prop · G30340 · 1979-12-31 00:00:00 — Viktenav elt förbättrat uppgiftslämnande vid skogslaxeringen betonas av fieraremissinsianser, bl. a. länsstyrelserna i och ochskogsvårdsstyrelsen t . Delär av slort värde att skapa sä gott underlag för den skogliga laxeringen sommöjligt och det är därför med tillfredsställelse man konslalerar alt kommitténföreslår en kraftigt ökad insats i fräga om förberedelsearbetet. Dåerfarenheterna års taxering visade att uppgiftslämnandet be- 1979/80:40 317 träffandede skogliga uppgifterna var däligl är del också av slor vikl all informationlill fastighetsägarna och utbildningen av taxeringsnämnderna ägnas särskillintresse i dessa avseenden. Nägraremissinsianser framför andra synpunkler om uppgiftinsamlingens kvalitet ochomfattning. Genomriksdagsbeslut har nya riktlinjer fastställts för skogspolitiken. a. skallöversiktliga skogsinventeringar ulföras. Med dessa som utgångspunkt skall sedanskogsbruksplaner för enskilda fastigheter kunna upprättas. Markägare som önskaren sädan plan över den egna fastighelen betalar i princip endast den merkostnadsom uppstår för all från den översiktliga inventeringen framställa en särskildskogsbruksplan. Markägarnas koslnader för skogsbruksplaner som framställs pädetla säll kommer att starkt subventioneras. Skogsvärdsstyrelsen anser deldärför rimligl att dessa planer även skall kunna utnyttjas i vissa officiellasammanhang t. ex. vid fastighetstaxering. Uppgifter om godhelsklasser,kubikmassor m. m. som skall utnyttjas pä detta sätl eller vid en evenluellrullande fastighetstaxering bör vara väl underbyggda. S. k.ätgärdsinvenleringar bör inle godlas som underlag för beräkning avfaslighelstaxeringsvärdet. Skogsvårdsstyrelseni anser atl enda vägen alt förbättra laxeringsresullalen är altgä via faslighetsvisa skogsbruksplaner. Skogsvårdsstyrelseni län framhåller belydelsen av färska flygbilder som hjälp vidgranskningen liksom ekonomiska kartor med aktuella fastighetsgränser eventuellti form av filmkopia från ajourförd karta pä lantmäteriet. Sädana måsteanskaffas och användas i största möjliga utsträckning och fortbildningsarbetetav sakkunniga liksom utbildning av nämndledamöler koncentreras tillflygbildsanvändning. Förslaget atl endastanvända den enklare värderingsmetoden, Tl-meloden, och utmönslra den merkomplicerade T2-metoden tillstyrks eller lämnas utan erinran. Denna uppfattningframförs av LBS, , länsstyrelserna I och Östergötlandslän, länsjägmästaren i , i Västmanlandslän och Lantbrukarnas skattedelegatlon. framhåller allförslaget innebär en förenkling för såväl skogsägarna somtaxeringsmyndigheterna ulan all laxeringsresultatet synes bli lidande. OcksåLantbrukarnas skattedelegation anser all mänga skäl lalar för all endasiTl-meioden behålls. a. deklarationsblanketter, anvisningar och tabellverkkan därigenom göras enklare, mera lätlhanteriiga och förståeliga. Man anförockså atl lillräckligl med lid och övriga resurser måsle ges för förberedelsearbetetmed alt t. ex. la fram medeltalsuppgifler för småområden belräffandegodhelsklass, virkesförråd m. m. Sädana uppgifter är till stor nylta både förden deklarationsskyldige och för fastighetstaxeringsnämnden. Vidare måstedeklarationsblanketten få en enkel och distinkt utformning med klara ochentydiga anvisningar. 1979/80:40 318 Förslagenom värderingsmodell och riktvärden för skogstaxeringen godlas överiag. Enligtnägra remissinstanser, bl. a. i , har modellen somanvänls vid taxering lelt lill orimligt låga kalmarksvärden. Detla harberott pä den avkaslningsmodell som har tillämpats vid värderingen även förrelativt goda marker kan ge upphov lill negaliva markvärden. Vid taxeringen är1975 skedde en viss uppjustering av kalmarksvärdena. Uppjusteringen har dockenligt styrelsens uppfattning inte varit lillräckligl stor för alt återge delverkliga värdeförhållandet mellan växande skog och kalmark. Värdenivån på bädeväxande skog och skogsmark bör så långl möjligt överensslämma med verkligaförhållanden. Om detta skall uppnås bör bl. a. värdel av skogsmark väsentligtöverstiga det kalmarksvärde som erhålls från tillämpade avkaslningsmetoder. 