prop · G303166 · 1979-12-31 00:00:00 — 9 tillTransportforskningsdelegationen för budgeiårei 1980/81 under sjätte huvudlilelnanvisa elt reservationsanslag av , 11. med ändring avvad som föreslås i prop. 1979/80:100 bil. 9 lill Sjöfartsmateriel m. m. förbudgetårel 1980/81 under sjätte huvudtiteln anvisa etl reservalionsanslag av , 12. återkallar förslagsanslaget till Bidrag tdl vissaresor av sjöfolk för /81 under sjätte huvudfiteln som föreslås i prop. 1979/80:100 bil. 7 1979/80. 1979/80:166 98 Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden oeh beslutar all genomproposition föreslä att antaga de förslag som föredraganden har lagtfram. 1979/80:166 99 SOU 1979:67 Svensk sjöfartspolitik, sammanfattning avbetänkandet och av remissytlrandena Den djupa och långvariga internationella sjöfartskrisenkan ännu inle anses övervunnen även om vissa tecken tyder på att bottenpasserats. Relativt betydande slalliga insatser har hillills gjorts för atthjälpa de svenska rederierna genom krisen. Siaten har slälll kredilgarantier påsammanlagt 500 milj. kr. till förfogande för att möjliggöra överlevnad av påsikt livskraftiga rederier. 1 samma syfte har förutsättningar skapats föromfattande amorte-ringsanstånd avseende säväl av staten via de svenska varvengaranterade nybyggnadslån som lån från statliga finansieringsinstitut påsjöfartens område. Vidare har staten gjort belydande ålaganden i samband meddel tidsbegränsade ekonomiska stöd som givits till ochSaléninvesl AB. I della slöd ingär bl.a. lån på 250 resp. 200 milj. kr. Flerlalel svenska rederier har, med mer eller mindreulnyttjande av de statliga stödåtgärderna, hitlills överlevt krisen men mångaär svårl märkta av den. Deras eget kapital är urholkat av krisårens förlusleroch motsvarar endasl en mindre del av tillgångarna, dvs. soliditeten är mycketlåg. De har dragit pä sig en slor skuldbörda som måsle amorteras och vållarsvåra likviditelsproblem. Till delta kommer all svenskflaggade fariyg hardrifls-och kapitalkostnader som är höga i jämförelse med framför alltbekvämlig-heisländernas och vissa stalshandelsländers fariyg, saml alt debelydande delar av den svenska handelsflottan som är sysselsatta itredje-lands-trafik får ökande känning av de protektionistiska tendenserna inomvärldssjöfarten. Den svenska handelsflollans tonnage har sedan år 1975reducerats lill hälflen, i försia hand genom försäljning lill utlandet av ettbelydande antal stova moderna masslaslfarlyg. Del föreligger stor risk för enforlsaU minskning genom ytterligare försäljningar. Flera rederier tvekarvidare, på grund av sin försvagade ekonomiska ställning, inför del risklagandesom är förknippat med en i och för sig motiverad förnyelse av deras tonnage. Det är mol denna bakgrund som sjöfartspoliliskaulredningen lägger fram sina överväganden och förslag. Ulredningens allmänna bedömning av förulsällningarna försvensk sjöfartsnäring är övervägande posiliv, särskilt på . Dettekniska och kommersiella kunnande som finns samlal inom näringen i föreningmed de höga kvalifikationerna hos de ombordanställda bör kunna återgenäringen dess internationella konkurrenskrafi och inom vikligare sekloreråterställa lönsamheten till normal nivå. Del sagda utesluter dock inle alt 1979/80:166 100 tämligen genomgripande förändringar i ett längreperspektiv kan komma all inträffa både när del gäller företagsstrukturen inomrederinäringen och beträffande tonnagets sammansättning. Ulredningen tilläggerall dess synsäll bygger pä den uttryckliga förutsättningen att statsmakternaser till atl sjöfartsnäringen under en övergångstid får det slöd och denuppmuntran som ligger i att etl sjöfarlspolitiskl program antas ochförverkligas genom effektiva ålgärder i enlighet med ulredningens tankegångar. Ulredningen konslalerar atl ett land med storautlandsberoende måsle ha möjlighel alt för transporterna till och från landetkunna påverka fraktsatser och transporlslandard i olika avseenden. Delta kansvårligen ske med erforderlig stabilitet utan tillgäng lill svenska