prop · G303122 · 1979-12-31 00:00:00 — Mot dennabakgrund torde det i nuvarande läge inte vara realistiskt att helt avstå frånordningsvakter vid sjukhusens akutmottagningar. Härvid beaktar polisutredningenbl. a. det starka intresse som finns av att sjukhuspersonalen bereds ett flllfredsställandeskydd i sitt arbete och att patienter inte oroas av störningar inom sjukhuset.Samma uppfattning har polisstyrelsen i . Förslaget attväktare utan ordningsvaktsförordnande skall användas för den aktuellaordningshållningen avstyrks av polisstyrelserna i Ystads och Göteborgspolisdistrikt med hänvisning till att väktare inte bör få användas för renodladeordningshållningsuppgifter. Samma uppfattning har polischefsföreningen.Sistnämnda båda remissinstanser anser att man för ändamålet bör kunna anlilasärskilda vaktmästare med sjukvårdsulbildning och den utbildning i övrigt som uppgiflenkräver. Spriframhåller i denna del att entréhallarna i moderna sjukvårdsanläggningar oftaär utrustade med butiker, cafeterior, banker osv., avsedda atl betjäna såvälpatienter och personal som allmänhet. Entréhallarna har kommit att bliuppehållsplats för ett klientel som i vissa fall är mycket störande och somibland fortsätter in i sjukhuset med för vården mycket påfrestande följder. Ibetänkandet har störningar på sjukvårdsanläggningar hänförts enbart till akutmottagningarnaoch till störande patienter, något som ger en felaktig uppfattning om dagens situatinn.Det kan inte anses rimligt att personal med sjukvårdsutbildning måste ta tidoch krafter i anspråk för att sköta ordningsuppgifter, som de inte har kvaliflkationeratt utföra. Enligt Spris mening är det oundgängligen nödvändigt att för ordningensupprätthållande inom sjukvårdsinrättningar få möjlighet att anlita Prop.1979/80:122 106 eller anställa ordningsvakter med de befogenheter som ordningsvaktulred-ningenhar föreslagit. Förslaget nm en obligatorisk skyldighel för polisstyrelseatt samråda med innan ordningsvaktsverksamhet anordnas iandra sammanhang än som följer av huvudregeln avstyrks av polisutredningen,som anser alt en sådan ordning synes ägnad att leda till en onödig byråkratiskomgång. En annan sak är enligt utredningen att det kan vara lämpligl att manfrån den lokala myndighelens sida samråder med när en akluellfråga bedöms snm tveksam. Förslaget avsiyrks åven av , snmfinner del tillräckligt att slyrelsen beaktar frågan om enhetliglagtillämpning nch eventuella lulkningsprnblem vid utfärdandet avverkställighetsföreskrifter. Polisstyrelsen i distrikt anser attsamråd i det enskilda fallel skulle innebära ett ingrepp i den uperativaledningen. Förslaget avstyrks nckså av i samtpolisstyrelserna i , , , och Ystads distrikt.Sistnämnda tre remissinstanser anser emellertid liksnm polisstyrelserna iHuddinge, , nch distrikt att beslul av aktuellt slag börfattas eller åtminstune gudkännas av pnlisstyrelsen i plenum. 2.3 Omhändertaganden genom ordningsvakt och transporter avomhändertagna m. m. Förslaget att ordningsvakt skall ha befogenhet atl avvisaeller a v-1 ägs na personer i vissa fall lämnas ulan erinran avlänspolischefsföreningen, monopolutredningen och . Sisinämndautredning pekar dock på all frågan om rält för ordningsvakt alt avvisa elleravlägsna den som, utan att direkt störa allmän ordning, ändå genom sittuppträdande utgör omedelbar fara för ordningen inte har behandlats ibetänkandet. Särskilt vid avvisande, då vederbörande ofta knappast torde hahunnit störa någon ordning ännu, kunde en sådan rätt måhända vara motiverad.Och rent allmänt skulle med en sådan rätt annars uppkommandeordningsstörningar kunna förhindras. Härtill kommer att en samordning medomhändertagandekriterierna enligt 3 8 LTO är önskvärd. Utredningen påpekarockså att befogenheten att avvisa eller avlägsna har blivit väl snäv därigenomatt förslaget till lagtext endast nämner överträdelse av föreskrifter sommeddelats polisstyrelse medan andra föreskrifter, exempelvisbrandskyddsföreskrifter, inte