prop · G3032 · 1979-12-31 00:00:00 — All helt utesluta möjligheten tillsekreiess kan i vissa speciella fall medföra svårigheter, t, ex, när del gälleratt dokumentera viss information, JO förordar därför atl regeln i tredjeSlyckel första punkten i förevarande paragraf av förslaget fär molsvarandelillämpning också på inspektionsprotokollen, -Vad gäller anmälningar och andraskrivelser från allmänheten föreslås sekretess endasl enligt 3 kap, och enbartom del kan antagas atl röjande av uppgiften skulle medföra betydande men för riket,JO vill föreslå en någol vidgad sekreiess. Del gäller dem som är underkastadesekreiess på gmnd av förordnande enligt RB eller förbehåll enligtsekretesslagen, Å ena sidan vore det ur rättssäkerhetssynpunkt intelillfredsslällande om den som ålagts sådan lystnadsplikl, inte skulle kunnaanföra klagomål lill JO angående något som omfattas av tystnadsplikten, Å andrasidan bör den föreskrivna sekretessen rimligen inte fä brytas av alt uppgiftersom omfattas av sekreiessen blir offentliga om de åberopas i en anmälan lillJO, Sekretesskyddet för anmälningar m, m, frän allmänheten synes därför börautvidgas så att sekretess i nu angivna fall före vidare när uppgifter somomfattas av sekreiessen förekommer i skrivelse till JO Ofr f ö, föreslagnainskränkningar i meddelarfriheten enligt 14 kap, 2 § 4 och 6), - Vad gällerJO:s beslut föranleder förslaget - atl de alltid skall vara offentliga - ingenerinran från JO:s sida, I enlighet med vad JO nu sagt föreslår JO all 12 kap, 7§ iredje siycket i förslaget ereätis av bestämmelser med följande innehåll isak (en uppdelning pä flera stycken synes dock motiverad så alt ejundanlagsregler och självständiga regler sammanblandas): Sekretess för uppgifti anmälan eller yttrande frän myndighet eller den, som på sätt anges i 1 kap, 3§ är knuten till myndighet, gäller endasl om del kan antagas att röjande avuppgiften skulle medföra avsevärd skada eller betydande men för allmänt ellerenskilt intresse. För uppgift som någon, som ej är underkastad sekretess enligt1 kap, 2 § 2, lämnar i anmälan eller annan skrivelse gäller sekreiess endast omuppgiften är sädan att den som lämnar uppgiften är underkastad tystnadsplikt pågmnd av förordnande enligt 5 kap, 4 § eller 23 kap, 10 § fjärde stycket RBeller på gmnd av förbehåll enligt 2 kap, 10 §, 11 §, 12 § fjärde styckel, 13 §andra stycket eller 15 § denna lag, eller för uppgiften gäller sekretess enligt3 kap, och det kan antagas att röjande av uppgift som sist sagls skulle medförabelydande men för riket. Sekretess för uppgift i inspektionsprotokoll gäller omdel kan antagas atl röjande av uppgiften skulle medföra avsevärd skada ellerbelydande men för allmänt eller enskilt inlresse. Sekretess gäller ej beslutvarigenom ärende avgörs. - JO tillägger alt med anmälan, yttrande ellerskrivelse åsyflas en inlaga lill JO. Ev. därvid fogade bilagor fär bedömas försig. En bilaga, som utgöre av en 1979/80:2 Del B Bilaga 2 484 självständigsekret handling t. ex. en sjukjournal, bör inte förändra karaktär därför altden inges till JO. Innefattar däremol bilagan endasl en vidareutveckling avtankegångarna i inlagan lär den följa samma regler som denna, SACOISRär mycket tveksam lill förslagel i 12 kap, 7 § och anför härom följande. Detvore önskvärt all de enskilda sekretessreglerna utformades på sådant sätt atten övergripande regel inte behövde meddelas. Låter detta sig inte göra, bör ivart fall reglema om fortplantning av sekretess samlas i ett kapilel ochdisponeras på ett mer överekådligi sätt än som skett, Iformellt hänseende gör regeringsrällen och kammartätten i följandepåpekanden. Regeringsrätten framhåller alt i 12 kap, 7§ iredje slyckel användsuttrycket "den som är underkastad sekreiess", Detla uttryck är inteväl valt. Del är ju snarare uppgiften än personen som är underkastad sekretess.Bättre vore atl skriva den som har atl iaktta sekreiess. Kammarrätten iGöteborg pekar pä att det av paragrafens första slycke framgår att sekretessengäller i den omfattning som framgår av andra-fjärde