prop · G3036 · 1979-12-31 00:00:00 — Ingen skall behöva friställas på grund av arbetsbrist.Däremot blir omplacering och inskolning i nya arbetsuppgifter aktueU liksomkrav på särskäda utbildningsinsatser. Dessa åtgärder bör självfallet genomförasi samråd med personalen. Det bör ankomma på organisationskommittén att läggafram förslag om den närmare tidplanen och de åtgärder som erfordras för denfortsatta anpassningsprocessen. bör mer i detalj prövaresursbehovet och 1 980 lägga fram förslag om anslagsram som kanunderställas inför ikraftträdandet av den nya organisationen. Jagvill också i sammanhanget peka på vikten av att i samband medorganisationsförändringen eftersträva de jämsläUdhetsmål som statsmakternaangivit. Den av mig angivna ramen för dimensioneringen avsocialstyrelsen ca 615 tjänster plus expertismedel - bör betraktas som ettmål, som kan uppnås försl och som är beroende av alt deföreslagna åtgärderna vad gäller avveckling eller annan minskning av styrelsensuppgifter fullt ut kan genomföras. I viktiga avseenden förutsätter dettastatsmakternas ställningstagande och i vissa fall överenskommelser med 1979/80:6 114 de kommunala huvudmännen. Jag är medveten om att härföreligger flera osäkerhetsfaktorer. Detta gäller även tidsaspekten. I huvudsakbör dock förslagen kunna vara genomförda /84, men vissa åtgärderkan i undantagsfall ta att genomföra. I den mån vissa förslag, sominnebär minskning av uppgifter, inte kan genomföras i denutsträckning som jag avsett får självfallet personalbehovet omprövas ochpersonalresurserna utökas i förhållande tUl mitt ramförslag. Detta ärnödvändigt för att den roll som mitt förslag tUldelat somstatligt planerings- och tillsynsorgan inte skall äventyras. Jag anger i det följande en grov fördelning av de 615tjänsterna på avdelningar och funktioner i den nya organisationen. Dennafördelning bör vara vägledande för organisationskommittén, som emellertid börha frihet att vid detaljutformningen av organisationen föreslå viss omfördelningav resurserna i första hand inom avdelningarna, men om särskUda skäl talar fördetta även mellan avdelningarna. Den av mig angivna resursfördelningen utgörett långsiktigt mål. Det bör vara organisationskommitténs uppgift att närmareöverväga övergångs- och anpassningsåtgärder i samband med genomförandet av dennya organisationen. A vdelningen för förebyggande arbete och planering Allmän planering och samhällsplanering A vdelning för socialtjänst A vdelning för hälso- och sjukvård A vdelningen för läkemedelsärenden A vdelningen för administration ' Inkl. lekmiljörådel (ca 10 tjänster) och (ca 10tjänster) Del nuvarande antalet anställda vid läkemedelsavdelningen motsvararungefär 135 heltidstjänster (ca 13 tjänster) 1979/80:6 115 verksledning bör dimensioneras med hänsyntill behovet av ett verksledningssekretariat som kan biträda verksledningen medatt samordna styrelsens olika funktioner. Jag har i det föregående understrukitdelta behov. Styrelsens revisionskontor bör kunna minskas med hänsyn tiUbortfallet av underförvaltningar. Det bör ankomma på organisationskommittén atti samråd med närmare överväga revisionskontoretsdimensionering med hänsyn tUl de föreslagna förändringarna i socialstyrelsensverksamhet. Inom avdelningen för förebyggande arbete och planering börfinnas en sammanhållande planeringskompetens för såväl personal- ochutbildningsplanering som allmän planering och samhällsplanering. Dethuvudsakliga planeringsarbetet bör emellertid utföras inom avdelningarna försocialtjänst resp. hälso- och sjukvård samt vid behov inom ramen förtvärgående program. Jag förutsätter vidare att den sammanhållande kompetens somär erforderlig inom beredskapsområdet förläggs tiU planeringsenheterna inomavdelningen för förebyggande arbete och planering. Därigenom uppnås som jagredan varit inne på ökade möjligheter för samordning mellan den fredsmässiga vårdplaneringenoch beredskapsplanläggningen. Funktionenhälsoskydd bör omfatta frågor med anknytning tiU främst den allmännahälsovården