omnämns. Åtminstone i motiven kunde vidare nämnasatt rätten att ingripa skall häriedas ur händelser som föregåråtgärden och att ett ingripande sålunda inte får ske på grund av gamla försyndelser. Polisstyrelsen i distrikt pekar på vikten av attde nya instituten avvisande och avlägsnande hanteras med varsamhet just därföratt de är nya. Polisstyrelsen ifrågasätter också om en åtgärd av aktuellt slagkan anses innefatta ett frihelsberövande och om skyddsvisitation får utföras. Förslaget att ordningsvakt inte skall få verkställaomhändertagande enligt 3 8 lagen (1 973:55 8) av tillfälligt omhändertagande (LTO)tillstyrks av polisutredningen. Utredningen ansluter sig också till tanken påen reglering enligt vilken en ordningsvakt, när det är nödvändigt, likväl skallkunna ta hand om den som allvarligt stör ordningen, liksom att avvisa elleravlägsna den som stör ordningen, eller som överträder föreskrift eller förbud.Samma uppfattning har som finner det tillfredsställande attordningsvakts befogenhet att verkställa omhän- Prop.1979/80:122 , . deltagande jämlikt 3 8 LTO avskaffas. Slyrelsenifrågasätter dock om ordningsvakt inte bör tilläggas befngenhet att ingripa - förulnmi de fall snm föreslås - även när det gäller att förhindra straffbelagdgärning. Snm exempel nämns att rattnnykterhetsbrntt är frekvenla i samband medvissa former av offentliga nöjestillställningar. Det synes inte helt tillfredsställandealt ordningsvakt inte skulle kunna omhänderta bilnycklarna för den som är påväg att i berusat tillstånd starta en bil för atl köra från platsen. Förslaget atl ordningsvakt inle skall få göraomhändertagande enligt 3 8 LTO flllstyrks även a\ folkelshusföreningarna.Folkparkernas centralorganisation, ochmonopolutredningen. Sistnämnda remissinstans motsätter sig tanken attordningsvakt likväl skall få viss befogenhet att verkställa omhändertaganden pågrund av ordnings-störning. Utredningen menar atl gränsdragningen gentemot rentpolisiär verksamhet enligt 3 8 LTO blir alltför oklar om ordningsvakter fårbehålla befogenheien alt göra sådana frihetsberövanden. Så allvariiga ingrepp molden enskilde bör enligt utredningen endasl kunna företas av polisen. Flertalet av de remissinstanser som går in på frågankritiserar eller avstyrker uttryckligen ordningsvaktsutredningens förslag idenna del och hävdar atl ordningsvakt även i fortsättningen bör ha befogenhetatt göra omhändertaganden enligt 3 8 LTO. i finner utredningens konsimktionvällovlig men mycket tveksam. Enligt förslaget får ordningsvakt avvisa elleravlägsna den som stör ordningen medan han enligt en annan bestämmelse avses fåomhänderta den som allvarligt stör ordningen. Enligt länsstyrelsensuppfattning finns det risk för att många ordningsvakter kommer att ställasinför mycket stora avvägningsproblem när det gäller distinktionen stör -allvarligt stör ordningen. Fråga är t. o. m. om inte ordningsvakt här kanställas inför större problem än när det gäller att tillämpa 3 8 LTO. Mot denbakgrunden ifrågasätter om inte den nuvarande regleringen av detlaproblemkomplex är att föredra. kan dock tänka sig attutredningens förslag blir föremål för nya överväganden i avsikt att nå enenklare och mer praktisk lösning av denna betydelsefulla fråga. Enligtlänsstyrelsen är det otillfredsställande att ordningsvakt inle anses böratilläggas befogenhet att ingripa för att avvärja straffbelagd gärning,exempelvis rattonyklerhetsbrott. I ett sådant fall anser attordningsvakt liksom nu bör ha möjlighet att nmhänderta bilnycklarna för den snmär på väg att i berusat lillstånd starta sin bil för atl köra från platsen. i framhåller att förslagetskulle leda till egendnmliga nch för allmänheten säkerligen svårförståeliga knnsekvenser.När både pulisman uch urdningsvakter tjänstgör på l.ex. en festplats skullelika fall av nrdningsstörning kunna behandlas nlika beroende på um en pulismaneller en urdningsvakt tar sig an saken. En urdningsvakt som enligt gällandeföreskrift överiämnar en