prop · G30371 · 1979-12-31 00:00:00 — Man har därvid framför allt dryftat tolkning avkonventionsbestäramelser och försökt att enas ora gemensamma ståndpunkter. Representanter för olika stater - fördragsslutande och sädana som står i begrepp att ansluta sig tillkonventionen - har presenterat förslag till inhemsk lagstiftning och efterhört synpunkter från andra länders delegater. Genom ett dylikt förfarande har enighet uppnätts ora tolkningen i flera frågor, där konventionsbe-stämraelserna inte är entydiga. Även ora dylika överenskora-raelser självfallet inte är bindande för de olika staterna har utredningeni sitt arbete beaktat intresset av att åstadkomraa så likartad lagstiftning som raöjligt genom att i görligaste mån ta hänsyn till överenskommelserna i fråga. 1979/80:71 74 6 GODKÄNNANDE AV CONTAINRAR Konventionen stadgar i artiklarna 111:2 och 111:3 att varjeny container skall godkännasenligt bestäraraelserna om lypprovning ellerora individuell provning i bilaga I, medan varje befintlig container skall godkännas enligt bestäraraelserna om godkännande av befintliga containrar ibilaga I frän den dag konventionen träder i kraft. I bilaga I anges alltså förfaranden för godkännande av nya respektive befintligacontainrar. De provningar som skall genomföras som ett led i dessa förfaranden återfinns däremot i bilaga II, Nya containrar kan antingen typgodkännas eller genomgå granskning för individuellt godkännande. Vid ansökan om typgodkännande skall den myndighet som haratt pröva frågor om godkännande dels granska ritningar, delsmedverka vid provning för attförvissa sig om att containrarnamotsvarar kraven i bilaga II, För att denna granskning skall kunnagenomföras åligger det den sora ansöker ora typgodkännande att till sin ansökan foga ritningar,konstruktionsspecifikation och andra uppgifter som myndigheten kan begära. Han skall vidare ange de igenkänningstecken som tillverkarenkomraer att tilldela den containertyp som ansökningen avser. Ansökningshandlingarna skall härutöver åtföljas av en försäkran att tillverkaren komraer attställa containrar avkonstruktionstypen i frägatill myndighetens förfogande i den utsträckning myndigheten önskar granska dem och att han skallmeddela myndigheten varje konstruktions- eller speci- 1979/80:71 75 Säkerhetsgodkännandeskylten får ej anbringas förrän myndigheten meddelat beslut omgodkännande och ej pä andra containrar än sädana som ingår i den typserie godkännandet gäller. Nya containrar kan också godkännas var för sig. Förutsättningarna för sådant godkännande anges i regel 8. Enligt denbestämmelsen får godkännande raeddelas ora myndighetenefter granskning och medverkan vid prov finner att containern motsvararkonventionens krav. Sökandeskall skriftligen underrättasom godkännande, vilket ger honom rätt att anbringa säkerhetsgodkännandeskylten. Huvudbestämmelsen för godkännande av befintliga containrar är regel 9. Där stadgas att den som ansöker om godkännande skall lämna uppgift om tid och plats för tillverkningen, tillverkarensigenkänningsnummer samt bevisning att encontainer av ifrågavarande typ använts på ett säkert sätt vid sjö- eller landtransporter under minsttvå är eller bevisning att containerntillverkats i enlighet med en konstruktionstyp som provats och befunnitsmotsvara de tekniska bestämmelser, utom såvittavser häll fasthetsprov för gavlar och sidoväggar, sora återfinns i bilaga II, eller bevisning alt containerntillverkats i enlighet med en standard som enligt myndighetens uppfattning är likvärdig med nyssnämnda bestämmelser. Vidare skall i ansökningshandlingen uppges tillåten staplingsvikt för samt sädana andra uppgifter som erfordraspä säkerhetsgodkännandeskylten. Beviljas godkännande skall myndighetenskriftligen underrätta den som ansökt om godkännande. Sedan containern genomgått sådan översyn som sägs i regel 2 får säkerhetsgodkännandeskylten anbringas . en befintlig container inte kan godkännas enligt huvudregeln finns detraöjlighet att fä den godkänd genora det förfarande som