prop · G303103 · 1979-12-31 00:00:00 — Jordförvärvsulredningen (Jo 1974:07) har i sill betänkande (SOU1977:93) Ny jordförvärvslag pekal på att denna ägandeform kan leda tillolägenheter för rationaliseringsverksamheten och för fastighetens skötsel.Utredningen har sammanfattningsvis föreslagit atl man går vidare, uiöver delarbele som bedrivs av ulredningen om ställföreträdare för dödsbo, och prövarmöjligheten atl begränsa dödsbons innehav av jord- och skogsbruksmark. Iyllranden över utredningens belänkande har många remissinstanser instämt iförslaget. I etl beslul med anledning av elt motionsyrkande harriksdagen anslutit sig till jordförvärvsulredningens ståndpunkt (mot.1977/78:1000, LU 1978/79:2 rskr 1978/79:6). I del betänkande av lagutskollelsom ligger lill grund för beslulel framhålls atl flera av de olägenheler somdödsboägandel medför visserligen kan antas försvinna som elt resultat av deförslag som utredningen om ställföreträdare för dödsbon vänlas lägga fram.Vissa nackdelar kan dock 23 Kommittéer: Del 11 Ju:3 enligt utskottet inte undanröjas genom atlställföreträdare förordnas. Bl.a. motverkar elt fortsall dödsboägande delallmänna inlressel av atl jordbruksmark innehas av aktiva brukare. Utskotlelframhåller all någon förbättring inte uppnås, om ell dödsbo upplöses ochersälts av samägande mellan de tidigare dödsbodelägarna. Också möjligheternaatl begränsa sådanl samägande bör därför utredas. har också föreslagitinskränkningar i rätlen all genom testamente fritt förvärva jordbruksfastighet,Förslagel avstyrktes dock under remissbehandlingen från många håll. från rättslig synpunkt oklart på ålskilliga punkler. Förslaget har inleheller tagils upp i den proposiiion om ny jordförvärvslagstiflning som för korltid sedan lämnades lill (prop. 1978/79:85). Som grund för dellaanfördes all förslaget innebar väsentliga ingrepp i testamentslagsliflningenoch inrymde en hel del rällsliga problem, som inle kunde lösas utan ytterligareöverväganden. Del förutskickades i propositionen att frågan om begränsning avteslamenlariska förvärv skulle utredas i särskild ordning. Efter samråd med chefen för jordbruksdepartementetföreslår jag atl den berörda frågan saml problemen om avveckling avdödsbons fastighets-innehav och upplösning av samägande nu blir föremål förulredning. Frågorna om avveckling av dödsbos innehav avjordbruksfastighet och upplösning av samägande av sådan faslighel har ell närasamband med de frågor om ställföreträdare för dödsbo som redan övervägs av ensärskild utredare. Del är därför ändamålsenligt atl dessa utredningsuppgifterförs samman. Utredningsuppdraget bör lämpligen också omfalta frågan ombegränsning av rätlen all genom testamente frill förvärva jordbruksfastighet.Denna fråga har samband med de lidigare nämnda bl.a. pä del sället all enbegränsning av rätlen lill teslamenlariska förvärv skulle kunna öka benägenhetenall låta jordbruksfastigheter bli kvar i dödsbons ägo . Såvitt gäller begränsningen av dödsbos innehav avjordbruksfastighet bör utgångspunkten vara alt delägarna i boel skall ha eninle alltför snävt utmätt frist lill silt förfogande för atl upplösa dödsboeteller i varje fall avveckla faslighetsinnehavet. I vissa fall bör emellertidett dödsbo kunna beslå oskiflat och ha kvar fastigheten även under längre lid.Som lagulskotlel har påpekat kan del sålunda vara nödvändigl alt behålla ettdödsbo oskiflat för all ge minderåriga barn lill den avlidne möjlighel atl taöver verksamhelen. Förhållandena i dödsboet kan enligt utskotlel också varasådana att dödsbogemenskapen är en förutsättning för atl en släktgård skallkunna bevaras inom familjen. Även andra skäl kan åberopas för atl en jordbruksfastighetbehålls av ett dödsbo under en inte alltför begränsad lid. Bl.a. kan del habelydelse om fasligheten är utarrenderad när dödsfallet ägde rum. Med hänsyn lill det sagda kan del vara lämpligl att ställaupp en huvudregel om alt en jordbruksfastighet som innehas av elt dödsbo börskiftas