omhändertagen till polisman för prövning av nmhändertagandetskulle kunna få sin åtgärd underkänd av denne, ehuru pulismannen låter nmhändertagandetbestå. I sakfrågan kan uckså hävdas att det är till fördel nm nrdningsstörande situatiunerkan avvecklas snabbt gennm nmhänderlaganden av urdningsvakt, så att inle lägelförvärras uch kanske kräver en krafiig pulisinsats. Rällssäkerhets-kravet synesvara tillfredsställande beaktat gennm skyldigheten för urdningsvakt attskyndsamt överlämna nmhändertagen till pulisman snm skall pröva um åtgärdenskall bestå. anser därför atl del inte finns tillräckliga skälatt begränsa nrdningsvakternas nmhändertaganderätt på Prop.1979/80:122 108 Samma uppfallning har polisstyrelserna iSollentuna, , , , och Lidingöpolisdistrikt samt . Även polischefsföreningen,polisstyrelserna i , , , ,, ,, och Ystads polisdistrikt samt länspolischefsföreningen nchbevakningsrådet, föreslår atl nuvarande urdning behålls. LTO/LOB-utredningenanser att någun ändring inte bör ske innan utredningen har slutfört sittarbete. Förslaget att urdningsvakt skall få verkställa omhänderlagandeenligt lagen (1976:5 11) om omhänderlagande av berusade personer m.m. (LOB) lillslyrkseller lämnas utan erinran av samfliga remissinslanser. Vad gäller transport av omhändertagna tillstyrks utredningsförslagetav Folkparkernas centralorganisation. Även i ländelar uppfatlningen att det i och för sig skulle vara önskvärt att eftersträvaen sådan planering av polispersonalens tjänstgöring inom varje polisdistrikt atli möjligaste mån polispersonal kan ombesörja transporter av personer somomhändertagits av ordningsvakter. Enligt måste dock en sådanplanering ha lägre prioritet än flera andra viktigare faktorer som harbetydelse för hur polispersonalens tjänstgöring bör förläggas. Som exempel påsådana faktorer kan nämnas behovet av snabba utryckningar, behovet avövervakning för alt förhindra och uppdaga brott etc. Detta innebär i praktikenatt det i de allra flesta fall är omöjligt att planera polispersonalenstjänstgöring med hänsyn till transportbehovet av personer som omhändertagilsav ordningsvakter. Det är därför nödvändigt att ordningsvakter även ifortsättningen biträder polisen med transporter av personer som deomhändertagit. framhåller att den eventuella svårigheten ibedömningen för ordningsvakten ligger i själva omhändertagandet, knappast itransporten lill polisen. Att hålla kvar en omhändertagen person vid exempelvisen offentlig tillställning i väntan på polis kan enligt innebäravissa risker för fritagningsförsök o.d. Även polisstyrelsen i Helsingborgsdistrikt ifrågasätter om det kan anses realistiskt och rimligt att planeraverksamheten så att polispersonal i stället för ordningsvakter alltid sålångt möjligt skall ombesörja transporter av personer som omhändertagits avordningsvakter. samt polisstyrelserna i ochMora distrikt är tveksamma till förslaget. framhålleri sammanhanget att på vissa orter där ordningsvaktsverksamhet kommer attbedrivas, avståndet flll närmaste polisman kan vara så stort att tillgången pålämpligt transportmedel bhr direkt avgörande för om etl omhändertagandeöverhuvud taget kan ske. Tillgång till taxibil, med vilken transporten kangenomföras, är på sådana platser av förklarliga skäl mycket begränsad. Såvidadel inte kan anses ligga i sakens nalur att anordnaren är skyldig att flllhandahållalämpligt fordon, bör en uttryckhg bestämmelse härom meddelas. Också behovet avlämplig lokal, i vilken ordningsvakt och omhändertagen person kan uppehålla sigi avvaktan på l.ex. transportfrågas lösande eller i väntan på tillkalladpolismans ankomst, bör i sådant fall göras till föremål för en uttryckligförfattningsbestämmelse. Tillgången på telefon, för att vid behov kunnatillkalla polisiär förstärkning, ambulans, brandkår etc. torde allmäntuppfattas som en från arbetarskyddssynpunkt oeftergivligkommunikationsmöjlighet. Även föreskrift om skyldighet att tillhandahållatelefon bör således regleras. Prop.1979/80:122 