prop · G303105 · 1979-12-31 00:00:00 — Härigenom föreskrivs all 21 S lagen (1972:229) om kyrkligaindelningsdelegerade skall ha nedan angivna lydelse. Beslämmelseriui i S9 och 90 §§ lagen (1961:436) om för.siimlingssly-rclse äger motsvarande tillämpning på talan mol beslul av delegerade, arbelsulskotlel eller kommillé. mol länssiyrelsens beslul förs i den ordning som anges I 91 § lagen (1961:436) om församlingsslyrelse. Belråffiinde besviir över beslut avdelegerade, arbetsutskottet eller en kommitté gäller i lillåmpligii delar 89och 90 §§ lagen (1961:436) om församlingsslyrelse. Besvär får anföras av varjeförsamling eller kyrklig samfällighei som berörs av indeliiings-äiidringen ochav den som har rätl all anföra hesvår över beslut av kyrko-fiillinäklige.kyrkostämman eller för-samlingsdelcgeradc i en sådan församling ellersamfällighei. Beiräffande besvär över kammarrättensbeslul tillämpas 91 lagen om församlingsslyrelse. Besvär över ell beslul,varigenom kammarrållcn har bifallit besvär eller förbjudit all del överklagadebeslutet verkställs får anföras även av en församling eller kyrkligsamfällighei som berörs av indelningsåndringen och av den som hur rätl atlanföra besvär över beslul (IV kyrkofullmäktige, kyrkostämman eller församlingsdelegerade / en sådanförsamling eller samfällighei. Rätt till talan tillkommer varjeförsamling eller kyrklig samfällighei som berörs av indelningsåndringen och densom har rätt au anföra besvär över beslut av kyrkofullmäktige ellerkyrkostämman i en sådan församling eller kyrklig samfällighei. ' Senasle lydelse 1979:413. Denna lag iräder i kraft . Äldre beslämmelser tillämpas påbesvär över beslut, i fråga om vilket justering av protokollet senasl den 31december 1980 har tillkännagetts pa anslagstavlan för någon av de församlingaroch kyrkliga samfällighcter som berörs av indelningsändringen. 1979/80:105 19 Lag om ändring i allmänna ordning.sstadgan (1956:617) Härigenom föreskrivs all 27 Sallmänna ordningsstadgan (1956:617) skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Beslut som en polismyndighel elleren myndighel har meddelat på grund av denna stadga eller lokalordningsstadga överklagas hos genom besvär, I fråga om klagan över en kommu- I fråga om besvär över en kommu- nalmyndighels beslul i fall som avses nal myndighets beslut i fall som avses i2 och 23 SS och över i 2 och 23 SS gäller dock vad somheslut med anledning av sådan kla- föreskrivs i 7 kap. kommunallagen ganfinns bestämmelser i kommunal- (1977:179). lagen (1977:179). beslul omföreläggande av vite eller om ersättningsskyldighet enligt 17 eller 17 b Söverklagas hos kammarrälten genom besvär. Annal beslul av pågrund av denna stadga eller lokal ordningsstadga överklagas hos regeringengenom besvär. Detsamma gäller socialslyrelsens beslut enligt 21 S. Beslut som på grund av denna stadgaeller lokal ordningsstadga meddelas av polismyndigheten, eller kammarrättenskall utan hinder av besvär lända lill efterrättelse, om ej annorlundaförordnas, gäller dock inte beslul om ersättningsskyldighet enligt 17eller 17 b S- Denna lag Iräder i kraft den Ijanuari 1981, ' Senaste lydelse 1979:970, 1979/80:105 20 Närvarande:slalsminislern Ullslen, ordförande, och sialsråden , Mundebo,Wikslröm, , , , , , , , ,, De , , , , , Bondeslam, Lagrådsremissom ny instansordning i kommunalbesvärsmål De nuvarande reglerna om kommunalbesvär går ihuvudsak lillbaka lill kommunalförordningar, Försi i samband medarbetet på den nya kommunallagen (1977:179), som irädde i kraft den I juli1977, framfördes tanken på en genomgripande översyn avkommunalbesvärsprocessen. 1 propositionen om demokrali, ny kommunallagm. m. pekade föredraganden på vissa brisier i besvärsordningen ochbesvärsförfarandet samt i de dåvarande kommunallagarnas regler omkommunalbesvär. Han framhöll alt kommunalbesvärsprocessen borde ses över på eumera genomgripande sätt än som var möjligi inom ramen för kommunallagsreformen(prop. 1975/76:187 s. 317, 551). Tanken på en sådan översyn vann riksdagensgillande(KU 1976/77:25, rskr 1976/77:148). Mol denna bakgrund lillkallades inovember 1977 en kommitté (Kn 1977:05) med uppdrag all göra en översyn avkommunalbesvärsprocessen rn. En av kommilléns huvuduppgifter var enligtdirekliven all behandla instansordningen och rätlen all fullfölja talan lillhögsia instans. 