prop · G30384 · 1979-12-31 00:00:00 — Regeringen föreslår atl antaga del förslag somhar upptagits i bifogade utdrag av regeringsprotokoll. 1 propositionen föreslås vissa ändringar i reglerna förden särskilda sjömanspensioneringen. De pensioner som betalas ut enligt kungörelse omsjömanspension höjs . För vissa utländska sjömän blir delmöjligt att få förlängd sjömanspension med etl belopp som motsvarar svenskfolkpension plus pensionstillskott. Små pensionsbelopp byts automatiskt ut motengångsbelopp. Vidare föreslås att sjömanspension skall kunna bytas ut mot engångsbeloppefter ansökan av pensionslagaren. Även tjänstgöring som livbåtsman hosSjöräddningssällskapet skall medföra rätt lill sjömanspension. Dessutomföreslås vissa administrativa förenklingar. De nya reglerna avses träda i kraft den . 1 1979/80. Närvarande: statsrådet . ordförande, ochstatsruden . Söder,Kionmaik. Föredragande: statsrådet omsjömanspensioneringen För sjömän på svenska fartyg finns del ensärskild pensionering. Pension kan enligl kungörelsen (1972; 412) omsjömanspension (ändrad senast 1976:400) erhållas av sjömän i manskapssiällningmed lång tjänstgöring lill sjöss. Den betalas ul mellan 55 och 65 års ålder.Vid sidan av kungörelse gäller alltjämt - såvitt avser tidigareintjänad rält till pension - vissa bestämmelser i äldre förtältningar.Sjömanspensioneringen adminislreras av Handelsflottans pensionsanstalt (HPA). Med stöd av regeringens bemyndigande tillkallade dåvarandechefen för särskilda sakkunniga'med uppgift att se över sjömanspensionssystemel. De sakkunniga, som antognamnet sjömanspensionsutredningen (K 1975:09), överlämnade i februari 1976delbelänkandel (Ds K 1976: 2) Anpassning av sjömanspensioneringen till densänkta pensionsåldern. Lagsliflning på grundval av förslagen i betänkandetgenomfördes (prop. 1975/76: 188, SfU 43, rskr 361, SFS1976:400). avlämnade sitlslutbetänkande (Ds K 1978: 12) Sjömanspensioneringen. Betänkandet bör - medundanlag av bilagoma - fogas tili prolokollel i detla ärende som bilaga 1. Efler remiss har yttranden över betänkandet avgetis avriksförsäkringsverket, , direktören för HPA. försäkringsinspeklionen,kammarkollegiet, (), (), statens ' statsrådet , ordförande,direktören och förbundsordföranden . Prop.1979/80:84 3 personalpensionsverk, sjöfartspoliliska ulredningen (K1977:05). för mindre farlyg. Sjöbefälets pensionskassa.Svenska maskinbefälsförbundel. HPA har i en skrivelse hemställt om vissuändringur i 1972 ärs kungörelse om sjömanspension. Förslugen innebur attmöns-iringslid i svenskl handelsfartyg i pensionshänseendeskull få räknus som sjömansskalletid. Skrivelsen bör fogas till protokollet idettu ärende som bilagu 2. Efter remiss har yUranden över skrivelsen avgelts avriksförsäkringsverket, , ,sjömanspensionsutredningen, och . Slulligen har HPA i en skrivelse den 6 juni 1979föreslagil ändring i reglerna för pensionering uv livbåtsmän som är anställdahos Svenska sällskapel för räddning av Skeppsbrutne ().Skrivelsen bör fogas lill protokollet i detta ärende som bilaga 3. En inom upprättad sammanställningav remissyttrandena över sjömanspensionsutredningens slutbetänkande bör fogastill prolokollet i detla ärende som bilaga 4. Den särskilda sjömanspensioneringen i statlig regi tillkomår 1864, då del utfärdades en kungörelse om inrättande av en pensionsanstallför sjöfolk, Handelsflottans pensionsanstalt (HPA). Nya reglemenlen för HPAutfärdades . Den nu gällande författningen är somnämnts kungörelsen (1972:412) om sjömanspension (ändrad : 400).Pensioner enligt samtliga dessa författningar utgår