109 2.4 Rätt att använda våld Utredningens förslag lämnas utan erinran av flertalel remissinslanser.Länsstyrelsen i framhåller alt befngenheten för en ordningsvaktatt använda våld, så som den är reglerad, är ofrånkomlig inte minsl motbakgrund av de begränsningar som föreslås när del gäller ordningsvakternasverksamhetsområden. Förslaget i denna del behandlas utförligt avpolisutredningen som framhåller att en ordningsvakt normalt bör kunna fullgörasitt uppdrag utan att anvånda våld i egentlig mening. I vissa situationer tordedel emellertid vara nfrånkumligt att även en urdningsvakt har befngenhet attanvända fysiskt tvång mnt persuner för att gennmföra en åtgärd snm faller innmramen för hans uppdrag. Denna befngenhet är inte uttryckligen lagfäst.Samma förhållande råder i fråga nm en del andra personalkategorier. Enligt ordningsvaktsutredningensförslag skall ordningsvakter uttryckligen tilläggas befogenhet att använda detvåld som med hänsyn till omständigheterna är försvarligt, när det är nödvändigtför atl verkställa en tjänsteåtgärd. Med denna lösning har ordningsvaklsutredningenfunnit det ofrånkomligt att också reglera den befogenhet att använda våld snmbör tillknmma polismän och ytterligare ett antal personalkategorier. Den uppräkningi aktuellt hänseende som har gjorts i förslaget är emellertid inte fullständig.Polisutredningen påpekar att ordningsvaktsutredningens förslag sträcker siglängre än vad som direkt följer av önskemålet att lagfästa de befogenheter somtillkommer ordningsvakt. Mot bakgrund främst av atl regeringsformen uppställerett krav på uttryckligt lagstöd för varje påtvingat kroppsligt ingrepp, får detanses mycket angeläget att befogenheien för tjänstemän och uppdragstagare att ivissa fall använda våld får en fasiare reglering än den nuvarande.Polisutredningen vill därför inte avstyrka ordningsvaktsulredningens förslag.Eftersom förslaget inte synes hell genomarbetat och dessutom är förhållandevisknapphändigt motiverat, måste det emellertid enligt polisutredningens meningbli föremål för närmare bearbetning innan det kan läggas till grund för någralagändringar. Därvid bör bl. a. undersökas i vad mån det är möjligt attersätta uppräkningen av olika personalkategorier med en allmän regel om befogenhelatl använda fysiskt tvång i vissa fall. 1 huvudsak samma synpunkter som polisutredningens försfram av . Enligt monopolutredningen bör befogenheten alt bruka våldi nu aktuella fall begränsas till situationer då polismannen möts av våldeller passivt motstånd. Förslaget kommenteras också av i Stockholmslån. ställer sig tveksam till om det är lämpligt atl i BrB:s nödvärnska-pilelta in en positiv befngenhetsbeslämmelse med en nmfatlande - och kanske ändåinte fullständig - uppräkning av olika befattningshavare med offentligrättsligavåldsbefogenheter. Även polisstyrelsen i distrikt och musikerförbundet ärmycket tveksamma till förslaget. Såviu gäller befogenhet för jakttillsynsman aU användavåld tillstyrks förslaget av . Förslaget att flskelillsynsmänskall tilläggas uttrycklig befogenhet att i vissa fall använda våld för attverkställa en tjänsteåtgärd tillstyrks av som emellertidframhåller atl en sådan befogenhet för med sig ett absolut krav på att flskelillsynsmäninte förordnas utan att ha genomgått en av godkändutbildning i fråga om våldsbefogenheten. 1979/80:122 110 2.5Ordningshållning vid offentliga tillställningar och vissa allmänna sammankomster. Polisutredningenunderstryker att polisens primära ansvar för allmän ordning nch säkerhet vidoffentliga tillställningar eller allmänna sammankomster inte bortfaller genom atlde omedelbara bevakningsuppgifterna delegeras till ordningsvakter i den mån deinte behöver utföras av polisutbildad personal. Enligt polisutredningen bördet i större utsträckning än vara möjligt att avstå från atl belastapolispersonalen med de bevakningsuppgifter som det här gäller.Polisutredningen vänder sig mot ett uttalande av ordningsvaktsutredningen