prop · G303119 · 1979-12-31 00:00:00 — Enligt departementschefens uppfattning var det självklart att preskriptionstiden för sådana skattefnrdringar o. d. som i enlighel med preskripflonsförordningen preskriberas först inte borde förkortas så väsenfligt att tiden blir kortare än vad som gäller enligt uppbördslagen. Då frågan om preskriptionstiden för skaller o. d. var före mål för behandling av utredningen (Fi 1973:01) om säkerhetsåtgärder m.m. i skatteprocessen, föreslog departementschefen en övergångsbe stämmelse till det då framlagda förslaget lill preskriplionslag av innebörd att preskriptionsförordningens bestämmelser i dess dåvarande lydelse skulle vara tills vidare tillämpliga i fråga om sådan fordran på skatl ellerall män avgift varom särskilda bestämmelser om preskription inte meddelats. Någon motsvarande övergångsbestämmelse återflnns inte i det nu framlag da lagförslaget. En bestämmelse av angivna innebörd har nämligen ansetts onödig, eflersom den för konsumentfordringar föreslagna förkortningen av preskriptinnstiden inte berör skattefnrdringar o. d. Något slutbetänkande har ännu inte framlagts av 1973 årsutredning om säkerhetsåtgärder i skaiteprocessen. Enligt vad kollegiet underhand erfarit kommer utredningens författningsförslag i fråga om preskriptionsfldo. d. huvudsakligen att avse skatter nch avgifter vara uppbördslagens preskriptionsbestämmelserför närvarande är tillämpliga. En femårig preskriptionslid från kalenderåretefter debileringsdagen övervägs i sådana fall. Sannolikt kommer inteutredningens författningsarbete att omfatta frågor om preskription av detallmännas anspråk på arvsskatt och gåvoskatt. Problemet med sådant anspråk äratt det sedan gammalt ansetts att anspråket inte utgör någon fordran förränskatt debiterats. har emellertid såsom bekant vidtillämpningen av preskriptionsförordningen ansett preskription enligt nämndaförordning kunna äga rum beträffande arvskatt och gåvoskatt. Därvid harpreskription förklarats ske efter skattskyldighetens inträde. 1 sak haringen haft något alt erinra däremot. Att fordringsbegreppet extenderats pådetta enda område innebär dock i sig en viss oklarhet. Av denna oklarhet harföljt en annan, nämligen rörandemöjligheten att avbryta preskriptionen. I dagens läge får väl oklarheten ansesi rättspraxis undanröjd genom två beslut av högsta domstolen nämligen1978-03-10, SÖ 506, och , SÖ 570, men här har det ju gällttillämpning av preskriptinnsförnrdningen. Frågannm preskription av anspråk på arvsskatt och på gåvoskatt berörs inte i promemorian Ds Ju 1977:14, i annan mån än vad som enligt ovan an förts beträffande behovet av särskild övergångsbestämmelse beträffande fordran på skatl o. d. Avfattningen av avsnittet 4.6 ger närmast vid handen att endasl fordringar skall preskriberas och att beträffande andra anspråk den föreslagna lagen inte skulle vara tillämplig. Sannolikt är delta inte av sikten, men antagande av lagen utan alt i motiven berörts frågan om före varande slag av anspråk skulle kunna skapa ny oklarhet. 1 prop.1976/77: 5 föreslogs vissa ändringar i 2 kap. 24 §, 7 kap. 57 § och 8 kap. 35 §vattenlagen, syftande till att utesluta de allmänna preskrip-tinnsbestämmelsemasflllämplighet vid fall av oförutsedd skada. Ändringsförslaget återfinns inte ilagförslaget enligt Ds Ju 1977:14. I departementspromemorian har hänvisalstill alt vattenlagsutredningens betänkande (SOU 1977: 27) innefattar förslag ompreskriptionsbestämmelser för oförutsedda skador. Det är emellertid ovisst omoch i så fall när angivna betänkande kommer att resultera i en nylagstiftning. Enligt kollegiets mening finns det därför skäl att låta det nuframlagda förslaget till preskriptionslagstiftning åtföljas av sammaändringsförslag beträffande vattenlagen som upptagits i propositionen. 