 200 milj. kr. Molsvarande belopp efler allmännafastighetstaxering har beräknats uppgå till omkring 1 300 milj. kr Delotala kostnaderna för den allmänna fastighetstaxeringen har beräknats uppgåtill ca 210 milj. kr. Kostnadsberäkningarnagrundar sig dels på föreliggande förslag till förfarande vid 1981 årsfastighetstaxering, dels på erfarenheler från lidigare allmännafastighetstaxeringar. Kostnadsberäkningarna redovisas i 27 kap. i betänkandel. 1979/80:40 234