1 denna del, som betecknades som angelägen, erinrades ommöjlighelen atl redovisa resultatet i ett delbetänkande. Kommittén', som har anlagil namnelkommunalbesvärskommittén, har avlämnat delbeiänkandel (SOU1978:84) Instansordningen i kommunalbesvärsmål. Till protokollet i della ärendebör fogas en sammanfallning av beiänkandei som bilaga I saml kommillénslagförslag som bilaga2. Beiräffande nuvarande förhållanden saml kommillénsnärmare överväganden hänvisas lill beiänkandei. Efterremiss har yttranden över beiänkandei avgells av 'RegenngsrådelBengt Hamdahl, ordförande, statssekreteraren ochregeringsrällssekreieraren . 1979/80:105 21 ombudsmän(), regeringsrätten, jusliliekanslern (), samiliga kammar-rälier,domsiolsverkei, statskontoret, riksrevisionsverkei (RRV), samtligalänsslyrelser, decenlraliseringsulredningen (Kn 1975:01), stalskonirollkommiiién(Kn 1976:06), länsdomstoiskommittén (Kn 1977:01), utredningen (Kn 1977:04) föröversyn av lagen om församlingsslyrelse. , , ,, , , , , Ål vidabergs,, , , , , , ,, , , , , , , ,, , , , , , , , ,, , , , , och kommuner,landsiingskommunerna i Siockholms, , , ,, , , , , , Göleborgsoch , , , , , ,, Väslernorrlands och Norrbotiens län, kyrkligasamfällighei,Göleborgs kyrkliga samfällighei. Svenska kommunförbundei,Landslingsförbundel, ,Centralorganisationen /SR, Tjänslemännens cenlralorganisalion (TCO),, , domareförbundsaml kommunaljuridiska förening. Remissinstanserna har bifogal yllranden,lånssiyrelsen i från Öslergöllands länsavdelning av , i från länsavdelningav , lånssiyrelsen i från Ljungbykommun, lånssiyrelsen i län från Hullfreds, , ochTorsås kommuner och länsavdelning av Svenska kommunförbundei,lånssiyrelsen i från domkapiilel i , lånssiyrelsen iVäslernorrlands län från , och kommuner samtlänsstyrelsen i Väslerboliens län från , , ,, , och kommuner. Yllrandehar dessulom inkommii från Medborgarräiisrörelsen. En sammanslällning av remissyttrandena bör fogaslill protokollet i della ärende som bilaga 3. Jaghar i deiia ärende samråii med chefen för justiliedeparlemenlel. 2Allmän motivering 2.1 Bakgrund Kommunalabeslul kan i regel överklagas genom besvär hos en slallig förvallningsmyndigheleller förvaliningsdomslol. Del finns ivå huvudiyper av besvär,förvaliningsbesvär och kommunalbesvär. Förvaliningsbesvär omfallar, förulombesvär över slalliga myndighelers beslul, besvär över 1979/80:105 22 flertalet av de beslul som fallas av de specialregleradekommunala nämnderna. Kommunalbesvär omfallar besvär över dels de kommunalabeslulande församlingarnas beslul, dels de kommunala nämndernas beslul i defall då del inie finns särskilda besvärsbesiämmelser i andra lagar ochförfallningar än kommunallagen. Kommunalbesvär är del medel som kommunmedlemmarnakan använda närde vill angripa beslul inom den s. k. frivilliga seklorn, dvs.den del av den kommunala verksamhelen som regleras enbari i kommunallagen. Kommunalbesvären skiljer sig frånförvaliningsbesvären i flera vikliga avseenden. Varje kommunmedlem har rält allanföra kommunalbesvär, oavsell om han eller hon berörs av beslulel eller ej.Beslulel kan angripas endasl på de särskilda besvärsgrunder som anges ikommunallagen. Besvärsprövningen kan någol förenklat sägas innebära all del ärbeslutets laglighel och inle dess lämplighet som prövas. Vid bifall lillbesvären får besvärsmyn-dighelen endast upphäva beslulel men inle sälla annalbeslul i del upphävdas slälle. Skillnaderna mellan kommunalbesväroch förvaliningsbesvär förklaras av all de båda besvärslyperna har olikasyflen. Förvaliningsbesvären är ell medel för den enskilde som drabbas av ellbeslul au skydda sina intressen genom au påkalla all beslulel