prop · G3031 · 1979-12-31 00:00:00 — 1 fråga om rälientill fullföljd av länsrätls beslul ges bestämmelser i . Enligl vad som sägsdär förs lalan mol länsrälls beslul genom besvär lill kammarrätten. Molkammarrätlens beslut förs lalan hos regeringsrätten. Det har ansetts atl det inlefinns tillräckliga skäl all medge fullföljd av länsrälls eller kammarrällsbeslul om läkarundersökning. Vad som enligl 2 S iredje slyckeloch 10 S gäller för länsräll skall ocksä gälla för kammarräl!. För handläggning av mål som efterbesvär förs till kammarrätten gäller FPL. Det har nödvändigt allkomplellera FPL i vissa fall för kammarrällens del. Del gäller bestämmelserna i2 S Iredje stycket om omedelbar verkställighet av beslul om vård och 10 § ommunllig förhandling. Det följer redan av lydelsen av 17och 18 SS alt även kammarrätt får förordna om läkarundersökning och ompolishandräckning för att genom- föra sådan undersökning, liksom atl rätten i kallelse avenskild part lill förhandling fär utsätta vile och förordna om hämtning avparlen lill förhandlingen. Någon särskild hänvisning i denna del är därförinte påkallad, Av rättshjälpslagen (1972: 429)framgår att offentligt biträde kan förordnas i mal eller ärende enligt dennalag. Det har med tanke på LVU:s karaklärav tvångslag ansetts lämpligl att ta in en hänvisning till rällshjälpslagensbestämmelser om offentligt biträde. Angående förslag lill ändring irällshjälpslagen, se avsnitt 2.4. Alkoholhaltiga drycker eller andraberusningsmedel skall förstöras eller försäljas enligt beslämmelserna ombeslagtagen egendom i 2 S lagen (1958:205) om förverkande av alkoholhaltigadrycker m.m., om berusningsmedlen 1. har omhändertagils med stöd av 15 S denna lag, 2. annarspåträffas hos den som bereds värd i hem som avses i 12 S denna lag, 3. pålräffas inomsådant hem utan all det finns någon känd ägare lill dem. Belopp som har erhållils vid försäljning tillfallerslalen. Beslämmelserna i försia och andraslyckena har molsvarande tillämpning på injektionsspruta eller kanyl som kananvändas för insprutning i människokroppen. Bestämmelserna molsvarar i huvudsak 88 a S BvL. Denna lagträder i kraft den . före enligt barnavårdslagen (1960:97)beslutat om förebyggande åtgärder eller om omhändertagande för samhällsvård,får sådana ålgärder och sådan vård bestå längsl lill den Ijuli 1981. Därvidgäller barnavårdslagens besiämmelser. BvL avses bli upphävd samlidigl somden nya sociallagsliftningen Iräder i kraft den . För många ungakommer del vid lagens ikraftträdande alt föreligga beslut om förebyggandeåtgärder enligl 26 eller 79 § BvL resp. omhänderlagande för samhällsvård enligt29 eller 31 § BvL. Eftersom förebyggande ålgärder inle längre skall kunnabesluias mol den enskildes vilja, blir del en viktig uppgifl för socialnämndenall pröva förulsältningarna för fortsatta insatser i frivilliga former enligtsocialtjänstlagens bestämmelser. Står den unge under övervakning vid lagensikrafiirädande, bör nämnden överväga all i samräd med den unge i stället ulseen kontaktperson. För atl övergängen lill den nya lagen skall bli sä smidigsom möjligt har del i punkl 2 föreskrivits atl beslut om förebyggande ålgärdereller 1979/80:1 "9 omhändertagande lör samhällsvård som har fattals förelagens ikraftträdande skall gälla längsl lill den . alltså sexmånader. Beträffande beslul om samhiillsvåiJsom gäller vid deii nya lagens ikraft-iriidande är det en särskild fräga hurman skall betrakta dessa när det efter nämndens beslut har inhämtats samtyckelill verksiällighei enligt 24 S BvL. Eftersom någon motsvarighet inte finns iden nya lagen, skulle samhällsvården komma atl upphöra den ominte övergångsregeln gjordes tillämplig ocksä i dessa fall. Sexmånaderslidensammanlaller i omhändertagandefallen med ompiövningsliden för värd enligl I Största styckel 2 eller andra stycket LVU. Den nya lagen medför delvisomfattande förändringar i fräga om den Våld som skall ges den unge, Bl.a,kommer ansvaret för vården av dem som med nuvarande besiämmelser iir utskrivnaför värd