prop · G3032 · 1979-12-31 00:00:00 — Redan gällande reglering medförsom inledningsvis anförts myckel goda möjligheter för arbelslagarorganisiionenalt fä information om verksamheten, - Till följd av organisationernasståndpunkt i denna fråga anser sig dessa sakna anledning all närmare beröraförslagel i de delar del rör tystnadsplikten och sekreiessen vidvidareinfor-mation till arbetstagarorganisationens styrelse. Också LRFifrågasätter om parallellen med den privata arbetsmarknaden här är heltbärande. Syftet bakom sekretesslagstiftningen synes svårförenligt med dennämnda regeln. Det är just i egenskap av myndighei som myndigheten erhållituppgiften. Hithörande regler bör enligt LRF:s mening övervägas ytterligare, 5/4CO/5/? tar i sillyttrande upp förhållandet mellan 13 § och beslämmelserna ominformationsskyldighet i medbestämmandelagen. Urvalet av sekretessregler somskall tillåtas träda tUlbaka föranleder ingen erinran från /SR:s sida, Imotiven (s, 286) framhålls all genom alt sekreiessen på detla sätt begränsas påområdena i fråga, samma ordning uppnås som inom den privata sektorn. Samtidigtframhålls att frågan om en uppgift skall lämnas ut eller inte i del särskildafallet, blir beroende av samma överväganden som inom det privata näringslivet.Såvitt /SR kan förslå blir emellertid det som föreslås i 13 § förstastyckel att se som en från medbestämmandelagen avvikande föreskrift. De i 18och 19 §§ medbestämmandelagen föreskrivna editionsplikierna kommer visseriigeni princip alt vara ombbade, men /SR anser det tveksamt, om myndighet somvägrar att lämna ut en uppgift som omfattas av någon av de i 13 § försiastyckel uppräknade sekretessreglerna kan anses bryta mot medbestämmandelagenoch om skadeståndstalan kan väckas mol myndigheten enligt lagen om rättegångeni arbelstvist. Tveksamt är också om arbetstagarorganisationen, då fräga är omuppgift som finns i allmän handling, kan föra talan genom besvär enligt 13 kap,8 § mol myndighets beslut enligt 13 § första slyckel och tillämpligsekretessregel att vägra lämna ul handling. synesdenna väg endasl kunna få frågan prövad enligt sekretessregeln men ej enligt 13§ företa slyckel. Dessa oklarheter måste enligt /SR:s mening skingras. Ocksåregeringsrätten behandlar denna fråga. Utan all gå in på detaljerna i deföreslagna föreskrifterna framhåller regeringsrätten att motiven inte gertillräckligt underlag för bedömning av hur förhållandet avses bli mellan enmyndighets edilionsplikt och primära informationsskyldighet som arbetsgivare ifråga om handlingar - allmänna såväl som icke allmänna - enligtmedbestämmandelagen, å ena, samt en myndighets skyldighel alt tillhandahållahandlingar enligt 2 kap, TF och sekretesslagen, å andra sidan. Oklart är t, ex,när arbetstagarorganisation, som anser sig ej ha fått den information den börfä, skall föra talan enligt lagen om rättegången i arbetslvister och när denskall föra lalan enligt sekrelesslagen, Särskill tveksamt ler denna fråga sigför Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 247 detfall då myndighei ej lämnar ul en handling under hänvisning lill ensekretessregel, trots att myndigheten enligt 13 § försia slyckel lär lämna utden utan hinder av regeln i fråga, Samma oklarhet i fråga om laleväg ochrätlelsemöjlighel vidlåder förslagel i 13 § andra slyckel om överföring avsekrelessplikl lill den som för arbetstagarsidan mottager sekretesskyddadeuppgifter. Enligt regeringsrättens mening kräver de föreskrifter som föresläs i13 § kompletterande undersökningar och överväganden. Fråganom avlal om tystnadsplikt las upp i ett par yttranden. Enligt statensavtalsverk bör regeln i 2 kap, 4 § lagen om offentlig anställning behållas itydlighetens inlresse. Stadsjuristen i delar den ipromemorian uttalade uppfattningen att sekretessens omfattning i förevarandesammanhang ej skall kunna bli föremål för reglering genom avlal mellanarbetsmarknadsparierna. Även om röjande av hemliga uppgifter rörande denenskilde arbetstagaren till den fackliga organisationen i allmänhet inte kanantas innebära