omprövas av ellhögre organ. Kommunalbesvären Ijänar framförallt som medel förkommunmedlemmarna i allmänhet all utlösa en slallig kontroll av kommunala beslulslaglighel. Genom kommunalbesvärsreglerna hålls denna slalskoniroll inombeslämda gränser, vilkel är beiingai av hänsyn lill den kommunalasjälvslyrelsen. De grundläggande bestämmelserna omkommunalbesvär finns i 7 kap. kommunallagen (KL). Där anges besvärsgrunderna.Dessa innebär atl besvären kan bifallas endasl om klaganden har anförtomständigheter som visar atl beslulel I) inle har lillkommil i laga ordning, 2)slår i slrid mol lag eller annan förfallning, 3) på annal säll överskrider delkommunala organels befogenhel, 4) kränker klagandens enskilda räii eller 5)annars vilar på orättvis grund. Frågan om del kommunala beslulel är skäligleller ändamålsenligt kan i princip inle bli föremål för kontroll. Ensärslällning intar de mål där besvären grundas på all del kommunala organel haröverskridil sin allmänna kompetens enligi I kap. 4 § KL. I dessa mål kanprövningen få elt inslag av lämpligheisprövning. Besvärsmyndigheien kan iblandinle undgå atl som ell led i den individuella besvärsprövningen bedöma vilkenomfallning den kommunala kompetensen på del akluella områdel allmänl sell börha. 1 andra fall prövas om den kommunala ålgärden varii behövlig ochändamålsenlig för alt uppnå ell vissi resullal. Bestämmelsen om kommunernas ochlandsiingskommunernas kompelens är liksom dess molsvarighei i äldre lag myckelallmänl hållen. Den kommunala kompelen-sen har i slor ulslräckning fåll sillkonkreia innehåll genom regeringsräitens praxis. Beslämmelser om besvär över kyrkokommunala beslul finns i89-92 );S 1979/80:105 23 lagen(l96l;436)om församlingsstyrelse (omlryckl 1976:500). Dessa bestämmelserstämmer i huvudsak överens med KL;s besvärsregler. Som kommunalbesvär räknasockså besvär som anförs med slöd av 20 S lagen (1957:281) om kommunalförbund(omlryckt 1977:181), I kap. 19 §,2 kap. 9 § och 3 kap. 14 § lagen (1979:411) omändring i rikels indelning i kommuner, landslingskommuner och församlingar, 23§ lagen (1979:412) om kommunala indelningsdelegerade och 21 § lagen (1972:229)om kyrkliga indelningsdelegerade. är i regel försia instans ikommunalbesvärsmålen. Länssiyrelsens beslul kan överklagas hosregeringsrätien. Landstings och landslingskommunala nämnders beslul överklagasdirekl hos regeringsrälien. 1 molsals lill vad som i allmänhel gäller i frågaom förvaliningsbesvär är rälien all fullfölja talan lill regeringsrälien ikommunalbesvärsmålen inle begränsad genom krav på prövningslillsiånd. En ändrad inslansordning för kommunalbesvärsmålendiskuterades i samband med förvaliningsrälisreform. Genom den reformenfick regeringsrätten siällning som en i huvudsak prejudikalbildande instans.Kammarrätten sköts in som en mellaninslans i flertalet mål. Förvaltnings-domslolskommiiiénföreslog i sill belänkande (SOU 1966:70) Förvaltnings-räiiskipning allkommunalbesvärsmålen skulle överföras från länsslyrelserna lill kammarräiiernaoch all regeringsrätten skulle pröva målen endasl efler prövningstillstånd.Förslagel kritiserades hån vid remissbehandlingen. Del framhölls därvid bl. a.all prövningen av kommunalbesvärsmålen, även om den formelll är begränsad lagligheisprövning, ofta i verkligheten innebär en kvalificeradlämplighetsprövning och all länsslyrelserna har särskilt bra föruisäiiningarför all göra sådana bedömningar på grund av sin goda kännedom om förhållandenai länels kommuner. Föredragande departementschefen förklarade all han för sindel var ense med kritikerna om all det inie var lämpligt atl ta bortlänsstyrelserna ur instanskedjan (prop. 1971:30 s. 81). Kommunalbesvärskommillén ullalar all del är enangelägen ålgärd att reformera instansordningen i kommunalbesvärsmål. Enligtkommilléns bedömning kan en sådan reform myckel väl genomföras innan enfullsländig översyn av kommunalbesvärsinslilulel slutförts. Med hänsyn tillmålulveck-lingen och arbetsläget hos regeringsrätien