avinnebörd att ordningsvakter bör anlilas först när andra åtgärder visar sigotillräckliga och det ändå finns ett allmänt intresse av att t. ex.tillställningen kommer till stånd. Därmed synes avses att polisen bör förbjudatillställningen eller sammankomsten, om ordningen inte anses kunnaupprätthållas utan ordningsvakter och något allmänt intresse av atttillställningen eller sammankomslen kommer lill stånd inte bedöms föreligga.Polisutredningen avstyrker förslaget att polisen skall göra en prövning avdetta slag. En sådan ordning skulle nämligen innebära ett ingrepp imötesfriheten. Det är i fråga om allmänna sammankomster - som är gmndlagsskyddade- principiellt sett en främmande tanke, att polisen vid sin prövning skulle taställning till om den aktuella sammankomsten är av allmänt intresse.Beträffande offentliga tillställningar kan det visserligen i en del fall finnasskäl att väga in en sådan aspekt i prövningen. Bedöms det innebära tillräckliggaranti för ordningen och säkerheten vid tillställningen att ordningsvaktersvarar för bevakningen, måste dock polisen liksom nu kunna tillåtatillställningen på det villkor som har sagts nu oberoende av om polisen anser,att det är av allmänt intresse alt tillställningen kommer till stånd ellerinte. Även polisstyrelsen i ifrågasätter om en så svåroch grannlaga prövning som om en tillställning är av allmänt intresse ellerinte bör föregå ett beslul om anhtande av ordningsvakter. Förslagetalt pnlismyndighet på anurdnarens begäran skall samråda med denne lämnas utanerinran av polisutredningen. Ulredningen anser dnck att det kan diskuteras omsamrådet alltid, som del förutsätts i betänkandet, behöver vara munfligt ellerom del inle i en del fall lika gärna kan vara skriflligl. Förslagel omsamrådsförfarande flllstyrks även av Handelns arbetsgivarorganisation, folkelshusföreningarnaoch Folkparkernas centralorganisation. 2.6Förordnande av ordningsvakter m. m. skall förordna ordningsvakt även när förordnandet har ett gillighetsområdesom sträcker sig över distriktels gränser tillstyrks av ochpolisutredningen, som framhåller att förslaget innebär en rationalisering av handläggningsrulinerna. Förslageli denna del avstyrks av i som anser atl nuvarandeordning fungerar bra. föreslår dårför att denna behålls så lillvida att polisstyrelsen förordnar ordningsvakt när tillämpningsområdet omfattarelt polisdistrikt medan lånsstyrelsen förordnar när områdel omfaltar mer än etlpolisdistrikt i länet. Eftersom förordnanden som nmfattar nmråden snm sträckersig över mer än etl län tnrde bli relativt fåtaliga med hänsyn tillutredningens intentioner all begränsa 1979/80:122 Hl ordningsvaktsförordnande till all omfatta eltpolisdistrikt, bör sådanl förordnande utfärdas av i det län därvederbörande är bosatt. Som grund för detta ställningstagande åberoparlänsstyrelsen att polisstyrelses erfarenhet och kunskaper i huvudsak omfattardet egna polisdistriktet medan har och skall ha de övergripandeerfarenheterna och kunskaperna beträffande länel. På liknande skäl avstyrksförslaget även av bevakningsrådet, i samlpolisstyrelserna i , , och distrikt. Dessa remissinslanseranser alt nuvarande nrdning bör behällas. Förslaget att del, för atl ordningsvakt skall få användas,vid sidan av själva förordnandet skall föreligga ett särskilt beslut nm ordningsvaklsverksamhetlämnas ulan erinran av i . Enligt länsstyrelsentorde den föreslagna ordningen skapa förbättrad översikt och kontroll. Förslaget i denna del avstyrks av iVärmlands län som framhåller att etl genomförande av den föreslagna regleringenskulle medföra stora svårigheler. I exempelvis många folkparker drivs numeradanstillställningar för olika åldersgrupper, år över "mogenungdom" till pensionärer. Vissa av dessa tillställningar pågår på ungefärsamma tider men i olika lokaler i anläggningen, och lokalerna kan i vissa fallväxla beroende på publiktillströmningen. Härtill kommeratt publiktillströmningen kan växla från gång till gång beroende