prop · G3032 · 1979-12-31 00:00:00 — 2kap, 11 § innehåller en allmän beslämmelse om möjlighel all utlämnasekretessbelagda uppgifter med förbehåll. Gällandesekretesslag upplager inte någon molsvarande allmän regel, Däremol medges ivissa angivna fall utlämning av hemlig handling om trygghet kan anses föreliggaatl utlämnandet inte kommer att missbmkas till skada för sekrelessiniressel,Erforderiiga förbehåll bör i sådana fall göras, I endast ett av här avseddafall - del i 20 a § upptagna - är sekreiessen beroende av etl skaderekvisii, Idet föreliggande förslagel till ny sekretesslag upptager sekretessreglerna medfä undantag ell skaderekvisii, Detla har medfört att förbehållsinstilutel iförslagel konslmerais "som ett medel alt eliminera skada eller men somenligt sekretessbestämmelsen är en förutsättning för atl uppgift skall hållashemlig" (s, 269 n-270 ö). Delta innebär att, om skaderisken undanröjs,uppgiften inte är hemlig i förhållande till mottagaren (s, 271 y). Dennanya konslmktion ger anledning till en del frågetecken. Fördel första kan man av rent principiella skäl ifrågasätta lämpligheten av enallmän möjlighet för myndigheter och tjänstemän atl sälla i detalj nogautformade sekretessregler ur spel genom att utlämna uppgift med förbehåll ochdärvid, som det sägs, "negligera skaderisken" (s, 272 ö). Vidarekan skaderisken naturiigtvis aldrig helt "undanröjas" genom ellförbehåll. Den utlämnande myndigheten kan vid sin prövning inte komma längre äntill ett visst mätt av sannolikhet för all utlämnandet inte kommer attmissbmkas av uppgiftens mottagare. Man torde alllid fä räkna med risken allmottagaren i sin lur sprider uppgiften vidare eller utnyttjar den i strid medförbehållet. Förelåg inte sådan risk, vore ju f ö, förbehållet onödigt. Enformulering liknande den i nuvarande sekretesslag använda synes i och för siglämpligare, dock med beaktande av att utlämning med förbehåll bör få ske endastom sekretessregeln innehåller ett skaderekvisii. Vadsedan gäller själva förbehållet synes myndigheten fä helt fria händer attutforma dettas innehåll. Det kan ifrågasättas om delta är förenligt med TF:soch RF:s krav på etl noga angivande av begränsningar i rätten att taga del avallmänna handlingar och i yttrandefriheten. Särskilt synes yltrandefrihetenråka i fara. Myndigheter och tjänstemän fär möjlighel alt genom förbehållföreskriva inskränkningar av art och omfattning som inte kan överblickas avlagstiftaren (jfr s, 255 n-256 ö). Inom parentes kan framhållas all, på grundav nu gällande TF och RF, molsvarande invändning kan riktas mol den nuvarandesekretesslagens regler om förbehåll, om än ej i lika hög grad. Det inger överhuvud tagel betänkligheter atl, även om det sker i lag, medge myndigheter altersätta lagregler med andra, egna bestämmelser. Somfömt sagts innebär förslagel en generell möjlighel all utlämna uppgift medförbehåll, när sekretessregeln innehåller ell skaderekvisii. Förbehåll skullesålunda kunna användas exempelvis även då sekretessregeln brytermeddelarfriheten. Bortsett frän all delta redan i sig synes inkonsekvent, tordesekrelessiniressel i sådana fall kunna presumeras vara så starkt all uppgifternasutlämnande även om del sker lill en enda person måste anses skadligt. Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 , 239 Delsammalorde åtminstone som regel vara fallel belräffande sådana sekretessbestämmelsermed omvänt skaderekvisit, som inte tager över meddelarskyddet. Denna form avskaderekvisit har ju valts när sekrelessbehovel bedömts vara av viss högrestyrka. Med utgångspunkt från den använda lerminologin kan saken ocksåuttryckas så alt skaderisken inie kan "undanröjas" genom förbehåll idessa fall. Skada inträffar ju redan genom utlämnandet. För all undvika altutlämnande ändå sker i dylika fall anserjag att förbud häremot bör framgå avlagtexten. Det är i alll fall tydligt att möjligheten alt utlämna hemligauppgifter med förbehåll måste ges etl mer begränsat utrymme än som följer av förslagel. Enligtrikspolisstyrelsens uppfattning bör