och kammarrätterna ärtidpunkten enligt kommiitén nu också lämplig för en reform. Kommillén pekar på all tillströmningen av kommunalbesvärsmållill regeringsrätten har ökal krafligl , Enligt kommitténsuppfallning har målen kommii all la i anspråk en oproportionerligt stor del avregeringsrättens sessionstid. När del gäller kammarräiierna visar balansernaunder den senasle tiden en sjunkande lendens, vilkel enligt kommillén germöjlighel till att utvidga kammarrällernas målområde. Vid remissbehandlingen av kommitténs förslag harflertalel remissinstanser ställt sig positiva till en ändring avinstansordningen i kommunalbesvärs- 1979/80:105 24 målen.Olika synpunkter har dock framförts på frågan hur instanskedjan bör ulformas.Meningsskiljakligheterna avser huvudsakligen behovel av att behålla enbesvärsinslans på regional nivå. Även jag anser all liden nu är mogen för atlöverväga en ändrad inslansordning. är enligt min mening särskiltangelägel mol bakgrund av den uiveckling som handläggningen avkommunalbesvärsmålen i regeringsrälien har lagit. Del är inle rimligt all denförhållandevis begränsade målgrupp som kommunalbesvärsmålen irols alll utgörskall belasta regeringsrätten på ell sådant säll all domstolensprejudikalbildande uppgift försvåras. En förändring av regeringsräitens rollsom högsia instans i kommunalbesvärsmålen måsle givelvis påverka vilkabesvärsinslanser som bör finnas under regeringsrälien. Självfallel gör sig olika iniressen gällande närman överväger en reform av insiansordningen i kommunalbesvärsmålen. En sådanreform börsyfta lill au förbällra arbetsläget i regeringsrätten när del gällerkommunalbesvärsmålen och all så långl möjligt förkorta handläggningstiderna.Inlressel av en fungerande slallig lagligheiskoniroll skall lillgodoses ulanall de kommunala självsiyrelseiniressena träds för nära. Rälissäkerhelskraveifår inte efiersällas. Insiansordningen måste ulformas så all den skapar bäslamöjliga förulsältningar för den speciella lyp av lagligheiskoniroll somkommunalbe-svärsprövningen innebär. innebär all det inie låier sig göraall ulan vidare överföra den ordning som gäller för förvaliningsbesvären lillkommunalbesvärsprocessen. En utgångspunki för kommillén vid övervägandena omen lämplig inslansordning för kommunalbesvärsmålen har varit det besvärligaarbeislä-gei i regeringsrätten i dessa mål. Tillslrömningen avkommunalbesvärsmål i regeringsrätten har nämligen iikai myckel kraftigl undersenare år. Vid förvaliningsrällsreformen räknade man med att det skullekomma in ca 200 kommunalbesvärsmål lill regeringsrälien . Under år 1978kom det in inte mindre än 678 mål. Målen handläggs på fullsuiten avdelning ulankrav på prövningslillsiånd. Del är den största gruppen av mål som prövas utanalt regeringsrätten har meddelat prövningstillstånd. Totall Ulgörkommunalbesvärsmålen nu också den slörsia målgruppen hos regeringsrätten efterskallemålen. Enligt kommilléns uppfallning lar målen i anspråken oproporlionerligi slor andel av regeringsrättens sessionstid. Med hänsynlill inlressel av all regeringsrälien ges god möjlighel atl upprätthålla sinställning som prejudi-kalinsians är del enligt kommiuén angeläget alt begränsaregeringsräitens befattning med kommunalbesvärsmål. 1979/80:105 25 ligger närmasl lill hands är all införafullföljdsbegränsning genom krav på prövningstillstånd. Med en sådan ordningförutsätter kommittén atl besvärs-instansen närmast under regeringsrälien fårenkvalificerad sammansällning. Flerlalel mål kan förvänlas slanna i en sådaninslåns. Enligt kommillén bör detla lillsammans med etl krav påprövningstillstånd medföra en avsevärd lättnad för regeringsrälien. Liksom kommillén och det alldelesövervägande antalet remissinslanser ser jag ell slarki inlresse i att vidtaålgiirder för all begränsa regeringsräliens befattning medkommunalbesvärsmålen. Grundtanken bakom 1971 år.s lorvallningsräilsrelbrm varall låla regeringsrälien svara för prejudikalbild-ningen genom vägledandeavgöranden i oklara