olägenheter för arbetstagaren, yppar stadsjuristen dock visstveksamhet rörande den omfattning i vilken sekretessen föreslås bli begränsad.Som exempel nämns atl även sådana enligt 8 kap, 11 § hemliga uppgifter somhänför sig till psykologisk undersökning av den anställde skall kunna utlämnastill facket. Även om facket kan sägas vara den anställdes vän, bör man enligtstadsjuristen inte glömma atl del också kan vara hans eventuella konkurrentersoch fienders vän. Mot bakgrund härav förefaller del i fråga om uppgift som rörenskilds personliga förhållanden, vara skäl all överväga, om inte utlämnandetbör bli beroende av medgivande från den i vare intresse sekretessen gäller ellerom inte denna paragraf bör kompletteras med en bestämmelse om kommunikation meddenne, molsvarande den i 7 §, om lystnadsplikt som har tagits upp i 13 § kommenteras i någrayttranden, 7"C0konstaterar att innehållet i 13 § överensstämmer med molsvarande ordning somförutsätts gälla förden privata sektorn av arbetsmarknaden där frågorna omsekretess i stället kan regleras genom avtal. Enda mer markanta skillnadensynes vara all den facklige företrädare vid myndigheten som direkt mottagit eventuellsekretessbelagd uppgift och felaktigt bryter mol sin lystnadsplikt, kan bliåtalad och straffad för brott mot lystnadsplikt. Han jämställs sålunda med densom i tjänsten bryter mot sekretessreglerna, TCO ifrågasätter starkt behovel avsådant straffansvar och åtföljande personligt skadeståndsansvar, vilket iprincip inte i övrigi skall förekomma för fackliga företrädare, SACOISRpåpekar att i 13 § andra-fjärde styckena upptas föreskrifter, vilka helt sätterreglerna i 21 och 22 §§ medbestämmandelagen ur lUlämpning, Medan enligt 21 Snämnda lag frågan om och i så fall i vilken utsträckning facklig förtroendemansmöjligheter till vidareinformation skall kunna beskäras genom ålägganden avlystndsplikt kan bli föremål för Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 248 förhandlingaroch prövning hos arbetsdomstolen, skall enligt 13 § andra stycket det tillkommamyndigheten att ensidigt bestämma om tystnadsplikl för mottagaren, om denne ejär arbetstagare hos myndigheten, medan den sekretess som kan gälla för informtionenhos myndigheten undantagslöst skall fortplantas till mottagaren, när denne ärarbetstagare hos myndigheten, I förstnämnda fall torde icke-arbetstagaren kunnaöverklaga enligt 13 kap, 8 § om myndigheten utlämnar allmän handling till honommed förbehåll om tystnadsplikt, 1 övrigt synes någon möjlighet tilldomstolsprövning inte stå lill buds. Detta är ej tillfredsställande. EnligtSACO/SR:s mening bör del sörjas för att de fackliga förtroendemännen inom denoffentliga sektorn inte i fräga om tillgången lill rättslig överprövning blirsämre ställda än inom den privata sektorn. I anser all lystnadsplikl för styrelseledamotbör gälla direkt på grund av lag och alltså inte vara beroende av att denfackliga företrädaren undertätlal honom om det. Nämnden framhåller attlystnadsplikl enligt lagen om medbestämmande i arbetslivet gäller förstyrelseledamot oberoende av om sådan undertättelse lämnas eller ej. Avmolivullalandena framgår inte hur nya sekrelesslagen skall samordnas medförslaget lill förtroendemannalag och den däri aktuella funktionen somsakkunnig, förklarar . Inte heller finns del någol uttalandeom s, k, extern arbelslagarkonsult, vilken figurerar bl, a, i olika förslagtill avtal om medbestämmanderätt. Ett behov av uttrycklig reglering avpersonalföreträdare i statlig myndighels styrelse ur sekrelessynpunkl anserstyrelsen vara för handen. Beträffandeparagrafens bestämmelser om sekundär sekreiess ifrågasätter stadsjuristen iSlockholms kommun, om inte dessa blir någol svårtillgängliga föruppgiftsmottagarna, som ofta inte torde ha någon träning i sekretesslagstiftningenssystematik och lillämpning. Risk finns kanske också för att beslämmelserna ejalls blir uppmärksammade av adressaterna. Del förefaller stadsjuristen varaönskvärt att i den arbetsrättsliga lagstiftningen i allt fall intas en erinranom 