prop · G30390 · 1979-12-31 00:00:00 — Jämfört med systemet där kommunerna själva svararför finansieringen bl.a. genom upplåning på den allmänna kredilmarknaden hardock syslemel vissa belydande nackdelar. Främsl gäller della denstalsbudgetmässiga påfrestningen och den därav troligtvis följande ökningen avden prioriterade statliga upplåningen. Etl särskill problem är hur tillgängligalånemedel skall fördelas på olika låntagare. Jämförl med ett system där kommunerna ochlandstingskommunerna själva ansvarar för finansieringen bl. a. genom upplåningpå den allmänna kreditmarknaden, saknar systemet med en statlig länefond någraegentliga tordelar från de utgångspunkter vi angivit för vår analys. Prop.1979/80:90 132 som vid ett slopande av nuvarande slalsbidrag evenluelltskulle få behov av någon form av finansieringsstöd skulle systemet med enstatlig lånefond dock kunna vara till en viss hjälp. 8.5.4 Finansiering i särskild ordning på den allmännakredilmarknaden Finansiering av skolbyggnadsverksamhelen i särskildordning på den allmänna kreditmarknaden innebär att ell finansieringssystemliknande del som används för fjärrvärmefinansieringen införs. Detta sysleminnebär att kommunlåneinstiluten erhåller emissionslillslånd förobligationslån, som i sin helhel skall användas för kreditgivning till kommunersom avser att genomföra en fjärrvärmeulbyggnad. Normall har kommunerna på dettasätt kunnat erhålla en finansieringshjälp som svarar mol del återståendefinansieringsbehovet sedan den finansiering de kunnal erhålla på annat sätlförst har avräknats. Om systemet skall införas för skolbyggnadsverksamhelenmåsle någon central instans, t.ex. SÖ, samla in informalion från samtligakommuner och landstingskommuner om vilka invesleringar i skollokaler sombehöver genomföras samt om de beräknade kostnaderna för dessa. Om den finansieringsom kommunerna och landstingskommunerna räknar med att kunna erhålla på annalhåll skall avräknas från finansieringsbehovet, måsle uppgifler om redansäkerställd finansiering också insamlas. Den insamlade informationen måsteanalyseras av ålminstone en central instans. Därefter måste en adminisirativfördelning av krediterna ske. Någon garanti för atl en enskild kommun skallkunna erhålla finansiering för en på förhand given del avskolbyggnadsprojektels totalkostnad kan inle ges. Systemet kräver slutligen alten överenskommelse om finansiering enligt denna särskilda ordning träffasmellan och kommunlåneinstiluten. Liksom vid diskussionen av de tre övrigafinansieringssystemen vill vi inledningsvis framhålla, alt det från skolpolitiskautgångspunkter inle föreligger något behov av alt påverka skolbyggandel genomatt använda finansieringssystemet som elt slyrmedel. Den stimulans lill ökadskolbyggnadsverksamhet som det nu diskuterade finansieringssystemet evenluelltskulle kunna medföra kan mot den bakgrunden ifrågasättas med hänsyn lillstimulansens inverkan på effektiviteten i den kommunala resursanvändningen.Liksom i alternativet med en statlig lånefond bör dock den negaliva effekten idetla avseende vara relalivi begränsad. Finansieringssystemet skiljer sig inle vad gäller krav påskollokalernas utformning från ett system där kommunerna själva svarar förfinansieringen, bl.a. genom upplåning på den allmänna kreditmarknaden. Detskiljer sig inte heller i detta avseende från bostadslåne- ellerlånefondsalternativel. Delta förutsäller dock alt de möjligheler som finns attknyta villkor beträffande skollokalernas utformning lill låneslödet inteutnyttjas. Frän bostadspolitiska utgångspunkter kan sägas att del nudiskuterade finansieringssystemet i allt väsenlligt liknar systemet med enstatlig lånefond. Frän allmänna ekonomisk-politiska utgångspunkter kanfinansieringssystemet sägas ha i storl sett samma egenskaper som lånefondsallernativet.Liksom i det alternativet måste en ram sättas för hur omfaltande utlåningen fårbli. Hur stor denna ram blir besläms av del uirymme för obligationsemissionerför detla ändamål som enligl bedömning