prop · G303142 · 1979-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1979/80:142 om vissa taxifrågor; Regeringenföreslår atl antaga de förslag som har upptagits i bifogade utdrag avregeringsprotokoll. 1propositionen lämnas förslag till effektivisering och rationalisering av taxisverksamhet. Taxis roll i den kollektiva trafikförsörjningen - såväl i lälortersom på landsbygden - betonas bl. a. genom ökad samverkan mellan myndigheterna,taxi och huvudmännen för kollektivtrafiken. Med hänsynstagande till lokalaförhållanden skapas möjligheter för en mer flexibel tillståndsgivning. Vidareföreslås att laxiiaxan förenklas och byggs upp så att den skall stimuleraeffektiviteten inom näringen. Stor vikl läggs vid atl utvecklingen i fråga omtekniska hjälpmedel för taxi - beställnings-och trafikledningssystem,taxametrar m. m. - noga följs. Ålgärder föreslås också för att komma till rättamed olaga yrkesmässig trafik, s. k. svartåkning. I 1979/80. Lagomändring i yrkestraflklagen (1979:559) Härigenomföreskrivs i fråga om yrkestraflklagen (1979: 559) dels att 2 kap, 18 och 19 §§och 3 kap, 9 § skall upphöra att gälla. dels all 4 kap, I § skall ha nedanangivna lydelse. Den som driver yrkesmässigtrafik utan lillstånd eller en lillslånds-havare som bryter mot taxa,tur-lista eller någon annan särskild föreskrifl som har meddelals i tillståndetdöms till böler. Den som bryler mot 2 kap.15 eller 20 § döms till böler. Den som driveryrkesmässig trafik utan tillstånd döms för olaga yrkesmässig trafik lill bötereller fängelse . Tillståndshavaresom bryter mol taxa, lurlista eller någon annan särskild föreskrifl som harmeddelals i tillståndet eller den som bryter mol 2 kap. 15 eller 20 § döms tillböter. Dennalag träder i kraft den , 1979/80:142 3 Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , ,, , , , Åsling, Söder, ,, , , , , , , , Lagstiftningenom yrkesmässig trafik har reformerats såviu avser godstransporter ochbusstrafik. Jag hänvisar i del sammanhanget till prop, 1977/78: 137 om vissayrkestrafikfrågor m.m. och riksdagsbehandlingen härav (/78: 27, rskr1977/78: 365). Reformen berör frågor av betydelse för en utveckling mot ettmera effektivt utnyttjande av transportapparaten och etl mindre inslag avkonkurrenshämmande regleringar i fråga om den yrkesmässiga laslbilslrafiken,Lagsiiftningen har också moderniserats språkligt. Sålunda har förordningen(1940:910) angående yrkesmässig automobiltrafik m.m, ersaUs av bl.a.yrkestraflklagen (1979:559) och yrkestrafikförordningen (1979:871), vilka hariräu i kraft den , Närdet gäller busstrafiken kan nämnas prop. 1977/78:92 om åtgärder för altförbättra lokal och regional kollektiv persontrafik. Statsmakternas beslut (TU1977/78: 28, rskr 1977/78: 364) innebar bl. a. alt huvudmannaskapel för denlokala och regionala kollektiva persontrafiken på landsväg kommer att utövasgenom samverkan mellan landstingskommunen och kommunema i resp, län. Genomdenna reform uppnås en integrering av lokal och regional trafik samt en ökadsamordning av trafikresursema. Närdet gäller taxitrafiken har denna - även om en del förändringar har gjorts i deförfattningsmässiga villkoren för trafiken - inte setts över på motsvarandesätt. Däremot har det samhälle i vilket taxitrafiken skapade sina urspmngligaverksamhetsformer förändrats. Detta har i sin tur påverkat näringens sätt attfungera och dess möjligheter aU lösa sina uppgifter. Underden senaste tioårsperioden har däremot flera utredningar behandlat olikaproblem inom taxinäringen. Därvid har frågan om företagsstmk-turen tilldragitsig det största intresset. 