utom skolan atl övergå frän slyrelsen för skolan till nämnden. Somframgår av övergångsbestämmelserna har del lämpligasl au läla BvL:sbestämmelser giilla , Har rätten fÖie den I januari1981 efter underställning eller besvär faslslälll beslul som barnavårdsnämnden har meddelat om omhänderta gande lör samhällsvård. skall beslut enligl 25 S a) barnavärdslagen (1960:97) anses ha fatlats med slöd av I S första stycket I den nya lagen och beslut enligl 25 S b) barnavärdslagen anses ha faltals med slöd av I S löisia slyckel 2 eller andra slycket den nya lagen. Har samiycke lill omhänderlagandeför samhällsvård inte kunnat näs. åligger del enligt attunderställa beslutet länsrättens prövning. Har länsrätten före lagensikrafiirädande faslslälll beslutet eller har beslutet efter besvär fastställtsav högre rätt, bör den nya lagens ikraftträdande inle leda lill en omprövningav beslutel. så mycket mindre som de grunder för värd som anges i LVUligger nära dem som anges i BvL. Om däremol länsrällens eller högre rättsbeslut fallas efter LVU;s ikraftträdande, bör den nya lagen tillämpas. Delinnebär bl.a. alt socialnämndens beslut om omhändertagande måste ersällas medrätlens beslul om vård enligl LVU enligt de förutsättningar som har ställts uppi denna lag. före den Ijanuari 1981 beslulal om omhän dertagande för utredning, skall beslämmelserna i barnavärdslagen (1960: 97) om sådanl omhänderlagande gälla även därefter. Beslämmelser na i 8 S säviii avser ansökan till länsrätten och 9 S andra slycket den nya lagen lillämpas dock även i sådant fall. LVU:s grunder för omedelbarlomhänderlagande stämmer nära överens med dem som anges för omhändertagande förulredning enligt 30 S BvL. Det har därför föreskrivils all beslut som harfattats före den nya lagens ikraftträdande skall gälla även därefter.Beslämmelserna i LVU om den lid 1979/80:1 120 inomvilken nämnden skall ge in ansökan om värd och om länsrättens prövning av målbelräffande den som är omhändertagen skall dock gälla även vid omhänderlagandesom har skell enligt BvL. I fråga om underslällning och överklagande avbeslul som har meddelals före skall bestämmelserna ibarnavårdslagen (1960; 97) gälla. Bestämmelsen innebär bl. a. att beslut omomhändertagande för utredning liksom beslut om omhänderlagande församhällsvård skall underställas länsrättens prövning i enlighel med bestämmelsernai 24 S BvL. Har fråga om omhändertagande för ulredning efter underställningkommil under länsrällens prövning efler den nya lagens ikraftträdande, skall ienlighel med vad som har sagis förui omhänderlagandel prövas enligl BvL:sbestämmelser. Har underslällning skett av beslut om omhändertagande församhällsvård, skall däremot i enlighel med vad som har anförts under punkt 3prövning som infaller efter den nya lagens ikraftträdande ske efter de grundersom anges i denna lag. På motsvarande sätl skall besvärsprövning som skerefter lagens ikraftträdande göras med beaklande av övergångsbeslämmelsema. Delinnebär atl besvär över beslut om övervakning som har faltals före lagensikraftträdande kan fastställas av rätten inom den angivna övergångstiden på degrunder som anges i BvL. Besvär över beslut om omhändertagande för samhällsvårdsom prövas efter lagens ikrafiirädande bör dock i anslulning lillbeslämmelserna under 3 provas enligl den nya lagen. 4.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser omunga lagöverträdare 1 lagrummet har gjorts de ändringar som följer avLVU. Hänvisningarna lill BvL har ersätls med en hänvisning till bestämmelsemaom vård med stöd av LVU. Som har framhållits i de allmänna motiven bör detförhållandet att någon motsvarighet tUl bestämmelserna i 26 § BvL omförebyggande åtgärder inte har tagits in i LVU, inte leda till en restriktivtillämpning av lag. Den principen bör även upprätthållas attde insatser som kan ges inom bör ges företräde framför påföljdför brott av unga i åldrarna . Kan den unge genom socialnämndens ochföräldrarnas försorg ges de omsorger som han behöver, bör ätal som regel kunnaunderlåtas. I I § i dess nuvarande lydelse används uttryckettillrättaförande. Uttrycket, som återfinns i 25 § BvL men inte i LVU, förtanken till att de insatser som ges inom också primärt skalltillgodose samhällsskyddet. De åtgärder som skall vidtas inom socialtjänstensyftar emellertid till 1979/80:1 121 alt lillgodose den unges behov av vård eller andraomsorger och kan bara indirekl fylla en funktion i fråga om samhällsskyddd.