föreligger. Fördelningen avkommunläneinstitutens utlåning för skolbyggnadsverksamhet på olika kommuneroch landstingskommuner görs av instituten själva och medför således inle förslatsmaklerna några särskilda avvägningsproblem av den lyp som skulle kunnalänkas förekomma om finansieringen sker i en statlig lånefond. De kreditmarknadsmässiga nackdelarna av det nu diskuteradefinansieringssystemet är främst atl systemet bidrar till en ökad sekloriseringav kredilmarknaden och därmed till en försämring av kreditmarknadens funktionssätt.Den ullåningsram som slår till förtbgande för annal än skolbygg-nadsverksamheloch fjärrvärme kan komma alt begränsas som en följd av attkommunläneinstitutens tolala upplåning inte kan tillåtas bli alltför stor ochatt de medel som reserverats för skolbyggnadsverksamhet och Qärrvärme lar ianspråk en belydande del av det utrymme som totalt är lillgängligl. Vid en jämförelse mellan fjärrvärmeutbyggnad ochskolbyggande vill vi peka på alt förulsältningarna i de två fallen inle ärdesamma. Framför allt föreligger etl behov av atl via finansieringssystemetstimulera fjärrvärme-finansieringen, vilket inte är fallet vad gällerskolbyggnadsverksamheten. Delta sammanhänger med alt fjärrvärmeutbyggnaden tillskillnad från skolbyggnadsverksamheten inte är någon obligatorisk kommunaluppgifl saml atl den kräver myckel långfristiga lån för att kunna genomföras. 1finansieringssystemet för fjärrvärme ingår som etl viktigt momenl atl lånen ärbetydligt långfristigare än den typ av lån som kommunerna normall kan erhållapå den allmänna kredilmarknaden. Del kan vidare konstaleras atl finansieringssystemetsjälvfallel inte ger upphov till några negaliva stalsbudgetmässigakonsekvenser. I della avseende skiljer sig syslemel inle från delfinansieringssystem där kommunerna och landstingskommunerna själva svarar förfinansieringen bl. a. genom upplåning på den allmänna kreditmarknaden. De administrativa konsekvenserna av finansieringssystemethar beskrivits inledningsvis. Vi har emellertid svårl alt bedöma om etl syslemmed finansiering genom statlig lånefond eller ett system med finansiering pådet säll som senasl diskulerals är bäsl ur adminisirativ synvinkel. Bådasystemen förutsätter en relativt omfattande administration. Vad gäller möjligheterna till samplanering och lillsamtidig utbyggnad av skolor och bosläder lorde systemet i allt väsentligl haungefär samma för-och nackdelar som systemet med slallig lånefond. Sammanfattningsvis vill vi framhålla au det nu diskuteradefinansieringssystemet är bällre än en finansiering via bostadslånesyslemet. Prop.1979/80:90 134 För- och nackdelarna är relativt lika dem som blir följdenav ell syslem med en statlig lånefond. En fördel är dock att denstatsbudgetmässiga påfrestningen blir mindre. En nackdel är all administrationeneventuellt kan bli besvärligare samt att systemet kan öppna vägen för enfortsatt seklorisering av kredilmarknaden, vilket med hänsyn lill ekonomins ochsärskilt då kreditmarknadens funktionssätt i stort skulle vara olyckligt.Jämfört med ett system där kommunerna och landstingskommunerna själva svararför finansieringen bl.a. genom upplåning på den allmänna kreditmarknaden saknardetla syslem, liksom systemet med en statlig lånefond, några egentliga fördelarfrån de utgångspunkter som beaklals. För de kommuner som evenluellt skullefå behov av någon form av finansieringsstöd om nuvarande statsbidrag slopasskulle syslemel dock kunna vara lill viss hjälp. 