1979/80:142 4 Som exempel på det utredningsarbete som har bedrivits kannämnas följande. lämnade utredningen rörande företagsstruktureninom den yrkesmässiga vägtrafiken, den s.k, yrkesirafikulredningen, sillbelänkande (SOU 1971: 34) Lastbil och taxi. Utredningen föreslog bl, a, alllaxitrafiken i princip endast skulle bedrivas av särskilda irafikulövandetaxibolag som ägdes av de förutvarande lillståndshavarna. Dessa bolag kundebildas på grundval av redan existerande beställningskonlor och la över dessakontors uppgifter, Ulredningen föreslog vidare vissa ålgärder avseendegodstransporter med taxi, samlraflk mellan olika orter m. m.Utredningsförslagen behandlades därefler i prop. 1972: 81 om vissa ändringar iyrkeslrafiklagsliflningen. godkände förslagen (: 13, rskr1972: 232), avgav den s, k, strukturarbetsgruppen, som hadelillsalts av Svenska kommunförbundei. och ,en rapport "Taxinäringen - förslag lill ändrad företagsstrukturm.m,". Enligt arbetsgruppen skulle en omstrukturering av taxinäringen varanödvändig om taxi skulle kunna hävda sina intressen och samtidigttillgodose konsumenternas krav på en lillfredsställande service. Arbelsgruppenföreslog bl.a, atl del i varje kommun skulle bildas i princip ett aktiebolagför laxitrafiken. Bolaget skulle handha ett för kommunen gemensamlbeställningskonlor. Svenska laxiför-bundets represenlanler i arbelsgruppenframförde emellerlid i ett särskilt yttrande åsikten alt all omstrukturering avtaxinäringen skulle ske på frivilligheiens grund, 1 sammanhanget bör också nämnas de undersökningar rörandelaxinäringen och dess villkor som har gjorls av en forskargrupp vid Umeåuniversitet. Syftet var alt skapa etl fakiaunderlag för bedömningen avtaxinäringens framtida siluaiion. Som elt led i detta arbete undersöktes bl.a.taxinäringens ekonomi och organisation. Resultatet av gruppens arbete harpublicerats av Transportforskningsdelegalionen (TFD) i rapporlen (1977: 4)Taxi och framliden. Med slöd av regeringens bemyndigande lillkallade dåvarandechefen för den 14 seplember 1978 en särskild utredare'med uppgifl alt företa en samlad översyn av taxinäringen. De frågor som enligt direktiven särskilt bordeuppmärksammas i utredningsarbetet var samordningen med den kollektiva Irafikeni övrigl, företagsstrukturen och möjligheterna till val av lämpligförelagsform, en förbättrad service samt hur taxitjänsternas utbud smidiglskulle kunna anpassas lill variationer i eflerfrågan. Andra vikliga frågor somborde behandlas angavs vara befordringspliktens utformning och omfattning,turordningsprincipen samt laxesyslemets utformning och handläggning, ' borgarrådet , Experler:hovrättsassessorn och departementssekreteraren , 1979/80:142 5 Utredarenavlämnade betänkandet (Ds K 1979:4) TAXI krav ochutvecklingsmöjligheter. Betänkandet bör fogas till protokollet i detta ärendesom bilaga I. Yttranden har avgivits av riksåklagaren (),, brottsförebyggande rådet (BRÅ), trafiksäkerhetsverket,transportnämnden, bussbidragsnämnden, riksrevisionsverkei.näringsfrihetsombudsmannen (NO), kommerskollegium, statens pris-ochkartellnämnd (SPK), , länsstyrelserna i , ,, , , och , ,, och , AB läns regionaltrafik,, , , och , Näringslivets trafikdelegation. Svenska busstrafikförbundet.Svenska handelskammarförbundel. , läns TrafikAB, () och LokaltrafikAktiebolag, Vissaremissinstanser har bifogat yttranden från andra myndigheter ellersammanslutningar. Ensammanställning av remissyttrandena bör fogas till protokollet i detta ärendesom bilaga 2. 2.1Taxi i den kollektiva trafikförsörjningen Kollektivtrafikenspelar en avgörande roll när det gäller atl tillgodose kravet på entillfredsställande trafikförsörjning för människorna i vårt land och harfillmälts ökad betydelse som ett medel att bemästra miljö-, trafiksäkerhets-och energiproblemen. Förutsättningarnaför att vidmakthålla en tillfredsställande trafikförsörjning inom ramen förföretagsekonomisk lönsamhet har emellertid successivt försämrats. För atttrygga ett visst basutbud av trafik har därför såväl staten somlandstingskommuner och kommuner i ökad utsträckning engagerat sig ekonomiskt iden kollektiva trafiken. Det samhällsekonomiska synsättet har i detsammanhanget blivit alltmer uttalat. Medhänsyn till att det nutida resemönstrel alltmer fömlsälter att mer än entrafiklinje och vanligtvis också att flera transportmedel utnyttjas för en resahar kravet på en god samordning mellan olika trafikföretag och linjer blivitallt