fartyg. Somförlängning av de inrikes Iransporllederna behövs ell "stamlinjenät"också till sjöss, i första hand i form av svensk medverkan i den reguljära när-och fjärrlinjefarten. För dellagande i fjarriinjekonferenser är del i vissafall en förulsältning atl nationella fariyg används. Genom direktlrafik påsvenska hamnar, då främsl , kan man erbjuda fraktsatser och service sominle går all uppnå vid omlastning i ulländska hamnar. Del agenlsyslem m.m. somär förenal med fjärrlinjefarten är också etl betydelsefullt stöd för densvenska utrikeshandeln. Ulredningen konslalerar vidare atl sjöfarten är en av denäringar som tillför den svenska ekonomin mesl ulländsk valuta. 1 etl relativtkortsiktigt perspekliv är det enligt ulredningen orealistiskt atl tro atl nyavalutainbringande verksamheter skall kunna växa upp och träda i sjöfartensslälle lika snabbi som fartygen kan säljas till utlandet. Till delta skallläggas beredskapsaspekler av säväl mililär som folkförsörjningskaraktär. Deltorde inle vara möjligt att i etl krigs- eller kristillstånd på samma sätl somnu utnyttja utländska fariyg för en belydande del av vår sjöburnautrikeshandel, ulan denna behöver kunna transporteras med svenska fartyg. slalligl leasingförelag är ett av huvudinslagen i detpaket av förslag till ålgärder som utredningen framlägger. Flertalet förslag ärtemporära och avser två ä . Leasingförelagel är avsett all bli ettfinansieringsinstitut som skall äga svenskregisirerade fartyg men inte självtdriva dem. Fartygen skall hyras ul på bare-boal-bas lill svenska rederier.Leasingförelaget skall kunna beställa fartyg vid varv i eller utlandet.Beställning skall dock kunna ske endast om leasingavtal för fartyget samtidigtföreligger med svenskl rederi. Leasingförelaget skall vidare kunna övertafartyg från svenska rederier, om dessa av ekonomiska skäl anser sig tvingadeall sälja fartygen och dessa bedöms ha etl samhällsekonomiskt värde undersvensk flagg. Leasingförelagel skall slutligen även kunna överta de fartyg iSvenska Varvs flotta, som kan bedömas vara samhällsekonomiskt inlressanla, ochhyra ul dem lill svenska redare. Leasingavialen avses vara relativt korlfrisliga ochförenas med köpoption för del förhyrande rederiet. Avtalsvillkoren skall kunnaanpassas i varje enskill fall så all de blir acceptabla för såväl samhällel somdet förhyrande 1979/80:166 101 Det slatliga risklagande som är förenal medverksamheten skall enligt förslagel molsvaras av andel i eventuell vinsl.Villkoren avses ulgå från en viss fraktprognos, varvid ett överskott skalldelas mellan rederiet och leasingföretaget. Genom leasingförelagel förbällras möjligheterna lill enförnyelse av belydelsefulla delar av den svenska handelsflottan. Sysselsättningenkan bevaras för svenska ombordanställda. Våra varv får möjlighet all påkommersiella villkor inrikla sin produklion på fartygstyper som är allraktivaför svenska redare. Våra exportnäringar får den hjälp som följer av fortsattsvenskt deltagande i den transoceana linjefarten. Ulredningen föreslår även ell syslem med villkorligadriftslån,i första hand avsett för den mindre skeppsfarten. Med i princip sammauppläggning som leasingavialen bör staten kunna Iräffa drifisavlal med rederiersom äger mindre fariyg av för samhällel som helhel betydelsefulla lyper.Rederierna skulle därigenom kunna erhålla driftslån för dessa fariyg på villkoratl den vinst som uppstår om frakterna översiiger en i avtalet angiven nivådelas mellan staten och rederierna. Ulredningen finner del vidare angelägel att del nuvarandesystemet med statliga kreditgarantier byggs ut. De lösningar som hitlills erbjudilshar varit enbari kortfristiga och släller rederierna inför svåröversligligaproblem när garanterade lån skall avbetalas och samiidigi såväl uppskjutna somordinarie amorteringar på övriga lån skall fullgöras. Det krävs en möjlighetlill avveckling av garanlisystemet i en takt där ränlor och amorteringaranpassas lill rederiernas rörelseresullal. Kreditgaranti-systemet föreslåskompletteras