rör godkännande av nya containrar. Bestämmelserna i bilaga.II om hållfasthetsprov avseende gavlar ochsido- Prop.1979/80:71 76 väggargäller ej sådana containrar. Myndigheten harockså raöjlighet att raedge undantag från skyldigheten att ställa ritningar till förfogande och från skyldigheten att låta containern genomgå andra prov än sådana som avser lyftförmåga och golvhällfasthet. Som nämnts anger bilaga II de säkerhetsfordringarpä konstruktion och provning sorauppställs för godkännande av containrar. Där slås fast att en container fär vara tillverkad av vilket lärapligt material sora helst. Oraden kan genomgå de provningar bilagan upptar utan attvisa någon kvarstående deformation eller några skador som gör containern olämplig för sitt ändamål, skall den anses säker. Med hänsyn till förbudet för de fördragsslutande staterna att i sinnationella lagstiftning föreskrivaom andra prov eller att ställa upp andra konstruktionstekniska krav synes ej nödvändigt att i detalj redogöra för innehållet i bilaga II. Här skall blott anmärkas följande, I bilagan är föreskrivet om lyftprov,staplingsprov, koncentrerade belastningar på golv och tak, tvärstyvhetsprov, förankringsprov samt prov avseendebelastning pä gavlar och sidoväggar. Konventionen föreskriver i detalj om metoder ochlaster för provningen. Det överlämnas dock i viss mån åt provande organ att avgöra ora de föreskrivna provningarna skall utföras. Det sägs nämligen att provningslasterna ochprovningsmetoderna skall användas "där så är tillämpligt raed hänsyn till containernskonstruktion". Avsikten raed stadgandet är inte att lämna åt det provande organet att avgöra om de angivna proven skall utföras. Bestämmelsen reglerar det självklara förhållandet att exempelvistakbelastningsprovet endast avser sluten container, att lyftning igaffelfickor endast gällercontainrar försedda med dylika osv. Det finns anledning att nägot beröra frågan vad slags containerkonventionen avser. I konventionen definieras container såsom en transportanordning avvaraktigt slag och följaktligentillräckligt motståndskraftig för att medge Prop.1979/80:71 77 upprepad användning,särskilt konstruerad för att'underlättagodsbefordran med elt eller flera transportsällutan omlastning, konstruerad för att kunnasäkras och/eller lätt hanleras och fördet ändamålet försedd med hörnbeslag och så slor atl den yta som omfattas av de fyra yttrebotten- 2 hörnen är antingenminst 14 m (150 kvadratfot) eller minst 2 7 m (75 kvadratfot) om den är utrustad med övrehörnbeslag. Genom den givna definitionen har vissa mindre containraruteslutits från all omfallas av konventionen. I övrigt kan sägasatt frågan inte berörts i dokumenten från konferensen . Emellertid torde man ha hafl den"vanliga" stycke-godsconlainern i åtanke.Genom den något vaga formuleringen och genomden i bilaga IIerbjudna möjligheten atl undanta containern från vissa prov har säkerställts att konventionen fått en såvid omfattning som möjligt. Vad man eftersträvat äruppenbarligen att definitionen skall omfatta flertalet av förekommande conlainertyper och att dessa därigenom skall kunna genomgå förfarandet för godkännande,förses med säkerhetsgodkännandeskyltoch därefter brukas för inlernationell godsbefordran. Säkerhetsgodkännandeskylten ären skylt som efter godkännande skall anbringas på containern föratt visa att containern i fråga svararmot konventionens säkerhetskrav. Skylten skall varavaraktig, korrosionsbeständig och brandsäker och fårej vara mindre än . Orden "CSCSAFETY APPROVAL alternativt AGRÉMENT CSC AUXFINS DE LA SÉCURITÉ" skall ha en minsta bokslavshöjdav och alla siffror skall ha en minsta höjd av . De skall stansas eller präglas eller på annat varaktigt och läsbart sättanbringas på skyltens yta. Skylten skall hadet utseende och innehålla de uppgifter som framgår av exemplet nedan. 1GB - U7«9;2;7nsi MAXIMUM GROSS WEIGHT....... k| -......... Ib FOR 1.89.......... k«-............ Ib RACKING TEST LOAD VALUE........... k(-............ Ib Beteckningför stat där godkännande meddelats och godkännandebeteckning. Tidpunkt(månad och år) då containern har tillverkats, Detigenkänningsnumraer sora tillverkaren hargivit containern, Högsta tillåtna bruttovikt. Tilläten staplingsvikt (kg och Ib) för . Belastning (kg och Ib) för provning av tvärstyvhet. Prop.1979/80:71 79 Såsom har sagts i den sammanfattanderedogörelsen för innehålleti konventionen och såsom framgår av det nu sagda, skiljer konventionen mellan nyoch befintlig container. Skillnaden ligger i om containern har tillverkats före eller efter det att konventionen har trätt i kraft. Artikel VIII i konventionen reglerar frågan om ikraftträdande.I mom. 1 stadgas att konventionen träderi kraft från det tionde anslutningsinstrumentet har deponerats.Detta villkor var uppfyllt , varför konventionen träddei kraft ett är . Enligt artikel VIII:2 gäller, att förvarje stat som ansluter sig till konventionen sedan det tiondeanslutningsinstrumentet deponerats, konventionen träder i kraft efter den statens anslutning. Bestämmelsen som sådan torde inte ge upphov till några tolkningsproblem. När det emellertid gäller frågan vilken betydelse den har för avgörandet om encontainer skall betecknas som ny eller befintlig råder viss oklarhet. Konventionen definierar en nycontainer sora en container vars tillverkning påbörjats efter det att konventionenhar trätt i kraft. Om därmed avses den tidpunkt konventionen trädde i kraft förde tio först anslutna staterna (den 6september 1977) eller de tidpunkter konventionen träder i kraft förstater som ansluter sig efter är ovisst. Fråganhar utförligt diskuterats vid möte med för containraroch laster. Någon fullständig enighet pädenna punkt gick ej att nå. En majoritet av de närvarande förordadeatt beslämmelsen skulle lolkas såsom åsyftandekonventionens ursprungliga ikraftträdande.Med en annan tolkning, framhölls det,skulle det vara omöjligt att genomföra den kontroll konventionen föreskriver. Föratl klara denna skulle varje person satt att utföra kontroll behöva vara försedd med fullständigauppgifter om när de konlraktsbund-na staternablivil parter i konventionen och påså säll kunna räkna ul när femårs fris tenför godkännande av befintliga containrar gått lill ändaför respektive stat. Andra åler hävdade attdet inte kunde vara rimligl att fristen 1979/80:71 80 förgodkännande av befintliga containrarskulle gä ut för samtliga stater, alldeles oavsettnär de blivit parter i konventionen,I avsaknad av samstämmighet enades dock de närvarande medlemsländerna att arbeta med den 6september 1982 som mål,som den dag då alla befintliga containrar skallvara godkända. Förgenomförandet av bestämmelserna i bilaga I skall varje fördragsslutande part enligtkonventionen upprätta ett effektivt förfarande för bl,a, provning och godkännande av containrar enligt de ikonventionen fastställda grunderna. Frågor om provning och godkännande får dock uppdras ät därtill vederbörligen bemyndigade organ. Vidare föreskriver konventionen att ansökan om godkännande kan ställas till myndigheten hos varje fördragsslutande part och att godkännande, som lämnats enligt bemyndigande av fördragsslutande part enligtkonventionens bestämmelser, skall godtas av andra fördragsslutande parter och skallanses ha sarama giltighet sora ett godkännande lämnat av dera. Containerägare och tillverkare skall alltså kunna vända sig till vilken fördragsslutande part som helst för att få sina containrar godkända. I realiteten har bestämmelsen dock en begränsning. För att en befintlig container skallkunna godkännas krävs att den underkastas översyn. Denna översyn skall i sin tur utföras i enlighet med vad ägarens hemland (där ägaren har hemvist ellerhuvudkontor) föreskrivit i fråga därom. Godkännande av befintlig container kan således äga rum endast när ägarens hemland är anslutet till konventionen. 