väsentligare. Somjag nämnde inledningsvis kommer ansvaret för den lokalaoch regionala kollektiva persontrafiken på landsväg att successivt föras övertill en för kommuner och landstingskommuner gemensam huvudman i varje län.Detta ger önskat utrymme för ökad samordning 1979/80:142 6 mellanolika trafikuppgifter och för samverkan mellan olika trafikföretag och därmedför ett effektivt utnyttjande av trafikresurserna. Jagvill i detta sammanhang erinra om att regeringen tillkalladeen särskild kolleklivtrafikberedning (K 1979:07) med uppgifl atl finna vägaratt förbättra nuvarande kollektivtrafiksystem. Beredningen skall därvid bl. a,söka nya former för samverkan och samordning mellan olika transportföretag ochtransportmedel. Jagser taxi och dess möjligheter som en viktig faktor i kollektivtrafiken. Redannu spelar taxi en betydelsefull roll för att uppnå en lillfredsställandetrafikförsörjning. Taxi utnyttjas i stor utsträckning av kommunerna för sådanatransportuppgifter som t, ex. skolskjutsning, kompletteringstrafik, sjuktransporteroch handikappresor. Den allmänna utvecklingen för taxiresor har varit altandelen samhällsbetalda uppdrag expanderat kraftigt . Självfalletfinns det en betydande utvecklingspotential i den kollektiva trafiken. Detgäller såväl på det fordonstekniska området som i fråga om olika trafik- ochsystemlösningar. Dagens kollektivtrafiksystem bygger i hög grad på bussar ochspårbundna fordon, vilket gör att det inte är särskilt lämpat t. ex. närtrafikunderlaget är litet och/eller spritt geografiskt. 1 det sammanhangetmenar jag att det är naturUgt och riktigt att intresset alltmer riktas mot taxioch de fömtsättningar som taxi som transportsystem har när det gäller attkomplettera och i vissa fall ersätta traditionell kollektivtrafik. Medtanke på taxis särskilda fömtsättningar torde en huvuduppgift även ifortsättningen vara att tillgodose behovet av traditionell laxitrafik. Enligtmin mening finns det dock goda fömtsättningar att utnyttja transportmedletäven för andra trafikuppgifter. Utöver de slag av samhällsbetalda transportersomjag har nämnt bör det finnas ytterligare utvecklingsmöjligheter. Detkan gälla olika former av anropsstyrda trafiksystem och även vissalinjetrafikuppglfter i områden och vid tider när trafikefterfrågan är liten, t.ex. som nättrafik i tätorter mellan centmm och ytterområden eller för attupprätthålla trafik mellan ytterområden i många tätorter. 1glesbygdsområdena finns del goda möjligheter att i skiftande sammanhangutnyttja taxis tjänster. Så sker i stor utsträckning och det tordefinnas anledning att i än högre grad tillvarata den flexibilitetoch mångsidighet som är utmärkande för taxi. Sålunda kan taxi -utöver denkompletteringstrafik som f. n. bedrivs - i större utsträckning utföra renalinjetrafikuppgifter. I glesbygden används taxi vidare till stor del försjuktransporter. Taxi utnyttjas också för lättare godstransporter. Det kan t.ex. gälla transport av mat till skolor, paketdistribution, budkörningar, post-och telegramförmedling. Vidare finns det utvecklingsmöjligheter för taxi inomfärdtjänsten. Genomatt utnyttja sådana möjligheter som jag nu har nämnt torde en trafikförsörjningkunna erhållas som innebär rimliga kostnader 1979/80:142 7 somfördelar vinns för taxiorganisationerna både i form av bättre ekonomi för deenskilda företagen och större möjligheter att möta efterfrågan vidhögtrafiktid. Föratt taxi skall kunna behålla och även utöka sitt engagemang i den lokalatransportförsörjningen måste man kunna marknadsföra sina ijänster på etl sättsom klargör taxis fördelar i förhållande lill andra delar av del kollektivatransportutbudet. Taxis möjligheter all svara upp mol förväntningar och kravberor också i slor utsträckning på näringens organisatoriska slyrka, kapacitetoch kvalilel. En stark laxinäring ger också bättre möjligheter till ettönskvärt nära samarbete mellan taxi och de ansvariga huvudmännen för denkollektiva trafiken. Såsom har betonats av vissa remissinstanser är det viktigt- bl. a. mot