med värdegaranlier. Dessa innebär atl siaten garanterar ettlångsiktigl värde på rederiels fartyg, oberoende av deras akluellamarknadsvärden som kan vara svåra alt beslämma eller vara pressade avlonnageöverskotl. Dessa garanterade värden kan användas i rederietsbalansräkning och medverka lill alt rederiels soliditet upprätthålls, varigenomrederiet kan undgå likvidationshot. Statliga ränlebidrag ulgår i flera andra sjöfarlsländeroch bör enligt utredningen vara en lämplig stödform även för den svenskasjöfarlen. Om ränlebidrag införs, bör de samordnas med garanlier och övrigaslödformer och avvägas så att de totalt icke överstiger 150 milj. kr. Sjöfarlspolitiska utredningen föreslår all ävenfortsättningsvis 18 milj. kr. anslås för slalsbidrag lill sjöfolkets fria resorunder vardera budgelåren 1980/81 -1982/83 och att den maximala bidragsprocenlenbehålls vid . Ulredningen föreslår vidare alt ett särskilt slalligl stödskall ulgå för anordnande av praklikplalser på fariyg. Ulredningen avser härmeden lidsbegränsad, snabbi verkande och adminislralivi enkel stödform. Siödet börulformas så alt det ger ungdomar som saknar anställning eller löperrisk att bli arbelslösa efter avslutad skolgång möjlighel 1979/80:166 102 att få anslällning pä fartyg. Ett sådanl stöd skullesamtidigt bidra till att i nuvarande utsatta läge för sjöfarten trygga behovetav befäl och kvalificerat manskap. Bidraget föreslås ulgå för nybörjare somanställs - för tjänst pä svensklhandelsfartyg. Det föresläs gälla ell för varje rederi bestämt antal nybörjaresom är relaterat till rederiels farlygsinnehav och dess prakliska möjligheteratl anställa nybörjare uiöver minimibemanningen. Kosinaderna för statsverketberäknar ulredningen lill ca 30 milj. kr. Ulredningen föreslår också fyra årsavbrott i uppirappningen av ATP-avgiften för ombordanställda lill den nivå somgäller för landanställda. Sjöfartspoliliska utredningen föreslår också alt statenslånefond för den mindre skeppsfarten ges ökade utlåningsmöjligheter. Enligtulredningens mening finns skäl alt samhällel via lånefonden i ökad utsträckningbidrar med riskkapital. Utredningen föreslår därför alt den nuvarandesäkerhelsgränsen för lån från fonden, av fartygets uppskallade värde, höjslill . Vidare föreslås att lånenämnden, när så förväntas ske ulan inverkanpå statens trygghel som långivare, i vissa fall skall kunna accepterasäkerheter som ligger någol över den föreslagna nya gränsen . Utredningenkonslalerar all finansieringsbehoven per objekl ökal till följd av alltonnagestorlekarna ökat och all fartygen blivit alltmer komplexa ochvälutrustade. Varje nyinvestering medför därför högre årliga amorteringar medåtföljande återverkningar på rederiernas likviditet. Ulredningen föreslårdärför alt, vid nybyggnad eller fartygsköp i syfte alt få en förnyelse avlämpligt tonnage, amorteringstiden förlängs från nuvarande högst tillhögst . Enligt förslagel skall lånet i princip vara slulbetalal närfartyget uppnår oberoende av om fartyget köps nytl eller i andra hand.Sjöfartspolitiska ulredningen förordar vidare all del ökade riskiagandei förslatens del bör avspeglas i räntenivån för lån i del lillkommande högsiarisklägel men att i övrigt inga ändringar bör ske i de principer förfaslslällande av räntenivån. Ulredningen föreslår alt fonden tillförs ell belopp av 25 milj. kr. Den sjöfartspoliliska ulredningen föreslår också vissaändringar i fråga om bes k a I lningsv i 11 k o ren för pariredare. Ulredningen anser det angelägel alt rederinäringen i densvåra internationella konkurrens som f.n. råder ges möjligheter atl genomföraerforderlig strukturrationalisering och att bereda yrkesutbildad arbelskraftsysselsättning. För dessa syften är del enligt ulredningen angeläget bl.a. altpartrederier kan bildas och ges lillfälle alt organisera sin verksamheleffektivt ulan alt därvid behöva beakta lagbestämmelser som ulgår från engången tids förhållanden. Ulredningen föreslär därför alt en regel införs omatl rederirörelse som drivs genom andel i