prop · G30397 · 1979-12-31 00:00:00 — För lån och bidrag enligt energisparförordningenkrävs ingen ökning av bostadsvärdet, men energisparstödet är förbehållet sådanaåtgärder som medför en pålaglig minskning av energiförbrukningen. Eftersom enökad luftomsättning, vilket lorde bli det vanligaste sättet alt sänkaradondotterhalten, normall medför en högre energiförbrukning kan finansieringav sådana ålgärder inte ske enligt energisparförordningen. I den män det är påkallalatt även installera värmeålervinningsaggregal i ventilationssystemet för altsänka energiförbrukningen kan naturiigtvis energisparstöd lämnas för denna åtgärdenligl gällande bestämmelser härför. Det enklaste sättet atl åstadkomma en tillfredsställandefinansieringsmöjlighet för åtgärder i hus med för hög radondotlerhalt tordevara alt Prop.1979/80:97 86 införa en föreskrift i 9 S BFF motsvarande den som gällerför ombyggnader som syflar till att förbällra avfallshantering. Kravet pä väsenlligökning av bosladsvärdet som villkor för bostadslån bör således slopas försådana ålgärder som behövs för atl en godtagbart låg radondollerhalt skall uppnås.Denna finansieringsmöjlighet bör begränsas till de fall då hälsovårdsnämndfattat beslut om sanitär olägenhet lill följd av för hög radondotter-halt, ochdå byggnadsnämnd beslutat om behov av särskilda åtgärder för att nedbringa radondotlerhaltenvid ombyggnad. Gränsen för den lägsla koslnad som berättigar lill stödbör sällas lill för flerfamiljshus, vilket överensslämmer med vadsom gäller för lån lill förbättrad avfallshantering, och lill I försmåhus, vilket är nedre gränsen för energisparslöd. En ändring av allenast 9 § BFF har fördelen attfinansieringen av ålgärder för att sänka radondotlerhalten ansluter lillordinarie finansieringssystem. Om åtgärderna består i eller ingår som en del imer genomgripande ombyggnadsåtgärder uppstår inga tillämpningsproblem, vilkelkan bli fallel om en särskild finansieringsform tillskapas för radonriskhusen.Ändringen av 9 § BFF lorde kräva beslut av regeringen. Tillhandahållande av län enligt detta förslag skullenormall lösa finansieringsfrågan för berörda fastighetsägare. Det kan dockfinnas skäl att överväga om inle samhällel bör bistå fastighetsägarna med ytteriigarestöd för att minska de ökade omkostnader som ätgärderna leder till. De hus som konstateras ha en ailttör hög radondotterhaltär oftast uppförda enligl de byggnadsbeslämmelser som gällde när byggnadslovsöktes. Dessa bestämmelser är avsedda att i möjlig mån garantera atl husetuppfyller skäliga krav på hygien och säkerhet. Eftersom hälsorisker i form avhöga radondotterhalter uppmärksammats först på senasle lid, har myndigheternai sina bestämmelser lidigare inle tagil hänsyn härtill. Del kan emellertid blibetungande för fastighetsägaren all bekosta ertorderliga ätgärder för attsänka radondotlerhalten även om lån härför skulle beviljas. 1 de fall hus medhöga radondolterhaller är uppförda enligt gällande bestämmelser kan inteheller fastighetsägaren lastas för de olägenheter som strålningsriskeninnebär. Även om en fastighetsägares skyldigheter medför elt ekonomiskt ansvarsom denne normalt skall bära utan särskilt stöd från samhällels sida. kan del idella fall anses skäligl all vissl ekonomiskl slöd ges till fastighetsägare somIvingas vidla ätgärder med anledning av för hög radondotterhalt i bostadsutrymmen.Det ekonomiska ansvarel skulle i detta fall kunna delas mellan fastighetsägarenoch samhällel genom alt fastighetsägaren får bidrag med en viss andel av koslnadenför att sänka radondollerhallen. Bidragsandelen bör med hänsyn till att statenäven lämnar räntebidrag på lånen lämpligen ulgöra 35 proceni av den godkändakostnaden. Det bör ankomma på de kommunala förmedlingsorganen atl isamråd med och hälsovårdsnämnden bedöma vilka ålgärder somskall anses erforderliga. 