9.1 Statsbidrag till skolbyggnader Mot bakgrund av våra överväganden om det nuvarandestatsbidraget lill skolbyggandel föreslår vi alt detla bidrag slopas. Det ärfrämsl de problem som är förknippade med nuvarande investeringsramar som harlett oss fram till denna slulsats. Givelvis har också behovel av förenklingaroch ökat kommunalt ansvarstagande för skolbyggandet inverkat på vårt ställningstagandehärvidlag. Vi har i vår prövning inte heller funnit att ettschabloniserat investeringsbidrag kan förordas. Investeringsbidraget bör ejheller enligl vår mening avlösas av ett driftbidrag, vare sig i form av etthyresbidrag per elev och år eller av en utbyggnad av de allmänna driftbidragenlill skolväsendel. Våra ställningstaganden innebär också all de nuvarandemöjlighelerna i vissa fall att få bidrag till förhyrning av skollokalerförsvinner. Mot bakgrund av våra överväganden har vi inte funnil attdet finns några skäl alt införa nya specialdestinerade bidrag i enlighet medvad som föreslogs i motionen 1977/78:761 och i motionen 1977/78:1156 (yrkandetI) angående finansieringen av enskolanläggning som har hela länet som upplagningsområde resp. bidrag tilllokaler och ulruslning för den kommunala vuxenutbildningen. Den förändrade kostnadsfördelning mellan stat och kommunsom sammanlagt följer av våra ställningstaganden får förutsättas komma attbeaktas i samband med de överiäggningar om den kommunala ekonomin som riksdagenvåren 1979 har ullalat sig för (prop. 1978/79-. 95, FiU 1978/79: 35, rskr1978/79:335). 9.2 Behov av finansieringsstöd 1 våra överväganden har vi funnit all del inte generelllgår alt faslslälla all det föreligger behov av ett särskilt stöd förfinansiering av invesleringar i skolbyggnader vid ett slopatinvesteringsbidrag. Den undersökning vi har gjort i elt begränsat antalkommuner visar all den ökade finansiella påfrestningen blir måttlig även vidrelativt omfaltande projekt. i relalion lill den förslärkning avskatleutjämningssystemet som beslutade blirpåfrestningarna vid ett slopal skolbyggnadsbidrag i många, framför allt mindreoch medelstora kommuner blygsam. Skatteutjämningsreformen innebär, vilkel är mycket viktigti detta sammanhang, atl kommunernas koslnader för uljämnas. 1 skalteuljämningssystemethar hänsyn tagits till kapitaltjänstkostnader för invesleringar igrundskolebyggnader. Kommunernas kostnader för gymnasieskolan utjämnas dockinle via skatteutjämningssystemet utan genom interkommunal ersällning. Dessaersältningar ses över av i syfte atl åstadkomma enrättvisare fördelning av kostnaderna för gymnasieskolan än f. n. Vid ett slopat investeringsbidrag kan ell evenluellt behovav finansiellt stöd i första hand beräknas uppkomma i relativt små kommuner somgör större invesleringar för gymnasieskolan saml i vissa kommuner som har slorakoslnader på grund av snabb befolkningsökning. 1 överensslämmelse med vad somanförls i propositionen om den kommunala ekonomin bör de ekonomiskasvårigheter som etl slopal investeringsbidrag kan medföra för dessa lyper avkommuner särskill beaklas vid beviljande av exlra skatteutjämningsbidrag (prop.1978/79: 95 s. 72 f.). 1 försia hand bör kommunemas finansiering av koslnader sommotsvarar bortfallet av statsbidraget till skolbyggnader ske medskattefinansiering och lånefinansiering pä den allmänna kreditmarknaden. Detbehov av stöd som kan uppslå vid vissa gymnasieskolinvesteringar bör kunnatillgodoses genom exlra skatteutjämningsbidrag. För flertaler kommuner bör deldock vaia möjligt att inom ramen för en utvecklad långsiktig planering självaklara även större skolbyggnadsinvesteringar ulan någon större höjning avskatteullagel. För skollokaler i integrerade serviceanläggningar föreslåsen mindre ändring, nämligen att bosladslån endasi skall kunna ulgå till sådanaskollokaler som ulformas för atl användas också för andra ändamål än skolverksamhet.Vi föruisätter alt bostadslånesyslemet för integrerade boendeserviceanläggningarvid ell slopande av investeringsbidraget till skolbyggnader tillämpas på etlsådanl sätt atl s. k. lånearkitektur inte uppslår, dvs. Prop.1979/80:90 136 alt lånemöjlighelerna inle påverkar anläggningarnasutformning på ett från funktionssynpunkl olämpligt sätt. De överväganden vi har redovisat när det gäller dealternativ som slår till buds i fråga om finansieringsstöd, om sådant behovändå skulle bedömas föreligga generelll selt, leder oss lill all avvisa enutvidgning av bostadslånesyslemet lill atl omfatta även icke integreradeskollokaler. Vi konstaterar att en statlig lånefond eller den typ avprioriterad långivning som gäller för fjärrvärmeinvesleringar då i ställetligger närmast till hands att överväga. Våra förslag innebär att den nuvarande statliga slymingenav skolbyggnalionen via investeringsramar och priorileringar inom dessaförsvinner. Den priorilering och styrning som av skolpolitiska skäl behövs kanåstadkommas genom andra ålgärder såsom författningsreglering, slalliga myndighelersfastställande av skolorganisation m.m. Statens behov alt utifrånslatsfinansiella skäl ange investeringsramar för skolbyggandel skulle såledesbortfalla. Däremot kvarstår behovet atl från samhällsekonomiska ulgångspunkterha möjlighelen till styrning av den kommunala investeringsvolymen som helhet,där även skolbyggandel ingår som en del. Delta behov kan tillgodoses genom deöverläggningar om den kommunala ekonomin, som enligl ullalandenkommeratt bli regelbundet återkommande . Hämtöver har statsmaktemamöjligheter all bl.a. med hänsyn till arbetsmarknadsläget viabyggnadstillståndsgivningen styra investeringarnas omfattning och regionalafördelning. Via invesleringsavgifler och kredilmarknadspolitik kan ocksåinvesteringarnas omfattning påverkas. För att åstadkomma en tidigareläggning av kommunalaskolinvesteringar kan statsmaklerna f. n. beslula om tilläggsramar ulöver denfastställda reguljära investeringsramen. 1 ett syslem ulan statligtskolbyggnadsbidrag kan i stället sedvanligt slalsbidrag lill kommunalaberedskapsarbelen komma i fråga. Ansökan om bidrag bör prövas av regeringen ienlighet med vad som gäller . arbelsgrupp kring finansiering avskolbyggandet föreslår att del särskilda statsbidraget lill skolbyggnaderslopas. Etl slopande av statsbidraget skulle innebära att den statliga slyrningsom sker genom ett omfattande granskningsarbele, investeringsramar etc.försvinner. Detta är en för kommunerna positiv utveckling som bör möjliggöraett effektivare resursutnyttjande. Vi biträder därför arbetsgruppens förslag idetta avseende. Ett genomförande av arbetsgruppens förslag medföremellertid en kostnadsövervältring från slalen till kommunerna på ca 350 milj.kr. Denna förändring av kostnadsfördelningen skulle för kommunernas delinnebära ökade finansiella påfrestningar, som i vissa fall kan leda lillbetydande utdebiteringshöjningar. Detla kan inte anses vara förenligt med eltsamtidigt krav på återhållsamhet med kommunala skattehöjningar. Arbetsgruppens majoritet anser alt etl slopande avstatsbidraget får relalivi begränsade konsekvenser på kommunernas lotalaekonomi särskill sett i relation lill del finansiella lillskott som riksdagenbeslutade om (prop. 1978/79:95, FiU 1978/79:35, rskr1978/79:335). Enligt vår mening innebär arbetsgruppens förslag atl riksdagensbeslul om ell finansiellt nettotillskott lill kommunerna på 575 milj. kr. underår 1980 och ca 700 milj. kr. lill slora delar urholkas. Delta kaninle ha varit avsikt med reformen. Arbetsgruppens förslag leder föruiom tillutdebileringshöjningar även till nya upplåningsbehov om kommunerna fortsättningsvisskall kunna bygga erforderliga lokaler för undervisningen. Det föreligger eninkonsekvens mellan arbetsgruppens antagande om atl finansieringen avbortfallet av statsbidraget skall kunna ske genom lånefinansiering ochkonstaterandet all kommunerna inle kan påräkna något utökat utrymme påkredilmarknaden under en överblickbar framtid. I ett läge då det framstår som alltmer angeläget atl inteförsämra kommunernas finansiella silualion borde arbelsgruppen enligt väruppfattning närmare ha undersökt om inte kommunerna pä ett adminislralivtenkelt säll skulle kunna kompenseras för bortfallet av det nuvarande investeringsbidragett.ex. via tillskott i någon form lill skolans löpande driftbidrag. 1979/80: 90 139 Sammanställning av remissyttranden över promemorian (DsU1979:15) Nya former för finansiering av skolbyggandet 1979/80:90 140 1 Slalsbidrag lill skolbyggnader ........................... . 141 2 Behov av finansieringsslöd ............................... . 