1fråga om värdeserier för olika värdeområden (regioner) lämnas särskildasynpunkler av domänverket och Lantbrukarnas skattedelegatlon. De anser båda allserien bör börja lägre än . per ha, som har föreslagils. Lantbrukarnasskalledelegation anför bl. a. att om inte lägre värde än /ha förgenomsnittlig skog lillämpas vid kommande taxering skulle del innebära minst endryg fyrdubbling av skogsbruksvärdet i AC-läns och en åtladubbling iBD-läns . Delegationen kan inle finna att della är rimligt i allsynnerhet om del hell eller delvis skulle vara byggl pä sä irrationella grundersom att värdeseriens nedre del är avklippi och inte får användas. Delegationenanser all den faslslällda värdeserien skall börja i princip vid O kr./ha. Denföreslagna intervallen i värdeserien behandlas endast av Lantbrukarnasskattedelegation som anser att intervallen är för stor. Lantbruksnämndeni betonar betydelsen av förslaget att man för relalivi små s.k. anvisningsområden bör ge anvisningar om värdefaktorernas genomsnill ochvariation. Förslagetalt minska anlalel kostnadsklasser har mottagils posilivt. Delsamma gällerförslagel alt endast de mesl betydelsefulla koslnadsfaklo-rerna inom varjevärdeområde skall användas. Remissinsianser som har utlalal denna uppfattningärstogss/yre/se/;, i , lantbruksnämnden 1Västerbottens län och länsjägmästaren I . anför atlså mänga kostnadsfaktorer som möjligt bör låsas för resp. anvisningsområde iavsikt att förenkla skogstaxeringen och med hänsyn till erfarenheterna fräntidigare taxeringar. bör vara möjligt med hänsyn lill indelningen imindre värdeomräden och även i nägon ulsträckning med hänsyn lill förändradeavverkningsmeloder. Genom möjlighelen lill juslering för säregna förhållandenkan dessutom hänsyn tas lill mera extrema avvikelser. 1979/80:40 319 Skogsvårdsstyrelseni är kritisk mot de föreslagna faktorerna för bestämning avkostnadsklass. Vidfastighetstaxering måsle sökas efter värderingsmetoder som kan ge någorlundarättvisande resultat ulan besök på varje fastighet. Sådana meloder måstegrundas på flygbildsgranskning. Dessulomkan anföras all mekaniseringen av avverkningsarbetel gjort faktorerna omoderna.Kostnadsbeslämmande är avverkningsformen. Vid slulavverkning kan numeravirket avverkas till inemot halv koslnad mot den vid gallring. Beträffandeskogsvårdskoslnaden är arealen ungskog (i T-län åkl 1) avgörande tillsammansmed godhelsklassen, vilken generelll beslämmer föryngringsformen(självföryngring på svag bonilet; plantering på god bonilet och blandad pänormal). Förterrängtransporlen är avståndet avgörande. Med dagens slora lastbärare ärmarkförhållandena av så ringa betydelse all i en grov värdering, som del här ärfräga om, bör ev. hänsyn till framkomligheten kunna hänföras lill säregnaförhållanden. Kostnadför persontransport bör schabloniseras för varje värdeomräde. Dagens godavägnät medför alt arbetskraft normalt reser länga sträckor. Juslering mä endasigöras för säregna förhållanden. Allmännaomkostnader bör även kunna schabloniseras. Längden av bilvägnälel under egelunderhäll (resp. andel i vägsamfällighet) är dock av betydelse och bör därföruppges i deklarationen. Timmerulfalloch OS-kvalilel bör kunna schabloniseras med hjälp av åldersfördelningen. Avvad ovan framgår bör faktorerna för bestämning av koslnadsklass omarbelas ochschabloniseras för värdeomrädet eller evenluelll för anvis-ningsområdel. Åldersfördelning(huggningsklassfördelning), godhelsklass, medelavstånd för terrängtransporl ochlängden av eget bifvägnät bör vara de faktorer som skall bestämmakoslnadsklassen. Övriga faklorer bör hänföras lill säregna förhållanden. 