partrederi alltid skall anses saknafast drifisslälle i kommunalskallela-gens bemärkelse och följaklligen skallbeskattas i delägarens hemortskommun. Ulredningen menar atl de nuva- 1979/80:166 103 rande reglerna medför alt det skatlemässiga ulfallel blirhelt olika för tvä delägare i samma partrederi endast av den anledningen att dehar olika hemortskommuner. Utredningen föreslär ocksä all seglande delägare ipartrederier skall beskattas enligt sjömansskatleskalornaför den del av hansrörelseinkomsl som avser ersättning för arbete ombord i det egna fartyget. Utredningen föreslär alt den stämpelavgift som utgår vidförvärv av f a r t y g skall slopas. 1 sammanhanget betonar ulredningen att köpoch försäljning av fartyg ulgör ell naluriigt led i rederiernas förnyelse avfarlygsfloltan. Ulredningen påpekar också atl i flertalet sjöfartsländer saknasbeskattning molsvarande den svenska stämpelavgiften eller är den lägre än densvenska. Utredningen uppskattar statsverkets intäklsbortfall lill ea 12 milj.kr. per är om förslaget genomförs. Sjöfartspoliliska ulredningen har framhållil alt svensksjöfart legal i främsla rummet när del gäller sjöfarlslekniskutveckling. 1 fråga om såväl ekonomisk farlygsdrift, l. ex. automation ochlasthaniering, som säkerhel och inre miljö har den svenska handelsflottan varilen föregångare beiräffande lekniskl avancerade lösningar. Den sjöfartslekniskaforskningen har enligt utredningen varit en förutsättning för denna ledanderoll. Ulredningen föreslår, att ell särskilt statligt forskningsbidrag lillsjöfarlsleknisk forskning skall ulgå under budgelåren 1980/81 /83.Bidragel bör enligt ulredningens förslag uppgå lill 6 milj. kr. Del ärvidare enligt utredningen angelägel alt etl särskilt forskningsprogramutvecklas för ekonomisk och geografisk sjöfartsoch hamnforskning. InomTransportforskningsdelegationen (TFD) har man gjort ansträngningar för all isamarbele med andra berörda organ inom sjöfarts- och hamnnäringen sökaåstadkomma etl sådant program. Delta arbete bör fortsätta. Statliga bidrag bördärför kunna ulgå till den nu nämnda forskningen. Utredningen har föreslagitett särskilt belopp om . för vardera budgelåren 1980/81 och 1981/82saml . Sjöfartspoliliska utredningen föreslår också i betänkandetatl ökade resurser slälls lill förfogande för utbildning av sjöpersonal.Ulredningen förordar bl.a. en snabb och krafiig försiärkning av ulrusining ochläromedel, en delvis ändrad inriktning av själva innehållel i utbildningen samlen successiv uppbyggnad av forsknings- och utvecklingsverksamheten. Vidare finnerutredningen alt slarka skäl talar för atl den nauliska ulbildningenkoncentreras lill en orl i landel. Den samverkan som redan har inletts mellansjöbefälsskolan i och lekniska högskola och erfarenhetemahärav, talar enligt ulredningen för alt del blir Göleborg som på sikl blircentrum för denna utbildning och härtill knuten forskning. Beträffande den internationella sjöfarlspoliliken anserulredningen alt bör fortsätta alt värna om en så långt möjligt friinternalionell sjöfart. Prop.1979/80:166 104 Trots protektionistiska tendenser inom linjesjöfarten bördel inte ifrågakomma atl reservera Iransporler av import- ochexporlgods lill och från för svenska linjerederier. Arbetet med enberedskapslagslifl-ning, som vid behov kan sällas i krafl mol vissastalshandelsländers sjöfartskonkurrens, bör inledas snarasl. Densjöfarlspolitiska situationen i inger oro med lanke på den belydelse denamerikanska handeln har för världssjöfarlen i allmänhel och bör därför följasnoga. Utredningen föreslår slutligen alt ell branschråd skallinrättas för sjöfartsnäringen. Den ekonomiska innebörden av utredningens förslag framgårav bifogad labell. Sammanställning för en treårsperiod av utredningensförslag i ekonomiska termer. Aktiekapi- Garantier Anslag tal m. m. 7.1 Selektivt ekonomiskt slöd Villkorliga driftslån 50 50 7.2 Generella driftskostnads lättnader Fortsatt bidrag till sjö folkets fria resor 54 Statligt stöd till praktisk utbildning av ombordan