6.3 Kronofogdemyndigheteni : Förslaget alt ändra deposi tionstiden enligt lagen (1927:56) om gälds betalning genom penningars nedsättande i allmänt förvar och lagen (1942: 263) om preskription av rätt till medel som innestå hos offentlig myndighet hälsas med tillfredsställelse. Tjugoårsfristerna i dessa lagar är alltför långa. Det ter sig något omotiverat att behålla en så lång depositionstid när den allmänna preskriptionstiden är och i vissa fall föreslås nedkortad till . Isammanhanget vill kfm påtala behovet av enhelliga och klara regler förpreskription av de många skiftande slag av fordringar i allmänna mål som kfmhar att indriva. Den oenhetlighet och brist på systematik som utmärkernuvarande rättsregler för preskription på allmänna målsområdet bör snarastundanröjas. Särskilt inför övergången till ADB inom exekulionsväsendet är detangeläget med en översyn av dessa preskriptionsregler. Kfm vill hänvisa till deförslag från en särskild arbetsgrupp snm (Dnr351/75-936) överiämnat till kommundepartementet. 6.4 Länsstyrelseni : Lagförslaget är indelal i avdelningar, varav den första med rubriken . Eftersom bestämmelsen (1 §) enbart beskriver lagens tillämpningsområde, bör rubriken ändras till "Tillämpningsområde". Promemorianhar på ett tillfredsställande sätt löst uppgiften att staka ut gränsen förlagförslagets tillämpningsområde i fråga om speciella preskriptionsbestämmelser.I motiveringen sägs (s. 91): "Om en författning inte lämnar upplysning iett visst avseende, bör de allmänna preskriptionsbestämmelsema som regeltillämpas i stället. Det kan dock undantagsvis inträffa att en tillämpning avde allmänna beslämmelsema är utesluten, trnts all specialförfattningen saknarbestämmelser i elt visst hänseende". Denna undanlagssiluation ärförutsedd i 1 § som undantar tillämpning av de allmännapreskriptionsbestämmelserna om "annat följer" av vad som är stadgat ispecialförfatlning. Detta innebär naturligen att en tillämpning av de allmänna preskriptionsbestämmelsemapå specialförfattning är utesluten, om tillämpningen framstår som uppenbartorimlig. Prop.1979/80:119 161 6.5 Bostadsstyrelsen:Styrelsen har främst beaktat förslagel till ny lag- Remissarnman- stiftning om preskription av fordringar m. m. utifrån de effekterförslaget ställning fårför den statliga bostadslångivningen. Styrelsen har ur sina synpunkter intenågot alt erinra mot detsamma. Isammanhanget vill dock styrelsen hänvisa till sin skrivelse tilljustitiedepartementet i anledning av promemorian Ds JU 1975:11. Denna varfrämst föranledd av den ändrade situation ur preskriptionssynpunkt som uppståttgenom de nya bestämmelserna om kommunalt ansvar för enligt 19 §bostadsfinansieringsförordningen (1974; 946) som trädde i kraft . Iskrivelsen hemställde styrelsen alt statlig fordran hos kommun, proprieborgenställd av kommun ävensom kommunala ansvarsåtaganden i den mån dessa harsamband med lån som utgår av statsmedel i syfte att främjabostadsförsörjningen inom rikel m.m. måtte undantas från preskription.Styrelsen konstaterar att det remitterade förslagel inte behandlar dessafrågor. Styrelsenfinner atl hithörande frågor är av väsenflig betydelse ur lånesynpunkt och ärangelägen om att desamma om möjligt kan uppmärksammas i lämpligt sammanhang. 6.6 Konkurslagskommittén:I sitt förra yttrande framhiill kommittén att preskriptionsbestämmelsen i 148 a § konkurslagen uppen jarligen är av så dan karaktär atl de allmänna reglerna nm preskriptionsav Drott och ny pre skriptionstid inte kan tillämpas analogt. Detta förtjänar alltjämt att påpe kas. 7 Ikraftträdande m. m. 7.1RSV: Det är lämpligt om tidsförkortningen i 1 § lagen om preskription av rätttill medel som innestå hos offentlig myndighet m. m. också får påverka redanskedda inbetalningar. Detta torde inte medföra risk för rättsförluster. Genomsådan ordning skulle det inte behöva dröja innan antalet fall av inneståendemedel reducerats i önskvärd omfattning. Härigenom skulle uppstå vissa lättnaderför t. ex. länsstyrelserna. Beträffandelagen om gälds betalning genom penningars nedsättande i allmänt förvar finnsdäremot i och för sig inget att erinra mot den föreslagna ordningen, eftersom bådegäldenären och borgenärer, som haft kännedom om nedsättningen, har