1fråga om värdefaktorn trädslag anför länsjägmästaren I all man vidsenaste fastighetstaxeringen skilde pä barr, ord. löv och ädelt löv. Alt iHalland skilja på t. ex. bok och björk men inle på tall och gran är enligtlänsjägmäslaren missvisande. Skillnaden mellan värdel av tall och gran är iallmänhel i betydligt slörre än mellan värdel av ord. och ädelt löv.Antingen bör uppdelning i tall och gran ske eller bör ädelt löv slopas och ingåi ord. Ålskilligaremissinsianser är som redovisais i avsnitt 3.2.2.7 negativa till förslaget attskogsimpediment skall ulgöra ett särskilt ägoslag. Förslaget om riktvärden förskogsimpediment behandlas av nägra remissinstanser. LBS, som anser altskogsimpediment skall redovisas tillsammans med övrig mark, anför all deföreslagna värderingsreglerna för skogsimpediment för den skull 1979/80:40 320 Slyrelsen är emellertid angelägen betona au de värden det härär fråga om är tämligen små, och att art)etsinsaisen för värderingen böranpassas lill delta. Upplysningsvis vill styrelsen nämna atl skogsimpediment iregel inte åsälls någol värde vid lantbruksnämndernas köp och försäljningar. Länsjägmästaren1 anför att skilda skogsimpediment kan ha högst olika värden. Såkan t. ex. många myrimpedimenl, med relalivi enkla diknings- ochgödslingsinsatser, få ett högt avkastningsvärde (utöver ev. läklvärden) medant. ex. bergimpedimenl oftast är en ren belaslning för ägaren. En uppdelning avskogsimpedimenten i några olika godhetsgrader skulle därför varit önskvärt mentorde komma alt komplicera taxeringsarbetel alltför mycket. Skogsvårdsstyrelsen1 anser all reglerna om skogsimpediment bör kunna medföra enrättvisare beskattning. En förutsältning för della är emellertid atlvärdetabellen och laxeringsanvisningar ulformas så detaljerat atl de olikaproduklionsförutsätlningarna hos skogsimpedimenten slår igenom på etlrättvisande sätl i värdel per ha. Skogsvårdsstyrelseni anför alt för vissa taxeringsenheter, gemensamhels- ochbesparingsskogar m. m., kan skogsimpedimenten uppgå lill belydande arealer. Detär tveksamt vilka belydande värden denna egendom kan ha. Skogsavverkningtorde knappast mer än undantagsvis ge positivt värde -därtill kommer hänsyntill naturvärds- och miljöintressena med uttalade reslriklioner belräffandeevenluell exploatering av dessa skogsimpediment vare sig del nu gälleravverkning av befintligt virkesförråd, utdikning, gödsling, /energi/skogsodlingeller torvtäkt. Vid prissättning av dessa arealer ifaslighetslaxeringssammanhang bör alltså uppmärksammas, om det blir fräga omväsenllig värdestegring i förhällande lill AFT-75, markägarnas krav påförtänlning av della värde. Man riskerar annars lolalkonfrontation med andrasamhällsintressen av miljö- och naturvårdskaraklär Någraremissinstanser pekar på förhållanden som vid skogstaxeringen kan ge anledningtill juslering för säregna förhållanden. anger taxering av skoginom områden med offentligrättsliga förpliktelser som innebär restriktioner förskogsbruket, t. ex. naturreservat. Länsjägmästaren länframhåller fornminnesområden. Dessa inskränker ofta fastighetsägarensförfoganderätt över marken på ell pålagligl sätt. Förekomsten av sädanainskränkningar kan i viss män konstateras med hjälp av den ekonomiska kartan. Länsjägmästareni biträder förslagel alt normal jaktmark skall åsättassärskill värde. Däremot torde enligt länsjägmästaren förekomsten av villhägnoch möjligen även specielll anlagda dammar och vatten för jakt av fågel kunnavara omständigheter, som ger så extremt goda 1979/80:40 321 förutsättningarför jakt att del kan belecknas som säregna förhållanden, vilkel föranleder ettspeciellt värde. 4.4.6Värdering av vattenfallsenheter 4.4.6.1 Allmänt (21.2.1) Flertaletav de remissinsianser som har yttral sig över den föreslagna nyavärderingsmetoden tillstyrker i princip förslaget. Detta gäller hovräu,kammarrätterna och länsstyrelserna i , och Jämtlandslän. Dehittills gällande reglerna för taxering av vattenfallsfastigheter har visat sig- som även kommittén anför - vara onödigt komplicerade och detaljrika. Enbarldetta förhållande gör det önskvärt att reglerna omarbetas. Därtill kommeremellertid att den traditionella metoden för värdering av denna gmpp avfastigheter i praktiken inte gett tillfredsställande