eller överlåtas när en viss bestämd avvecklingsfrist har gåll ut, menöppna möjlighet all låta innehavet beslå för en längre lid när särskilda skälföreligger. Det är emellertid länkbart atl man kan nöja sig med atl införa enbefogenhet för en förelrädare för del allmänna all påkalla alt faslighetsinnehavetavvecklas i fall då det föreligger särskilda olägenheler. Det är angeläget allregleringen utformas så atl den ger så god ledning som möjligt förtillämpningen. De silualioner då dödsbon vid lagstiftningens ikraftlrädandeinnehar jordbruksmark bör uppmärksammas särskilt. Del II Ju:4 Skr 1979/80:103 24 En överlåtelse eller etl skifte av fastigheten måslegivetvis slå i överensslämmelse med jordförvärvslagstiflningen och annanlagstiftning om fastighelsförvärv för att kunna godlas. Till frågan om hur manlämpligen hindrar all dödsbogemenskapen i fråga om fastigheter ersätls avsamäganderält ålerkommer jag längre fram. Kan inte dödsbodelägarna förmås all godvilligi avhändadödsboet äganderätten lill fastigheten när en avveckling avfaslighetsinnehavet är påkallad, måsle en ivångsmässig avveckling kunna kommatill stånd. Olika möjligheter slår härvid lill buds. En lösning kan vara atlvid vite ålägga dödsboet atl överföra fasiigheien på godlagbar ägare. I sislahand kan Ivångsförsäljning behöva lillgripas. En lagstiftning som begränsar rätlen för dödsbo all innehajordbruksfastighet kan medföra ell behov från del allmännas sida av en samladöverblick över de jordbruksfastigheter som ägs av dödsbon. Del bör undersökashur en sådan överblick kan erhållas på ell så enkell säll som möjligi. Också iövrigt bör förslag lämnas om adminislralionen av den reglering som föreslås. Dekostnader som kan följa med förslaget bör uppskallas och redovisas. Vad därefter gäller teslamenlariska förvärv avjordbruksfastigheter innebar jordförvärvsulredningens förslag alljordförvärvslagen skulle göras tillämplig också på sådana förvärv, utom närteslamenlsiagaren är gift med testator eller är dennes avkomling ellerarvsberäiiigad efler leslator enligi lag. Enligt utredningen har nämligen dennuvarande tillslåndsfriheten för teslamenlariska förvärv utnyttjats för attkringgå lagen. Del förekommer sålunda enligt utredningen atl en person för altunder sin livslid kunna genomföra en överlåtelse av en jordbruksfastighetväljer alt upprätta etl testamente i vilket mottagaren är insatt somlesiamentstagare till egendomen. Under leslators livstid innehar mottagarenegendomen som "arrendalor". När leslator dör övergår så egendomenlill teslamenlsiagaren utan atl förvärvel prövas enligt jordförvärvslagen. Under utredningsarbelel bör det i denna del i första handprövas i vad mån leslamenisförvärv av jordbruksfasligheler ijordförvärvslagstiflningen skall jämslällas med köp, byle och gåva. Meslangelägel är givelvis all hindra all reglerna i fråga om köp och gåva kringgåsgenom alt en lillståndsfrihet för leslamenisförvärv ulnylljas på del säll somjordförvärvsulredningen har pekat på. De jordbrukspoliliska skäl som bär uppjordförvärvslagstiftningen talar emellertid för atl testanientsförvärv renlallmänl får följa samma bestämmelser som köp och gåva. Å andra sidan skulledella innebära en betydande begränsning i enskildas räll att genom teslameniefrill förfoga översin egendom för dödsfalls skull. Dessa intressen får vägasmol varandra. Som jordförvärvsutredningen har föreslagit bör dock make ochavkomling till lestator och den som är berättigad lill arv efler honom underalla omslän-digheter vara undanlagna från lillståndsplikt. Alt teslamenlariska förvärv underkastas tillståndsprövningbehöver inte innebära all förulsältningarna för atl lillslånd skall meddelasbör vara desamma som för köp, byte och gåva. En möjlighel är atl lillslånd fårvägras endasl i de fall då det i realiteten är fråga om köp eller gåva. Enannan är all endast vissa av de grunder för atl vägra förvärvslillstånd somjordförvärvslagen upptar görs tillämpliga på leslamenlsförvärven. Också