kunnat utgåifrån all de tidsfrister, som angavs i lagen när nedsättningen skedde, inteändras. Å andra sidan kan det med fog göras gällande att också de gäldenärersom gjort en nedsäUning före lagändringen borde få åberopa den förmånligarebestämmelsen om rätt att lyfta pengarna . Omövergångsbestämmelsen kan formuleras så att borgenärers rält inte åsidosättspå ett otillböriigt sätt, anser RSV, att även tidigare nedsatta medel bör kunnalyftas av gäldenären . Naluriigenbör gäldenären också kunna lyfta medlen enligt bestämmelsen i den äldre lagen,dvs. Då lyflningsrälten bör fortgå i ett sammanhang synes gäldenärenövergångsvis böra äga lyfta medlen fr. o. m. det elfte året t.o. m. det tjugoförsta året. 11 1979/80. 1 Förslag till Preskriptionslag Bilaga3 De remitterade förslagen 1§ Denna lag gäller i fråga om preskription av fordringar, i den mån inteannat följer av vad som är särskilt föreskrivet. 2 §En fordran preskriberas efler tillkomsten, om inte preskrip tionen avbryts . Preskriptionstidenär dock för fordran mot en konsument, om fordringen avser en vara,tjänst eller annan nyttighet som en näringsidkare i sin yrkesmässiga verksamhethar tillhandahållit konsumenten för huvudsakligen enskilt bruk. Detsammagäller fordran mot den som har gått i borgen för betalningen av en sådanfordran. Den treåriga preskriptionstiden gäller dock inte fordringar somgrundar sig på löpande skuldebrev. Förfordran på pension räknas preskriptionstiden från den dag fordringen tidigastkan göras gällande. 3 §En fordran på skadestånd i anledning av brott preskriberas ej före utgången av tiden för ålalspreskription, om inte frågan om ansvar för brottet har avgjorts . Har så skett, preskriberas fordringen efter den dag dom eller slutligt beslul meddelas, om inte preskriptionsti den går ut senare enligt 2 §. Omnågon har häktats eller erhållit del av åtal för brott före utgången av fldenför åtalspreskription men ansvarsfrågan inte har avgjorts ,preskriberas en fordran på skadestånd i anledning av brottet tidigast etl årefter den dag dom eller slutligt beslut meddelas. 4 §En regressfordran som har uppkommit genom att någon har betalt en skuld, för vilken flera är ansvariga, preskriberas tidigast etl år efter betal ningen av huvudfordringen. 5§ Preskription avbryts genom att 1. gäldenären utfäster betalning, erlägger ränta elleramortering eller erkänner fordringen på annat sätt gentemot borgenären, 2. gäldenären får ett skriftligt krav eller enskriftlig erinran om fordringen från borgenären eller 3. borgenären väcker talan mot gäldenären eller annarsåberopar fordringen gentemot gäldenären vid domstol, hos exekutiv myndigheteller i skiljeförfarande, konkursförfarande eller förhandling om offentligtackord. Prop.1979/80:119 163 Verkan av preskriptionsavbrott Lagrådsremissens 6 § Ompreskriptionharavbmfltsgenom erkännande, krav eller erinran, lagförslag löper en nypreskriptionstid enligt 2 § för avbrottet. 7 § Ompreskription har avbrutits genom att talan har väckts eller genom attfordringen annars har åberopats enligt 5 § 3, löper en ny preskriptionslidenligt 2 § från den dag dom eller slutligt beslut meddelas eller det rättsligaförfarandet avslutas på annal sätt. Avslutas det rättsliga förfarandet utan att gäldenäreneller hans rättsinnehavare har underrättats om borgenärens framställning,beräknas dock preskriptionstiden som om någol avbrott inte hade sketl.Fordringen preskriberas likväl tidigast efter det att förfarandelavslutas. Preskriptionstiden kan inte förlängas enligt andra stycketandra meningen mer än en gång. 8 § Preskription innebär att borgenären förlorar rättenatt kräva ut sin fordran. Preskripflon av en huvudfordran omfattar även fordran påränta och annan fllläggsförpliktelse samt fordran på gmnd av borgen. 