styckena, I andra slyckelstadgas en regel om sekundär sekreiess hos JO och JK, I tredje styckel gessedan dels undantag från sekundärsekrelessen, dels en primär regel om att föruppgift som lämnas av enskild gäller endast sekreiess enligt 3 kap. Dessa tväbestämmelser hör enligt kammarrällens mening inte ihop systematiskt och bördärför skiljas åt, EndastJK har berört denna paragraf Vad JK har anfört finns redovisat under 12 kap, 7§ i avsnittet om JK:s uppgift som regeringens juridiska rådgivare, JKuppmärksammar hänvisningen i första styckel 2 p till den tystnadsplikt somgäller för Oänsteman i enligt vissa lagmm i RF och RO, I promemoriansägs (s, 622), atl sekreiessen för dessa Oänsteman i första hand regleras isekrelesslagen saml att den omständigheten atl vissa Oänsteman i riksdagendessutom kan komma att bli underkastade tystnadsplikt enligt RF och RO intesynes behöva leda till praktiska svårigheter. Den förevarande beslämmelsen i 9§ kan enligt JK i sin utformning fattas som en exklusiv tystnadspliklsregel förOänsiemännen hos , varav skulle följa alt i övrigi ingen sädan pliktföreligger för den. Det kan över huvud tagel ifrägasällas om inte helame.iingen, som ju endast innefattar en hänvisning lill vad som gäller enligtannan lagstiftning, kan utgå såsom obehövlig. Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 485 Riksdagensrevisorer förklarar sig inte ha någon erinran mot paragrafen, JK kommenteraruttalandet i motiven att befogenheten all förordna om undanlag från sekretesstillkommer "den organisationsform, hos vilken uppgiften förekommer",t, ex, ell riksdagsutskott. Detta kan dock enligt JO inte utläsas urparagrafen. Det lorde fä ankomma på att själv bestämma om behörigtorgan. ÖBdelar de i motiven lill denna paragraf anförda synpunkterna och tillstyrker attparagrafen fär den föreslagna lydelsen. Även ärpositiv till paragrafen. Socialstyrelsenmenar attföremälet försekreiessenbör begränsas. Styrelsen framhåller följande.Myckel av sådana uppgifter, varom en tiänsteman inom samma eller annanmyndighei har tystnadsplikt, kan bli känt för en växeltelefonist. Därför harsocialstyrelsen i och för sig ingei att einra mol att personal i en myndighetstelefonväxel erhåller förbud mot att röja eller utnytOa vid tiänsigöringeninhämtad sekretessbelagd uppgift om telefonsamtal till eller från annan personhos myndigheten. Den nu föreslagna bestämmelsen synes emellertid alldeles förgenerellt hållen och omfattar även sådana uppgifter, som en växeltelefonist kanfä reda på men som eljest inte är belagda med lysinadsplikt. Som skäl härföranföre i motiven (s, 625) att det knappast kan överlämnas lill växeltelefonistatt avgöra om en sekreiessregel är tillämplig i det enskilda fallel. För ensådan bedömning saknar telefonisten tillräckligt underiag, Särskill gällerdelta om sekretessregeln är försedd med ett skaderekvisit. Enligtsocialstyrelsens mening måste växeltelefonister i likhet med samtliga övrigaOänsteman, vilka kan sältas i motsvarande situation hos en myndighet, erhållatillfredsställande undervisning om gällande sekretessbestämmelser. Omtveksamhet uppstår i ett konkret fall, bör vidare myndighetens juridiskaexperter rådfrågas. Styrelsen ställer sig därför tveksam lill all den nuföreslagna beslämmelsen inte begränsas i erforderiig mån. Byggnadsstyrelsenifrågasätter om den absoluta tystnadsplikten för den som Oänslgör i myndighetstelefonväxel fullt tydligt kommit till uttryck i den föreslagna lagtexten. Denaktuella paragrafens hänvisning lill de gmndläggande bestämmelserna i 1 kap, 2§ 2 med dess lydelse (förbud atl röja sekretessbelagd uppgift etc) kan enligtstyrelsen föranleda missförstånd. Juridiskafakulteten vid anser all paragrafen genom sin placeringnärmast efter bestämmelserna om gör ett nära nog löjeväckandeintryck. Fakultetens synpunkter därutöver på paragrafen finns redovisade under12 kap, 5 §, Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 486 JKställer frågan hur man i promemorian har tillgodosett behovel av sekreiess föruppgifter som ingår