eller iveksamma rällsfrågor. medan kammarrällernashuvuduppgift skulle vara atl åsladkomma malerielll rikliga avgöranden i deenskilda fallen. Det är enligt min mening väsentligl att regeringsräitensprejudikalbildande uppgift inte försvåras. Kommitténs ulredning saml vad somframkommil vid remissbehandlingen lyder dock på att kommunalbesvärsmålen harkommii atl dominera regeringsrättens arbete pä ett sätl som inte kundeförutses vid förvaltningsrätlsrclbrmen. Regeringsrätten upplyser sålunda i sittremissyttrande all kommunalbesvärsmålen, som endasl ulgör avsamtliga lill regeringsrätten fullföljda mål, lar i anspråk en iredjedel avhela den sessionslid som regeringsrälien använder för prövning av mål påfullsutlen avdelning. leder enligi regeringsrälien lill förläng fördomstolens prejudikatbildande uppgift. I likhet med kommittén ocbflertalel remissinslanser anser jag all del enda rimliga sällei all förbällrasituationen för regeringsrätten är alt införa krav på prövningslillsiånd ikommunalbesvärsmålen. Att vidta andra ålgärder, somresursförstärkningarellerandra organisatoriska förändringar, kan knappast fåannal än kortsiktiga effekter. En lösning som innebär fullföljdsbegränsning förkommunalbesvärsmålen ligger också i linje med den bärande tanken bakom 1971 årsförvaliningsrälisreform. En ovillkorlig förulsätining för en sådan ordning ärdock, som framhållils av kommillén och flera remissinslanser, all del skapasgaranlier för all instansen närmasl under regeringsrätten blir välkvalificerad. Jag ålerkommer lill denna fråga i näsla avsniu, Kommillén diskulerar enligi vilkagrunder prövningslillsiånd skall meddelas. Kommillén ulgår därvid från deregler i förvaltningsprocesslagen (1971:291) (FPL) som gäller förförvallningsbesvärsmål. Enligi 36 S förslå slyckel FPL får prövningslillsiåndmeddelas 1. om dei är av vikt för ledning avrättstillämpningen all frågan prövas av regeringsrätien eller 2. om det föreligger synnerligaskäl för sådan prövning, såsom atl grund för resning föreligger eller all niålels utgång i kammarrätten uppenbarligen beror på grovt förbiseende eller grovi misslag, FPL;s regler om prövningslillsiånd är utformade eflerförebild av rätte- 1979/80:105 26 I samband med tillkomsten av FPL:sregler diskulerades möjlighelen av all medge någon form av s. k.ändringsdispens, dvs. all grunden lör dispens är att del finns anledning atländra iinderinslansens beslul. En sådan dispensregel fanns i. o. m. den 1 juli1971 i . Tanken avvisades emellerlid av depariemenlschefen, bl.a. med hänvisning lill alt man med en sådan ordning inte skulle kunnaförverkliga de bärande principerna för insianssystemel. I etl syslem medändringsdispens förmodades vidare mållillsirömningen lill regeringsrälien blibelydligl mer omfallande jämförl med en ordning där prövningen i huvudsakendasl gäller prejudikalfrågor (prop. 1971:30 s. 79). Vid riksdagsbehandlingenuttalade konstilulionsulskotlel (KU 1971:36 s. 15) all prövningslillsiånd skallkunna meddelas av prejudikaiskäl ulan alllför snäv begränsning. Kommillén anser all FPL;s regler omprövningstillstånd är väl förenliga med kommunalbesvärsprövningen. Den endalänkbara avvikelsen från dessa regler är enligt kommitténs mening att tillåtanågon form av ändringsdispens. Kommittén anser emellertid alt del aren fördelom de allmänna normer för fullföljdsbegränsning mellan högsia inslåns ochinstansen närmasl under, som vunnit en vid tillämpning inom den svenskarättskipningen, kan göras tillämpliga också i kommunalbesvärsprocessen. Enligtkommillén är det angeläget alt regeringsrälien låier mål som rör den kommunalakompetensen gå lill prövning i förhållandevis slor utsträckning, eftersomrättspraxis här spelar en avgörande roll för rättsbildningen. Enligt kommiiténlorde FPL;s regel om prejudikaldispens inte lägga några hinder i vägen fördella. Del finns därför enligi kommilléns mening inle anledning atl införaandra dispensgrunder för kommunalbesvärsmål än för förvallningsbesvärsmål. Kommilléns