myndigheterna lämnas klarare direktiv hurde skall handla, Förslagel är alllför summariskt och kortfattat för atl kunnaläggas till grund för lagstiftning. i Göteborgsoch län utgår från alt vid bedömningen om skaderisken elimineras genomförbehåll hänsyn bör las till förbehållels presumerade verkan. Möjligenbördetta återspeglas i författningstexten eller i vart fall i motivuttalanden.Existensen av straffsanktionen förden som bryter förbehåll torde inte avbördautlämnande myndighei skyldigheten alt bedöma om förbehållet kan förväntas bliiakttaget. De intressen som skyddas genom sekretessen blir eljest intetillräckligt beaktade. Institutet förbehåll bör enligt länsslyrelsens mening ägnassärskild uppmärksamhet - lill sina konsekvenser- i del fortsallalagstiftningsarbetet, Länsslyrelsen hänvisar lill alt det i promemorian anförs(s, 201) atl den offentliga debatten kan tillföras sådana upplysningar somfordras för att den skall ge en balanserad bild av sakförhållandena i t, ex,ell socialvårdsärende redan genom alt vissa begränsade möjligheter att lämnauppgifter följer redan av skaderekvisilens användning för avgränsning av detsekretesskyddade intresset. Vidare finns möjligheten att, dä ingen publicitetännu förekommit i visst ärende, utlämna uppgift mol förbehåll enligt 11 §, t,ex, alt uppgiften inte fär publiceras. Enligt förslagel skulle detta medföraall planerad artikel inte blir skriven eller blir mer nyanserad än eljesl. Delmåsle enligt i vart fall vara svårt för den offenlligefunktionären att bedöma, att skaderisken inte finns eller genom förbehåll kanelimineras. All i stället ha meddelarfrihet är dock inte önskvärt. Skogsstyrelsenställer sig kritisk mot det lämpliga i att sekretessbelagd uppgift utlämnas motförbehåll som inskränker mottagarens rätt att lämna uppgiften vidare.Möjligheten till missbruk synes styrelsen här vara uppenbar, i all synnerhetsom ansvar endast kan ulskrävas om tystnadsplikten uppsåtligen åsidosätts. Förslagetatt också t, ex, muntliga uppgifter skall kunna lämnas med förbehåll, oberoendeav om uppgifterna är dokumenterade i handling eller inte, berörs av JK somanser att starka skäl givetvis kan åberopas för denna likställighet med vad somgäller hemliga handlingar. Fråganom dokumentation av förbehåll, särskill vid muntligt Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 240 utlämnande,tas upp i några yttranden, JK framhåller allbevissvårigheler kan uppstå om någon misslänks för att ha brutit mot förbehållsom har gjorts vid t, ex, muntligt meddelande av hemlig uppgift. Förbehålletmåste därför dokumenteras i någon form t, ex, genom ett protokollfört beslut(jfr TK s, 232), Detta ligger inte minst i tjänstemannens eget intresse, JKunderstryker vikten av bestämmelser i nu berörda hänseende. När del gäller förbehåll ianslutning till utiämnande av en kopia av en i och för sig sekreiesskyddadhandling lorde förekomsten av ett förbehåll vara ganska lätt att kontrollera, isynnerhet då detta som regel medföljer själva beslulel om utlämnande,konstaterar . Det motsatta förhållandet synes socialstyrelsenemellertid vara fallel när del gäller förbehåll om alt en muntlig uppgift intelär vidarebefordras. Detta spörsmål finner intetillfredsslällande utrett. Till saken hör atl de flesta muntliga uppgifter somregel lämnas vid förfrågningar per telefon. Hur skall dessa förbehålldokumenteras, vilket för övrigt synes vara en nödvändighet för all man skallkunna beivra överträdelse av dem, undrar . När det gällerutlämnande av en muntlig uppgift lill en person som har uppsökt en myndighet,kan t, ex, en anteckning pä handlingen göras om all uppgifterna däri harutlämnats muntligen med det eller det förbehållet och sökanden därefter medsill namn bekräfta all han fatt del av förbehållet. Vid utlämnande av enuppgift med förbehåll per telefon, kan visseriigen en tjänsteanteckning göraspå motsvarande sätt men dess bevisvärde i en senare process kan ifrågasättas. anser all, om en medarbetare inom ell massmedium så begär,skriftlig handling rörande förbehållet