6.2 överväganden och förslag 6.2.1 Ny och befintlig container I det närmast föregående avsnittet har omtalats atttolkningen av begreppen ny respektive befintlig container har vållat en hel del förvirring. Båda de ståndpunkter i frågan som har presenterats får dock anses ha visst fog. Prop, 1979/80:71 81 punkten nar konventionen slöts måste ha varit att fastställa säkerhetskrav för ny ti 11 verkade containrar.Oessa krav och föreskrifterna om provning skullevara kända för den som efter konventionensikraftträdande tillverkar containrar ochdenne skulle alltså vid tillverkningen kunna be-aktavad konventionen stadgar. gick det självfallet inte att bortse från redan existerande containrar ochalt lämna dem utanför konventionens omfattning. Detfinns över två miljoner containrar i omlopp.Containerns livslängd varierar vanligen mellan 10 och20 är. Man var därför tvungen att finna en lösning på frågan om godkännande av dessa existerandecontainrar. Eftersom containrarna i fråga lämnat tillverkaren, var det också o-rimligt att kräva att de i normalfallet skullegenomgå samma provning som krävs vid tillverkning. På grund härav infördes det något enklare förfarandet för godkännande av befintliga containrar.Det sagda talar för att man skall anse den ikraftträdandedag som nämns i definitionen av ny containersåsom syftande på ikraftträdandet för respektive stat. Bilden kompliceras emellertid av föreskriften om kontroll. Om dennaskall kunna tillämpas på ett reellt sätt förutsätts att det finns en tidpunkt då alla existerande containrar skallvara godkända, antingen enligt föreskrifterna om godkännande av nya containrar eller också såsom befintliga. Detta, liksomkonventionen i övrigt, bygger på förutsättningen att alla containeranvändande stater ansluter sig tillkonventionen, helst . Det torde visserligen vara realistisktatt räkna med en "total" anslutningtill konventionen. Innan en sädan kommit till stånd kvarstår dock de problem som frågan om en container skall betecknassom ny eller befintlig kan ge upphov till. Medlemsländerna i IMCO har, såsom framhållits tidigare, inte kunnat enasom en gemensam ståndpunkt i frågan. Man har emellertid strävat efter att finna praktiska lösningar som 1979/80:71 82 kan - åtminstone tillfälligt- eliminera eventuella svårigheter.Bland IMCO:s medlemmar har man oroat sig för om det kommer att bli raöjligt att hinna godkänna över tvä railjoner containrar före den 6 septeraber 1982. I syfteatt underlätta ett sädant godkännande har raedlerasländerna enats ora att det inte skallanses föreligga nägot hinder att tillärapa konventionen nationellt innanden trätt i kraft för respektive land. Det innebär att godkännande av containrar kan börja sä snart staten i fräga deponerat sitt anslutningsinstrument.Säsom ocksä nämnts i det föregäende har man även varit överens om att inte börja utöva kontrollen före . haft att ta ställning i fråganhar främst beaktats intresset av att denkontroll konventionen föreskriverinte skjuts för längt pä framtiden, varigenom konventionenssäkerhetssyfte skulle kunna sättas ur spel. Utredningen har därför intagit den ståndpunkten att befintligacontainrar skall godkännasinom från det att konventionen har trätt i kraft för de tio först anslutna staterna. En sädan inställning leder till att kontrolleneffektivt kan tillämpas från och raed den 6 septeraber 1982, När det däremot gäller frågan om vad sora raenas raed nyrespektive befintlig container har utredningen kommit till den uppfattningenatt det ikraftträdande som där avses bör vara ikraftträdandet för respektive konvenlionsbundenstat, lät vara att staterna genom överenskommelsen i IMCO kan inledagodkännandeförfarandet så snart anslutningsinstrument deponerats.En annan inställning på denna punkt skulle innebära att del vore nödvändigt att ta containrar ur trafik för att kunna genomföra samma provning som föreskrivs för nya containrar. Ett sådant förfarande förefaller orimligt. Utredningen förordar därför atl med ny container skall avsescontainer vars tillverkning påbörjats efter ikraftträdandet av den svenska lagstiftningsom konventionen ger upphov lill. Med befintlig container, som skall vara godkänd före den 6 seplember 1982, avsescontainer