ställda 30 Frysning av ATP-avgiften för ombordanställda 18 7.3 Speciella åtgärder för den mindre skeppsfarten Bidrag av statsmedel till sjöfartsteknisk och sjö fartsekonomisk forskning 20 Ökade resurser för utbild ning av sjöpersonal 25 Slopande av stämpelavgiften vid förvärv av fartyg 36 675 1 750 233 1979/80:166 105 Yttranden över betänkandet har avgetts avriksgäldskontoret, , för den mindreskeppsfarten, , kommerskollegium, överstyrelsen för ekonomisklförsvar (ÖEF), statens skeppsprovningsanslalt, nämnden förfartygskredilgarantier (FKN), valutakommillén, ,Centralorganisationen /SR (/ SR), i (LO),. Svenska maskinbefälsförbundel (SMBF), . och Skeppsfartens Sekundärlånekassa,, , ,. () ochSjöbefälsskolornas (). Några remissinslanser - det gäller LO, Svenska.sjöfolksförbundel och Sveriges fartygsbefälsförening-ställer sig ulan närmarekommenlarer bakom utredningens förslag. Vissa remissinstanser framför kriiik mol utredningensarbete och slutsatser. menar atl ulredningen inte har utarbetatnägol långsiktigl program i vidare mån än alt den angett minimistorleken av ensvensk handelsflotla som i elt längre perspekliv ler sig moliverad avöverordnade samhällsskäl. I övrigt har ulredningen begränsai sig till attföreslå vissa stödåtgärder av övergångsnatur för all hjälpa rederinäringen överde aktuella svårigheterna som rådande sjöfartskonjunktur medför. Sjöfartsverkeidelar utredningens uppfattning alt de sjöfartspoliliska medlen och ålgärdernabör anpassas lill konjunkturläget och följaklligen bli föremål för omprövningpå kort sikl. Enligt verkets mening är detta dock inle lillräckliga skäl föralt inte utarbeta elt långsiktigt sjöfarlspolitiskl program, låt vara atl ettsådanl program självfallet kan behöva modifieras från lid till annan, beroendeav utvecklingen på del intemationella området. Fullmäktige i anser atl ulredningenpräglas av viss osäkerhel i vad avser de bedömningar som bör ligga lill grundför ett långsiktigt sjöfarlspolitiskl program. De konkreia förslag somutredningen framför är inle heller närmare relaterade lill dessasjöfarlspolitiska målsätlningar. Enligt fullmäktiges mening försvårar dessabrisier en bedömning av förslagen. anser, mol bakgrund av ulredningensdirektiv och senare lämnade lilläggsdirekliv, alt det framlagda beiänkandei iolika frågor är anmärkningsvärt torftigt. Del gäller bl.a. för de svenskahamnarna centrala frågor som fjärrlinjefarten och färjetrafiken. Hamnförbundetpåpekar också att betänkandet inte alls lar upp frågan om sjöfartens roll i deninrikes trafikpolitiken och därmed inte heller samspelet mellan inrikes sjöfart Prop.1979/80:166 106 i bred bemärkelse och den utrikes sjöfarten. konstaterar vidare att cn sä viktig faktor för den ändraderederistrukluren och sammansätiningen av den på baserade handelsflottansom beställarslödet utgör, knappasl alls berörs i betänkandet. Det sjöfartspolitiska program som skisserats avutredningen och som tar sikte på alt värna om en m i n i m i f I o 11 a avskilda fartygstyper under svensk flagg har kommenterats av fleraremissinslanser. anser sig inle ha underlag för någonsäkrare bedömning än den ulredningen har gjort. Verkel anser likväl allberäkningarna sannolikt ligger i underkant, i vart fall vad avser fariyg i eltstamlinjenät. Verket har undersökt den svenska handelsflottans utveckling efterden lidpunkt, , som utgjorde underlag för utredningens bedömningarrörande den svenska handelsflottans storlek och sammansättning med hänsyn tillförsörjningsberedskapen. Denna undersökning visar att handelsflottansutveckling lolall sett ej inneburit nägra slora förändringar vadgäller lillgänglig transportkapacitet i en krissituation. Ulredningens underlagi hithörande frågor äger således fortsatt giltighet. Totall har dentillgängliga transporlkapacitelen ökat med endasl sex fariyg om 10 000 dwt. Dåökningen endast avser slörre tankfartyg och ""övriga"torrlastfartyg, kvarstår det förhållandet atl bristen på i första hand mindrelänk- och bulkfartyg är framlrädande medan del finns