160 3 Finansieringsalternativ ................................... . 164 4 Slallig slyrning ................................................. 180 1 Statsbidrag till skolbyggnader Remissinslanserna intar en klarl avvisande attityd tillförslaget all slopa del nuvarande statsbidraget till invesleringar iskolbyggnader ulan all kompensation ges för de resurser som härvidskulle försvinna. Pä delta säll avstyrks arbetsgruppens förslag av flertalet avde kommunala remissinstanserna. genomförande av arbetsgruppens förslag skulleemellertid innebära en ändrad kostnadsfördelning mellan stat och kommun. Deökade kommunala kostnaderna för skolan har arbelsgruppen beräknat lill ca 350milj. Statskontoret förutsätter atl denna fråga beaktas vid kommandeöverläggningar om den kommunala ekonomin (prop. 1978/79: 95. FiU 1978/79: 35,rskr 1978/79:335). Med hänsyn till de betänkligheter som de kommunalaförelrädai"na i ai-belsgruppen givit utlryck för i sin reservation -kravpå höjd utdebitering och nya kommunala upplåningsbehov- finns enligtstatskontorets mening slarka skäl all överväga hur en etappvis avveckling avnuvarande slatsbidrag till byggnadsarbeten inom skolväsendet, m. m. skullekunna genomföras. Som etl försia sleg synes böra övervägas att avveckladenna slatsbi-dragsform när det gäller skolenheter för och andramindre skolbyggnadsprojekt. Evenluella krav på kompensation bör iförekommande fal) byggas in i skatleutjämningssystemet, t.ex. extra bidragtill små kommuner. Det särskilda statsbidraget till investeringar i skolbyggnaderför gymnasieskolan synes enligl statskontorets mening ej böra avvecklas förränformerna för lånefinansiering eller annal finansiellt stöd till sådana skolbyggnadsprojeklhar blivil ytteriigare belysta. pågår inom Svenska kommunförbundelen översyn av principerna för interkommunal ersättning i syfte att åstadkommaen mer rättvis fördelning av kostnaderna för gymnasieskolan. 1 della sammanhangbör också beaktas all antalet ungdomar i gymnasieåldern blir ovanligt slorlunder 1980-talels försia år. Särskilda åtgärder bör därför enligt statskontorets meningvidtas för att i administrativt hänseende förenkla nuvarande statsbidragssystemför gymnasieskolan. Statskontoret bedömer förutsällningarna för della somgoda. Uppslag och idéer lill sådana ålgärder kommer enligt vad statskontoreterfarit att redovisas i skoladministrativa kommitténs (U 1978: 17) betänkandesom lorde föreligga inom korl. Riksrevisionsverkei (RRV) ansluler sig lill förslagel omslopande av det speciella statsbidraget lill skolbyggnader, vilket ligger ilinje med de av Prop.1979/80: 90 142 godkända riktlinjerna för en reformeringav statsbidragsgivningen lill kommuner och landsting (prop. 1978/79: 95, FiU1978/79: 35, rskr 1978/79:335). RRV erinrar i sammanhanget om atl verkel iyttrande över kommunalekonomiska utredningens slutbetänkande(SOU 1977:78) framhållit all det statliga stödel lill kommunerna, med hänsyntill de olägenheter med specialdestinerade slalsbidrag som denna ulredningpåtalat, i första hand borde utgä som ell allmänt skatteutjämningsbidrag. Nuvarande investeringsbidrag ger en ekonomisk hjälp somslår i diiekl proportion till kostnaderna för investeringen vid ny- och ombyggnad.De små investeringsramarna under 1970-lalel slällda i relalion till kommunernasredovisade byggbehov har dock skapat en kösituation som försvårar kommunernastidsplanering. Samordningen med andra lokaler för boendeservice försvåras, ochinflation och konjunktursvängningar kan medför atl värdet av statsbidragetminskar medan skolprojekten väniar i kön. Själva stalsbidragsreglerna hindrardock inle samordning med andra lokaler eller en god återanvändning avfriställda lokaler för annal än undervisning. Författningen och därpå grundadeanvisningar skulle också kunna förändras i flera avseenden så atl systemetkunde fungera smidigare. Gruppen pekar på sådana förenklingar men avvisar ettbibehållet investeringsbidrag därför alt investeringsramar forlfarande skullebehövas. skulle minska kommunernas möjligheter att