och den förebyggande miljömedicinen, inkl. den psykosociala delen.Denna funktion bör enligt min mening ges en mer framträdande roll i den nyaorganisationen. Detla är angeläget inte minst som stöd åt motsvarandeverksamhet i den regionala hälsovårdsorganisationen inom landstingen somredovisas i del följande. bör inom detta område haepidemiologisk och statistisk kompetens för att kunna initiera och följaforskningen och tiUse att forskningsresultaten förs ut tiU landslingen. Pådetla område bör utveckla ett nära samarbete med statensmUjömedicinska laboratorium (SML) och jag föreslår i avsnitt 10.1. Inrättande av SML och ett institut förpsykosocial miljömedicin båda med nära anknytning till börses som ett led i prioriteringen av de miljömedicinska frågorna i förebyggandesyfte. I hälsoskyddsfunktionen har även hänsyn tagits tiU etl överförande lillsocialstyrelsen av den epidemiologiska avdelning vid SBL (förslag härom iavsnitt 10.4), vUket enligt min mening bör leda tUl vissarationaliseringsvinster. För de föreslagna förändringarna beträffandehälsoupplysningsarbelet har jag lämnat en ingående redogörelse i avsnitt 7.5.6.Dessa förslag leder enligt min mening till atl behovet av personal blirväsentligt lägre inom styrelsen för dessa uppgifter. Inomavdelningen för socialtjänst innebär de föreslagna resurserna för frågor omsocial service och omvårdnad för bl. a. de äldre en förstärkning i förhållandetill dagsläget. I arbetsuppgifterna för byrån för social service bör även ingåatt svara för viss sammanhållande kompetens och samordning när det gällersocialstyrelsens åtgärder för flyktingar och övriga invandrare. Jag hartidigare (avsnitt 7.5.7) varit inne på denna fråga. Prop.1979/80:6 116 Barnomsorgen har högprioriterats ochutvecklats starkt. Stor vikt har lagts vid utvecklings- ochförsöksverksamheter. har getts ökade resurser för att kunnamedverka i utvecklingsarbetet. Även kommer det attkrävas stora insatser från sida för att följa utvecklingeninom detta område. Styrelsens insatser inom barnomsorgen bör koncentreras påplanerings- och uppföljningsarbete, bl. a. avseende utbyggnaden och pedagogisktutvecklingsarbete. Jag har för frågor som rör barnomsorg, fritidsverksamhetför barn och ungdom samt familjerätt beräknat personalresurser som motsvararsocialstyrelsens nuvarande personalresurser inom dessa områden. Resursernaingår i byrån för barn- och ungdomsfrågor. I övrigt har resurserna inom avdelningen för socialtjänstberäknats med hänsyn till vad jag tidigare föreslagit om en mer samladhandläggning inom av vård- och behandlingsfrågor saml vissaandra frågor med anknytning till alkohol- och narkotikaområdet. Vidare har jagföreslagit en samlad handläggning och en särskild byrå för handikappfrågor.Även här innebär förslaget en personalmässig förstärkning. Med hänsyn till attsocialstyrelsens nuvarande flyktingenhet avvecklas vill jag understryka viktenav att byrån för handikappfrågor uppmärksammar samt följer behovet av insatserbland flyktingar som kommer hit med olika slag av handikapp. Inomsocialtjänstavdelningen har jag rent allmänt tagit hänsyn till behovet avkraftfulla insatser från sida när det gäller planering,utveckling och uppföljning i syfte att förverkliga intentionerna i den framtidasocialtjänsten. Detta ställer också krav på ett nära samarbete mellanavdelningens byråer. Mina beräkningar av resurserna inom avdelningen för hälso-och sjukvård tar i första hand sikte på att möjliggöra ökade insatser frånsocialstyrelsens sida inom bl. a. långtidssjukvården och psykiatrin. Jagföreslår betydande förstärkningar i förhållande tiU dagsläget för utvecklingsarbeteoch tillsyn inom dessa pririterade vårdområden. Jag vill dessutom understrykaatt avdelningens beräknade dimensionering också bör ses mot bakgrund av attvissa betydelsfulla verksamheter hälsoskydd och hälsoupplysning som aktivtskall medverka till att förebygga ohälsa är förlagda tiU avdelningen förförebyggande arbete och planering. Jag har lagt stor vikt vid såväl denfysikalisk/kemiska