andramellan-lösningar kan tänkas. Vilken lösning som skall väljas beror på hur denavvägning mellan motstående intressen som förul har varit på lal faller ul. Vid denna avvägning måsle hänsyn också las lill derättsliga konsekvenser 25 Kommittéer:Justitiedepartementet Del II Ju:4 som etl krav på lillslånd för med sig för avvecklingen avelt dödsbo. Inle minst viktig är frågan hur etl avslag på en ansökan omlillslånd inverkar på fördelningen av kvarlåtenskapen. Dessa konsekvenser fårkarlläggas under utredningsarbetet. Förslag bör lämnas om hur uppkommandeproblem skall lösas. Jag skall i del följande någol beröra dessa frågor. Till en början vill jag då erinra om all entesiamenislagare kan förvärva egendom antingen som legalarie eller somuniversell tesiamenislagare. Legatarie är den som får en särskilt angivenförmån, t.ex. en bestämd faslighel. Universell lesiamentstagare är den somleslator har sall i arvinges slälle genom all lillerkänna honom kvarlåtenskapeni dess helhet, viss andel av kvarlåtenskapen eller överskott på den. Denuniverselle lestamenlstaga-ren är, i motsats lill legalarien, delägare idödsboet efler testator. Skall den universelle teslamenlsiagaren ha en vissandel av kvarlåtenskapen, bestäms hans räll lill den egendom som finns i boelgenom arvskifte. Annars kan han i flerlalel fall tillträda egendomen direkt pågrund av tesiamenlei. Legaiariens förvärv sker direkl på grund av tesiamenlei. Liksom beträffande andra förvärv som kräver tillståndenligt jordförvärvslagstiflningen ligger del i fråga om teslamenlariskaförvärv närmast lill hands att göra tillstånd till en förutsättning för atlförvärvel av fasligheten skall bli giltigt. Jag kan här erinra om atl enfastighetsbildning i vissa fall måsle komma lill stånd för alt förvärv genomlegat av del av en fastighet skall bli gällande (12 kap. 12 § : jfrangående arvskifte 23 kap. 3 § iredje stycket ). Också andralösningar kan emellertid komma i fråga. Man kan sålunda länka sig delalternativet all förvärvel i och för sig blir giltigt men atl förvärvaren blirskyldig att avyttra fastigheten till annan som kan fä förvärvstillstånd, om haninte själv erhåller sådanl tillstånd. Om förvärvslillstånd görs lill ett villkor för attteslamentsförvärvel skall bli giltigt, måste det anges när tillstånd senastskall sökas eller evenluelll när del senasl skall föreligga. Situationen ärhärvid inte helt densamma vid de olika fall av leslamenisförvärv som harangells. I sådana fall då del krävs arvskifte, kan man överväga möjlighetentill förhandsbesked av tillstånds-myndigheten. Sambandet med bestämmelserna omkrav på fastighetsbildning för att giltigt förvärv av del av fastighet skallkomma lill slånd måsle uppmärksammas. Av särskilt intresse är frågan vilka verkningar i olikahänseenden som det fär om ett förvärv genom teslamenie av en jordbruksfastighetär ogiltigl därför att tillstånd inle söks eller lämnas. Också här finnsanledning all uppmärksamma de olika fallen av leslamenisförvärv. Ett siarktönskemål är all teslamenlsiagaren inte värdemässigt skall behöva gå miste omden förmån som har bereits honom genom teslamenlsförordnandet. Såviit gälleruniversalfång torde leslamenlslagaren oftast kunna tillgodoses med annanegendom. Del kan därvid bli nödvändigl alt, hell eller delvis, göra om ellarvskifte. En förutsättning kan ibland också vara atl dödsboet säljerjordbruksfastigheten. Omständigheterna lorde emellertid i vissa fall göra delsvårl atl sälja fastigheten till etl godtagbart pris. I fråga om legattillkommer alt del endasl i begränsad omfattning kan anses följa av eltteslamenie all legalel får verkställas genom all leslamenlslagaren i slälletför fastigheten tilldelas annan egendom eller konlanl vederlag (jfr ullalandeni förarbetena lill 12 kap. 12§ä'rvdabalken,prop. 1968:127 s. 61 och 62 ochprop. 