bör utlämnas lill medarbetaren. framhåller all del i 11 § förutsätts all förbehåll skall kunnameddelas endasl av myndighei. För alt möjliggöra ell snabbi utlämnande börenligt nämndens mening också funktionär direkt kunna meddela ett förbehåll, omett utlämnande därigenom kan ske snabbare, dvs, utan avvaktande av myndighetensbeslut. Socialstyrelsenpåpekar atl det av 2 kap, 15 § TF framgår all, om annan än riksdag ellerregering avslår begäran atl fä ta del av handling eller lämnar ut allmänhandling med förbehåll, som inskränker sökandens rätt att yppa dess innehålleller eljesl förfoga över den, sökanden får föra talan mot beslutet.Socialstyrelsen anser att, om och när en tjänsteman lämnar ut en muntliguppgift med förbehåU, sökanden likaledes skall ha rätt all besvära sig överförbehållet. Anmärkningarav mera formell natur görs i några yttranden, HovrättenförVästra lar upp förhållandet alt man har vall alt i 11 § inte föreskrivaall uppgift får lämnas med förbehåll ulan bara att förbehåll kan uppställas näruppgift lämnas. Denna teknik förklaras i promemorian (s, 271) Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 241 medall uppgiften inte är hemlig i förhållande lill mollagaren, om förbehålleteliminerar skaderisken. Tekniken avviker från den nyttjade (jfr t, ex.14 § SekrL) och är inte helt lättillgänglig. En formulering sådan som följandevore enligt hovrättens mening att föredraga: "Finner myndighei alt sådanrisk för skada, men eller annan olägenhel som enligt bestämmelse om sekretessulgör hinder alt lämna ut uppgift lill enskild kan undanröjas genom förbehållsom inskränker den enskildes rätl atl lämna uppgiften vidare eller utnyttjaden, fär myndigheten lämna uppgiften lill den enskilde med sådantförbehåU". Kammarrätten i Göteborganmärker mol alt del i 11 § föreskrivs atl, om skada kan uteslutas genomförbehåll, myndigheten fär uppställa sådant förbehåll när uppgiften lämnas.Uttryckssättet tyder närmast på atl myndigheten haren valfrihet all antingenuppställa förbehåll när uppgift lämnas eller vägra all lämna uppgiften.Innebörden av paragrafen är rimligtvis att sekreiess inte skall föreligga, omrisk för skada etc. som utgör hinder mot atl lämna ut uppgiften kan undanröjasgenom förbehåll. Delta bör klart framgå av bestämmelsen, förslagsvis genom atldenna formuleras om enligt följande, "utnyttja den, skall sekreiess icke gälla för uppgiften. Vidutiämnande av uppgiften till enskild skall myndigheten uppställa sådantförbehåll". Med hänsyn lill allparagrafen endasl avser förbehåll vid utlämnande av uppgift från en myndighettill enskild men inte från en myndighet lill en annan myndighet, bör dettaenligt mening framgå av paragrafen. Förslagsvis kan ordelmottagarens utbytas mol ordel enskilds, Någraremissinstanser lar upp förslagel all den nya sekrelesslagen skall innehålla enbeslämmelse om all sekretess i princip viker för parts rätt all la del avmaterial i mål eller ärende, Regeringsrällenkonstaterar atl i 12 § regleras den s, k, partsoffentlighelen i huvudsakligöverensstämmelse med 39 § SekrL, Med den utformning bestämmelserna har fåttgörs helt klart all deras uppgift är att lösa konkurrensen mellan å ena sidanförfaranderegler som tillförsäkrar part rätt att ta del av material i ärendetoch å andra sidan sekretessregler som är tillämpliga på uppgifter i materialet.Från denna synpunkt är emellertid det som har intagils i andra slyckel andrameningen främmande i sammanhanget. En föreskrift om alt myndighet på annalsätt än genom utlämnande av materialet skall lämna part uppgift ur materialet,när detta inte kan tillhandahållas som sådant, är en typisk förfaranderegel somhör hemma i förfarandelagstiftning, där den redan finns i 14 §förvaltningslagen och 43 § förvaltningsprocesslagen, och inte i en paragraf omhur en lagkonkurrens skall slitas. Vill man göra denna regel generellttillämplig, måste den införas Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 242 intebara i RB ulan också i andra lagar som reglerar förfaranden som faller