som psykosociala miljömedicinen. Jag räknar inte med någon ändring avläkemedelsavdelningens dimensionering. De problem rörande bl. a.personalomsättning och rekrytering som avdelningen känt av böremellertid uppmärksamt följas av organisationskommittén. Erforderliga ålgärderbör beaktas av kommittén i samband med den medelsframställning som kommitténhar att avge till regeringen . centrala administration har i mittförslag bantats kraftigt. Detta är en följd av att jag räknar med attsocialstyrelsen inte skaU vara huvudman eUer ha det administrativaansvarel för de ca 115 organ ute i landet vars administration skötscentralt av 1979/80:6 117 Jag har även räknat med att avvecklingoch förenkling av vissa statsbidrag samt en reducering av det centrala verketspersonal-numerär leder till ett ytterligare minskat behov av administrativkapacitet. Jag viU dessutom erinra om att vissa administrativa frågorförutsätts bli handlagda direkt ute på fackavdelningarna, som enligt mittförslag erhåller resurser för detta ändamål. Juridikfunktionen hardimensionerats med hänsyn tUl att och dess kansli enligt prop.1978/79:220 föreslås bli formellt fristående från . Jag harockså utgått från att viss juridisk expertis kommer att finnas inom styrelsensolika fackenheter för handläggning av olika juridiska frågor i anslutning tillbl. a. de tillsynsuppgifter som kommer att åvila . Vidareförutsätts, som jag närmare utvecklar i del följande, viss juridisk rådgivningoch service rörande den nya sociallagstiftningen kunna handläggas på regionalnivå. Omfattningen av informationsenheten innebär en utökning i förhållande tUldagsläget och är en följd av mina förslag i avsniti 7.5.4. De förslag jag framlagt rörande framtidaroll och uppgifter bör enligt min mening inte endast leda till en antalsmässiganpassning av personalbehovet utan också av kompetensmässig anpassning.Socialstyrelsens nuvarande tjänstestruktur kännetecknas av att det storaflertalet tjänster ligger i de lägsta lönegraderna. ligger ilönegrad F 5 och lägre. Enligt min mening motsvarar denna tjänstestrukturdåligt de kvalificerade utredningsuppgifter m. m. som kommeratl ha när det gäller planering, utveckling och tUlsyn. Jag anseratt det finns anledning att relativt sett öka antalet tjänster på hög- ochmellannivå. bör närmare överväga styrelsenstjänstestruktur och framlägga förslag härom. Antalet chefstjänstemän böremellertid begränsas till vad organisationsförslaget kräver, dvs. förutomgeneraldirektör och överdirektör 5 avdelningschefstjänster och 23byrächefstjänster (eUer motsvarande tjänster inom läkemedelsavdelningenslaboratorieenheter). Därvid har en byråchefstjänst beräknats för ledning av detföreslagna verksledningssekretariatet. I finns numera inga tjänster som ärförknippade med särskUda behörighetsvillkor med undantag för tjänster somprofessor och laborator vid läkemedelsavdelningen. Övriga behörighetsvillkoravskaffades redan i samband med omorganisationen . Jag anser motbakgrund av detta alt den ännu brukade titeln medicinalråd, som i storutsträckning hänger samman med de tidigare behörighetsvillkoren, inte längrebör användas i den formella organisationen. Likaså bör titeln överinspektör förden psykiatriska vården avskaffas, eftersom denne numera saknar egnamyndighetsuppgifter. Jag villunderstryka atl detta naturligtvis inte innebär någon ändring i sak beträffandesocialstyrelsens tillsyn över den psykiatriska vården. Jag vill dessutom erinraom den förstärkning av resurser inom psykiatriområdel som jagföreslagit. 