resultat. En allmänomprövning av regelkomplexet är därför angelägen. Delföreligger starka skäl för atl övergå till en avkastningsmetod när det gällervärderingen av vattenfallsfasligheter. Det föreslagna förfarandel vidanvändande av denna metod får anses väl utformat. För den som inte är teknisktsakkunnig kan metoden te sig förhållandevis invecklad men det ligger i sakensnalur att sä måste vara fallet. I jämförelse med den tillämpademetodiken är den dock avsevärl förenklad. Länsstyrelseni anför alt de förslag till ny metod för värdering avvattenfallsfastigheter grundad på avkastning förefaller ändamålsenliga ochlätlhanteriiga. De lönsamma kraftverken kommer därigenom att fl ett högretaxeringsvärde än de mindre lönsamma, vilket måste anses rikligt. Länsstyrelsenansluter sig därför helt till kommitténs förslag. Förslaget till värderingenligt avkastningsmetod ligger helt i linje med de erfarenheter som harerhållits vid allmänna fastighetstaxering. Såsomanförts i betänkandel har hittillsvarande skatteregler inneburit, att dyrakraftverk Utt höga taxeringsvärden och billiga och lönsamma kraftverk lågavärden. Detta har gällt även sedan man vid fastighetstaxering söktkomma till rätta med problemel genom att införa vissa omräkningsko-efficienter.Länsstyrelsen tillstyrker kommitténs förslag med tillägget atl det börföreskrivas att den s. k. strömfallsfastigheten där sådan finns förordnadalltid skall vara den värdebärande redovisningsenheten. Nägraremissinstanser framför kritiska synpunkter på förslaget. Detta gällerVattenfall m. fl. Förslagetatt grunda avkastningsvärdet pä statens vattenfallsverks högspänningstariffför distribution vid spänning i innebär en grov schablon.Tariffen skall ge kostnadstäckning för vatten- och värmekraftproduktion samtviss distribution, primagöring av kraften etc, allt 21 1979/80. I saml Nr 40 1979/80:40 322 omfattandesåväl fasl som lös egendom. Den föreslagna värderingen avvattenfallsfastigheter kan således inle bedömas förrän även elt ännu ejframlagt förslag lill värdering av värmekraftanläggningar har hunnit ulvärderas. Vattenfallanser alt förslaget till värderingsmetod för vattenfallsenheter måstemodifieras i samband med att förslag till värderingsmetod förvärmekraftanläggningar framläggs. anser att den föreslagna metoden innebär en ren avkaslningsmetod ochatt förslagel gär längre än direktiven. De anför bl. Delkan konstateras alt de kortektionsfaktorer som infördes i 1975 ärs taxeringkanske inle hade sådan förstärkande effekl beträffande de kraftstationer, därutbyggnadsförulsäliningarna var gynnsamma, atl de ledde lill taxeringsvärdensom var förhållandevis högre än värdena för dyra kraftstationer. Den avkommittén nu föreslagna beräkningsprincipen ändrar onekligen taxeringsvärdenai den riktning, som kommittén tolkat direktiven. Resultatet kommer därvid heltnaturligt att bli mycket olika stora höjningar av taxeringsvärdena relativtutfallet enligt taxering med omfaltande konsekvenser för berördakommuner och skattskyldiga. Dessa konsekvenser är inte redovisade ibetänkandet. Detkan ifrågasättas om kommitténs tolkning står i överensstämmelse med direktivenom "mer grundad pä avkastningen". Skall inte direktiven snararetolkas sä att de på sedvanligt sätt bestämda anläggningskostnaderna genom ettproduktionsberoende tillägg skall kompletteras på sä sätt att summan bältreåterspeglar produktionsvärdet än vad fallet var enligt taxering. Vadtolkningen av direktiven beträffar konstateras i övrigt att kommittén ejåstadkommit den förenkling som direktiven föreskriver. Förenklingar inom vissadelområden elimineras av ökade komplikationer inom andra. Omen renodlad avkastningsprincip - innebärande att värdet av enbart produktionenoch inte till någon del anläggningskostnaderna beslämmer bruttovärdet - skalltillämpas, är den föreslagna principen för beräkning av det årligaproduktionsvärdet i en kraftstation i otillåtet hög grad baserad på schabloner.Dessa är i och för sig framtagna av representanter för