utanförförvaltningslagens och förvallningsprocesslagens tillämpningsområden. En annanutväg är atl införa en särskild lag om parlsoffenllighet som har skell bl, a, iDanmark, varvid naturiigtvis de nämnda beslämmelserna i förvaltningslagen ochförvaltningsprocesslagen fär lov att upphävas. Det lillfälle som erbjudersig atl äntligen fä en från systematisk synpunkl lillfredsslällande lösning avfrågan om partsoffentlighelen bör enligt regeringsrättens mening inteförsittas. Kammarrätteni uttalar all regler om parts insyn i myndighets akimaierial i förstahand är förfaranderegler, som i princip inte hör hemma i en sekretesslag ulan iRB, förvaltningsprocesslagen, förvaltningslagen och andra författningar somreglerar förfarandet vid domstolar och andra myndigheter. Del kan vara etllämpligt tillfälle alt i samband med arbetet på sekretesslagen se över reglernaom partsoffenlligheten och undersöka om de inte i sin helhel kan flyttas övertill förfarandelagstiflningen. På förvaltnings-sidan synes man kunna nöja sigmed den lösningen alt låta nuvarande regler i 43 § förvaltningsprocesslagen och14 § förvaltningslagen stå kvar oförändrade. I RB synes bara behövas enbestämmelse som slår fast parts rätt lill insyn i akten. I sekrelesslagenskulle då enligt kammarrätten endasl behöva anges att del finns särskildaföreskrifter om sökandes, klagandes eller annan parts rätl att fä del av ellerpå begäran ta del av handling eller annal material i mål eller ärende hosdomslol eller annan myndighei. SACOISRifrågasätter om tiden inte nu är inne att bryta ul denna fråga ursekretesslagstiftningen, där den strängt tagel inte hör hemma, eftersom den ären processuell fråga. Den borde egentligen på sätt redan delvis sketl iförvaltningslagen och förvaltningsprocesslagen regleras i förfarandelagarna.Eftersom de centrala förfarandelagarna - RB, förvaltningslagen och förvaltningsprocesslagen- inte är heltäckande ulan många förfaranden faller utanför, anser /SR dennärmast till hands liggande lösningen vara att stifta en särskild lag ompartsoffentlighelen. Underremissbehandlingen har gjorts en del uttalanden om vilken omfattningpartsoffentligheten bör ha. Enligtden mening som hovrätten för har är det inte godtagbart attlagen skall öppna en möjlighel atl i förvaltningsprocess döma på grundval avomständigheter som parten inte får kännedom om. I punkt 2 i tredje styckel bördärför förvaltningsprocesslagen jämställas med RB. anmärker att del enligt 12 § gäller ett relativt frittskön för myndighei att på lämpligl sätt lämna part i mål uppgift ui" delför myndigheten tillgängliga materialet. Vidare har här myndigheten medgivitsrätt alt vid utlämnandet av malerial, innehållande sekretessbelagd uppgift,uppställa förbehåll rörande inskränkning av mottagarens rätl alt disponera översålunda utlämnat material. Föreningen anser atl myndigheterna genom dessabestämmelser erhåller en svår och makipåläggande Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 - 243 uppgift.Föreningen betonar med skärpa vikten av alt myndigheten med försiktighet ochhänsynsfullhel tillämpar beslämmelserna. Särskill lorde Uttrycket "påannal sätt lämna parten uppgift ur materialet" ge fritt spelrum för olikaageranden från myndighetens sida. Föreningen anser del vara av stor betydelsealt patienternas rättssäkerhet beaktas i sammanhanget. m.fl. bankorganisationer nämner all krediter till enskilda ochgarantier till förmån för enskildas krediter i stor utsträckning beviljas avstatliga myndigheter. Enligt den föreslagna lagen blir handlingarna i sådanaärenden i regel sekretesskyddade gentemot utomstående. Emellertid tordesökanden i ärenden av detta slag inte kunna förvägras tillgång tillhandlingarna i ärendet. Bland dessa kan finnas etl utlåtande från en bank omsökandens kreditvärdighet. Organisalionema anser i princip fullt riktigt atlparlen i etl ärende kan fä del av alla handlingar, som har lagts lill grund förbeslutet. Emellertid kan starka skäl ibland föreligga mot en full öppenhet.Skulle ett utlåtande om sökandens kreditvärdighet slå