1979/80.6 118 nuvarande regionala organisation bestårav socialkonsulent- och länsläkarorganisationerna. Till den regionalasocialvårdsorganisationen kan även föras eftervårds- ochglesbygdskonsulenterna. har ett nära samband med defrågor jag har behandlat i propositionen om . Jag kommer därför idet följande att ta upp socialkonsulent- och länsläkarorganisationerna var försig. Socialkonsulenter finns i varje län, med i regel fyrahandläggare (socialvårds-, nykterhetsvårds-, barnavårdskonsulent ochnykterhets-vårdsassistent) samt kanslipersonal. Socialkonsulenternasarbetsuppgifter omfattar i stort att biträda och länsstyrelseni tillsynsarbetet, svara för viss rådgivnings- och informationsverksamhet tillkommuner och enskilda samt att fungera som expert- och serviceorgan åtlänsstyrelser och länsrätter i deras handläggning av sociala ärenden. Inom konsulentorganisationen har 139 tjänster, varav 77handläggartjänsier och 62 tjänster för kanslipersonal, somhuvudman. Därutöver finns 26 barnavårdskonsulenter och ett mindre antalkanslipersonal som är anställda av länsstyrelserna. Anslagen till socialkonsulentorganisationen(socialvårdskonsulenter och länsnykterhets-nämnder) uppgick /79tUl 15,6 milj. kr. I socialutredningens principbetänkande (SOU 1974:39) sägsatt det i den framtida socialvårdsorganisationen finns behov av en regionalenhet, men att kommunsammanläggningarna och den resursmässiga utbyggnaden avsocialvården i de nya kommunerna har skapat väsentligt ändrade förutsättningarför den regionala organisationen. Arbetet på länsnivå bör, på samma sätt somför , förskjutas från tillsyn och kontroll mot planering,samordning, information, utbildning m. m. Förslagen i socialutredningens principbetänkande kansammanfattas i fem punkter: a) Att isocialstyrelsens samtliga uppgifter vara kontaktorgan mellan styrelsen och denkommunala . b) Att ge information och vägledningsamt impulser till utvecklingsarbete. c) Att vara"klagomur" för allmänheten. d) Att tillföra den regionala samhäUsplaneringensociala aspekter. e) Att medverka i bl. a. planering och samordning avde institutionella vårdresurserna. Beträffande huvudmannaskapet för den regionalaorganisationen förordar socialutredningen att socialkonsulenlerna inordnas ilänsstyrelsen, men att har direkiivrätt i förhållande tUllänsstyrelsen i vissa frågor, som gäller . Utredningen diskuterar inte närmare dimensioneringen avden regionala socialtjänstenheten. Prop.1979/80:6 119 slutbetänkande (SOU 1977:40) hålleristort sett fast vid principbetänkandets förslag. Man föreslår ensocialtjänslenhet på länsnivå. Slutbetänkandet trycker mer på uppgiften atttillhandagå och länsrätten i de ärenden, som avser den kommunalasocialtjänsten, medan uppgiften att arbeta med institutionsplanering inte tasupp i slutbetänkandet. I ÖSoS slutrapport konstateras i en behovsanalys att detfinns behov av regionala, statliga resurser både inom socialvården och hälso-och sjukvården. Behoven inom båda dessa områden sammanfaller relativt väl medvarandra och det är i båda fallen och länsrätten som har detprimära behovet. har, enligt ÖSoS, behov av social, medicinsk ochmiljömedicinsk kompetens såväl i sin samhällsplanering som i sinmyndighetsutövande funktion. Om de nuvarande regionala resurserna avveckladesskulle bli tvungen att för ett flertal uppgifter själv skaffamolsvarande kompetens. Även har bl. a. i egenskap av tillsynsmyndighetöver social-, hälso- och sjukvården behov av en regional resurs. ÖSoS föreslår att de ifrågavarande statliga resursernainriktas på - tillsyn, besvärsamt övrig ärendehandläggning - medverkan isamhäUsplaneringen. I likhet med socialutredningen, socialstyrelsensöversynsutredning och de flesta remissinstanserna anser jag alt det finns behovav regional kompetens inom det sociala området . Jag har ipropositionen om förordat atl skall vara regionalttillsynsorgan för . I bör därför inrättas ensocial enhet som kan utföra tillsynsarbete rörandesocialtjänsten och bistå länsrätten med sociala bedömningar. Därutöver börsocialtjänstenheten råda och upplysa enskilda (vara "klagomur") samtmedverka som sociala experter i den regionala samhäUsplaneringen. Enheten börockså handlägga de alkoholärenden som har ansvar för. Mitt förslag innebär således att den nuvarandesocialkonsulentorgani-salionen avvecklas och att del i stället på regional nivåinrättas en socialenhel i länsslyrelsen. Jag förutsätter attsocialkonsulenterna ges möjlighet lill anställning vid de sociala enheterna ochatt även handläggare