iJK:s verksamhet som regeringens högste ombudsman. Dennauppgift-som är en av JK:s dominerande arbetsuppgifter - är avmångskiftande beskaffenhet och del kan därför i verksamheten ingå mänga olikauppgifter som av olika skäl kan böra sekretessbeläggas. Enligt JK är mångasekretessregler utformade så atl de gäller för uppgift av vissl slag. Sådanaregler ger naturiigtvis skydd även hos JK, - Mycket vanligt är att sekretessanges gälla i ärende av visst slag, t, ex, om arbetsförmedling (9 kap, 1 §), OmJK i sin verksamhei som skadereglerare fär ta befallning med uppgifter som ioch för sig omfattas av sädan sekretessregel, lorde någol sekretesskydd ejföreligga hos JK, Ärendet kan ju nämligen ej anses gälla t, ex,arbetsförmedling, Eftereom det inte finns någon regel i förslaget som tardirekt sikte på JK:s verksamhet som "sialsadvokal" synes del klartatt någon primär sekretess inte föreligger hos JK, Det återeiår att undersöka huruvidaell lillfredsslällande skydd kan anses föreligga genom regler omsekundärsekretess. Huvudbestämmelsen om sekundärsekreiess är 1 kap, 5 § JK:stillsynsverksamhet är helt undantagen från tillämpningsområdet för dennabeslämmelse, 1 den mån JK kan betecknas som åklagarmyndighet omfattas JK avregeln i första styckel 2, Därigenom kan sekrelessbehovel tillgodoses i deärenden utanför ramen för JK:s lillsyn över offentlig verksamhei där JK ageradepå samma sätt som en allmän åklagare. Den nu aktuella verksamheten somregeringens högste ombudsman - dvs, framför allt skadereglering men ocicsåtillvaratagandet av statens intressen i mänga andra sammanhang - omfattasemellertid inte av någon av de punkter som anges i företa slyckel. Slutsatsenmåste därför bli atl inte heller någon sekundärsekreiess föreligger. Det ärsvårt att precisera sekrelessbehovel i ärenden av det här aktuella slaget,Upf)enbart är alt del i skadesiåndsärenden kan förekomma l, ex, läkarintygeller annan personutredning av mycket känslig natur. Utredningen kan inhämtasfrån en myndighei men utredning kan också på JK:s eller motpartens begäraninhämtas från enskild, I andra fall kan del röra sig om utredning som är avbetydelse för någons ekonomiska intresse, JK har över huvud tagel inte haftmöjlighet att närmare analysera sekrelessbehovel. Det är möjligt att en"generalklausul" med ett visst skaderekvisii men tämligen fria händerför JK atl pröva sekretessfrågan är den enda praktiska lösningen, JKtar också upp frågan om sekretess i den del av JK:s verksamhet som beslår i altavge s, k, legal opinions. Denna uppgift är helt oreglerad och troligen heltokänd för flertalet myndigheter och enskilda. Uppgiften består i atl JK påbegäran avger ett intyg - i regel på engelska - i visst ämne, ungefär av detslag som nolarius publicus ibland gör, JK kan som exempel nämna etl Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 487 intygom förenade fabriksverkens rättsliga ställning samt verksledningens befogenhetoch behörighet, Pä senare tid har olika intyg i samband med riksgäldskonlorelsupplåning utomlands varit dominerande. Också enskilda lånesökare, t, ex,Foremarksgruppen, har erhållit intyg i molsvarande ärenden, Sekreiess kan iärenden av här aktuellt slag vara påkallad av hänsyn till många olikaintressen. Ett inlresse är del som anges i 4 kap, 1 §, Denna beslämmelse gerskydd även hos JK, Ett annal intresse är del som avses i 7 kap, 3 §, Ocksådenna beslämmelse ger möjlighet till sekreiess hos JK, Detsamma torde gälla 9kap, 6 § även om formuleringen inte är helt klar, 1 varje fall bör sekretessgälla också hos JK, Det förefaller mig emellertid som om del saknas enbestämmelse som skyddar den enskildes ekonomiska inlresse när denne själv ärlånlagare,Dei anförda har gällt ärenden med anknytning lill upplåningsverksamhelen.