9 § Om flera har åtagit sig eller förpliktats att svarasolidariskt för samma skuld och denna preskriberas i förhållande flll någon av dem, svarar var och en av de andra endast för sin andel. Andelama beräknas efter huvudta let, om inte annat har bestämts genom ett avtal eller avgörande som borgenären har fått kännedom om senast före preskriptionen. Uppkommer brist hos någon av de kvarvarande gäldenärerna,fördelas ansvaret för bristen mellan de övriga kvarvarande och borgenären.Därvid svarar vaije gäldenär i förhållande till sin andel och borgenären iförhållande till den andel som har preskriberats. 10 § Oberoende avatt en fordran är preskriberad får den användas till kvittning, om den inte varpreskriberad vare sig när borgenären förvärvade den eller när han kom i skuldtill gäldenären. 11 § Preskriptioninskränker inte borgenärens rätt att la ut sin fordran ur egendom i vilken hanhar panträtt eller retentionsrätt till säkerhet för fordringen. 12 § Etl avtal att en fordran inte skall preskriberaseller att preskriptiun skall kunna avbrytas på annat sätt än sum föreskrivs i denna lag är ngiltigl. Ett avtal om förlängning av preskriptionstiden för enfordran som avses i 2 § andra stycket är giltigt endasl om det har ingåttsefter fordringens tillkomst. Förlängning får ske i sänder fråndagen för avtalet. 13 § Om en åtgärd som avses i 5 § 3 vidtas utomlands,medför den verkningar enligt denna lag, under fömtsättning att borgenären med hän- Prop.1979/80:119 164 syntill gäldenärens förhållanden och omständigheterna i övrigt har haft Lagrådsremissens skälig anledning att vidta åtgärden i den främmande siaten. Dennalag Iräder i kraft . Lagentillämpas även på fordringar som har kommit till före ikraftträdandet och sominte har preskriberats enligt äldre bestämmelser. Har enpreskriptionsavbrytande åtgärd vidtagits enligt äldre bestämmelser, skallverkan av åtgärden bestå även efter ikraftträdandet. Preskriptionsflden skalldock bestämmas enligt den nya lagen. Fordringarsom avses i andra stycket preskriberas ej före den , om intepreskription skulle ha inträtt även enligt äldre bestämmelser. Lagom kallelse på okända borgenärer 1 §Denna lag gäller i fråga om kallelse på okända borgenärer, i den mån inte annat följer av vad som är särskilt föreskrivet. 2 §När bouppteckning har sketl efter en avliden, får efterlevande make, arvinge eller testamentstagare, som vill förvissa sig om att det inte finns okända skulder i boet, ansöka om kallelse på den avlidnes okända borgenä rer. Står boet under förvaltning av en boutredningsman eller testaments exekutör, får också denne göra ansökan. Var den avlidne gift, får kallelse sökas även på den efterlevande makens okända borgenärer. 3§När en ansökan om boskillnad eller äktenskapsskillnad har bifallits, fårvardera maken ansöka om kallelse på egna eller andra makens okända borgenärer. Kallelsepå okända borgenärer får också sökas av förmyndaren, när någon har förklaratsomyndig, och av en bolagsman eller likvidator, när ett handelsbolag har trätt ilikvidation. 4§ Ansökan nm kallelse på nkända borgenärer görs vid den tingsrätt där gäldenärenbör svara i tvistemål som angår gäld i allmänhet eller, om gäldenären äravliden, där han hade bort svara i sådana mål. Sökandenskall bifoga en förteckning över gäldenärens kända borgenärer. I förteckningenskall såvitt möjligt anges borgenäremas namn och adress. 5§När en ansökan har kommit in till rätlen, skall denna utfärda en kallelse, ivilken de som har okända fordringar på gäldenären föreläggs att 1979/80:119 165 skriftligen anmäla sina fordringar lill rätten senast enviss dag, sedan sex Lagrådsremissens månader har förflutit. Kallelsen skall kungöras i Post- och Inrikes Tidningarinom . Vidare skall rätlen senast en månad före anmälningstidensutgång skicka underrättelser om kallelsen till kronnfogdemyndigheten idistriktet och, såvitt möjligt, lill alla borgenärer som har tagits upp iförteckningen över kända borgenärer. Verkan av att en fordran inte anmäls i tid 6§ En borgenär, som inte är upptagen i förteckningen överkända borgenärer och som underlåter att anmäla sin fordran inom denföreskrivna tiden, förlorar rätten att kräva ut fordringen. Anmälan behövs dockinte, om borgenären före anmälningsfldens utgång åberopar sin fordran i gäldenärenskonkurs eller i förhandling om offentligt ackord eller om gäldenären eller hansrättsinnehavare får kännedom om fordringen på annal sätt. Föriust av rätten att kräva ul en huvudfordran omfaltaräven fordran på ränta och annan tilläggsförpliklelse samt fordran på grund avborgen. 