ell överskott pä sloratorrlastfartyg. Någon molsvarande undersökning beiräffande utvecklingen av detsvenska tonnage som erfordras för bibehållande av det av utredningen angivnastamlinjenäiet har inte företagit. Verket har emellertid detallmänna intrycket att inle heller på detla område skett några väsentligaförändringar. Sammanfattningsvis anser atl en visskomplettering av den svenska handelsflottan är nödvändig för att de avulredningen uppställda målen för en minimiflotta skall bli uppfyllda. Del ärenligt verkels mening angeläget atl de stödåtgärder för rederinäringen som kanbli resultatet av ulredningens förslag, ulformas sä alt de kan medverka lillatt i första hand dessa brister täcks. Svenska hamnförbundel kan i storl anslula sig lill dengrundsyn som ligger bakom del av uiredaren skisserade sjöfarlspolitiskaprogrammet. Skäl finns dock atl undersiryka programmels karaklär avminimialternativ. Från olika synpunkier vore det beklagligt om förutsättningarinle fanns för alt hälla handelsflottan på en högre nivå. Utan all gä in pä deav utredaren mer eller mindre väl preciserade stödformerna vill hamnförbundetunderstryka betydelsen av atl den svenska rederinäringen ges sådanaarbelsvillkor all drifiseffektivilet och investeringsförmåga går altupprätthålla inom näringen. Enligt TCO:s mening har utredningens förslag omstamlinjenät och beredskapsflolta en roll att spela i en framlida svenskhandelsflotla. Dessvärre finns det enligt TCO inga direkla styrmedel föreslagna i 1979/80:166 107 utredningen, med syfle atl skapa och behälla dennaflolt;i. 5MBFanser atl det är absolut nödvändigl att statsmakternanu fastlägger etl sjöfarlspolitiskl program och tar ställning lill vilkenminimiflotta som måste ha med hänsyn lill behovet av transoceanlinjelrafik. kris- och beredskapsskäl m.m. Underlåter man nu alt vidta statligaslödålgärder är risken uppenbar alt även resten av svenska handelsflottankommer att försvinna inom snar framlid. /SR delar helt de motiv som utredningen anför för altupprätthälla en belydande svensk handelsflotla. /SR vill särskilt betonasjöfarts-neltols betydelse för bytesbalansen. /SR delar också utredningensuppfattning atl den neddragning av produktionskapaciteten som är nödvändig isamband med strukturrationaliseringen sker i en sädan takt atlomställningssvårigheterna för de anställda blir sä smä som möjligt. FKN inslämmer i ulredningens uppfattning all börha en handelsflotla för alt bl.a. kunna erbjuda sjölransporlljänsler lillexportörer och importörer saml lill avlaslare av gods i inrikestrafik.Handelsflottans sammansättning och slorlek bör enligt FKN beslämmas främslutifrån de företagsekonomiska förutsättningarna för lönsam drift av fartygen.FKN konstaterar vidare atl ekonomiska uiredningar. avseende de kosinader somskulle belasta staten för att upprätthålla den av ulredningen föreslagna minimiflotlan,inle har ulförls. understryker vikten av all förutsättningarskapas för en framgångsrik svensk handels.sjöfart eftersom härigenom skapasavgörande förutsättningar för alt få inflytande pä transportkostnaderna förutrikeshandeln, vilka för vårt land, bl.a. beroende på vårl geografiska läge,spelar en slörre roll än för de flesla andra länder. ÖEF anserdet i en kris- eller krigssituation vara väsentligt att vårt land har lillgångtill egna fartyg för att bäde kunna föra hem försörjningsviktiga importvaroroch föra ut attraktiva egna varor med vilka imporlen kan betalas. Av särskildbetydelse är att disponerar eget lanklonnage som dels kan försörja deinhemska raffinaderierna med råolja, dels kan lillföra landet de tillskott tillberedskapslagren av oljor och oljeprodukter som i olika kris- ochkrigssituationer kommer att vara myckel angelägna. Beredskapsaspekterna bördärför enligt ÖEF:s mening väga tungt vid de överväganden rörandehandelsflottans storlek och inriktning som i övrigl nalurliglvis måste ske medutgångspunki i de allmänna villkor som samhället och dess framtida utveckling,inklusive företagsekonomiska lönsamhetskrav, skapar.