1979/80:97 87 Eltsyslem där generella bidrag lill fastighetsägare medges endasi omhälsovårdsnämnden fattat beslul om sanitär olägenhet skulle kunna leda lill alltrycket på hälsovårdsnämnderna skulle bli mycket storl i gränsfallen. Hälsovårdsnämndernaspersonella och ekonomiska resurser är mycket pressade i de flesta kommuner.Alternativt skulle därför bidragen kunna ersättas av möjlighelen atl iefterhand helt eller delvis avskriva lånen i de fall delta bedöms skäligt. Beslulom sådan avskrivning skulle kunna fattas av regeringen eller av myndighet somregeringen bestämmer. Utredningenförutsätter atl man vid de kommunala energiprogrammens uiformande beaktar despeciella problem som radon utgör, så atl bedömningen av åtgärdsbehov och rekommendalionerom energibesparande åtgärder sker i inlimi samarbete med hälsovårdsnämnden. Utarbetandetav denna skrivelse har skett efter samråd med experter från bostadsslyrelsen, slalensplanverk, , , geologiskaundersökning, . Svenska kommunförbundetoch byggmaterialindustrin. Prop.1979/80:97 88 Sammanställning av remissvar avseende Preliminärt förslagtill åtgärder mot strålrisker i byggnader. (Ds Jo1979:9) Efter remiss har yttranden över promemorian (Ds Jo 1979:9) Preliminärt förslag till ålgärder mot strålrisker i byggnader avgelts avsocialstyrelsen, riksrevisionsverkei, statens strålskyddsinstilut, ,arbelarskyddsstyrelsen, bostadsslyrelsen, ,statens planverk, geologiska undersökning, statens provningsanslalt,länsstyrelserna i , och län. Svenska kommunförbundel,Landslingsförbundel, , (),Svenska , AB , (), , , , , IndustrinsByggmaterialgrupp och Svenska Byggnadsentreprenörförenigen (SBEF).Remissinstanserna har i några fall bifogat yttranden från underställdamyndigheter. Flera remissinstanser noterar med tillfredsställelse atlett utredningsarbete om strålrisker i bostäder kommit igång. I slorttillstyrks huvudlinjerna i utredningens förslag lill ålgärder. Många underslrykerbehovel av en skyndsam behandling av radonfrågan, bl. a. mot bakgrund av denutbredda oro och ovisshet som finns hos allmänheten. Enligl förvänlas föreslagna ålgärderbryta en utveckling mot ökade strålningsrisker i hus och kan förhindra deallvarligaste strålningsskadorna. Strålskyddsinstilulel framför alt slrålningsprob-lemetoch framför allt radonproblemet är slorl och komplicerat. Forsknings- ochinformationsbehovet är därför storl. När det gäller ålgärder som skall leda lillminskade kollektivdoser dvs. en allmän reduktion av radondotlerhalten isvenska bostäder vilket är det största problemet i radonfrågan är det väsenlligtatt samhällsekonomiska och andra konsekvenser av eventuella åtgärder nogautreds. Ett beslut om ålgärder mot en risk, som är lägre än ett befintligtgränsvärde måste alltid tas under noga beaktande av de negaliva konsekvenser ätgärdernamedför. Samhällets önskemål att spara energi komplicerar också frågans lösning enliglsträlskyddsinstitutet. anser att samhällel i första hand börprioritera hjälpinsatser för bebyggelse med hög halt av radondöttrar. Del kanvara frestande i det här läget alt föreslå etl allomfattande mätprogram för atttillgodose 1979/80:97 89 medborgarnas krav på just mälsidan. Målsättningen måsteemellertid vara att nedbringa radondolterhallen i vår boendemiljö. Det finns entendens att ägna alltför slor tid ål mätlekniska sofistikerade metoder och atlglömma bort den viktiga venlilationslekniska delen, som är målet förprogrammet. finner det otillfredsställande all ulredningenenligl sina direkliv haft att lägga fram etl preliminärt älgärdsprogram utanatt ha fått rimlig tid att hinna bedöma de tekniska och ekonomiska konsekvensernasaml föreslå erforderliga resurser och meloder för genomförandel. Verkel anserattdet hade varit mer ändamålsenligt att låta utredningen i etl sammanhangredogöra för förslag till gränsvärden, metoder och erforderliga resurser för spårningav riskhus samt hur finansieringen av ev. åtgärder bör ske. Samtliga dessa treled bör enligl uppfattning vara klarlagda innan åtgärdervidtas frän myndigheternas sida. Enligt är del högstotillfredsställande för de boende alt man endast kan konstatera alt det rör sigom riskhus utan att det kan bedömas hur slor risken är och all de ekonomiskareglerna för statliga lån och bidrag inte har faslställls. Hyresgästernas Rik.sjÖrbund är posiliv till ulredningensförslag lill åtgärder, men beklagar att dessa blivit något otydliga.Enligl HSB anges i ulredningen strålnivåerna på ell sätt som gör det svårt attfölja redogörelsen. framhåller att del är angeläget atlspårningen av riskhusen och offentliggörandet av mätresultaten sker i sådanaformer atl inte ytterligare oro och ovisshel uppkommer. 