Övriga ärenden lorde i regel gälla affareverksamhet av någol slag. De sekretessbestämmelserdet här kan bli fråga om bör alltså ingå i 7 kap, eller 9 kap, Beslämmelsernaskulle ha lill uppgift att skydda del allmännas eller en enskilds(i regel ettföretags) intresse av att innehållet i avtal e, d, inte avslöjas förkonkurrenter. Särskilt starkt är naturligtvis behovel av skydd för avgivnaanbud eller molsvarande. Något fall av detta slag har ännu ej uppkommit i minverksamhei men JK håller inte för otroligt att det kan komma, JK har inteheller i denna del kunnat bilda sig en hell .säker uppfattning om humvidasekrelessbehovel kan anses tillräckligt beaktat eller hur ev, kvarstående behovskall tillgodoses. Avsikten med det anförda har främst varit alt fästauppmärksamheten på detta för promemorieförfaitaren troligen okända ämne, Myndighetemas uppgiftsskyldighet m. m. Bestämmelsernai 13 kap, föranleder inte lill någon erinran i sak, Öfianför att del under kapilelrubriken har införts bestämmelser om bl, a,utlämning av handling, registrering, hemligbeteckning samt besvärsregler,Eftereom bestämda regler lill viss del saknas på dessa områden finner ÖB delbetydelsefullt att man nu föreslår enhetliga regler för myndigheterna, ÖBtillstyrker förslaget i denna del, Riksarkiveifmner det särskilt värdefullt atl de positiva bestämmelser bl, a, omregistrering och ordnande av handlingar och om myndigheternasinformationsskyldighet, som införts i LAH, också har medtagits i promemorieförslaget,Rällen att ta del av allmän handling framstår därigenom fortfarande som detviktigaste medlet till insyn i den offentliga förvaltningen, JKanser att r u b r i k e n lill kapitlet ger dålig upplysning om innehållet.Enligt bör del förhållandet all i kapitlet har Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 488 upptagitsäven fullföljdsreglerna komma till uttryck i kapilelrubriken. Också enligt de juridiskafakulteterna vid och är rubriken mindre lyckad. Vadkapitlet framför alll handlar om är, framhåller fakulteten i , sättet förutlämnande av allmänna handlingar, I samband härmed står ganska naturiigtföreskrifterna i 2 och 3 §§ om uppgiftsskyldighet saml i 5 och 6 §§ omregistrering, som ju är en förutsättning för att handlingarna skall kunnaframletas. En mera adekvat kapiielrubrik vore därför "Utlämnande avallmänna handlingar m, m,". Fakulteten i företräder sammauppfattning, Ue juridiska fakulteternavid och anmärker i övrigt mol kapitlets avfattningatl del innehåller ett flertal, vad man betecknar som överflödiga hänvisningarlill eller upprepningar av vad som står i 2 kap, TF, 1§Denna paragraf har inte särskill kommenterats av någon remissinstans, Enligtregeringsrätten faller bestämmelsema i 2 och 3 §§ - vilka handlar ommyndigheternas informationsskyldighet i motsats till förslagets övriga regler,vilka handlar om hinder för myndigheter och funktionärer all lämna infonnalion- utanför den ram som lagens ämne drar upp och kan ge intryck av att ha envidare syftning än de egentligen har. Regeringsrätten förordar atl deföreslagna beslämmelserna utgår. Andra remissinstanserär mera positiva till bestämmelserna och deras placering i 13 kap, HovrättenförVästra anser sålunda all det länge varit en brist alt bestämmelserna iservicecirkuläret om statlig myndighets plikt all stå lill ijänsl medoffentliga uppgifter inte har haft någon motsvarighet för de kommunalamyndigheternas del. Hovrätten tillstyrker förelaget lill 2 §, Motsvarandegäller 3 §, Stadsjuristen i finner ej anledning till erinranmol att uppgiftsskyldighelen utvidgas till att gälla även inom kommunalverksamhei, särskill som uppgiftsskyldighelen enligt paragraferna begränsas avhänsyn lill arbetets behöriga gång. Värt att uppmärksamma är enligtstadsjuristen molivuttalandet (s, 628) att bestämmelserna i 2 § omuppgiftsskyldighet mot enskild inte ger den enskilde rätt till skriftligt svaroch inte utgör hinder mot föreskrifter, som innebär att skriftlig uppgift ivissa fall lämnas endast mot avgift. Kommunstyrelsen I kommunkonstaterar all den skyldighel att lämna information som föreslås i 2 § nugäller för statliga myndigheter. Om förelaget genomföre kommer skyldigheten attgälla även för kommunala myndigheter. Del finns enligt kommunstyrelsen intenågot att invända emot detta, kommunsty- Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 