7§ Föriorar borgenären rätten att kräva ut sin fordran aven av flera gäldenärer som har åtagit sig eller förpliktats att svarasolidariskt för samma skuld, tillämpas beslämmelsema i 9§ preskriptionslagen(1979:000). 8 § Även om borgenären har underlåtitalt anmäla sin fordran efter kallelse på okända borgenärer, får fordringenanvändas till kvittning, om anmälningstiden inte hade gått ut vare sig närborgenären förvärvade fordringen eller när han kom i skuld till gäldenären. 9 § Underiåtenhet att anmäla enfordran efter kallelse på okända borgenärer inskränker inte borgenärens rättatt ta ut sin fordran ur egendom i vilken han har panträtt eller retentionsrättlill säkerhet för fordringen. Denna lag träder i kraft den . Har kallelse på okända borgenärer utfärdats föreikraftträdandet, gäller äldre bestämmelser i fråga om verkan av att en fordraninte anmäls inom den föreskrivna tiden. Lag om upphävande av förordningen (1862:10 s. 1) omtioårig preskription och om kallelse å okända borgenärer Härigenom föreskrivs att förordningen (1862: 10 s. 1) omtioårig preskription och om kallelse å okända borgenärer skall upphöra atlgälla vid utgången av . Prop, 1979/80:119 166 4 rorslag till Lagrådsremissens Lag om upphävande av förordningen angående lagförslag vissa omständigheter uti lagsöknings- och utmätningsmål Härigenom föreskrivs att förordningen den 28 juni 1798angående vissa omständigheter uti lagsöknings- och utmätningsmål skall upphöraatt gälla vid utgången av . Lag om upphävande av lagen (1946:843) om tid förframställande av anspråk mot löftesman enligt 4§ förordningen den 28 juni 1798angående vissa omständigheter uti lagsöknings- och utmätningsmål Härigenom föreskrivs att lagen (1946:843) om tid förframställande av anspråk mot löftesman enligt 4§ förordningen den 28 juni 1798angående vissa omständigheter uti lagsöknings- och utmätningsmål skall upphöraatt gälla vid utgången av . Lag om ändring i lagen (1927:56) om gälds betalning genom pennuig-arsnedsättande i allmänt förvar Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1927:56) om gäldsbetalning genom penningars nedsättande i allmänt förvar dels att mbrikentill lagen samt 7 och 9 §§ skall ha nedan angivna lydelse, dels att i lagenskall införas en ny paragraf, 10§, av nedan angivna Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Lag om gälds betalning genom pen- Lag om nedsättningav pengar hos ningars nedsättande i allmänt förvar myndighet Är, då tjugu år förflutit från det '' ' nedsatta beloppet fortfa- nedsättning skett, det nedsatta be- rande innestående efter ned- loppet fortfarande innestående och sättningen och finns det inte anled- ftnnes ej anledning till antagande, "'"8 att anta att fråganom rätten att fråga om rätt till beloppet är till beloppet är beroende på pröv- beroende på prövning, må belöp- ning, får gäldenären lyftabeloppet, pet, ändå att gäldenären icke gjori även om inte förbehåll har gjorts förbehåll som i4§ sägs, av honom enligt 4§. lyftas, där han därtill anmäler sig anmäla sig . inom natt och år. Göres ej sådan tillfaller beloppet staten, anmälan, tillfaller beloppet kronan. 