1 allmänhet accepteras utredningens förslag lillprovisoriska gränsvärden under förutsältning att dessa senare kan komma attsänkas till en lägre nivå. Flera remissinstanser anser emellertid föreslagnaprovisoriska gränsvärden ligga väl högt och menar alt en skärpning redan nubör komma till slånd. Särskilt gäller detta föreslagna gränsvärden för åtgärderi befinlig bebyggelse. Några remissinsianser anser atl ulredningen börta fram underlag för fastställande av slutliga gränsvärden. instämmer i allt väsentligt i utredningensförslag att gränsvärdena bör göras provisoriska i avvaktan på ytterligareforskningsarbete. Slyrelsen tillstyrker de föreslagna provisoriskagränsvärdena men anser att en skärpning bör kunna ske om yllerligareinformation skulle komma fram om risker och förbättrade ålgärder . Även i län. och Svenska Byggnadsentreprenörföreningenanser atl de föreslagna provisoriska gränsvärdena bör kunna gälla i avvaklan påmer definitiva ställningstaganden. Strålskyddsinstilutet anser en övergångstidom vara skälig. Enligt institutet bör de föreslagna Prop.1979/80: 97 90 gränsvärdena ses som provisoriska åtgärdsnivåer för priorileringenav insatser . De slutliga gränsvärdena lorde enligl institutetsbedömning bli avsevärt lägre. Arbetarskyddsstyrelsen anser att alla rimliga möjligheleralt skärpa kraven bör tillvaratas i fråga om både nu föreslagna provisoriskavärden och senare värden och menar alt liggande förslag bör prövas ytterligarei denna anda. anser det synnerligen angelägel att ulredningensnarasl möjligt lar fram underlag för fastställande av de slulliga gränsvärdensom skall gälla för nya byggnader samt för befintliga byggnader vid ombyggnadoch vid förbällring föranledd av föreläggande. Enligl planverkels uppfattningär det inte rimigt alt nya byggnader ulförs på ett sådanl sätt att de måsteförbättras . Detsamma gäller ifräga om ålgärder som vidtas ibefintliga byggnader. De slutliga gränsvärdena måste baseras på ingåendeepidemiologiska undersökningar som bör genomföras med största möjliga skyndsamhel.Även det av utredningen föreslagna gränsvärdet /m' för ingripande ibefintliga hus bör så snarl som möjligt ersättas med etl slutligt värde.Planverket anser vidare atl del kan finnas anledning alt differentieragränsvärdena med hänsyn till markanvändning och bebyggelsefunktion. underslryker del angelägna i atl faslslälla slutligagränsvärden. Verket anser det inle rimligl atl nya och ombyggda byggnader fåruppföras på elt sådant sätt att de med hänsyn till allvarliga hälsorisker måsteförbättras . Det är inte heller rimligt all olika gränsvärdenskall gälla för ombyggda respektive befintliga byggnader. De risker somstrålning innebär drabbar de boende oberoende av husets ålder. Verket kan inlepå basis av föreliggande utredning ta ställning till föreslagna gränsvärden menanser att utredningen lagl sig på en risknivå som är för hög för att få gällabostadsmiljön. erinrar om det lämpliga i att åtgärder mot förhög radonhall samordnas med vissa energibesparande anordningar samt atl kravelför nya byggnader bör gälla all bebyggelse och om möjligt knytas lill en högstatillåten radonavgång. har noterat atl värdel iombyggnadsfallet förefaller något högt i jämförelse med nybyggnadsalternativet.Grundprincipen anser förbundel vara atl man vid ombyggnad ska uppnå sammakvalitetsnivå som i nyproduktionen. Del kan enligt förbundet inte vara särskillmeningsfullt att sälla preliminära värden som måste justeras krafliglnedåt. Även , , framhåller att den gränsvärdesnivå somväljs bör vara så väl underbyggd att