fortfarande. Antaletpensioner enligl de båda äldsta författningarna är dock relativt få och minskarsnabbt. Sjömanspensioneringen har successivt utvecklats från atlvara avsedd som ålderdomsförsörjning lill att utgöra elt komplement till denallmänna pensioneringen på så sätt att den betalas ul lill dess sjömannenuppnår den allmänna pensionsåldern. Kretsen av pensionsberättigade harförändrats från tid till annan. Finansieringen av pensionerna har ocksåförändrats. Ursprungligen bekostade staten pensioneringen. tillkomhyresavgifter, som sjömännen betalade själva, och redareavgifter. bekostaspensioneringen hell genom redareavgifter och fondmedel. Pension enligt 1864 och reglementen var livsvarigoch betalades ut till både befäl och manskap med lång seglationslid. Med 1944års reglemente vidgades kretsen av pensionstagare genom att kvalifikationskravensänktes väsentligt. Medan det tidigare krävdes 150 och, för reduceradålderspension enligt reglemente, 120 seglationsmånader Prop.1979/80:84 4 behövdes nu inle mer än 36 seglationsmånader för pension.Pensioneringen omfattade alltjämt både befäl och manskap. Befälspensionen varlivsvarig medan manskapspensionen betalades ul temporärt till , om deninte översteg ett vissl belopp. Pensionen utgjordes av dels en hyresavgiftspension,som helt grundades på de avgifter sjömännen hade belalal, dels entilläggspension som bekostades av staten och redarna. reglementehöjdes kvalifikationskraven åter. För rätt till sjömanspension vid 55 årkrävdes minst 120 seglationsmånader. Pensionernaför manskapet var forlfarande temporära och betalades ut lill ålder.Även ulländska medborgare omfattades under vissa förutsättningar avpensioneringen. Hyresavgifterna för de ombordanställda slopades och dettidigare statliga bidraget avvecklades. Pensioneringen finansierades i ställetgenom redareavgifter och fondmedel. Den gällande kungörelsen om sjömanspension trädde i kraflden . Pensioneringen är begränsad till manskap och gäller utansärskilda inskränkningar även för utländska medborgare som har tjänstgjort iden svenska handelsflottan. Sjömannen är berättigad till pension, om han harfullgjort minsl 120 anslällningsmånader i åldern och minst 80 månaderav infaller efter fyllda . Åven anställningstid som befäl på ettsvenskt handelsfartyg får tillgodoräknas, om minst hälften avkvalifikationstiden 120 månader har fullgjorts i manskapsställning. Somanställningstid räknas tid under vilken sjömansskatt har betalats ellersjömannen varit befriad från sådan skatt. Pensionen är temporär och kan utgåtidigast fr. o. m. den månad då sjömannen fyller . Den upphör vid utgångenav månaden närmast före den, då sjömannen fyller eller viddödsfall. Pensionen grundas på antalet kvalificerandeanställningsmånader (manskapsmånader) som sjömannen har fullgjort innan hanfyller . Årspen-sionen beräknas genom att antalet manskapsmånadermultipliceras med vissa procentsatser av det enligt lagen (1962:381) om allmänförsäkring (omtryckt 1977:630. ändrad ; 650) fastställdabasbeloppet. Procentsatsen höjs i flera steg alltefter sjömannens ålder ochseglationstidens längd. Sjömanspensionens årsbelopp från får emellertidinte överstiga ett och etl halvt basbelopp. Ändras basbeloppet skallpensionens årsbelopp räknas om. Börjar pensionen utgå vid högre ålder än ,ökas pensionsbeloppet för som har förflutit tilldess pensionen börjar utgå. För tid som infaller efter det att sjömannen harfyllt utgår inget tillägg. Sjömanspensionen skall samordnas med vissa andra förmåner.Uppbärs folkpension eller tilläggspension i form av förtidspension, sjukbidrageller änkepension