kraftinduslrin menavsedda att tillämpas pä en mindre del av totala värdel. Kommittén har nuanväni schablonerna för en avkaslningsvärdeberäkning som avser det totalavärdet. Den mindre noggrannhet som kraftindustrins representanter i förenklandesyfte ansåg sig kunna acceptera har därigenom fått en avsevärt större tyngd änsom avsågs när schablonerna utarbetades. a. beaktas ej den olika karaktärenhos vattendragen i olika delar av landet (s. 690-691). Kommitténs förslag tillbestämning av det åriiga produktionsvärdet måste därför avvisas med hänvisningtill alltför långt gående schablonisering. VaUenfallanser att taxeringen av vattenfallsfastighet antingen uppskjuts iavvaktan på etl nytt förslag eller också genomförs enligt det regelsystem somtillämpades vid 1975 ärs taxering, dock efter viss bearbetning avanvisningarna för denna taxering. Även anser atltaxeringen bör senareläggas lill 1982. Kammarrätternauttalar att skäl kan anföras för att man företar en allmän omprövningav regelkomplexet för alla arter av industrifastigheter, inklusivevattenfallsfastigheter. Kommittén har emellertid valt att först kommamed förslag rörande värdering av vanliga industrifastig- 1979/80:40 323 heter.Man kan fråga sig, om man - innan förslag härom framlagts - kan diskutera nyasärskilda regler för värdering av vattenfallsfasligheter. Ytterligare skäl attuppskjuta en sådan diskussion är att kommittén tills vidare lämnat öppna vissa,i sammanhanget betydelsefulla frägor, nämligen dels frägan om lämpligheten aven spärr mot befarande stora höjningar vid 1981 ärs fastighetstaxering och delsfrågan om val av räntefot vid bestämmandel av riktvärden förvattenfallsfastigheter. 4.4.6.2 Uppdelningav laxeringseffekt mellan kraftstation och regleringsan läggning (21.2.2.2) Förslagelom uppdelning av taxeringseffekten för en kraftstation med andelar iregleringsanläggningar i en del som avser kraftstationen och en del som avserandelarna i regleringsanläggningen tillstyrks i princip av dem som har yttratsig i frägan. Detla gäller m. fl. Omen avkastningsprincip skall tillämpas för vattenkraftanläggningar, syneskommitténs förslag om en fördelning av taxeringsvärdet på kraftstationer ochregleringar vara principielll riktigt. Kraftstationer och tillhöranderegleringar betraktas därvid helt logiskt som olika delar av en totalproduktionsanläggning, vars totala värde skall fördelas. föreslagna fördelningen för etl avrinningsomräde ungefär efterinvesterat kapital i kraftstationer respektive regleringar kan komma att ledatill ivistigheter om investerat kapital i anläggningarna och därmed omfördelningen. Inte bara kraftföretagen utan även kommunerna har härvidbetydande intressen all bevaka. Fördelningen borde kunna göras beroende avomfattningen på de regleringar kraftstationen har båtnad av. Den föreslagnaprincipen för fördelning av de totala taxeringsvärdena pä olika regleringar (s.693) synes däremol vara enkel. 4.4.6.3 Värdefaktoreroch riktvärden (21.2.3) Deföreslagna reglerna av faktorer och riktvärden behandlas särskilt av någrainstanser. I anför i fråga om faktorn belägenhetatl belägg för att överföringsavstånd och avsällningsförhällanden motiverar enlutning av klasserna ned till 0,6 inte har framlagts. Årsnettotutgör skillnaden mellan bruttointäkten och årskostnaden. Enligt lagtexten skalli årskostnaden inräknas normala drifts-, underhälls- och förnyelsekostnader. 695 har kommittén uttalat att i kostnaderna skall ingå effektivfastighetsbeskattning. förutsätter att lagtexten är uttömmande dådel vore främmande för avkastningsvärdering i taxeringssammanhang att tahänsyn till skattebelastning. Fråganom kapitaliseringsfaklorns storlek tas upp av några remissinstanser.Länsstyrelsen i anför att övervägande skäl talar för en 1979/80:40 324 genomsnittlignedskrivningsprocenl pä anläggningskostnaderna med 2,5 96 dock med etl lägslavärde av som 35 96 samt en räntefot av 5 96. m. fl. Ifrågan om kapitalisering av de åriiga produktionsvärdena enligl ovan harkommittén ej något