till hans förfogande, kandetta i praktiken starkt begränsa en banks möjlighel att ge sitt utiålandeönskvärd fullsiändighel. Särskill tänker organisationerna här på allkreditvärdigheten kan vara avhängig av sökandens ställning i branschen ochförhållande lill konkurrenterna. Beroende på branschens sammansättning och delokala förhållandena kan ett yttrande i denna del därför komma att avse ävenandra företags affärsförhållanden och uppgifterna kan vara av sådanl slag allsökanden ej bör fä del av dem. Del är svårt all bedöma räckvidden av densekretess, som 12 § kan möjliggöra även mot parlen i ell ärende.Organisationerna ifrågasätter om banks eller annans utlåtande om sökandenskreditvärdighet bör utlämnas lill honom. Till stöd för etl sekretesskydd kanåberopas all enligt kredilupplysningslagen den, som bedriverkreditupplysningsverksamhet, inte är skyldig att lämna kopia avkreditupplysning lill den näringsidkare som avses med upplysningen. Sådannäringsidkare har icke rätt att ens på begäran fä del av innehållet i kreditupplysningarom honom. De överväganden, som sålunda gjordes av statsmakterna i samband medkredilupplysningslagen, anser organisationerna böra påverka bedömningen idetta ärende. Datainspektionenframhåller alt begreppet ärende enligt förslagel ges samma innebörd som iförvaltningslagen och att i promemorian inte godias den utvidgning avparisinsynen som förordade (s. 274, jfr SOU 1975:22 s. 292 O- Eftersom deuppgifter som rör en person i regel blir tillgängliga för honom själv på grundav 10 § synes detla inte föranleda några betänkligheter. Såsom framhålls ipromemorian kan en rätl lill partsinsyn föreligga även sedan ell ärende haravslulals (s. 276). Regeringrättenlar upp en partsoffentlighelen närslående fråga, nämligen frågan om inte densom intar klienlsiällning hos en myndighei, t. ex. är elev i en skola, patientpå ett sjukhus, intagen på en kriminalvårdsanslall etc, i denna sin egenskapbör ha en längre gående rätt till insynän en medborgare i Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 244 allmänhet.Denna fråga anser regeringsrätten emellertid inte lämpa sig för någon generelllösning utan bör i stället beaktas vid de enskilda sekretessreglernasutformning. Juridiskafakulteten vid erinrar om all fakulteten i sill yttrandeöver OSK:s betänkande, i samband med sin kritik mot förslagets regel ompartsoffentlighet, rekommenderade att man borde överväga, om inte bestämmelsenstillämpningsområde borde utsträckas till atl gälla rätt för envar (oavsettpartsställning), vars personliga förhållanden berörs i allmän handling, att tadel av dessa uppgifter. Särskill påpekade fakulteten alt genom en sådanvidsträcktare regel även den som har registrerats i kriminal- ellerpolisregister etc. normalt skulle beredas lillfälle all la del av uppgiftrörande honom. Fakulteten noterar att denna kritik avfärdas utan någon somhelst motivering: "Det kan emellertid starkt ifrågasättas om någolegentligt behov av en dylik regel är för handen" (s, 275), Sättet attbemöta remisskritiken inger inte förtroende. Desto märkligare anser fakultetendet vara atl den sålunda framförda kritiken ändock på väsentliga punkter harbeaktats! Belräffande kriminal- och polisregister saml behandlingsjournaler vidkriminalvårdsan-slalier föresläs nämligen i 8 kap, 17 och 20 §§ väsentligalättnader i sekretessen. Fakulteten hänvisar även lill regeln i 2 kap, 10 § ommöjlighet för enskild, i vars intresse sekretess är föreskriven, all eftergedenna sekretess. Sometl exempel på olämplig lagstiftningsteknik betecknar 12§, Första stycket innebär ett undantag från huvudregeln om sekretessensinnebörd. Andra stycket föreskriver undanlag från första styckel och tredjeslyckel i sin lur undanlag från andra slyckel. Vidare är lagrummen ofta såabstrakt utformade atl del enligt förbundets mening först genom motiven ärmöjligt alt fä klar uppfattning om vilken situation som åsyftas, Riksrevisionsverkelgör inga erinringar mot förslaget i denna del, anser föreslagna regleringen bör tillfredsställa alla