Ålalsprövningen har därför i ställd anknutits lill frågan om vilka ålgärder somkan antagas vara lämpligasl för den unge. Lagrummel innehåller i sinnuvarande lydelse en hänvisning lill bestämmelserna om ålalsunderiälelse i 69S BvL och 57 S NvL. Eftersom berörda bestämmelser om värd enligl NvL upphör allgälla vid ikraftträdandel av socialljänsllagen, har hänvisningen till NvLulgålt. Till 6 S har samlidigl överförts en motsvarighet lill den åtalsregelsom nu finns intagen i 69 S BvL. Lagen skall träda i krafl den Ijanuari 1981. Enligl övergångsbestämmelserna lill LVU skall i fråga omsamhällsvård som har beslutats före den BvL:s bestämmelser gällaunder en övergångstid av . Det innebär bl. a. att BvL:sbestämmelser om vård vid ungdomsvårdsskola kommer au gälla under dennaövergångstid. 1 konsekvens härmed bör bestämmelserna i 69 S BvL gälla i frågaom åtalsprövning för broll som har begåtts av elev vid ungdomsvårdsskola föreden . 4.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1966:293) omberedande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall I det följande redovisasspecialmoiiveringar till de bestämmelser som avviker från arbetsgruppensförslag och i övrigt endast om särskilda skäl har ansetts motivera det. Förövriga specialmotiveringar hänvisas till arbetsgruppens rapport, bilaga 2.avsnill 4. Lagens namn - lag om psykiatriskvård och värd av missbrukare i vissa fall - har lill viss del motiverats iavsnitt 2.2.5. Hämtöver skall noteras alt begreppel sluien vård har ulgått urrubriken liksom för övrigl ur hela lagen. har sketl i enlighel medLSPV-gruppens och arbetsgruppens förslag. Moliven lill den ändringen ges iarbetsgruppens rapport. Bakgrunden till beslämmelsenbeskrivs utförligt under avsniu 2.2.5 i den allmänna motiveringen. Från arbetsgruppens förslag skiijer sig bestämmelsen påtvå punkter. Prop.1979/80:1 122 Dels har del tillkommit den inskjulna satsen "även omhan inle kan anses lida av sjukdom som avses i 1§". dels har det tillagtsell avslutande led enligt vilket ingripande kan ske även till skydd för annanspersonliga säkerhel eller hälsa. Den inskjulna salsen avser allklargöra all grund för ingripande enligt lagen kan föreligga, även ommissbrukaren inle enligt vederbörande läkares uppfaUning har kommit all som enföljd av missbrukel lida av psykisk sjukdom, givetvis under förutsättningatl missbrukaren i övrigt uppvisar den behovsbild som beskrivs ifortsäliningen av bestämmelsen. Del kan knappast bli aktuelll att tillämpabeslämmelsen i fall där elt lillfälligl bruk av berusningsmedel i övermått harföranlett ett akut avgiftningsbehov. Del förutsätts atl om missbrukaren intefär den angivna värden, det antingen skulle medföra allvarlig lära för honomsjälv eller för andra, I bada fallen måsle behov av avgiftning och psykiatriskvaid i samband med den föreligga hos missbrukaren, Avgiftning anses normall inteinnefatta vårdinsalser av enbart psykialrisk arl. Med hänsyn lill dellillslånd som missbrukaren befinner sig i när fråga om inlagning aklualiserasoch till att det i behovsbilden ingår kravel pä psykialrisk vård, förutsättsdock au vården normalt skall inledas på psykiatrisk klinik eller molsvarandesjukhus. All vården har förutsälls kunna fortsätta pä annan slags institutionefter viss lid framgår bl.a. av arbetsgruppens motivering lill 3S, -Belräffande betydelsen av begreppet "narkotika" hänvisas lillarbetsgruppens motivering till 2S, Se arbetsgruppens rapport och denallmänna motiveringen, avsnill 2.3.3, Utöver vad arbetsgruppen har anförtbör följande klarläggande göras. Arbelsgruppen förutsätter att