bakgrund av den slora andelen samhällsbetalda uppdrag som taxiutför - att ett nära samarbele bedrivs mellan taxi å ena sidan samtlänshuvudmännen och kommunerna å den andra och att taxi tas med i såväl denlokala som den regionala trafikplaneringen. Idetta sammanhang kan jag nämna alt länshuvudmannen i län. , har satt i gång ett arbete som syftar till att utredafömtsättningarna för att bl.a. inräita beställningscentraler som skall kunnaförmedla all samhällsbetald trafik. Målet är bl.a. att i möjligaste månförsöka samordna denna typ av trafik och få till stånd ett bättreresursutnyttjande. Arbetet bedrivs i nära samråd med företrädare för kommuner,taxis organisationer, m.fl. Jag anser att dettautgör ett bra exempel på hur man kan gå fram för att genom samarbete med deintressenter som berörs - nå effektiva trafiklösningar. Utredarenhar föreslagit att kravet på.särskilda skäl för att taxitillstånd skall kunnameddelas juridiska personer slopas. och i länmotsätter sig förslaget. uppfattning är attnuvarande krav bör bibehållas till dess att stmkturarbetsgmp-pens förslaggenomförts. menar atl ett slopande av kravet skulle innebära attmöjligheterna till okontrollerade köp och försäljningar av små företag skulleöka. Föregen del villjag anföra följande. Fråganom rätten för juridiska personer att få lillstånd fill yrkesmässig trafik harbehandlats i olika sammanhang . Svårigheter har funnits för detillståndsgivande myndigheterna att ange vad som skall anses vara särskildaskäl. Förarbetena till yrkeslrafiklagsliflningen har härvidlag inte givit någonvägledning. Fråganom rätten för juridiska personer att driva yrkesmässig trafik 1979/80:142 8 behandladessenast i prop. 1911/lS: 137 om vissa yrkestrafikfrågor m.m., vilken antogs avriksdagen (/78:27, rskr 1977/ 78:365). Förslagen ipropositionen innebar bl.a. atl kravel på särskilda skäl för att juridiskapersoner skulle kunna meddelas tillstånd till yrkesmässig lastbilstrafik ochbeställningstrafik med buss slopades. Detframhölls i propositionen att den lämpliga slorieken på förelagsenheterna ochden lämpliga företagsformen - juridisk person eller enskild näringsidkare -inle kan anges i generella termer utan är beroende av en rad olika faktorer,inte minst transport verksamhetens art och omfattning samt trafikutövarensfömtsättningar att driva sin rörelse. Vidare framhölls atl det är väsentligtatt lagstiftningen inte lägger hinder i vägen för en stmkturrationalisering ochen fortlöpande anpassning till de ändrade fömtsättningar som är en följd avutvecklingen i övrigt. Atthålla fast vid den rådande ordningen, varigenom möjligheterna för juridisk person atl erhålla trafiktillstånd inskränktes i betydande grad, ansågs vara en klar nackdel. Vidare uttalades atl del i dagens samhälle med dess komplicerade ekonomiska struktur är naluriigl med olika former av samverkan mellan personer som ställer sina arbetskrafts- och/eller kapital resurser till gemensamt förfogande för au därigenom bättre kunna fylla de krav som det allmänna, de anställda och andra intressenter släller på företaget. Man borde därför eftersträva en ordning enligt vilken en juridisk person har lika stora möjligheter som en fysisk person aU inneha lillstånd lill yrkesmässig trafik. Motivav del slag som anfördes för elt slopande av kravet på särskilda skäl för aUtillstånd fill lastbils- och busstrafik skall kunna meddelas juridisk person(aktiebolag, handelsbolag, ekonomisk förening etc.) kan enligt min meninganföras även i fråga om laxitrafiken. Jag föreslår därför aU kravet påsärskilda skäl slopas också i fråga om laxitillslånd. Del bör alltså finnasmöjlighel att välja mellan olika företagsformer, Åven i övrigt böryrkestrafiklagstiftningen och lillämpningen av denna utformas så atl dennaaspekl lillgodoses. Jag återkommer strax lill detta (avsniu 2,2,2), Vidremissbehandlingen har anmärkts att lönsamheten vid olika företagsformer intehar belysts av utredaren. Jag är medveten om detta men anser, att det inteheller när det gäller