som inte är ny enligt Prop, 1979/80:71 83 6,2,2 Godkännandeförfarandet Frågan om utformningen av de provkonventionen föreskriver har inte varit föremål för diskussion i de internationella sammanhang där tolknings- och tillärapningsfrågor har penetrerats. Förhållandettorde ha sin förklaring i att konventionen är mycket utförligpä denna punkt och att den förbjuder nationella föreskrifter om ytterligare konstruktions-tekniska krav ellerprovningar. Utredningen anser på grund härav atl det ej finns anledning att gä närmare in på dessa föreskrifter. När det däremol gällerfrågan om utseende av det organ somskall svara för den provning som är en förutsättning förgodkännande av nya containrar, hardiskussionerna varit desto livligare. Anledningen härtill ärintresset av en gemensam tillämpning avkonventionens föreskrifter bland de fördragsslulande staterna. Med andra ord föreligger ett starkt intresse av att godkännandeförfarandetutformas någorlunda likarlat i de stater som är parter i konventionen, särskilt som konventionen förutsätter attcontaiiierti 11-verkare skall kunna vändasig till varje medlemsstat för att få containrar godkända. Conlainerprovning ärinte någon ny företeelse. Sådanförekommer i betydandeomfattning och utförs vanligen av de erkända klassificeringssällskapen eller av liknande organ. Provningen utförs som regel hos tillverkaren för beställarensräkning. Strävan hos konventionens medlemsstater har varit atlkonventionen skall medföra så små förändringar som möjligt i denna provningsverksamhet. Denna slrävan uppnåsgenom alt klassificeringssällskapen bemyndigas all För medlemsstaternas räkning svara för den provning konventionen föreskriver. Flera av de stater där konventionen har trätt i kraft har också bemyndigatolika klassi- Prop.1979/80:71 84 ficeringssällskap attutföra provning för godkännandeenligt säkerhetskonventionen. Diskussionernainom IMCO har pä senare tid framför allt gälltfrågan om ett ömsesidigt erkännandeav de nationella klassificeringssällskapen.Även om dessa har säte och registrering i ett land bedriver de redanidag provning världen över med representanter i det stora flertalet av världens länder,Dst förefaller naturligt atl man velatta tillvara de fördelar utnyttjandet av denna redanfungerande provningsverksamhet innebäroch att klassificeringssällskapen får fortsättaatt verka i de länder där de redan har verksamhet igång. För svenskt vidkommande är bilden någotannorlunda. Lagsliftningen om riksprovplatser innebär alt endast en riksprovplats utses för varje objektområde.Om provningen av containrar i det hänseendevarom nu är fråqa skall utföras vid riksprovplats, kan alltså endast etl klassificeringssällskap utses. Elt dylikt förfarande stårej i överensslämmelse med nämndasträvanden beträffande ömsesidiglerkännande av klassificeringssällskapen. av andra skäl torde möjlighetenatl utse ett klassificeringssällskap lillriksprovplats vara utesluten. I finns inte någol "nationellt" klassificeringssällskap. Del skulle därför bli frågan om alt till riksprovplats förordna ett sällskapmed säte och huvudregistrering iullandel, något soir. står i direkt strid mot önskemålet om en effektiv statlig kontrollöver den officiellaprovningsverksamheten. En riksprovplats skall orkså kunna väckahela behovet av oiTicieJi provning inom ett objeklområde. För containrarfinns ylterligare föreskrifter om provning för tuiirörsegling,för transport av farligt gods och för trinsport av lätt f ördiirv-liga livsmedel. oienjni sLar vjJet därrjrmellan alt .lata provningen av containrar i jrilndninti av säkerhelitonventionens föreskr i fler !. ]Lr:Ji-as viLi ddi riksprovplats som har all svara forannan cont aincTprovninn eiler all undanta konventionens containerprovning från riksprovplatssystemet. Även om inlresset av en enhetlig tiil.