beslämmelsenskulle kunna fii den konsekvensen all palienl som har tagils in på sjukhus medslöd av den här lagen skulle kunna beredas vård inte bara på psykialrisk klinikeller molsvarande sjukhus utan också på t.ex. klinik eller sjukhus förkroppssjukvård. Som skäl anför arbetsgruppen all del är ell allmänl önskemålall den värd som ges palienl med slöd av LSPV skall knyias lill palienlenstillstånd och inte lill kliniken eller sjukhuset. Det förhällandet atl patienter somvärdas enligt LPM fär sin värd främsl pä vårdenheter avsedda för psykiatriskvård beror inte sä myckel pä LPM: s konstruktion som på bestämmelser som finnsi den grundläggande vårdlagen, dvs. Sålunda sägs i 25 S andrastyckel sjukvårdslagen all inlagning inle får äga rum för annan vård ellerobservation än sådan, varför sjukhusel är avsell, med mindre särskilt Irängandeomständigheter är därtill. Delta lär för en patient som lider av psykisk sjukdomav sådan arl och grad all han uppfyller kraven för inlagning enligl I S LPMinnebära all han inle annal än renl undantagsvis är i slörre behov av 1979/80:1 123 kroppssjukvård än av kvalificerad psykiatrisk vård. Hanskall alltså normalt vårdas på enhet avsedd för psykiatrisk värd. Skulle det inträffa all en palienlsom i och för sig uppfyller kraven på vård enligt LPM också är i trängandebehov av somatisk vård pä annat sjukhus eller annan klinik, skall hannaluriiglvis beredas sådan vård. I sådanl fall kan det vara av värde atl ävenunder liden på den somatiska vårdenhelen kunna lillämpa LPM;s regler omkvarhällning m.m. För dessa fall kan del alliså - om de renl prakliskaförulsältningarna föreligger - vara av värde atl en psykiatrisk konsullläkareges befogenhelen atl ulöva de beslulsfunklioner som tillkommer överläkaren päden . Utöver vad arbelsgruppen här haranförl bör följande noteras. Arbetsgruppen anför atl del ytterst blir läkarensom bedömer behovel av undersökning. Finner läkaren vid undersökningen allförulsällningar för värd på sjukhus enligl lagen föreligger blir det, sedankravel på ansökan har lagits borl, ocksä yllerst undersökningsläkaren sombedömer behovet av atl föranslalla om inlagning. Det blir alltsåundersökningsläkaren som har att se till alt vårdintyget kommer till sjukhuseldär inlagningen skall ske. Delta får anses följa av 3 S allmän läkarinslruktion(1963:341) enligt vilken bestämmelse envar läkare är skyldig all meddelapalienl de råd och. såvitt möjligt, den behandling, som patientens tillståndfordrar. När intyget har kommil till sjukhuset, fär ell ärende om ifrågasailintagning av den sjuke anses anhängiggjorl, I 5S andra slyckel och 6S fjärdestycket har gjorls redaktionella förändringar i förhållande tillarbetsgruppens förslag. 1 7 S har det av arbetsgruppen tillagda sisla slycket,vilket anger undanlag för 2S-falli bedömts vara obehövligt och därför inlelagils med. 1 övrigl hänvisas till arbetsgruppens rapport. Försia slyckel i arbdsgruppenslagförslag har i slällel placerats som ell andra slycke. 1 ell fjärde stycke har lagts regel, som molsvarar vad som f n. sägs i 10 S, nämligen all den läkare somhar ulfärdal vårdintyget inte också får falla beslut om intagning. Från dennahuvudregel, som alltså utlrycker principen om ivåläkarprövning, görs undantagför de konverteringsfall som regleras i del nya fjärde slyckel av 6S. 9S Andra och iredje styckena iarbetsgruppens förslag har ersalls med elt Prop.1979/80:1 124 enda andra stycke. Innebörden är dock densamma somlidigare, - Föreskriften i andra slycket första punkten om nämndprövning vidfall av konvertering gäller enbart den situationen när konvertering frånfrivillig värd till vård oberoende av samtycke sker inom samma klinik eller vidsjukhus som inte är klinikindelat och dä även om vårdintyg ochintagnings-beslut har gjorts av två olika läkare. Däremot får överläkaren självgöra prövningen av del fortsatta vårdbehovet enligt huvudregeln, om konverteringenhar skett genom överförande från en klinik till en annan inom samma sjukhus medstöd av 6S tredje slycket. Sådana