taxitrafiken finns någon möjlighet atl ange den lämpligastorleken på företagsenheterna eller den lämpliga företagsformen i generellatermer. Detta är en fråga som i första hand bör prövas och avgöras av branschenoch de enskilda trafikutövarna utifrån bl. a. de lokala förhållandena.Tillståndsprövningen bör ske med utgångspunkt i att åstadkomma lämpligaföretagsformer som kan främja en rationell taxitrafik på den aktuella ortensamtidigt som särskild hänsyn bör tas till exempelvis taxiförare som önskarstarta egna företag i den ena eller andra företagsformen. Jag återkommerhärtill i följande avsnitt, 1detta sammanhang kan också erinras om den utveckling som har skett inomlastbilsnäringen, där transportförsäljningen i stor utsträckning sker i 1979/80:142 9 fastorganiserade former som det förekommer etl stort antal små åkerier.Lastbilscentralema och transportförmedlingsföretagen är exempel på detta. Påkollektivtrafikens område har samordningssträvandena markerats ytterligaregenom beslut om införande av lagen (1978:438) om huvudmannaskap förviss kollektiv persontrafik. Fömtsättningarna för effektivisering ochsamordning av denna trafik har härigenom i hög grad förbättrats. Samverkani fastare former inom ramen för taxiorganisaUonen och med andra trafikslag änf. n. skulle alltså enligt min mening underlätta en effektivisering av taxisverksamhet. Detta torde också ha betydelse för de anställdas trygghet, Somjagtidigare har framhållit framstår en utveckling av angivet slag som särskilt angelägenmot bakgmnd av de ökade arbetsuppgifter som taxi svarar för och i växandeutsträckning sannolikl kommer att få inom ramen för den kollektivatrafikförsörjningen. Såsomhar framgått av det föregående har utredarens förslag i denna del mottagits mycketpositivt av det helt övervägande antalet remissinslanser. iStockholms län har givit uttryck för vissa farhågor om atl ett slopande avkravet på särskilda skäl skulle innebära ökade möjligheter till okontrolleradeköp och försäljningar av förelag. Genom de regler om ansvarig föreståndare förjuridiska personer och om lämplighetsprövningen som yrkestrafiklagstiftningennumera innehåller samt vad jag i del följande kommer att anföra om kravel påyrkeskunnande och erfarenhei torde tillståndsmyndigheterna enligt min mening hagoda möjligheter atl följa företagen och förhindra olämpliga överlåtelser.Detta underlättas även av den överblick som länsstyrelserna har över densamlade yrkesmässiga trafiken inom resp. län. Länsslyrelserna kan och börsåledes gripa in, om det visar sig att de nya reglerna missbmkas. Jag vill idelta sammanhang också erinra om den uppföljande verksamhet som transportrådelutövar på yrkestrafiklagstiftningens område. Slutligen vill jag nämna attslopandet av kravet på särskilda skäl inte har visal sig medföra någraolägenheter i fråga om buss- och lastbilstrafiken. Trafiktillståndfår enligt 2 kap. 3 § yrkestraflklagen endasl ges lill den som med hänsyn tillyrkeskunnande, personliga och ekonomiska förhållanden samt andraomständigheter av betydelse bedöms vara lämplig atl driva verksamheten. När detgäller lämplighetsprövningen av personer som söker tillstånd till taxitrafikhar denna fått en särskild utformning genom tillämpning av den s. k.turordningsprincipen. Som framgår av betänkandet (avsnitt 3.2) innebärprincipen att ledigblivel tillstånd tilldelas den person på orten som har denlängsta tjänstgöringstiden som taxiförare. Utredarenhar i betänkandet (s. 64-65) behandlat turordningsprincipen och har ocksåberört utformningen av den lämplighetsprövning som en sökande av taxitillståndbör underkastas. Prop.1979/80:142 10 Utredaren anser atl det saknas skäl all upprätthållaturordningsprincipen i fortsättningen. Han förordar därför atltillslåndsmyndighelerna bryter den praxis som har tillämpats på de flesla hållhillills, nämligen att tillmäta förarnas Ijänsteålder avgörande vikl vidprövningen. Frågor om laxitillslånd bör enligt utredaren inte prövaspå annoriunda sätl än när det gäller lillstånd lill