förslag. Man anser atl valet av kalkylräntefot bör anståtills man fält klarhet i frågan om värdering av andra anläggningar förelproduktion. Antydningsvis (s. 700) har man angivii 5 96 såsom närmastanvändbar kalkylräntefol. Kalkylräntan och därmed kapilaliseringsfaktorn är avhelt avgörande belydelse för beräkningen av produktionsvärdet. Omavkastningsprincipen skall läggas till grund på det säll som kommitténföreslår, är det oundgängligen nödvändigt att behandla vatten- ochvärme-kraftproduktionen i ett sammanhang, eftersom konstruktionen av deeltariffer, som produktionsvärdet baseras på, fömtsätter en samköming mellanproduktionskällorna. Vid den anläggningskostnadsprincip, som tidigarefastighetstaxeringar baserats på, har nämnda förhållanden saknat praktiskbetydelse. Ställningslagandet i kapitaliseringsfrågan måste sälunda -även omdetta i och för sig är otillfredsställande - anstå i avvaktan på förslagetbeträffande värmekraftanläggningar. Idetta sammanhang konstateras atl kommittén ej behandlat frågan om ettavkastningsvärde för pumpkraftstationer. De säregna förhållanden som i dettafall råder beträffande produktionens storiek och anläggningskostnaderna kräversärskilda överväganden. Vidareunderstryks betydelsen av att kapitaliseringsfaktorn fastställs i lag.Vattenfalls åsikt är att nivån på ränte- och kapilaliseringsfaktorn böranpassas till vad som tillämpas i andra sammanhang t. ex. vid bedömning avbeläningsvärden för kraftanläggningar av kapitalmarknaden. Kraftverksföreningenanser det knappasi möjligt att i avsaknad av förslag beträffande taxering avvärmekraftverk nu ta ställning till om föreslagna värderingsmetoder. Än mindrekan detta ske innan den s. k. kapilaliseringsfaktorn har fastställts. Dennafaktors slora betydelse för en fastighetsägares skattebelastning gör alt denbör regleras genom lag. 4.4.6.5Spärregler, återanskaffningskostnad m. m. (21.2.1.1 och 21.2.1.2) Enspärr mot stora taxeringsvärdehöjningar diskuteras av några remissinstanser.Kammarrätterna och m. fl. anser att en sådan spärregel behövs.Kammarrätterna anser att frågan hur den nya värderingsmetoden kommer att slå idet enskilda fallet kan vara svår att besvara. Risk föreligger att det i mängafall kan bli fråga om kanske drastiska höjningar av taxeringsvärdena. Detta börom möjligt undvikas genom en spärregel. Det är nämligen icke tillfredsställandeatt man endast genom att införa en ny värderingsmetod åstadkommer ickefömtsatta förändringar i beskattningsresultatet. Beräkningenav återanskaffningskostnad tas upp av några remissinstanser. LänsstyrelsenI anser att i likhet med vad som gäller 1979/80:40 325 bören beräknad ränta räknas in i kostnaderna. Länsstyrelseni län anser alt kostnader för bostadshus för personal vidkraftstationer inte skall inräknas i återanskaffningskoslnader. SRFanser det vara etl glädjande synsätt atl vallenfall föreslås bli föremål förtaxering endast om del med säkerhel kan bebyggas och bör därför ej laxerasförrän byggnadstillstånd enligl vattenlagen föreligger. 4.4.6.6 Delvärden(22.2.1.2) Pädet föreslagna delvärdet markvärde lämnas synpunkter i nägra remissyttranden.Vattenfall m. fl. 1övrigt bör noteras att begreppet markvärde i förslagel har en helt annaninnebörd än i gällande bestämmelser. har man med markvärde avsellvärdel på konkreta markområden med vad därtill hör, medan del av kommittén nuskapade begreppet utgör differensen mellan å ena sidan etl beräknalavkastningsvärde för hela anläggningen och å andra sidan del lekniska nuvärdetför anläggningarna. Genom denna teknik har preciserandet av vad som hör tillden s. k. utmålsfastigheten - inklusive förekommande servitut som kan omfattamånga mil strandområden, jord- och grasläkler -kommil bort. Härigenom harskapats ovisshet om vad som är atl hänföra till utmålsfastigheten. Omfattningenbör sålunda uttryckligen anges i 15 kap. FTL. Kammarrätternaanser det i och för sig tilltalande atl någon uppdelning inle skall ske mellande tidigare delvärdenas utmålsvärde och fallvärde.