13 §. SACOISRkommenterar den föreskrift i 13 § tredje styckel som motsvarar 22 §medbestämmandelagen om vidareinformation från facklig förtroendeman medtystnadsplikt till ledamot av styrelsen för arbetstagarorganisationen. /SRär ense med promemorian däri att den föreslagna bestämmelsen strängt taget intehör hemma i en sekretesslag utan borde snarare tas in i lagen om offentlig anställning.SACO/SR anser emellertid all del från praktisk synpunkl är alt föredra atlföreskriften tas in i sekrelesslagen. Mol innehållet i den föreslagnaföreskriften har /SR inget att invända, men organisationen framhåller alten väg bör stå öppen för rättslig överprövning av förbehåll som inskränker denfacklige förtroendemannens rätt att lämna meddelad information vidare elleralt utnyttja den. Detta förbehåll avses ju i lika mån gälla för denvidareinformerade Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 249 styrelseledamoten.I fjärde slyckel i 13 § föreslås att medbestämmandelagens ansvarebeslämmelseroch inte ansvarebesiämmelsen i 20 kap. 3 § BrB skall vara tillämpliga påstyrelseledamots åsidosättande av sådant förbehåll. /SR kan tillstyrka dettamen vill påpeka att på delta sätt förbehållet kan komma underrättslig prövning hos arbetsdomstolen. Kan del komma under prövning hosarbetsdomstolen denna väg, bör det rimligen kunna komma under prövning därdirekt genom en talan om utfående av information ulan förbehåll. Man skall intebehöva bryta mol förbehållet för atl fä del domstolsprövat. Närlagtexten säger, att uppgift fär lämnas vidare till "ledamot" iorganisationens styrelse, måste delta enligt ./o/sva/efs materielverk innebäraatl uppgiften fär delges samtliga ledamöter i styrelsen. Verket ställer frågan,om delta skall gälla även samtliga suppleanter i styrelsen. En suppleant kanväl i och för sig betraktas som ledamot endasl i den mån han fungerar somsådan. En analog lillämpning av förordningen om information lill ersättare istatliga styrelser och nämnder skulle medföra atl sådan information som skalltillställas ordinarie styrelseledamot även skulle tillställas suppleant. Vidareförekommer såväl lokala som centrala styrelser inom de storapersonalorga-nisationema, vilket också nämns i promemorian (s. 290).Uppgiftslämnaren torde därför kunna sprida sin information till en avsevärdmängd personer hos slalens motpart. SACOISRanser paragrafen överflödig. påpekar alt del i 14 § görs erinran om den begränsning itystnadsplikten som följer av meddelarfriheten bl. a. enligt TF. I paragrafenuttrycks delta med orden "Atl sekreiess har begränsad giltighetetc....". Emellertid gäller begränsningen enbart tystnadsplikten, intehandlingssekrelessen. Men ordel "sekreiess" avser bådadera. Även omuttryckssättet i 14 § i och för sig är rikligt, eflereom"sekreiessen" kan sägas vara begränsad i den del den avsertystnadsplikt, erhålls störte precision i bestämmelsen om paragrafen i ställetfär avse "tystnadsplikt". Vidare kommer paragrafen då i bättreöverensstämmelse med det föreslagna 14 kap., som ej innefattar någonbegränsning i 1 § därför atl där avses utlämnande eller tillhandahållande avallmän handling, men väl innehåller begränsningar i 2 och 3 §§, vilka talarjust om tystnadsplikt. Riksarkivetframhåller atl regeringens dispensräll i undanlagsfall bör ge möjlighel altutnyttja sekretessbelagda handlingar för angelägen forskning.Juridiskafökutteien vid anser altsekretesslagstiftningen Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 250 ochsvårigheterna all erhålla dispens från sekretesskyddet ofta ulgör ellhinder för forskningens tillgång till primärmaterial. Inom den juridiska fakultetensforskningsområden har sålunda angelägna skatterättsliga forskningsprojektrörande rättstillämpningen i taxeringsnämnd och tillämpningen av den alltmeromfångsrika dispenslagsliflningen på skalleområdet omöjliggjorts ellerförsvårats av den strikta tillämpningen av gällande sekretesslagstiftning.Fakulteten noterade därför med tillfredsställelse att föreslog enuttrycklig beslämmelse i 62 § LAH om rätt för regeringen alt utlämna hemlighandling för angeläget forskningsändamål. I promemorieförslaget saknasmotsvarande bestämmelser. 