någon skärpning av kravet inte senarebehöver befaras. , , anser all deföreslagna gränsvärdena ligger väl högl. hemsläller att utredningenöverväger vilka ålgärder som kan behöva vidlas för atl risknivån i boendet blirförlagd så nära landmedelvärdena för gammaslrålning och radondotterhalt sommöjligt. Prop.1979/80:97 91 bundet är det angelägel alt inte endasi spåra upp ""riskhusen"utan även fånga in de "riskgrupper", vars strålrisker i första handmåste minskas. Mot bakgrund härav ifrågasätts om gränsvärden för radonhalt ibostäder bör anges på del sätl ulredningen föreslår, I avvaktan påslutrapporten torde det vara tillräckligl för berörda myndigheter atl beaklautredningens förslag till gränsvärden som vägledande information. Värdena börenligt ej fastställas såsom "provisoriska"gränsvärden atl gälla . i anser attutredningen bör undersöka möjlighelerna att reducera antalet gränsvärden fråntre till etl. Delta gränsvärde bör sättas på en nivå som är acceptabel urhälsosynpunkt enligl internationella rekommendalioner. Provisoriska gränsvärden för mark vid ny bebyggelse konstaterar alt gränsvärden för radonavgångfrån mark saknas i utredningens belänkande. Detta anser planverket är en brisleftersom del i första hand är höga halter av radon och inte gammastrålning somskall begränsas. När det gäller del föreslagna övre gränsvärdet för gammastrålningenhar ulredningen utan atl på ell övertygande säll redovisa moliven slannal vidvärdet lOO/xR/h. framhåller att innebörden av deföreslagna gränsvärdena för gammastrålning för obebyggd mark synes oklar. a. om länsslyrelsen i aktuella fall skall kunna vägra fastställelseav nya stads-och byggnadsplaner, om byggnadsförbud skall införas på obebyggdmark där plan redan finns fastställd, om till- och ombyggnad skall förbjudas påbebyggd mark saml i vad mån dispens skall kunna lämnas från centralt ulfärdadeanvisningar. Dessa frågor bör enligt RRV: s mening klariäggas i anslutning lillalt anvisningar och råd ges ut. i län ifrågasätter om inledet föreslagna lägsta gränsvärdet för mark vid ny bebyggelse kan sänkas utanatt de ekonomiska konsekvensema därior blir oacceptabla. Provisoriska gränsvärden för byggnadsmaterial vidnybyggnad anser att i stället för införandet av radiumindex är detlämpligare att för nya byggnader i första hand föreskriva elt krav på högslatillåtna radondotterhalt i inomhusluften, eftersom detta överordnade kravreglerar funktionen hos byggnaden. Därigenom tas hänsyn även till radon från bl.a.mark och hushållsvallen. Verkel förordar därför atl nybygg-nadskravel i SvenskByggnorm anges som en högsta tillåten radondotterhalt, varvid förulsätts atten lämplig provningsmelod finns dokumenterad när . Detlakrav bör kombineras med det föreslagna kravel på begränsning av gammastrålningengenom etl högsta tillåtet värde på gammaindex. Om del visar sig vanskligt allsnabbt ta fram en lämplig provningsmetod för bestämning av radondotlerhaltenvid nybyggnad motsätier sig planverket inle all de av ulredningen föreslagna "vikari- Prop.1979/80: 97 92 erande" kraven tillämpas tills vidare. De föreslagnarestriktionerna rörande byggnadsmaterial bör enligl verkel gälla generelll oavselli vilka byggnader materialet är avsell att användas. Liknande synpunkterframförs från riksrevisionsverkei. som anser alt del finns skäl alt övervägaalt enbart ha ett gränsvärde för radondotterhall i inomhusluften. Industrins Byggmalerialgruppföreslår alt för begränsning av halten radioakliva ämnen i byggmaterial vidnybyggnad tills vidare fastställs endasi ett funktionskrav beträffande inomhusluftenskvalitet med hänsyn till uisöndringsprodukter från byggmaterial innebärande ellhögsta tillåtet värde för radondotterhalten på /m' vid aktuellluftväxling. i anser att man i delfortsatta ulredningsarbetel bör undersöka om de provisoriska gränsvärdena kansänkas. har inga erinringar mot föreslagna gränsvärden. Däremol uttryckerman oro över de konsekvenser i form av gammastråldoser och radondolterhallersom kan uppslå. Del bör, enligl , inle