489 relsetillstyrker lagförelagel i den del det ålägger myndigheten en viss servicegentemot enskild och andra myndigheter i fråga om uppgiftslämnande urhandlingar m, m, utgår ifrån all den föreslagna bestämmelsen i 2 § inteinnebär en. inskränkning jämfört med vad som gäller, Beslämmelsernai 2 och 3 §§ lorde enligt i komma alt medföra enökad arbetsbelastning. Enligt gällande rätt är exempelvis sekreiessen vadgäller utlämnande av uppgift ur självdeklarationer till enskild absolut, menenligt förslaget skall en prövning huruvida utlämnande kan ske alltid företas.Förutom ökad arbetsbelastning kommer förelaget vidare alt ställa stora krav påden enskilde Oänsiemännen, Generella direktiv varken kan eller bör nämligenges, eftersom prövningen skall ske med utgångspunkt från det enskilda fallet.Vissa centrala anvisningar angående tillämpningen i stort lorde emellertid bliofrånkomliga. Svåra avvägnings- och bedömningsfrägor kan uppkomma. Vad gällerutlämnande lill myndighet av sekretessbelagd handling, skall skaderisk ochskyddsintresse enligt 2 kap, 7 § första stycket punkten 2 vägas mot behovet avuppgiften. Det må framhållas att ingen avvägning mellan olika intressen (närsamtycke ej föreligger) skall ske vid prövning av utlämnande till enskild personOfr även vad ovan anförts under 10 kap, 1 §), Prövning av enskilds behov avsekretessbelagd uppgift synes dock i praktiken kunna ha viss betydelse när detgäller att ta ståndpunkt till om visst skaderekvisit är uppfyllt eller ej (dåsamtycke ej föreligger). Alt märka är även atl enskild person som anser sig blilidande på alt en handling lämnas ut inte heller enligt förslaget har någonmöjlighel att överklaga beslutet (s, 641), Den person som lämnat uppgifteneller som uppgiften avser ges ej heller ovillkoriig rätt till kommunikation iärende angående utlämnande till annan enskild pereon (s, 266-267), Sveahovrätt framhåller all del i 2 kap, 12 § TF lämnas bestämmelser om utlämnandeav allmän handling. Det föreskrivs därvid alt tillhandahållandet av handlingenskall ske genast eller så snart det är möjligt. Även den föreslagna 2 § i 13kap, bör innehålla motsvarande föreskrift om skyndsamhel. Statskontoretkommenterar uttrycket hänsyn till arbetets behöriga gångi2§. Statskontoretifrågasätter inte någon ändring av formuleringen, eftersom den överensstämmermed det allmänna språkbruket på området. Då lagrummet relativt ofta kommer tillanvändning och formuleringen inbjuder till "bekväma" tolkningar börbeslämmelsen dock kommen-leras i tillämpningsanvisningar. Därvid torde bl, a,flera JO-uttalanden kunna Oäna som underlag. Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 490 4 och 5 §§ Regeringsrättenanför atl föreskrifterna i 4 och 5 §§ om diarieföring m, m, går tillbaka påtidigare förslag och har fält en i allt väsentligt ändamålsenlig uiformning. Enligtdatainspektionen är bestämmelserna om regislreringsskyldighei och om deuppgifter som under alla omständigheter skall redovisas i offentligt diarium avstor betydelse för offentlighetsprincipens effektivitet. Datainspektionentillstyrker förslaget i denna del, Dalalagsliftningskommitlénanmärker all de föreslagna bestämmelserna om registrering av allmän handling, 4och 5 §§, inte helt synes passa för ADB-upptagningar. Kommittén har emellertidsannolikt anledning alt överväga denna fråga i det fortsatta utredningsarbeteti anslutning lill den större utredningsuppgift som gäller att förbättramöjligheterna att utnyttja offentlighetsprincipen. FörsvaretscivilförvaUning ullalar i anslutning till 4 och 5 §§ att ämbetsverketförutsätter atl de förenklingar i regislreringsruiiner som på senare lid harinitierats av statskontoret kan anses förenliga med den nya lagens krav. Deltorde t, ex, inte finnas något offenlligheisinlresse som skulle föranleda atlför kännedom erhållna avskrifter av andra myndigheters yttranden skall registreras. hälsar med tillfredsställelse reglerna i 4 och 5 §§ omregistrering av allmänna handlingar, Riksarkivetuttrycker sin tillfredsställelse över att