1 15 § återfinns endast en generell bestämmelse attregeringen för särskilt fall får förordna om undanlag från sekreiess om det ärpåkallat av synnerliga skäl. Fakulteten anser förslaget vara ell steg tillbaka.Den föreslagna formuleringen innebär risk för alt nuvarande olyckligtrestriktiva praxis bibehålls. Fakulteten lär därför i likhet med förordaatt en uttrycklig bestämmelse, som anger angeläget forskningsbehov somdispensgrund, införs. Dispens bör naturiigtvis endast komma i fråga i de fallsekretesskydd kan garanteras inom forskningsprojektet. Som framhålls ipromemorian föreligger sekretess redan enligt lag om mottagaren är offentliginstitution eller tjänsteman, vilket oftast gäller forskningen vid universitetoch högskolor. Fakulteten framhåller att det också finns möjlighet att åläggaenskild forskare tystnadsplikt. Regeringsrällen,som anmärker att 15 § omfattar också muntligt meddelande, dvs. all regeringenkan lösa den enskilde tjänstemannen från hans tystnadsplikt, hänvisar till vadregeringsrätten anför om beslutsordning och besvär(se under 11.1 13 kap.).Vidare påpekas i yttrandet från regeringsrällen all promemorieförslaget, ulöver15 §, även i några av de enskilda beslämmelserna ger möjlighel för regeringenall förordna om undanlag från eljesl gällande sekreiess (8 kap. 16 § saml 9kap. 2,4,7,8 och 9 §§). Regeringsrätten efteriyser ett klargörande av omfrågan, huruvida ifrågavarande uppgifter omfattas av sekretesskydd eller inte,skall ha prövats i ordinarie process innan regeringen lämnar sitt medgivande.Det kan enligt regeringsrättens mening annars komma att uppslå ivekan om den,som har vägrats all lä del av en uppgift, kan vända sig direkt till regeringeneller först måste besvära sig i vanlig ordning. SACOISRanser atl 15 § bör flyttas lill 1 kap. Bådehovrättenför och kammarrätten i anmärker atl del i 11 §används ordel förbehåll medan det i 15 § heter "villkor". Enligtkammarrättens mening bör "villkor" bytas mot "förbehåU" i15 §. Kammarrätteni gör ingen invändning i sak mot paragrafen. Kammarrätten förordaremellertid all det direkt i anslutning till var och en av Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 , 251 deaktuella föreskrifterna i 2 kap. anges alt de är subsidiära i förhållande tillbestämmelse i 3-12 kap. i lagen eller i annan lag. En sådan redaktionelländring finner kammarrällen vara ägnad all undanröja eljesl påräkneligamissförstånd vid tillämpningen. Liknande synpunkter anför hovrätten för VästraSverige, och lantbruksstyrelsen. Regeringsrätten förklararatl fråga är om den föreslagna ordningen inte har blivit alllför kompliceradför all kunna brukas av icke i ämnet specialutbildade tjänstemän. Närde ställsinför sekretessfrågor av denna art i sitt löpande arbete, kommer de alt fäsvårt alt finna rätt. En förändring måste eftersträvas. Det som föreslås i 16 §ulgör enligt SACOISR exempel på en lagstiftningsteknik som inte bör fäförekomma i lagen, eftersom överblickbarheten går föriorad. Det ändamålbestämmelsen tjänar bör kunna tillgodoses på annal sätt. Naturvårdsverketpåpekar alt uppläggningen av produktregistrei sker i nära samarbete medarhetarskyddsstyrelsen och övriga berörda myndigheter. Det har förutsatts, alli varje fall arhetarskyddsstyrelsen med hänsyn lill detta verks närliggandeverksamhetsområde skall, liksom genom egna terminaler ägatillgång till all information som ryms inom produktregistrei. Genom en sådanöppen informationstillgång saknas emellertid möjligheter för denregisleransvariga myndigheten - produktkontrollnämnden - all med beaktande avde intressen som ligger bakom sladgandena i sekretesslagen pröva behovel i deenskilda fallen av tillgång lill sekretessbelagda upplysningar. En sådan öppentillgång till all information som ryms i produktregistrei synes inte behövaföranleda några problem, när del gäller arbetarskyddsstyrelsen. Någolannorlunda synes dock förhållandel vara i fråga om andra