accepleras all slråldoser och radondotlerhalteri nytillkommande bosläder översliger de nuvarande landmedelvärdena. Riksbyggenanser alt byggnadsmaterial som ifråga om strålrisker ligger över eller straxunder de preliminära föreslagna gränsvärdena bör förbjudas . Gränsvärden för ålgärder i befinllig bebyggelse anser att ulredningen slannat för enrealistisk målsältning i silt förslag till provisoriska gränsvärden för befinlliguebyggelse. i framhåller att förslagel måsteses som ett första sleg för att minska hälsoriskerna. På sikl lorde enytterligare minskning bedömas som nödvändig. Arbelarskyddsstyrelsen anser att de föreslagna halterna I000 och /m"* är högre än vad som tillåtits för gruvarbete ulöval avminderåriga eller kvinnor trols att arbetstiden i gruvan kan uppskattas varamindre än av uppehållstiden i bostaden. Slyrelsen anser att alla deföreslagna värdena är höga även om del är fråga om ett provisorium. ,uttrycker stark kritik över ulredningens förslag om gränsvärden i befintligbebyggelse. finner del angeläget att utredningen yllerligare överväger behovelav en åtgärdsgräns även för gammastrålningen. Kritik framförs även motföreslagna gränsvärden för radondolterhaller. Även lånsstyrelsen 1 Skaraborgslån saml anser att en skärpning av föreslagnagränsvärden bör övervägas. pekar på att skaderiskeni det enskilda fallet också är beroende av hur lång lid före femårsperiodenexponering förekommit. Vid exempelvis vistelse i ett hus med radonborde gränsvärdet med samma sätt att räkna sättas väsentligt lägre. anmärker att de föreslagnaövergångstiderna för befintlig bebyggelse är oklara. Denna fråga måste klarasut när gränsvärdena fastställs, t.ex. genom att ange att vissa åtgärder skallvara vidlagna före Prop.1979/80:97 93 utgången av ett visst år. Samma förhållande påpekas av statensplanverk som vidare anser alt utredningens förslag om att ålgärder skall vidtasinom Ivå resp. måsle kompletteras med uppgift om tillhörande provningsmeloderm. m. Planverkel framhåller vidare att åtgärder mot för hög radondotterhaltbör kunna kopplas samman med energisparålgärder. Provisoriska rekommendationer vid ombyggnad är mol bakgrund av de hälsorisker i boendel somföreslagna åtgärder kan medföra kritiska mol det provisoriska riktvärdet vidombyggnad om /m' och rekommendationen att förekommande gammastrål-ningsnjvåerskall acceptera.s. 3 Erforderliga åtgärder för ny- och ombyggnad Lånsstyrelserna i och läntillstyrker förslaget atl statens planverk och socialslyrelsen får i uppdragalt ulfärda erforderliga bestämmelser och anvisningar för planarbete resp. ålgärderi befinllig bebyggelse. Arbetet bör bedrivas skyndsamt. Enligt statensplanverks uppfattning bör såväl för nybyggnad som ombyggnad införas elt krav påhögsta radondotterhalt i svensk byggnorm (SBN). har utarbetatförslag till författningstext i SBN kap. 31 och 36 som visar hur de föreslagnagränsvärdena för nybyggnad och ombyggnad kan tillämpas under förutsättning atlprovningsmetoder finns lillgängliga. i län och framhåller viklen av all tillräckligt detaljerade anvisningar ulfärdas.För planarbetel bör t. ex. ingå regler för hur tätt mätpunkter och mållinjerbör ligga för att etl så betryggande mätresultat som möjligt skall erhållas. Arbelarskyddsstyrelsenföreslår atl i byggnadslagstiflningen intas bestämmelser om atlrivningsmaterial innehållande skifferbaserad gasbelong inte får åleranvändasför husbyggnadsändamål. 