annat slag av yrkesmässigIrafik, Lämplighetsprövningen bör således uteslutande ha sin ulgångspunkl isökandens yrkeskunnande, personliga och ekonomiska förhållanden samt andra omständighetersom kan vara av betydelse. Vid bedömningen av sökandens yrkeskunnande kommersjälvfallel hans erfarenhei av branschen - l.ex. som taxiförare - in i bilden.Alt däremoi bedöma yrkeskunnandel enbart med utgångspunkt i anlalet tjänsteåranser uiredaren vara oriktigt och framhåller att det t. ex. är betydelsefulltatt sökanden har de insikter i ekonomi och administration som krävs för allsköta ett företag, Yrkeskunnandel i delta avseende kan ha förvärvats genompraktisk erfarenhei och/ eller utbildning av någol slag, t, ex, dellagande itaxiförbundets kurser för företagare i laxibranschen. Utredaren anser vidare alt del är viktigt all denekonomiska prövningen ges erforderlig stadga. Detta kan knappast ske på annalsätt än att sökanden får lämna dokumentation om detta, Uiredaren pekar på altförebilder finns på godslrafiksidan, där särskilda bestämmelser gäller om denekonomiska lämplighetsprövningen. I fråga om juridiska personer bör enligt utredarenlämplighetsprövningen - på det sätt somnu gäller i fråga om tillstånd till godstrafik och busstrafik - inriktas ocksåpå slällförelrädarna. i regel verkslällande direktören i l.ex. Uiredarens överväganden i fråga om turordningsprincipenoch lämplig-helsprövningen har mottagils posilivi av nästan alla remissinstanser,däribland flera länsslyrelser. delar uiredarens uppfallningalt stor vikt bör läggas vid lämplighetsprövningen och framhåller atl enytterligare genomströmning genom branschen inle bidrar till den stabilitet somär önskvärd. förutsätter alt laxiförbundet i samrådmed försöker finna lösningar som underlättaretl frångående av turordningsprincipen. Trans-porlarbetareförbundel är däremotkritiskt mol att slopa lurordningsprinci-pen och anser alt den bör följas tillsvidare. Vissa remissinstanser efterlyser en ersättning förturordningsprincipen. För egen del vill jag anföra följande. Jag är medveten om alt en strikt tillämpning avlurordningsprincipen kan innebära en förenkling i fråga om tilldelning avlaxitillslånd. För den förare som tänker bli taxiägare innebär det att han påett ganska lillföriitligt sätl kan räkna ut när lillstånd kan meddelas. Jag anser emellertid atl turordningsprincipen, såsom denlillämpas f. n., också har nackdelar. Den innebär en slark schablonisering avlillslåndsgiv- 1979/80:142 11 ningen,vilket gör atl en reell prövning av lämpligheten inte kommer lill stånd. Vidareinnebär den strikta lillämpningen all det blir svårt för dugliga och lämpligapersoner som inte lidigare har arbetat inom taxi alt etablera sig i branschen. Ilikhei med uiredaren anser jag att tilldelningen av ledigblivna ellernytillkomna laxitillslånd i princip bör basera sig på den typ avlämplighels-prövning som gäller för meddelande av tillstånd till annanyrkesmässig trafik. Yrkeskunnande samt personliga och ekonomiskaförutsättningar bör alltså i försia hand ligga till grund för bedömningarna. Åvenom man frångår turordningsprincipen i dess nuvarande ulformning måste detemellertid, såsom en del remissinstanser har påpekal, finnas regler förfördelningen av ledigblivna tillstånd. Dessa regler bör vara så ulformade altde ger möjlighet alt driva taxitrafik i skilda företagsformer på del sätlsomjag har angivit i det föregående. För orler där det bedöms vara lämpligt ochdär det finns inlresse för olika företagsformer inom taxibranschen kantillslåndsmyndigheten dra upp närmare riktlinjer för fördelningen av ledigatillstånd. Ivilken proportion tillstånden skall fördelas mellan olika förelagsformer kaninte fastslås generellt. Folktäthet och samhällsstruktur, liksom lokalaförhållanden i övrigl, måste givelvis beaktas. Hänsyn måsle alltid tas tillenskilda taxiförares önskan atl erhålla egna tillstånd. Jag vill också särskiltbetona all några ingrepp i förelagsstmkluren i allmänhet inte erfordras iglesbygd och mindre samhällen,