1970:145 s. 162). Det får övervägas om leslamenlstagarna behöver ellsiarkare skydd än som följer av gällande rält. Det kan inle uteslutas allsiaten för vissa fall då tillstånd vägras bör vara skyldig att lösafastigheten. DelIIJu:4 Skr 1979/80:103 26 1 anslutning till frågan om en begränsning i rätlen altgenom teslamenie frill förvärva jordbruksfaslighel vill jag la upp ell problemsom bl.a. jordförvärvsulredningen har pekal på. För förvärv av enjordbruksfastighet genom överlåtelse från ell dödsbo krävs i principförvärvslillstånd enligi jordförvärvslagstiflningen. Tillslåndspliklen kanemellerlid f.n. ålminstone i vissa fall kringgås genom atl i stället en andel idödsboet överlåts lill den som avser all förvärva fastigheten. Denne kandärefler tillskiftas fastigheten ulan alt förvärvstillstånd behövs. Det börövervägas hur man kan komma till rätta med sådana förfaranden. En lösning ärall kräva förvärvslillstånd för de ifrågavarande förvärven genom arvskifte,bortsell frän fall då fastigheten övergår lill någon närslående lill denavlidne. Ulredningen bör vidare pröva om man bör införa ell krav påtillstånd enligt jordförvärvslagstiflningen för atl förvärv genom arvskifteskall bli giltigt lill den del två eller flera personer gemensamt tillskiftasen jordbruksfaslighel. På så sätt kan man hindra atl dödsbogemenskapen i frågaom en jordbruksfastighet ersätts av en samäganderält. Också andra förfarandenvarigenom man kringgår ell förbud för dödsbo all under längre lid inneha enfastighet bör uppmärksammas, l.ex. försäljning av fastigheten från dödsboettill flera delägare. All tillslåndskrav införs betyder givetvis inle allsamägande inle skulle fä förekomma. Genom ett krav på tillstånd för vissa förvärv genomarvskifte kan man inte komma till rätta med redan existerande fall där lidigaredödsbodelägare tillsammans äger en jordbruksfastighet. För dessa fall fårdärför övervägas andra åtgärder, i den mån det påkallas av uppkomnaolägenheler. Till undvikande av missförstånd vill jag tillägga atl samägande avjordbruksfastigheter som inte har samband med den tidigare ägarens dödsfallbör falla utanför del nu aktuella utredningsuppdraget. Prövningen av de frågor som jag nu har tagil upp kräverdelvis känsliga avvägningar mellan skilda intressen. Jag anser därför atlutredningsarbetet i fortsättningen bör bedrivas i en kommitté medparlamentariskt inslag. Med hänvisning lill vad jag har anförl hemställer jag atl regeringen beslular om tilläggsdirektiv i enlighel medvad jag har förordat, alt regeringen bemyndigar chefen för justitiedepartementetatt dels tillkalla högst fem ledamöier att jämte den nuvarande särskildeuiredaren ingå i en kommitté med uppgifl att utreda de frågor som uppdraget nuomfaltar, dels utse en av ledamöterna att vara ordförande. Regeringen ansluter sig lill föredragandens överväganden ochbifaller hans hemställan. 27 Kommittéer:Justitiedepartementet Del II Ju:5 Tilläggsdirektiv till arrendelagskommittén (Ju 1975:04) Departementschefen, statsrådet , anför. (Ju 1975:04) tillsattes i juni 1975med uppgift all se över vissa delar av arrendelagstiftningen. Kommillén har imaj 1978 avlämnat delbelänkandei (SOU 1978:36) Arrenderätt 1Jordbruksarrenda-torns besittningsskydd m.m. På grundval av betänkandet och deremissyttranden som har avgells har inom juslitiedepartementel upprättatsförslag till ändring i arrendelagstiftningen. Regeringen har lidigare denna dagbeslulal alt inhämla lagrådets yllrande över förslagen. Avsikten är att enproposition i ämnet skall avlämnas lill . Till de frågor som det enligt direkliven återstår förkommittén all behandla hör frågan om arbetsavtal i samband med jordbruks- ochfiskearrende, laxeringsvärderegeln vid bostadsarrende, instans- ochfullföljdsordningen i arrendetvister samt ränta på retroaktiv arrendeavgift.Till de återstående uppgifterna hör också en översyn av reglerna om sidoarrendesom kommittén på inilialiv har fått i uppdrag alt göra (jfr LU 1977/78:26,rskr 1977/78:248). Jag vill vidare erinra om all yllerligare reformfrågor harkommii under kommilléns prövning genom atl regeringen till kommillén haröverlämnat