äinp- Prop, 1979/80:71 85 ning av konventionen är starkt, har utredningen mot bakgrund av de principersom läg till grund för införandet avriksprovplatslagstiftningen inte ansett detta intresse utgöra sädana särskilda skäl som är en förutsättning för undantag från provning vid riksprovplats. Ejheller i övrigt föreligger enligt utredningens meningskäl som talar för att låta provningen för godkännande enligt säkerhetskonventionen gå utanför riksprovplatssystemet. Den sålunda föreskrivna provningen bör alltså utföras vid riksprovplats. 1 har utrett frågan om riksprovplats för containrar och har även presenterat ett förslag till sådan riksprovplats. Förslaget biläggs detta betän-kanJe såsom Bilaga 2, s.193. Prop.1979/80:71 86 7 UNDERHALL OCH EGENKONTROLL Det ursprungliga förslagettill konventionstext innehöll inte några regler angåendeunderhäll. Förslagsställarna menade att det räckte att krävaatt containrar skulle godkännas och attdet därefter läg så starkt, i ägarens intresse att tillse att containem hölls i säkertskick att föreskrifter därom ej erfordrades. Från bl,a, svenskt håll genmäldes, att det förhållandet att containern en gång godkänts,inte utgjorde någon garanti för den framtida säkerheten.Konventionen borde därför kompletteras med föreskrifterom krav på regelbundet återkommande översyn.Den svenska ståndpunkten vann majoritet och härigenom infördesbestämmelserna i regel 2 om översyn. I regel 2 (1) slåsfast att containerns ägare är ansvarig för att containem hålls i säkertskick. Ägaren kan dock överlåta sinaskyldigheter härvidlag pä förhyrareeller depositarie. Ägare av godkänd container skall, enligt regel 2 (2), utföra eller låtautföra översyn av containern enligt det förfarandesom antingen föreskrivits eller godkänts av vederbörandefördragsslutande part. Med vederbörande fördragsslutandepart förstås den part inom vars territorium ägarenhar hemvist eller huvudkontor, översyn skallske med lämpliga, efter driftsförhållandenaanpassade mellanrum. Den tidpunkt förevilken ny container skall underkastas förstaöversyn skall med månad och åranges på säkerhetsgodkännandeskylten. Tiden mellancontainerns tillverkningsdatum och tidpunkten för första översyn får ej överskrida . Följande översyn och återkommande över- 1979/80:71 87 syn av befintlig container skall ske med högst tväårs mellanrum. Tidpunklen för en sådanöversyn skall anges på containern, antingen pä säkerhetsgodkännandeskylten eller sä nära denna som raöjligt. Vid översynskall avgöras om containern har brisier somkan äventyra säkerheten förmänniskor . 7.2 Överväganden och förslag Utredningen har använt begreppet översyn för att återge vad regel 2 behandlar. I denautentiska engelska texten talas om "examination". Det ordet kan översättas med - förutom översyn - undersökning, kontroll, granskning m.m. För att finna lämpligaste översättning är det nödvändigt att studera vilken innebörd termen har fått i konventionen. Utgångspunkten i regel 2 är att ägaren har ansvaret för containerns skick. ledi det löpande underhållet av containern åligger det ägaren att regelbundet utföra översyn. Regel 2 antyder alltså att denna översyn är nägot som ägaren själv har att svara för. Detta intryck förstärks vid ett studium av artikel IV. Där stadgas att varje rayndighetskall upprätta ett effektivt förfarande för provning, kontroll och godkännande av containrar (testing,inspeciion and approval). Något förfarande för översyn av containrar nämns ej, Pä raotsvarande sätt synes man ha tolkat dessa bestäraraelser i andra länder sora berörs av konventionen. Den nationellalagstiftningen i dessa länder,liksom diskussioner inom IMCO, visar att översynen inte kommer att ges någon "officiell" prägel. Man överlämnar helt åt ägaren att svara för översyn och ställer således inte något krav på o-partiskhet hos den som utför översyn. Något land har visserligen låtit förstå att man efter ansökningsförfarande kommer att utse personersom tillåts utföra översyn. Avsikten är emellertid endast att förvissa sig om att personerna ifråga bar tillräcklig kompetens att upptäcka samt bedöma fel och 1979/80:71 88 brister hos containrar. Flertalet andra länder har ej förtin nåqon dylik bestämmelse i sin 1aqstiflninq.