av alkoholärenden inordnas i enhelen. Den nuvarande socialkonsulentorganisationen har omfattandeoch skiftande arbetsuppgifter. För att arbetet på regional nivå skall bheffektivt, vill jag betona nödvändigheten av atl den nya sociala enhetensuppgifter koncentreras tiU sådana funktioner, som inte kan och bör urövas påkommunal nivå. En viktig utgångspunkt i detta sammanhang är atl det numera utei de fiesla kommuner finns en både bred och djup kompetens inom detla områdegenom den starka utbyggnaden av den kommunala socialvården. Frågan om roll ochuppgifter för regionala statliga resurser inom detta område måste ses mol denbakgrunden. Det är enligt min mening också väsentligt att uppgifternabegränsas 1979/80:6 120 och koncentreras på ett sådant sätt att de regionalatjänstemännen ges möjlighet att uppnå och vidmakthålla tillräcklig kompetensinom sitt område. Med en aUtför slor splittring på många uppgifter riskerar manatt urvattna kunnandet. ÖSoS och flera remissinstanser, har tryckt på behovetav renodling av den regionala verksamheten. förslag var meravittomfattande. Verksamheten på regional nivå bör i sin helhet förläggastiU länsstyrelserna. kräver en effektiv regional verksamhet att ettnära samarbete och goda kontakter bibehåUs och utvecklas mellan socialstyrelsenoch tjänstemännen vid . har i vissa frågor behovav en regional organisation som mellanled i kontakterna med fältet. Denregionala organisationen har å sin sida behov av kontinuerlig information frånsocialstyrelsen om utvecklingstendenser inom olika områden av den socialasektorn. Förutom strävan att undvika att den sociala enhetensarbete splittras. på samma sätt som varit fallet med nuvarandesocialkonsulentorganisation, bör risken för dubbelarbete gentemot bl. a.kommunförbundets länsavdelningar uppmärksammas. Genom att den sociala enhetensarbete främst inriktas på uppgifter som ankommer på ochlänsrätten, motverkas enligt min mening risken för dubbelarbete gentemot andraorgan på lokal, regional och central nivå. Mot denna bakgrund vill jag peka påföljande arbetsuppgifter, som bör komma att utgöra viktiga delar av den socialaenhetens verksamhet: svara för tillsyn rörande ,bistå länsrätten med sociala bedömningar, ge rådgivning och information tillenskUda, medverka som sociala experter i den regionala samhällsplaneringen samthandlägga alkoholärenden. Jag skall i det följande närmare gå in på de enskildaarbetsuppgifterna. Vidare kommer jag att ta upp möjligheterna attdecentralisera arbetsuppgifter från till länsstyrelserna. Enligt förslaget till ny socialtjänstlag kommer denregionala tillsynen över att utövas av . Detinnebär att , om den finner anledning, i vissa fall kan företainspektion eller initiera utredning. skall också biträdasocialnämnderna med råd i deras verksamhet och följa socialnämndernastUlämpning av gällande lagstiftning. Hem för vård eller boende som harinrättats gemensamt för kommunerna inom ett landstingsområde kommer att ståunder direkta tillsyn. I takt med huvudmännens resurstillväxt både kvantitativtoch kvalitativt har även deras möjligheter att kontrollera den egna verksamhelenökat, vilket medfört minskat behov av statlig detaljgranskning av enskildahuvudmäns verksamhet. Formerna för tillsyn har därför successivt övergått frånkontroll och inspektion till överläggningar med förtroendemän och personal.Det huvudsakliga syftet med tillsynen bör enligt min mening vara atl följa ochmedverka tiU att utvecklas på ett ändamålsenligt sätt. Denregionala tillsynen bör främst inriktas på en allmän bedömning av omverksamheten innehållsmässigt svarar mot de krav och intentioner, somfastslagits av regering och riksdag, samt en 1979/80:6 121 bevakning av att kommunernas egentillsyn fungerar. De nybildade länsrätterna kommer att ha behov avexpertmedverkan från den sociala enheten i olika ärenden. avser socialkonsulenlernasmedverkan i länsrätten, utöver besvärsärenden, även familjerättsärenden(vårdnad och umgängesrätt), omhändertaganden för samhällsvård, tvångsomhändertagandenenligt