enligl lagen om allmän försäkring och överstiger det sammanlagdaförmänsbeloppet den högsta sjömanspension som kan erhållas fr. o. m. , minskas sjömanspensionen med det överskjutande beloppet. Minst entredjedel av sjömanspensionen skall dock alltid utgå. Prop.1979/80: 84 5 Samordning sker vidare med bl.a. livräntor enligtbeslämmelserna om försäkring för olycksfall i arbete, yrkessjukdomar ochyrkesskador. Samordningsreglerna gäller även för motsvarande utländsk förmånsom sjömannen är berättigad till. som det nya pensionssystemet trädde i kraft denI förbättrades vissa pensioner enligt de tidigare gällande reglementena.Detta skedde genom atl beloppen höjdes och pensionerna gjordes värdesäkra.Vissa äldre pensioner kunde bytas ul mot pension enligt kungörelse,om det var förmånligare för pensionslagaren. För att undvika vissatröskeleffekter sänktes seglationskraven för äldre sjömän under en övergångstid.Sålunda har en som är född eller tidigare rätt till pension enligt1972 ärs kungörelse, om han - fr.o.m. den månad då han har fyllt 30år t. o. m. månaden närmast före den månad då han har fyllt har varitanställd som , varav minst hälften imanskapsställning, och i övrigt uppfyller villkoren för rätt till pension. pensionsbestämmelser hade varit i kraftförhållandevis när sjömanspensionsutredningen tillkallades i december1975. Utredningen var föranledd dels av önskemål från och om förbättringar av sjömanspensioneringen, dels avatt rätten lill allmän pension hade utökats avsevärt . a.skulle den allmänna pensionsåldern fr.o. m. den 1 juli 1976.Vidare hade rätten till förtidspension vidgats genom successiva reformer.Enligt direktiven skulle utredningen särskilt uppmärksamma samordningsfrågornamellan det allmänna pensionssystemet och sjömanspensioneringen. Mot bakgmnd avde stora förändringarna inom det allmänna socialförsäkringssystemet skulleutredningen också förutsättningslöst pröva vilka ålgärder som - med beaktandeav bl. a. yrkets särart och näringens villkor -bäst var ägnade att ge trygghetåt sjömännen. I utredningens delbetänkande Anpassning avsjömanspensioneringen till den sänkta pensionsåldern redovisades förslag somhuvudsakligen innebar en teknisk anpassning till pensionsåldersreformen. De nyareglerna (prop. 1975/76: 188, SfU 43, rskr 361, SFS 1976:400) innebär aUpension enligt kungörelse upphör i stället för somfidigare vid . För sjömän födda före den gäller alltjämt äldrebestämmelser om pension fill . I sitt slutbetänkande Sjömanspensioneringen behandlarutredningen inledningsvis behovet av en särskild sjömanspensionering. För attundersöka detta lät utredningen genomföra en enkätundersökning. Vidare diskuterasi betänkandet en omläggning av sjömanspensioneringen så att den inte längregrundas på författning utan på kollektivavtal. Under utredningsarbetets gånghade diskussioner förts mellan och i syfte att åstadkomma en sådan omläggning. Någon enighetkunde emellertid inte uppnås härom. Prop.1979/80:84 6 anser att försöken att nå en sådan omläggning börfortsätla och föreslår därför endast sådana förändringar som är behövliga ochkan ske ulan att det nuvarande systemets ramar förändras. Utredningens förslag innebär i huvudsak följande.Sjömanspensionen bör höjas generellt med fem proceni. Resurser härför harskapats genom att pensionsåldern 1976 sänktes till . Del ökade uirymme isjömanspensioneringens ekonomi som erhölls därigenom bör vidare användas lillatt ge de icke-nordiska sjömän, som efter upphörd sjömanspension slår utanannan pensionsmöjlighet eller har en ringa pension från ,"förlängd" sjömanspension motsvarande