myndigheter med bl. a.lillsynsuppgifter enligt lagstiftningen om hälso- och miljöfariiga varor. Omäven dessa skall, exempelvis genom egna terminaler, kunna fä tillgång till allinformation i produktregistrei synes med hänsyn lill sekretessbestämmelsernamera tveksamt. Fråga har underarbetet med uppläggningen av produktregistreiuppkommit, humvida t. ex. yrkesinspektionens olika distrikt skall utan sådanprövning som förutsätts i sekretesslagen äga tillgång lill sekretessbelagdinformation i registret. En annan fråga är vilken tillgång somgiftinformaiionscenlralen vid sjukhuset skall äga till sådaninformation. Dessa frågor måsle naturiigtvis i första hand besvaras molbakgrunden av gällande sekretesslagstiftning. Om det blir möjligt att med densekretessreglering, som förekommer i det nu aktuella lagförslaget, kunnautnyttja uppgifterna i produktregistrei för den kommunikation, som samhälletbehöver för atl hindra och molverka olika skador på människor eller i miljön,synes tveksamt. anser del vara mycket Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 252 angelägetalt regeringen uppmärksammar de härtill hörande problemen samt allmöjligheterna till undanlag från den i delta sammanhang eljest gällandesekreiessen blir föremål för särskilda överväganden. I anslutning härtillerinras om attjordbmksulskollel i sitt betänkande 1976/77:31 med anledning avmotioner om hälso- och miljöfariiga varor (s. 18) med skärpa framhållitnödvändigheten av alt produktregistrei kan utnyttjas sä atl skyddsombuden påeffektivast möjliga sätt bereds tillgång lill för deras verksamhet relevantauppgifter ur registret. Sekretess med hänsyn främst till rikets säkerhet eller dess förhållandetill annan stat eller mellanfolklig organisation Sveahovrätt anmärker alt mbriken lill 3 kap. inte anger sekretessens ämnesområden iden ordning som dessa förekommer i kapitlet. Enligt 'försvarets materielverkbör antingen mbriken ändras så atl "rikels förhållande lill annan stateller mellanfolklig organisation" kommer före "rikets säkerhel"eller ordningsföljden mellan 1 och 2 §§ omkastas. Datainspektionenframhåller alt reglerna om utrikes- och försvarssekretess enligt förelaget hardrastiskt förkortals. Eftersom tidigare vidlyftiga reglering var föga ägnad allge någon bättre ledning ål rättstillämpningen får ändringen enligt inspektionenbetraktas som en klar fördel. Enligt ÖB.s mening synes bestämmelserna i 1 §kunna tillgodose de krav som kan ställas upp beträffande utrikessekretessen.Paragrafen täcker inte bara förbindelser med andra länder utan ävenförbindelser mellan myndigheter i och annat land. Av motiven framgåralt även handelsförbindelserna omfattas, vilket enligt ÖB får anses varapositivt. försvar tillstyrker i principförelaget. Sekreiess med hänsyn främst till rikels säkerhel eller dessförhållande lill annan stat eller mellanfolklig organisalion berör särskillnämndens verksamhetsområde. Nämnden anser all de föreslagna formuleringarna,som i princip överensstämmer med nuvarande lagstiftning, reellt läcker detbegränsade område som nämnden -främst med hänsyn till totalförsvaretsplanläggning i övrigt och förhållandena lill annan stat - kan ha anledning altsekretessbelägga. Nämnden har därvid noterat alt det ankommer på vederbörandemyndighet all i varje särekilt fall avgöra huruvida en handling börsekretessbeläggas eller inte. Del innebär i sak för nämndens del ingenförändring belräffande handläggningen av ärenden av denna art. Skaderekvisiletdiskuteras av flera remissinstanser. Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 253 förslagetall offentlighet blir huvudregel även på utrikesförvaltningens område är bra,SIDA har tidigare yttrat sig om skaderekvisilels utformning och därvid betonatnödvändigheten av en restriktiv tolkning. Definitionen av begreppet skada, somi kommentaren till förslagel exemplifieras med ell minskal informationsflödesom följd av offentlighet, syns alllför snävt och gagnar inte den öppenhet somSIDA eftersträvar inom sill verksamhetsområde, I vissa lägen och i synnerhetinom de traditionella utrikespolitiska frågoma kan sekreiess vara rimlig ochbefogad och en total öppenhet kan säkeriigen tänkas leda till störningar ikontakterna med andra länder. Men mot detla måsle ställas, vad det gällerSIDA:s verksamhetsområde, behovel av öppenhet med tanke på den allmännadebatten och opinionsbildningen, SIDA skulle välkomna vägledande uttalanden avdepartementschefen i propositionen av denna innebörd. Totalförsvarets upplysningsnämndkonstaterar att förslaget ställer krav på varje befattningshavare alt pröva omröjande av en uppgift om totalförsvaret skulle vålla fara för rikels säkerheteller på annal sätt skada försvaret av riket. Endast om så kan befaras gällersekreiess för uppgiften i fräga. En sådan regel bör kunna molverka onödigthemlighållande. Motsvarande regel har-i motsats till tidigare förslag-äveninförts på det utrikespolitiska områdel. Nämnden finner dessa regler ändamålsenliga, JKframhåller - med utgångspunkt i den särskilda sekretessregeln i 4 § LAHangående handlingar som inkommit lill eller upprättats inom (den s, k, egentliga utrikes brevväxlingen) - alt del inom delta område kanröra sig om uppgifter av utomordentlig vikt för riket. Det är ofta fråga omsvåra bedömningar i politiskt känsliga angelägenheter, JK anser därför atthandlingar av detta slag som huvudregel måsle hållas hemliga. En regel härombör kunna brytas endast om del är uppenbart alt etl röjande är riskfritt ochregeln bör naturligtvis omfatta tystnadsplikt belräffande innehållet ihithörande handlingar, I fråga om de i departementspromemorian åberopadeargumenten för det framlagda förslagel anför JK vidare. Sekreiess enligt 1 §föreslås under vissa fömtsättningar skola bryta meddelarskyddet. Ensekretessregel med, såsom i förevarande fall föreslås, rakt skaderekvisiiinnebär emellertid-bl. a. i förening med den uppmjukning som föreslås av 20kap. 3 § BrB - enligt JK alllid en större risk för felbedömningar och"läckor" än ett omvänt sådanl rekvisit. I promemorian hänvisas lillintresset av debatt och opinionsbildning. Till delta vill JK erinra om atl delförhållandel att meddelarskyddet enligt förslaget viker för sekreiessen minskardeballmöj-ligheterna i högst betydande grad. Som etl slags ersällning för framhålls i promemorian också att prövningen (dvs. av fråga omutlämnande) kan anförtros befattningshavare med särskilda förutsättningar attbedöma skaderisken. Detla är naturligtvis praklikabell när det gällerhandlingssekretess, men möjligheten lill sådan prövning torde, anför JK, iregel vara utesluten när det gäller muntliga meddelanden. Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 254 Ocksåförenadefabriksverken är kritisk mol förslagel. Fabriksverken anser sålunda allbelräffande utrikessekretessens område del omvända skaderekvisilet skall gällaeller all med andra ord sekreiessen skall utgöra huvudregel. Som framgåravpromemorieförslaget innebärdetlaaltsekretessen endast skall fä vika om man medviss grad av sannolikhet kan utgå från all det vekligen är ofariigt att lämnaut en viss uppgift. Har fabriksverken gjort en bedömning atl en uppgift ärhemlig innebär detta - oavsett om handlingen har åsatts en hemligbeteckningeller inte - att fabriksverken har utgått från sannolikheten av alt del ocksåär fariigt all lämna ut den sekretessbelagda uppgiften samt alt etl sådanlutlämnande kan medföra betydande skada för t. ex. rikels säkerhel. Försvarets materielverkberör ullrycket fara för rikets säkerhet. Uttrycket förekommer inte i 1 § utanendast i 2 §. I 14 kap. 2 § 3 används emellertid uttrycket i samband med 3 kap.I §. I specialmoliveringen lill 14 kap. 2 § (s. 646-647) sägs, alt den gjordakopplingen mellan reglerna om meddelarfriheten och de grundläggande sekretessbestämmelsernainnebär atl undantagen från meddelarfriheten alllid omfattar hela det områdeinom vilket den åsyftade sekreiessen gäller. Bruket av olika uttryck i 3 kap. 1§ och 14 kap. 2 § 3 ger enligt materielverket anledning till tvekan, humvida debåda beslämmelserna avser sekretess av olika omfattning.