lolalplanera och taegel ansvar. En djupare analys av just denna aspekt är önskvärd. Omslalsbidragsbelopp i stället för invesleringar regleras via ramar och omplaneringen av dessa bidragsramar kan göras mer långsiktig kan kommunerna fåbesked i önskad tid. Utifrån detla besked kan man vidla de planeringsätgärdersom är mesl lämpliga. Bidrag lill förhyrning av skollokaler för yrkesinriktadelinjer med industri- och hantverksinriktning slopas liksominvesteringsbidraget enligl gruppens förslag. Många kommuner har startatutbildning i förhyrda lokaler, i flera fall lill höga kostnader. Omhyresbidraget slopas ökar dessa kommuners koslnader för skolverksamhetenavsevärt. Del torde vara administrativt komplicerat all reglera della medinlerkommunala ersältningar och skatteutjämning. Andra kommuner som planeratatl starta sädana utbildningar kan få svårl alt fullfölja sina planer omstimulansen uleblir. Om förhyrningen minskar i omfallning och kommunerna inteheller har råd atl bygga lokaler uppnås inle uppslällda mål vad gäller antaletutbildningsplatser främsl för yrkesinriktade linjer. Slopande av statsbidragoch hyresbidrag leder till sämre villkor för lokalförsörjningen i kommunerna ominle jämförbar kompensation ges. För gymnasieskolan kan etablering av vissautbildningar försvåras. Bostadsslyrelsen anser att arbetsgruppens förslag atlslopa statsbidraget till skolbyggnadsverksamheten endast kan godlas underförutsättning att della bidrag ersätts med etl särskilt finansieringsstöd. Om skolbyggnadsverksamheten inte får bidrag eller annalfinansieringsstöd finns risk för senareläggning av angelägna skolprojekt.Detla gäller både skolor som behöver ersältas och skolor i nya bostadsområden.En sådan försening av boendeservicen medför negativ inställning till bostadsområdetoch kan påverka omflyttningar med segregation som följd. Arbetsgruppens förslag är inte posilivi för kommunernasekonomi generellt sett och särskilt inle mol bakgrund av del bekymmersammakommunalekonomiska läge som kan förutses under den nu överblickhaia framtiden.Slyrelsen delar därför inle arbetsgruppens bedömning att etl slopande avinvesteringsbidraget får relativt begränsade konsekvenser för kommunernasekonomi. Enligt arbetsgruppens bedömning framstår det som möjligt förkommunerna all genom omprioritering, besparing eller skattehöjning klara eltslopande av investeringsbidraget ulan orimliga konsekvenser. 1 flerasammanhang framhåller arbetsgruppen också att kommunerna får ökade resursergenom de kraftigt förslärkla skatteutjämningsbidrag som beslulade omvåren 1979. Slyrelsen konstaterar emellertid alt elt genomförande avarbetsgruppens förslag leder till en årlig kostnadsomfördelning från slalentill kommunerna på ca 350 milj. kr. Om man beaktar att riksdagsbeslutet våren1979 innebär ell finansiellt nettolillskoit till kommunerna på 575 milj. kr.under 1980 och ca 700 milj. kr. framstår resursavlappningen enliglstyrelsens mening som mycket betydande. Givetvis blir effeklerna högslvarierande mellan enskilda kommuner men för kommunerna som helhel måsle etlsådanl inkomstbortfall försvåra tillgodoseendet av angelägna behov inte minstinom skolans område. Enligl styrelsens mening är det därför inle försvarbartatl reducera del finansiella nettotillskottet av den beslutadekommunalekonomiska reformen i den omfattning som arbetsgruppens förslaginnebär. Arbelsgruppen har inle anvisal någon lösning av finansieringsfrågornaför skolbyggandel. Olika alternativ har diskuterats men avvisats. Styrelsen nödgas därför konstalera alt det i och för siggoda initiativet att se över finansieringen av skolbyggandet i syfte att uppnåbehövliga förenklingar har utmynnat i enbarl ell förslag om att kommunernaskall berövas ett statsbidrag. Utifrån det ansvar som måstekänna för kommunernas allmänna ekonomiska situation och för finansieringen avskolbyggandet kan slyrelsen inle lillslyrka arbetsgruppens förslag. Styrelsen föreslår atl en parlamentarisk utredningtillsätts för att slutföra Prop.1979/80:90 144