exempelvis påanlitad orkester. Nya former av tillställningar kommer också till, och nlikatillställningar medför nlika grader av urdningsprnblem. Alla dessa nmständigheterpåverkar bedömningen av det behov av ordningsvakter som är erforderligt förtillställningen. Det är helt klart alt detla behov kan växla betydligt underden period som ett tillstånd till nrdningsvaktsverksamhet kan omfatta. På mnlsvarandesätt kan l.ex. en serveringsrörelse i elt varuhus ha behnv av nrdningsvaktsverksamhetvissa dagar eller vissa tider av dygnet. Dessa tider kan variera, varförförelaget självt vill bestämma när vakterna skall anlitas. Vad som har sagts numedför att ett beslut om ordningsvaktsverksamhet kan behöva ändras många gångerunder en sådan period, om det ens är möjligt att i utgångsläget ange del anlalordningsvakter som bedöms nödvändiga för en viss Inkal. a. nämndaförhållanden knmmer enligt att medföra stnra prnblem eftersnmbeslut nm nrdningsvaktsverksamhet enligt förslaget skall hållas tillgänglig påplalsen för verksamhetens bedrivande. Varje beslul nm ändring av anlaletordningsvakter måste därför leda till en ändring av beslutet omordningsvaktsverksamhet. framhåller sammanfattningsvis att tvåmöjligheter synes föreligga. Det ena är att man slupar institutets beslut om ordningsvaklsverksamhetoch låter hittillsvarande regler gälla. Dessa synes dessutom i huvudsak hafungerat tillfredsställande. Den andra skulle vara alt institutet införs men atlbeslutet om ordningsvaklsverksamhet inte behöver omfatta anlaletordningsvakter. 1 detta hänseende kan hänvisning då göras till annat beslutexempelvis polisstyrelses medgivande till hållande av offentlig tillslällning.Länsstyrelsen pekar i sammanhanget på alt underlåtenhet atl anlila ordningsvakti föreskriven omfattning inte föreslås bli slraffsanktionerad. På liknande skäl kritiseras förslaget även av polisutredningen,snm framhåller atl frågan nm den närmare innebörden av ett beslut nm nrdningsvaktsverksamhetinte har klariagts i betänkandet. Det synes inte framgå om beslut kan meddelasatt gälla tills vidare eller om det måste avse 1979/80:122 112 1 specialmotiveringen anges atl elt beslut om ordningsvaklsverksamhetskall vara tvingande. Delta gäller inte bara på del sättet atl beslutet ulgören föruisättning för atl ordningsvakt över huvud taget skall få användas, ulandet avses också innebära en skyldighel för sökanden att anlita ordningsvakteri den omfattning som föreskrivs i beslutet även i andra fall än när fråga är omnffentlig tillställning. Någon påföljd för en sökande som underlåter atlanvända ordningsvakter i föreskriven omfattning har dock inte föreslagils. Detframgår inte heller hur sökanden skall förfara, nm han på grund av ändring avsin verksamhel, förbättrade ordningsförhållanden, bristande lillgång påordningsvakter eller av annan orsak önskar att bevakningen - som ju anordnas påhans bekostnad -skall skäras ned eller upphöra. har förslåelseför de bevekelsegrunder som ligger bakom förslaget i denna del men vill likvälsätta i fråga om systemet är nödvändigl. Det leder till en komplicerad ochbyråkratisk ordning. Del kommer säkert också att bli svårt att få olikaintressenter, inte minst ordningsvakterna själva, atl förslå innebörden i -ochmotivet för - systemet. Med de begränsningar i möjligheten all anlila ordningsvaktersom i övrigt förordas i betänkandet och som polisutredningen i alh väsentligthar ställt sig bakom kommer polisens möjligheter att utöva entillfredsställande kontroll över ordningsvakternas verksamhet under allaförhållanden att förbättras. Fråganom särskilt beslut om ordningsvaklsverksamhet skall behöva meddelas tas uppäven av polisstyrelsen i , och polischefsföreningen, vilkaanser att konstruktionen inte behövs när det gäller sådanordningsvaktsverksamhet av traditionell typ som skall få förekomma enligthuvudregeln i utredningens lagförslag. Enannan lösning föreslås av i snm framhåller att ett förenklalförfarande borde ha övervägts.