denna paragraf har intagils isekretesslagen, Riksarkivei och landsarkiven har stor erfarenhet av attregistrering av handlingar ofta ulgör en grundförutsättning för rationellakoniorsruiiner och arbetsformer inom förvaltningen, Diarierna och registrenfungerar också som sökmedel i arkiven. De utgör ofta en garanti för attarkivläggningen av handlingar sker i god ordning. Ett väl fungerande diarie-ochdossiésystem underiättar enligt riksarkivei gallring av inaktuellaoch oväsentliga handlingar. uttalar alt förslagel förskolöverstyrelsens del i det väsentliga inte innebär någon ändring i förhållandelill nu gällande ordning. Skolöversiyrelsen har i siii yttrande över LAHtillstyrkt molsvarande av framlagt förslag. Enligt kommunstyrelsen iSollentuna kommun kan del sägas att ett krav på diarieföring här för förstagången har uppställts som även inbegriper den kommunala verksamhelen. Det ärdock att märka, framhåller kommunstyrelsen, alt lagförslagets lydelse endast ärett minimikrav och att man hos de flesta kommunala myndigheter redan tidigarehar uppfyllt denna föreslagna minimistandard. Förslaget innebär således att mankodifierar rådande praxis på området vilket kan vara nog så värdefullt medhänsyn till den osäkerhet som ändå kan uppkomma vid Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 491 behandlingenav inkomna eller upprättade handlingar. Kommunfullmäktige i kommunerinrar om att man i yttrande över LAH särskilt betonade betydelsen avdiarieföring som grund för offentligheten. Fullmäktige vidhåller sinuppfattning i ifrågavarande hänseende men vill även framhålla vikten avsamordning mellan sekretesslagens och den blivande sociahjänstlagensbestämmelser om diarieföring. Enligt stadsjuristen i kommuninnebär skyldigheten alt diarieföra till myndighet inkomna eller inom myndigheiupprättade handlingar inte någon ny uppgift för kommunerna, eftereom skyldighelalt föra diarier redan nu anses följa av om allmänna handlingarsoffentlighet. Uttrycketnär allmän handling inkommer lill eller upprättas hos myndighei bör enligtriksskatteverket justeras med hänsyn till all handlingen inte är allmän innaneller när den kommer in till myndigheten utan blir detla föret sedan den haranlänt till myndigheten eller kommit behörig befattningshavare till banda. Attregistreringsskyldighelen enligt paragrafens första stycke inte avser handlingsom uppenbarligen är av ringa betydelse för myndighetens verksamhet kommenterasav några remissinstanser. yATuttalar att avsikten är atl undanta handlingarav typ pressklipp, cirkulär ochreklamtryck som bara indirekt eller i ringa mån rör myndighetens verksamhei (s.632). I OSK:s förslag hade molsvarande regel den innebörden atl registreringinte behövde ske av handlingar som det var uppenbart obehövligt att bevara.Även om det - enligt promemorian - inte är avsett att den nu föreslagnalydelsen skall innebära någon ändring i sak i förhållande till OSK:s förslag,föredrar JK klart OSK:s formulering. Om regeln vore avsedd att träffa enbarthandlingar av del slag som nämns, skulle båda formuleringarna vara acceptabla.OSK ville emellertid träffa även andra fall, t. ex. det all en person överöseren myndighet med innehållslösa skrifter. Från sin egen verksamhei nämner JK alten enda anmälare till JK inger mer än 1 000 skrivelser,alla medobegripligt innehåll. Enligt JK:s mening bordel inte föreligga någon skyldighetall registrera - eller ens förvara - sådana handlingar. Den i promemorianföreslagna formuleringen är emellertid föga träffande som beskrivning på skälsom måste föreligga för atl registrering skall kunna underiåtas. Det är överhuvud taget mindre lämpligl all tala om betydelsen för myndighetens verksamhet. Statenspersonalnåmnd föreslår alt man i lagtexten eller i propositionen klariägger allskyldighet att registrera gäller även om en handling har ringa betydelse urmyndighetens synpunkl men allmänt kan ha betydelse ur offenllighetssynpunkl.Humvida en handling skall registreras skall enligt förslaget endast avgöras medhänsyn till myndighetens verksamhet.