skrivelser från lantbruksstyrelsen och arrendatorernasorganisaiioner för alt dessa skall beaktas under utredningsarbetet (se SOU1978:36 s. 38). Bland de önskemål om reformer som har tagits upp i dessaskrivelser märks frågan om maximitiden för arrendeupplåtelser, avtalstidenslängd vid kommunala gårdsarrenden, investeringar på arrendestället, undantagfrån förbudet mot överlåtelse av arrenderätten, införande av en förköps- ellerfriköpsräll för arrendatorn samt underarrendalorers rättsliga ställning. Som jag har förutskickat i lagrådsremissen avser jag atlnu ta upp frågan om en ytterligare utvidgning av utredningsuppdraget. () har i en framslällningtill pekat på vissa frägor somkommillén enligt förbundets mening bör få i uppdrag att behandla i anslutningtill de återstående delarna av utredningsuppdraget. Det gäller i försia hand demuntliga arrendeupplåtelserna, förverkandereglerna, dispensreglerna samlfideikommissarrendatorernas rättsställning. Som framgår av lagrådsremissen harockså remissinstanserna i det ärendel fört fram synpunkter beiräffande demuntliga arrendeupplåtelserna och uppsägningsförfarandet som enligt min meninggör del befogal atl uividga utredningsuppdraget. Jag skall nu gå in närmare på de frågor som del mot denhär angivna bakgrunden finns anledning att genom tilläggsdirektiv ge kommitténi uppdrag all behandla. Jag kommer därvid alt i första hand inrikta mig påförhållandena vid jordbruksarrende. Avslulningsvis ämnar jag beröra frågan omen samordning med reglerna rörande bostadsarrende och fiskearrende. Jag har iolika frågor särskilt samrätt med chefen för . Enligt 8 kap. 3 § jordabalken (JB) skall etl avtal omarrende upprällas skriftligen. Kravet på skriftlig form har föranlells avönskemålel all i möjligaste mån förebygga osäkerhet och tvister om avtaletsinnehåll. Del II Ju:5 Skr 1979/80:103 28 liknande föreskrift gällde även före JB;s lillkomsi. Skrifllighetskravel gäller avlalet i dess helhel, dvs.också en ändring eller ell tillägg som görs . Lagens krav påskriftlig form för samtliga avtalsvillkor har dock i rällspraxis intekunna upprätthållas med sådan stränghet all varje munlligl avtalsvillkor underalla omständigheter är utan verkan (se Nyll juridiskt arkiv, avdelning 1, 1971s. Om skriftligt avtal inle har upprättats vid l.ex.jordbruksarrende, har arrendatorn inle någon möjlighel all i efterhand tvingafram etl skriftligt avtal. Har arrendatorn tillträtt arrendestället utan altskriftligt avtal har upprättats, är han dock berättigad lill skadestånd avjordägaren under förutsättning all del inte beror på arrendatorn atl eltskriftligt avtal inte har kommii lill slånd. Talan om ersällning måste väckasinom från del atl den arrenderade jorden avträddes. Om svek föreligger,kan skadeståndstalan dock väckas . Frånsell rälien lill skadestånd är arrendatorns rällsskyddmyckel svagt, om skriftligt avtal inte har upprättats. I systematiskt avseendeär visserligen en rent muntlig upplålelse av jord till brukande mol vederlagatl betrakta som etl avtal om jordbruksarrende (se Nylt juridiskt arkiv,avdelning 1, 1973 s, 139). Ett sådanl avtal faller dock utanförtillämpningsområdel för om jordbruksarrende. att bestämmelserna om arrendatorns rält lill förlängning av avtalel ochtill omprövning av arrendevillkoren inle är lillämpliga. Vill jordägaren brylaöverenskommelsen, har arrendalorn ingen räll all sitta kvar. Atl arrendatornsställning är otrygg märks också, om fastigheten byter ägare (se 7 kap. 11-15 §§JB). Den undersökning som kommillén har låtit utföra visar atlmuntliga avtal om jordbruksarrende förekommer i stor omfattning (se SOU 1978:36s. I allmänhet är det s.k. sidoarrenden som upplåls på delta sätl.Avgiftsnivån för dessa arrenden är i undersökningsmaterialet genomgående högreän för sidoarrenden som grundas pä skriftliga avtal. Undersökningsresultatet tyder enligt LRF på all anlaletmuntliga avtal är oroväckande stort med hänsyn till de olägenheler som dessa avtalmedför. Förbundet