4 Åtgärder i beflntlig bebyggelse Flertalel remissinsianser finner de föreslagna ålgärdernaavseende ventilation välmotiverade. påpekar att de hus som har hög radondotterhaltofla är försedda med självdragsvenlilalion. För att förbättra luftomsättningeni sådana hus ligger det nära till hands atl installera fläktventilation medvärmeväxlare. och pekar på den konfliktsom kan ligga i behovel av energisparande åtgärder och behovet av ventilation. Flera remissinstanser understryker viklen av att spårningav riskhus Prop.1979/80:97 94 genomförs snabbt och atl erforderliga resurser för verksamhelenanslås. Enligt Slalens provningsanstalt bör spårningen lämpligen ske efter denmodell som utredningen anvisar, nämligen att i olika provningsskeden successivtutesluta hus med låg radonhalt för alt till slut finna de hus där åtgärderbehöver vidtagas. Kravel på provningsmetodernas noggrannhet stiger med de olikaskedena. Provningsanstalten menar atl en huvuduppgift för utredningen är allklarlägga behovel av forsknings- och utvecklingsarbete för att fastställalämpliga metoder för varje provningsskede. Det är, enligt provningsanstaUensmening, olyckligt atl föreslå metoder för spårning innan meloderna är värderadeoch fastställda. anser all risken alt misslyckas med alt åtgärdariskhus är uppenbar. Med de metoder och resurser som står lill buds kanman bara peka ul eventuella riskhus. Den tekniska och ekonomiska resursen allfölja upp saknas hell enligl socialslyrelsens mening. Länsslyrelsen I inslämmer i ulredningensförslag atl utnyttja skorstensfejarna för kontroll och information. Ulredningenbör dock la inilialiv lill viss kompleUerande ulbildning. anserdel värdefullt om man vid spårning av hus med hög radonhalt kunde faslläggavilka personer i orter med hög strålnivå som både bor och arbetar i en miljömed alltför höga strålrisker. har med hjälp av utredningensuppgifter försökl göra en beräknings-niässig bedömning av risknivån för denvanliga lägenhelen eller rummet i flerfamiljshus av lättbelong. HSB anser detönskvärt att utredningen ger vissa rikllinjer för bedömningen av hus som endastdelvis består a-, högaktivt material. HSB förutsätter atl sådana mätningarredovisas . har i utredningen saknat en allmänöverblick över hur landels bostadsbestånd fördelar sig på material ibyggnadsstommen. har därför utfört en sådan karlläggning, vilken bl. a.visar all av boende i stenhus och porbetonghus bor den alldeles övervägandedelen i flerfamiljshus. Ulredningen bör uppmärksammas på det behov av insalsersom kan uppstå i spårningsarbetel med hänsyn till den kvantitativa fördelningenav bostadsbeståndet. förutsätter att ulredningen dels införskaffaruppgifter om hur stor andel av porbetongen som är skifferbaserad, dels tar uppfrågan om ansvar kan utkrävas från materialindustrin i de fall extremt aktivt skifferbaseratbyggmaterial distribuerats som radonfaran varil känd. SABObetonar viklen av en grundlig och systematisk uppspårning av riskhus samtunderstryker belydelsen av att ansvaret för genomförandet av spårningsinsatserfastläggs både lokalt och cenlrall. ViUaägareförhund understryker atl särskillde småhusägare som är oroliga för slrålningsriskerna snabbi bör kunna få mätningargenomförda. Spårningen av riskhusen och offentliggörandet av mätresullaten börske i sådana former atl inle ytterligare oro och ovisshel uppkommer och atlinte de, som bor i de berörda husen känner sig utpekade. Förbundet hemslälleralt riktlinjer tas fram för hur myndighelerna skall agera för alt i Prop.1979/80:97 95 möjligasle mån undvika "sensationsartiklar" elc.Statens planverk påpekar all faslighelsägare har ansvar enligl byggnadsstadganför att sanitära olägenheter inte uppstår i befintliga byggnader. Enligt statens planverk synes de gränsvärden som föreslåsav utredningen kunna uppfattas som "husmedelvärden". En preciseringav hur dessa värden skall bestämmas måste ske. Andra osäkra faktorer rörandeprovningsmetoderna är noggrannheten, krav på mätförhållandena, behovet avsamtidig kontroll av ventilationen och metodernas klimat- och säsongberoende.Dessa förhållanden måsle också klarläggas, framhåller planverkel. För atlbegränsa halten radioaktiva ämnen i byggnadsmaterial föresläs värden på gammaindexoch radiumindex. Här föreligger enligl planverket behov av alt dokumenteraprovningsmetoder på etl enlydigt sätl. bör dock det föreslagna materialkravelpå radiumindex ersättas med etl gränsvärde på radonavgången frånbyggnadsmaterialen. Lämplig mätmetod med tillräcklig mätnoggrannhet börsnarast tas fram. Även för mark bör en adekvat provningsmetod för mätning av radonavgivningenfastläggas.