förslag i denna dellårsiöd av flerlalel remissinslanser. Hii hör regeringsrälien, som inte sernågra svårigheler i all de allmänna grunderna för prövningslillsiånd blirlillämpliga på kommunalbesvärsmålen. Fyra regeringsråd framhåller dock i enskiljakiig mening bl. a. all reglerna om prövningslillsiånd bör vidgas lill allmedge även ändringsdispens. Flera remissinslanser belönar del angelägna i allmål som rör den kommunala kompeiensen släpps fram lill prövning iförhållandevis slor ulslräckning. Svenska kommunförbundei förulsäller auflertalet reella kompeiensniål regelmåssigl kommer all sakprövas av regeringsrättenom della begärs av klagoberäiiigad part. Från några håll förordas all kommunemabör vara befriade från kravel på prövningslillsiånd. kommun ifrågasällerom man inie som en yllerligare dispensgrund borde ange all målei har allmänvikl. Föregen del finner jag, liksomkommillén och flerlalel remissinslanser, all del finns slarka skäl för all lålakommunalbesvärsmålen omfallas av FPL;s regler om prövningstillstånd.Utformningen av dessa regler saml vad som uilalals i förarbelena bör enligi minmening ge lillräckliga garanlier för all regeringsrätien skall kunna beviljaprövningstillstånd i kommunalbesvärsmålen i den ulslräckning som behövs lillledning för räiistillämpningen. 1979/80:105 27 Särskiliangelägel är deila i fråga om mål som gäller den kommunala kompeiensen. Dessamål iniar, som påpekals av kommiuén och flera remissinslanser, på sätt och visen särställning. Eftersom kompeiensbestäm-melsen i 1 kap. 4S KL är allmänluiformad, har del lill slor del lagls på räiistillämpningen au påverkainnehållel i den kommunala kompeiensen. Del är därför nalurligl au ett stonantal kompetensmål prövas i sak av regeringsrätien. Det är framförallt eltstarkt kommunalt intresse atl H upp sådana mål lill prövning i regeringsrätien.Några remissinslanser har på grund härav förordal all kommunerna bör varabefriade från kravel på prövningstillstånd. Jag är dock för egen del inieberedd all instämma i della. Förulom atl rent principiella invändningar kan resasmol all skapa speciella fullföljds-regler för vissa fall, ser jag inle hellernågol direkt behov av all befria kommunerna från kravel på prövningslillsiånd.Under förutsäuning all del finns en kvalificerad underinsians bör det finnasgaranlier för att målen i första instans ges en grundlig prövning som lederiill en sakligi riklig uigång. Kommunalbesvärsmålenoch då specielll målen om den kommunala kompeiensen är inte sällan av sådankaraklär all dei kan vara nalurligl all anse all de har prejudikaiinlresse. 1prakliken lorde della ofta vara fallel när en lägre inslåns har upphävikommunens beslul på den grunden all beslulel inte är kompetensenligt ochkommunen önskar fullfölja målet till regeringsrätten. Del lorde då finnas godamöjligheier au med dispensregler av del slag som finns i 36 § upp målellill prövning. Del finns därför enligt min mening inte skäl atl införa andradispensregler för kommunalbesvärsmålen än de som gäller i övrigl för fullföljdfrån förvaliningsdomslol lill regeringsrätten. Sammanfailningsvis vill jag alliså förorda aurälien all fullfölja talan lill regeringsrätien i kommunalbesvärsmål begränsasgenom krav på prövningslillsiånd och alt därvid dispensgrunderna i 36 S FPLskall lillämpas. Regeringsrättentar i siu remissylirande upp en fråga som rör handläggningen av vissaavvisnings- och avskrivningsfrågor. Regeringsrälien föreslår all besvär som haranförts för senl eller åierkallais skall fö avvisas resp. avskrivas av treregeringsråd. Jag vill inle förorda all en sådan ordning införs utan yueriigareöverväganden. Eftersom dessa frågor om avvisning och avskrivning normaltavverkas mycket snabbt, är det tveksamt om tidsbesparingen skulle bli särskiltstor. Frågan om möjlighel all hänskjuta mål av della slag lill fullsullenavdelning kan också kräva noggrannare överväganden än vad som är möjligt idella sammanhang. 2.2.2Besvärsprövningen i instansen under regeringsrätten