9§ Är för visst fall i annan lag stad- Bestämmelserna i 7§ och 8§ gal om gäldenärs rätt att till betal- tredje stycket tillämpas också ning av skuld nedsätta penningar, andra fall när medel enligt författ- lände det till efterrättelse. ning har betalts in till en myndighet 1979/80:119 167 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Lagrådsremissens för an utges till den som är berätti- lagförslag gad till medlen. alltid stå inne så länge rätten till det är beroende av en framtida Rätten att som anges i 7§ lyfta inbetaldamedel tillkommer den som har gjort inbetalningen eller, när medel har tagitsut genom en exekutiv förrättning, den som förrättningen har ägt rum hos. Om det i annan lag har meddelats någon bestämmelse som avvikerfrån vad som föreskrivs i denna lag, gäller den bestämmelsen. Denna lag träder i kraft , då lagen (1942:263) om preskription av rätt till medel som innestå hos offenflig myndighetskall upphöra att gälla. I fråga om nedsättning eller inbetalning som har gjortsföre ikraftträdandet gäller äldre bestämmelser. Lag om ändring i lagen (1973:1150) om förvaltning av samfälligheter Härigenom föreskrivs alt 62 § lagen (1973:1150) omförvaltning av samfälligheter skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 62 § får ej upp- Samfällighetsföreningfår ej upp lösas förrän alla dess skulder beta- lösasförrän alla dess skulder beta lats eller de medel som fordras för latseller de medel som fordras för betalningen nedsatts hos länsstyrel- betalningennedsatts hos länsstyrel sen. I samband med upplösningen sen. Isamband med upplösningen får kallelse sökas på föreningens fårkallelse sökas på föreningens okända borgenärer. De i förord- okändaborgenärer. Bestämmelser- ningen (1862:10 s. 1) om tioårig nai lagen (1979:000) om kallelse på preskription och om kallelse å okända borgenärer äger därvid okända borgenärer meddelade be- motsvarandetillämpning. stämmelserna om sådan kallelse äger därvid motsvarande tilllämp- ning. Överstigervid upplösningen av föreningen dess tillgångar skulderna, uagrädsre skallöverskottet skiftas mellan medlemmarna enligt gmnder som för- lagförslag eningsstämmanbeslutat. Vad som sagts gäller ej, om annat föreskrives i stadgarna. Dennalag träder i kraft den . Närvarande: f. d. regeringsrådet , justitierådet Mannerfelt,regeringsrådet , justitierådet . Enligt protokoll vid regeringssammanträde den 7 juni 1979har regeringen på hemställan av dåvarande chefen för justitiedepartemenlel.statsrådet , beslutat inhämta lagrådets yttrande över förslag till 1. preskriptionslag, 2. lag om kallelse på okändaborgenärer, 3. lag om upphävande av förordningen (1862:10s. I) nm tinårig preskription och om kallelse å okända borgenärer. 4. lag om upphävande av förordningenden angående vissa omständigheter uti lagsöknings- ochutmätningsmål, 5. lag om upphävande av lagen(1946:843) om lid för framställande av anspråk mot löftesman enligt 4 §förordningen angående vissa omständigheter uti lagsöknings-och utmätningsmål, 6. lag om åndring i lagen (1927:56) omgälds belalning genom penningars nedsättande i allmänt förvar, 7. lag om ändring i lagen (1973:1150) om förvaltning av samfälligheter. Förslagen har föredragits inför lagrådet av hovrättsassessorn . Förslagen föranleder följande yltrande. När det gäller den treåriga preskriptionstiden förfordringar mot konsumenter anknyter den föreslagna lagstiftningen, såvittangår borgenärssidan, till det näringsidkarbegrepp som har blivit gmndläggandeför införd konsumentskyddslagstiftning. Den praxis som utvecklar sigpå detta rättsområde kan därför påräknas bli vägledande även förpreskriptionslagstiftningens del. 1 sammanhanget vill lagrådet erinra om attviss vägledning beträffande näringsidkarbegreppei kan hämtas, fömtom frånförarbetena till konsumentskyddslagstiftningen, också från prop. a. näringsfrihetsförordningens upphävande. Särskilt är därvid atl näm- Prop.1979/80:119 170 na ett uttalande att till näringsverksamhet bör hänförasverksamhet sum Lagrådets yttrande bedrivs i sådana knmmersiella former snmgör den jämförlig med normalt förekommande näringsgrenar (s. 72 nch 114). Beträffande konsumenttjänster uttalades i prop. 1976/77:5med förslag till preskriptinnslag m. m. (s. 206), att den hänvisning som i del lagförslagelgjordes lill konsumentköplagen för bestämning av begreppel var i viss mån vagoch kunde ge upphov lill ivekan i gränsdragningsfrågnr. Den förhoppningen UUrycktesdnck, atl nklarhelen i detla avseende åtminstone till viss del skulleundanröjas genom den kommande lagstiftningen om konsumenttjänster.