förhållanden som skallföranleda nämndprövning enligl 9S bör sia klara för överläkaren vidintagningslillfälld eller kort därefter. Han måsle alltså, som arbetsgruppenhar anfört, genasi underrätta nämnden härom. Skulle överläkaren i tiden mellaninlagningen och den dag da nämnden har all göra 9 S-prövning finna altpaiienlen inle längre behöver beredas värd enligl lagen bör han skyndsamlunderrätta nämnden också om delta. Det får därefter bli nämndens sak all bedömaom nämndprövningen behöver lidigareläggas. Den nuvarande 10S har utgått.Förbudet för överläkaren atl beslula om inlagning och göra 9 S-prövningen närhan själv har ulfärdal vårdintyg kan nu i stället utläsas redan i 8 § fjärdeslycket respektive 9 § andra styckel. -Under 10 S las nu upp den regel som f.n. ålerfinns i 11 S. Bestämmelsen molsvarar vad sorn f.n. sägs i 12 S LSPV. För att del inte skall behöva uppstä något missförstånd omall det endasi är påföljden överlämnande lill sluien psykialrisk vård enligl 31kap. 3S broUsbalken som avses i bestämmelsen, så har lagrummel i broUsbalkenangells i ställd förordet "sluten". uUryck har genomgåendelagils bort ur lagen. Som har anförts i den allmännamotiveringen (avsnill 2.2.8) kan den plan för eftervård som socialnämnden skallupprätta tillsammans med läkaren och patienten komma att innehålla jnte baraförslag om sociala stödåtgärder även om fortsatta medicinskavårdinsalser. Bestämningen "den sociala eftervården" i arbetsgruppenslagförslag har därför ersatts med "den eftervård som bedömsnödvändig". - Föreskriften all behandlingsplanen skall upprällastillsammans med patienten, skall uppfattas så atl planeringsarbetet inte fårske över huvudet på honom eller henne. ViU eller kan patienten inte aktivtmedverka i arbelet kan patienten inle tvingas lill detta. Planen får då görasmed hjälp av del material som står till buds och presenleras för paiienlen, somhar atl anta eller förkasta de förslag som planen innehåller. - Den socialnämndsom avses är nämnden i den kom- 1979/80:1 125 mun där missbrukaren hör hemma, - I övrigl hänvisas tillarbetsgruppens rapport, 12 a S. I4S Se arbetsgruppens rapport, Arbetsgruppen har föreslagit allpatienter som har berelts vård med stöd av 2 S inle skulle vara underkasladebestämmelserna om brevgranskning m. m. Med hänsyn lill de intressen sombestämmelsen skall bevaka, bl. a. säkerheten på sjukhuset och vårdresultatet,har det emellertid ansetts kunna vara av betydelse atl ha denna rätl ävengenlemot missbrukarpa-lienlerna. I bestämmelsen har ocksä vidlagils en delspråkliga jusleringar jämförl med arbdsgruppens förslag. För övriga sakligaändringsförslag hänvisas lill arbetsgruppens rapport. 1 I8S andra slyckel och 19S harvidlagils några språkliga förändringar jämförl med arbetsgruppens förslag. Förinnebörden av bestämmelserna hänvisas till arbetsgruppens rapport. Bakgrunden till bestämmelsenframgår av den allmänna motiveringen (avsniu 2.3.4). Överläkarensanmälningsskyldighel inskränker sig inle lill sädana patienter beträffandevilka han själv är behörig all falla beslul om uiskrivning ulan gäller lika föralla patienter. Visseriigen får nämnden anses ha skyldighel all belräffande depatienter som avses i 17 S andra slyckel, dvs. främsl de domstolsöverlämnade,fortlöpande pröva frågan om uiskrivning enligt föreskriften i 16 S tredjeslyckel. Delta utesluter dock inte behovel av all överläkaren även beträffandedessa patienter åläggs att med jämna mellanrum motivera varför enligt hansmening vården bör fortsätta. Hans skyldighel att uppmärksamma nämnden på alt endomstolsöverlämnad palienl bör skrivas ul framgår redan av 17 S iredje Slycket. Av skäl som har framgäll av denallmänna motiveringen (avsnill 2.2.7) har här i iredje slyckel föreskrivilsskyldighel för psykiatrisk nämnd all pröva besvär eller annan talan som försbeträffande patient som värdas med slöd av 2 §, dvs, missbruksfallen, senasl påfjärde dagen efler del all framställningen kom in till nämnden. Att särskildaregler har ansetts motiverade för denna grupp av