svensk folkpension jämle pensionstillskott.För att minska utbetalningarna av småpensioner föreslås etl automafiskt utbyleav sådana mot engångsbelopp, när kapitalbeloppet inte överstiger ett halvtbasbelopp enligt lagen om allmän försäkring. Utbyte av pension motengångsbelopp skall också kunna ske efter ansökan av pensionslagaren. För ettsådant utbyte skall dock krävas särskilda skäl. I fråga om fondförvaltningenansluter sig utredningen till kapitalmarknadsutredningens (Fi 1969:59) förslagom att den fria sektorn för placeringar ökas från och atlförbudet mot aktieplacering slopas inom den fria sektorn.Sjömanspensioneringens administration bör enligl ulredningen t. v. ligga kvarhos HPA. Förslagen presenleras utförligare i bilaga I. I det följande kommer jag att behandla utredningensförslag i olika delar och tar därvid också upp vissa frågor som haraktualiserats vid remissbehandlingen av betänkandel. med sjömanspensionsutredningens slutbetänkandeavser jag även att behandla de tidigare nämnda framslällningarna från HPA omtillgodoräknande av tid för sjömanspension resp. ändring i reglerna förpensionering av livbåtsmän anställda hos . Den bör vara riktpunkten för ikraftlrädandetav de nya bestämmelserna. har - bl. a. mot bakgrund avden allmänna pensioneringens utbyggnad, de förbättrade möjlighetema tillförtidspension och möjligheten till deltidspensionering - ställt sig frågan omdet finns behov av en fortsatt sjömanspensionering i offentlig regi. För att fåeU begrepp om det sociala behovet av en sjömanspensionering lät utredningenunder och genomföra den nämnda enkätundersökningen. Avmaterialet drog utredningen den slutsatsen att en stor del av dem som uppbärsjömanspension fortfarande yrkesarbetar antingen i sjömansyrket eller inomandra yrken. Det kunde därför ifrågasättas, om enbart sociala skäl motiveraratt sjömanspensioneringen bibehålls. Andra skäl kunde dock enligt utredningenmotivera en sjömanspensionering. Behovet av att få en stabil kår avyrkeskunniga sjömän och det därav Prop.1979/80:84 7 följande behovet av trygga och goda ekonomiska villkorkunde t. ex. vara ett sådanl skäl. I remissyttrandena har olika uppfattningar förls fram ombehovel av en fortsatt sjömanspensionering. RRV menar alt del numera, tillföljd av de stora förändringama inom socialförsäkringsområdet, inte behövs ensärskild sjömanspensionering. , som anför kritiska synpunkter påenkätundersökningen, menar atl sjukdomsfrekvensen och arbelslös-hetsfrekvensenhos sjömän lalar för all en sjömanspensionering med möjlighet lillpensionsutlag bör bibehållas av sociala skäl. Ett annat skälför att behålla sjömanspensioneringen ulgör enligt behovel avatt få en stabil kår av yrkessjömän. Den diskussion som ulredningen har förl om behovel av enframlida sjömanspensioneiing synes huvudsakligen vara avsedd som en introduktiontill övervägandena om en länkl omläggning av systemet till ett system som ärgrundat på kollektivavtal. Några tankar på att helt avskaffa sjömanspensioneringenhar utredningen inte förl fram. Diskussionen om det sociala behovet avpensionerna är emellertid nalurlig, eftersom förhållandena kan skilja sig såmyckel från fall lill fall. Den som är fullt frisk och arbetsför ochföredrar att skjuta upp uttaget av pension kan som han arbelar ochhar full lön - få pension med, som mest, drygl . om årel under någraår. En sådan kan knappast sägas ha elt socialt moliverat behov avsjömanspension. Många sjömän med mindre god hälsa och arbetsförmåga kan dock haell starkt behov av det ekonomiska skydd som sjömanspensioneringen kan geunder , innan den allmänna pensionen kan erhållas. De olikheler somjag har pekat på är självfallet ett resultat av att systemet inte bygger påindividuell behovsprövning utan generellt tillerkänner sjömän med långseglationslid pension. Just systemels utformning i detta avseende lyder på allde sociala behoven inte ensamt har varil avgörande för rätten tillsjömanspension. 