nykterhetsvårdslagen, körkortsärenden m. m. Socialkonsulenterna yttrar sigskriftligt och ibland även muntligt genom att de också deltar vid länsrättensförhandlingar. Till följd av sin anknytning till har länsrättenhittills automatiskt förfogat över och socialkonsulenternassamlade kunskap inom det sociala området. Kontakterna har underlättats genomden personal- och lokalmässiga närheten. Genom länsrätternas utbrytning urlänsstyrelserna den har personalunionen med länsstyrelsernaupphört. Behov av yttranden från länsstyrelserna kommer emellertid att kvarstå. Uppgiften att ge råd och information till allmänheten isociala frågor bör enligt min uppfattning ses som en naturlig del avtillsynsansvaret. fungerar ofta som eltslags "klagomur" för allmänheten genom att den mottar och behandlarförfrågningar och klagomål. Sådana ärenden aktualiseras dessutom genom attsocialstyrelsen, regeringen, JO m, fl, remitterar förfrågningar/klagomål tillden regionala organisationen för utredning och yttrande. Dennauppgift gentemot allmänheten anser jag vara väsentlig med hänsyn till denenskildes rättssäkerhet. Den enskilde skall, förutom att kunna vända sig lillsocialförvaltningen inom sin kommun, kunna vända sig till medklagomål och kritik och på den sociala enheten få sakkunnig information.Kontakten kan, efter enhetens bedömande, leda till att länsstyrelsenverkställer utredning, att den enskilde får information om hur han bör göra föratt överklaga elt beslut eller att tjänstemännen pa socialenheten genom kontaktmed berörd social centralnämnd kan medverka till att eventuella missförståndreds ut. Jag förutsätter att det i den framtida genomsocialnämndens försorg görs känt för allmänheten att man vid sidan avkommunerna även kan få information och råd på sociala enhet. Jag anser att medverkan i samhällsplaneringen bör bli enväsentlig uppgift för den sociala enheten. En av utgångspunkterna för enförändrad socialvård, såsom den har beskrivits av socialutredningen och ipropositionen om , är att socialvården skall medverka i samhällsplaneringen.Ett syfte med socialvårdens medverkan i samhällsplaneringen, av vilken densamordnande regionala planeringen är en viktig del, är att verka för att deplaneringsansvariga organen beaktar olika sociala aspekter. Detta blir i höggrad en fråga om ati lyfta fram sådana faktorer, som på både kort och lång siktutgör risker för människors utveckling i fysiskt, psykiskt och socialthänseende. Socialsektorn kan därvid inte ersätta planeringsorganen utan den fårsom främsta uppgift att, utifrån sina speciella erfarenheter, bidra till attanalysera de sociala konsekvenserna av olika planeringsalternativ. Ansvaret för samhällsplaneringen ligger hos olika organ påriks-, läns- Prop.1979/80:6 122 och lokal nivå. , ,och den kommunala socialnämnden bör, enligt socialutredningen, påresp. nivå ha ansvar för att sociala aspekter beaktas i samhällsplaneringen.Jag vill peka på att det saknas social kompetens inom förinsatser i anslutning till samhällsplaneringsuppgifterna. Socialkonsulenternahar inte deltagit i planeringsarbete annat än i mycketbegränsad utsträckning. I det fortsatta arbetet med att utvecklasamhällsplaneringen behöver enligt min mening ha tillgång tillbl. a. social sakkunskap. Till uppgifter hör att samordna statlig,och landstingskommunal planering. samhällsplanering kangrovt indelas i tre områden: - regionalpolitisk planering, dvs. att fördelaarbete, bosläder och service inom och mellan skilda områden; ~ fysisk planering, dvs. att skapa en god och funktionellmiljö; - regional trafikplanering, dvs. att utveckla ettbra transportsystem för människor och gods. Jag anser att den sociala enhetens deltagande iplaneringsarbetet är angeläget inom samtliga nämnda områden. Den regionalpolitiska planeringen utgör den övergripandeplaneringen i länet och bedrivs rullande. Inom utarbetaslänsprogram, som innehåller prognoser för befolkningsutvecklingen,näringslivets utveckling m.m. samt förslag till lämpliga åtgärder.