patienter beror på den kortavårdtid som är möjlig för dessa. Det utesluter emellertid inte alt alla besväreller framställningar från patienter skall behandlas så skyndsaml som möjligtav nämnden (jfr 7S nuvarande instruktionen (1966:566) för uiskrivningsnämnderna). Prop.1979/80:1 126 Som framgår av 34 S kan nämndenavgöra ärende där den koria tidsfristen måste iakllas med endasi ivåledamöter, - Motsvarande skyldighet för den centrala psykiairiska nämnden attpröva talan frän 2 S-patienter inom viss kiMlare litl har inte föreskrivils, Har psykiatrisk nänmd eisaitöverläkaren vid prövning och beslut an-giiciide del rorisaita vårdbehovelenligl 9 S. får lalan mol sädant beslut enligl den tillagda beslämmelsen iförsta slycket föras hos den cenirala psykiatriska nämnden. Detta innebär aupatientens möjlighel att föra talan i dessa fall inskränks till enbart eninstans. Del innebär vidare atl patienter som har berells vård med slöd av 2 sädana omständigheter som anges i 9 S andra slycket (konverterings- ochjävsfall) inle får samma räll till snabb prövning som andra 2 S-fall. Medhänsyn lill värdrekvisiten i 2 S lär dock endasi undanlagsvis kunna föreliggabehov av alt bereda en patient, som har lagivs m pä sjukhvis på egen begäran,värd med slöd av 2 ! ; i slällel. I första styckel har ocksä lagtslill en regel som möjliggör lalan mot psykiatriska nämndens beslut vid prövningenligt den föreslagna nya 20a S. 28-30 och 32 SS 30 S tredje stycket har lati ennågot ändrad utformning jämfört med arbetsgruppens förslag. Innebörden är dockoförändrad. Belräffande specialmotiveringarna lill samtliga bestämmelser, searbetsgruppens rapport. I försia stvcket haf jämfört medarbetsgruppens förslag lagts till den undantagsregel som möjliggör förpsykialrisk nämnd atl i fall som rör lalan frän 2 S-patienl avgöra ärendet iförminskad sammansättning. Möjlighelen all handlägga ärendet på detta sättinnebär emellertid inte något avsteg frän övriga handläggningsiegler. Sålundaskall t.ex. i normalfallel patienten och överläkaren vara närvarande vidnämndens sammanträde. Den korta liden för prövning av palienlens talan gör detockså nödvändigt att nämnden, sä snarl ärendei har kommil in, foranslaltar omförordnande av offentligt bilräde för den klagande (jfr förslaget tilländringar i räUshjälpslagen). I iredje stvckei ges föreskrift omskyldighet för ordföranden atl anmäla sådant avgörande som har fattats iförminskad sammansällning för hela nämnden vid dennas näsla sammanlräde.Anmälan bör innehålla redogörelse för hela ärendei, således grunden förintagning, besvären, beslutet och skälen för detla. Föreskriften om anmälanmedför inle någon möjlighel lör nämnden atl ompröva beslutet. 36 a och 37 SS Se arbetsgruppens rapport. 1979/80:1 127 Ikraftträdandet av lagen föreslässke , eftersom avsikten är all den nya sociallagstiftningendå skall träda i tillämpning och bl. a. NvL samlidigl upphöra alt gälla. Deändringsförslag som inle direkl har samband med de nya reglerna rörandemissbrukare har bedömts böra träda i krafl som dessa, 4.4 Förslaget (ill lag om ändring i rättshjäipsiagen(1972:429) Beslämmelsernasvarar i huvudsak mol vad som gäller . Del bör dock uppmärksammas alt enligt17 S fjärde stycket och 20 a S LPM ges psykialrisk nämnd en generell rätt atlbeslula om utskrivning enligt 16 eller 19 S LPM. 1 ärenden om utskrivning sompå så säll kommer under nämndens prövning kan offentligt biträde förordnas. Genom de ändringar som föreslås iLSPV kommer prövning om intagning enligl 9 S i vissa fall atl göras avpsykialrisk nämnd i stället för av överläkaren. Så är bl. a. fallel när läkarehar beslulal om inlagning enligl 8 S trots alt han har varil jävig. Del har inle alt det finnsanledning alt i dessa fall öppna möjlighet till offentligt biträde redan iärendei hos psykiatriska nämnden. Rätt lill offentligt bilräde bör i likhet medvad som gäller när överläkaren enligl 9 S LPM har beslutat om inlagning inträdaförst när talan förs mol besluiel. Beslämmelserna har ulformals i enlighelhärmed.