anser därför alt kommittén bör få i uppdrag atl övervägaåtgärder för att minska antalet muntliga avtal eller förbättra de berördaarrendatorernas rällsliga ställning. Krav på en begränsning av anlalelmuntliga avtal har också förls fram i en molion (mot. 1978/79:1208) underinnevarande . Lantbruksstyrelsen har vid remissbehandlingen framhållitatl del är av slor vikt alt antalet muntliga avtal nedbringas och attmotsvarande gäller beträffande sådana skriftliga avtal som löper på endasl eltår i sänder. Som jag har framhållit i lagrådsremissen anser också jagatt det är angelägel alt ålgärder vidlas för alt molverka allarrendelagstiftningen kringgås genom muntliga upplåtelser. Att arrendalorn iallmänhel har svärl att hävda sina intressen vid dessa upplåtelser framgår avvad jag redan har anförl. Jag vill dessulom peka på att bruket av muntligaavtal medför olägenheter också från allmän synpunki. Jag syflar här på denvikliga roll sidoarrendena numera spelar i jordbrukels yttre rationalisering.Enligt en av lanlbruksstyrelsen gjord undersökning svaradetillskottsarrendena för nära två tredjedelar av all arealökning på landelsbrukningsenheler . Storleksökning genomlillskoltsarrende skapar i sin tur ofta förutsättningar för andraeffektivitelsfrämjande invesleringar i de berörda lantbruksföretagen. 29 Kommittéer:Justitiedepartementet Del II Ju:5 Den osäkerhet i besittningen som kännetecknar de muntligtupplåtna sidoarrendena försvårar emellerlid ofta arrendatorns möjligheter alll.ex. bedriva ralionell växtodling med lillräckligl lång planeringsperiod. Denotrygga rättsslällningen är också ägnad att minska hans intresse av attgenomföra mera långsiktiga invesleringar. sådana invesleringar iekonomibyggnader eller maskiner som kan behövas för all möjliggöra en effeklivproduklion i etl genom lillskoltsarrende utvidgat företag. innebär all demuntliga arrendeupplåtelserna i många fall kan vara cll hinder mol atl frånjordbrukspolilisk synpunki angelägna invesleringar kommer till stånd. Enligt vad jag har framhållit i lagrådsremissen talar godaskäl för all man också i fortsättningen bör hålla fast vid principen alt avtalom jordbruksarrende skall upprättas skriftligen. All formkravet behållsbehöver emellerlid inle innebära alt en muntlig upplåtelse under allaförhållanden skall falla ulanför tillämpningsområdet för JB;s beslämmelser omjordbruksarrende. Med hänsyn till all de muntliga avtalen har så slorutbredning på arrendemarknaden är del enligt min mening motiverat allkommiitén överväger under vilka förutsättningar man med avsleg frånskrifllighetskravel kan föra in de muntliga avtalen under JB;s reglering och påså säll förbällra de berörda arrendatorernas ställning. Elt förbällralrällsskydd för arrendalorn skulle också bidra till att begränsa användandet avmuntlig avialsform i sådana fall där del huvudsakliga motivet är all kringgå deregler i JB som är tvingande till arrendatorns förmån. Ett uppslag som lanlbruksstyrelsen har förl fram är atlnågon form av lagstadgal besittningsskydd skulle gälla, sedan en muntligupplåtelse har bestått , Arrendatorn skulle efler utgången avdenna tid ha räll atl fä avtalsförhållandet rättsligt reglerat avarrendenämnden. Om nämnden skulle finna förutsättningarna härför uppfyllda,skulle nämnden faslställa avtalels innehåll. Härvid skulle nämnden i princip haalt tillämpa samma regler som f.n. gäller vid prövningen av en förlängnings-eller villkorstvist mellan jordägaren och arrendalorn. På delta sätl skulle åtminstone mera långvariga ochstabila upplåtelser komma alt omfattas av , även omupplåtelsen skett muntligt. För atl en sådan reform skall bli effektiv tordedel emellerlid fordras all den kombineras med åtgärder som motverkar allularrenderingen i stället sker genom kortvariga muntliga upplåtelser lill olikaarrendatorer i följd. En åtgärd av detta slag kan vara alt skärpa deskadeståndsregler som f.n. gäller, om arrendalorn tvingas avträda ell muntligt upplåtetarrende.