rimliga anspråk hosarbetsgivaren och motsvara vad som gäller inom det enskUda arbetslivet. LOkonstaterar med tillfredsställelse atl förslaget enligt LO:s uppfattninginnebären rimlig avvägning mellan del allmännas inlresse alt begränsaspridningen av vissa uppgifter och de fackliga organisationernas inlresse avall få del av väsentlig information, som behövs för alt man skall kunnatillvarata sina medlemmars iniressen på ett tillfredsslällande sätt. LO finnerförslagel väl ägnat att läggas till grund för lagstiftning. Någraremissinstanser förordar att regleringen tas upp i annan I a g än en nysekretesslag. i anser att man böreftersträva en enhetlig reglering av tystnadsplikten för fackliga Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 t' 245 förtroendemänoch skyddsombud, som är verksamma hos offentliga arbetsgivare. Regler härombör inte tas upp i den föreslagna sekrelesslagen utan i den lagstiftning somdirekt lar sikte på de fackliga organisationernas rätt till information, dvs.medbestämmande- resp. arbetsmiljölagsliftningen. Liknande inställning harGöteborgs kommunstyrelse. Enligt denna uppfattning bör det vara ulan betydelseom vederbörande är anställd eller inte hos offentlig myndighet. Oavsettanställningsförhållandet får den facklige företrädaren nämligen sitt uppdragfrån den fackliga organisationen och dess medlemmar. och LRF ifrågasätter om inte regleringen närmast hörhemma i arbelsrältslagsliftningen. föreslår all 1 3 § utgår. Organisationerna är av den uppfattningen attpromemorieförslaget går för långt i sin strävan alt uniformera den offentligaoch den privata arbetsmarknaden. Reglema avviker helt från det grundläggandesyflel med sekretesslagstiftningen. Det är inte rimligt att på sätt som skettlikställa de uppgifter som offentlig myndighei har kännedom om med ettföretags. Organisationerna nämner alt del visseriigen framhålls allbegränsningar i sekretessen bör göras endast på de områden där förhållandena ärjämförbara med den privata sektorn. Även om en uppluckring av sekretessensåledes inte synes beröra uppgifter i myndighelsutövningsärenden, anserorganisationerna förslaget vara betänkligt. I belydande utsträckning måstenämligen gälla att det just är i sin egenskap av myndighet som myndigheten hartillgång lill vissa uppgifter. Det kan vara så all myndigheten har ell faktisktmonopol i sin verksamhet eller att det föreligger ell faktiskt tvång för den enskildeall anlita myndigheten, t. ex. för att kunna saluföra sin produkt. Sådanauppgifter lämnas i förvissning om all de är sekretessbelagda och allsekretesslagens regler för behandling av uppgifterna gäller. Organisationernauttalar att föslagel urholkar skyddet för den enskilde på ett betänkligt sätt.Även allmänhelens tilltro lill myndigheternas möjligheter all efierievasekrelesslagen lorde komma all undergrävas. Följden av förslagel anserorganisationerna bli all myndigheten inte kan stödja sig på sekretesslagensregelsystem. Vid en begäran om viss uppgift från arbetstagarorganisations sidakan myndigheten/tjänstemannen inte vägra att lämna ul handlingen underåberopande av sekretess enligt sekretesslagen. Det blir i ställetarbetstagarorganisationen som enligt lagen om medbesäm-mande i arbetslivetavgör om handlingen behövs för det fackliga arbetet. Myndigheten kan vägra alllämna ul uppgiften endast genom all under skadeståndsansvar påstå att uppgiftenär obehövlig för organisationen. Frågan om dubbla lojaliteter och jäv kan ocksåhär bli myckel besvärande. Sådana intressekonflikter kan således föreligga såsnart vederbörande tjänsteman hos myndigheten även är facklig förtroendeman iden lokala organisationen, I specialmoliveringen (s, 286) las för givet atl detär mindre riskfyllt atl lämna ut sekretessbelagda uppgifter till den fackligaorganisationens företrädare än till annan. Även om påståendet ofta kan ha fogför sig är Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 246 detemellertid etl alltför lättvindigt sätt all avfärda de allvariigabetänkligheter som måste resas mot förelaget.