1961:80 s.45 framgår sålunda, atlsjömanspensioneringen även ansågs ha en viktig uppgift atl fylla genom atlbidra till alt skapa en stabil och yrkesskicklig sjömanskår. Del är såledesflera motiv som ligger bakom sjömanspensioneringen i dess nuvarande form och dåinte minst den omständigheten atl pensioneringen har funnits så . Någotkonkrel förslag atl avskaffa sjömanspensioneringen finns inte. Jag uppehållermig därför inte ytterligare vid denna fråga. Jag vill dock understryka att detinte år aktuellt atl förändra systemet mot en övergång till en huvudsakligen avsociala skäl betingad pensionering med ökade inslag av behovsprövning. har i belänkandet vidarediskuterat en omläggning av sjömanspensioneringen från att vara grundad påförfattning till att vara grundad på kollektivavtal. Utredningen framhållerdärvid att speciella gruppers behov av pension under senare är normalt hartillgodoselts genom kollektivavtal. Sådana föreligger t. ex. för gruvarbetarnamen även för befälsgmpperna på sjöfartens område. Prop.1979/80: 84 8 är enligt ulredningen att man uppnår överensstämmelse medarbelsmarknaden i övrigt och att man får ett system som lättare går atlanpassa till de växlande förhållandena på arbetsmarknaden. Ulredningen finnerdet också med nutida synsätt mer nalurligt all parterna på arbelsmarknaden hardel direkta inflytandet på ett pensionssystem av kompletterande nalur än attdelta skall ligga hos statsmakterna. De främsta nackdelarna med etlkollek-tivavlalsgrundal system är enligt ulredningens mening att det bryler molhävdvunnen ordning och att staten inte skulle vara garant försystemet. Under utredningsarbetets gång bereddes parterna, och , lillfälle att överiägga för attse om de kunde enas om villkoren för ett system byggt på kollektivavtal och enavveckling av den nuvarande ordningen. Det var emellertid inte möjligt alt dåskapa enighet mellan parterna. Utredningen fann del dock önskvärt att försökenatt ersätta nuvarande system med ett på kollektivavtal grundal systemfortsatte. Flera av remissinstanserna har utan vidare kommentareranslutit sig till utredningens uppfattning. Några har lämnat närmare synpunkterpå spörsmälet. Eftersom det inte finns något underiag härför, är jag f n.inte beredd att uttala mig i frågan om sjömanspensioneringen börgmndas på författning eller kollektivavtal. Frågan behandlas av en särskildutredare (1979: 06)' som har till uppgift att i nära samverkan med berördaarbetsmarknadsparter - undersöka förutsättningarna för ett kollektivavtal på detta område. Med tanke på de olika förslag som har förts fram avutredningen och av vissa remissinstanser finner jag det emellertid naturligt,att jag här redovisar några principieUa synpunkter på sjömanspensioneringen. Som framgår av min tidigare beskrivning avsjömanspensioneringen har den ändrat karaktär från tid till annan. Skildaregler gäller enligt de olika författningarna i fråga om bl. a. den personkretssom omfattas av pensioneringen och reglerna för intjänande av pension. Genom1961 års reglemente begränsades pensioneringen till att enbart avse manskap.Denna princip gäller även enligt kungörelse. Beträffande befäletsställning inom pensionssystemet beaktades i förarbetena till 1961 årslagstiftning (prop. 1961:80 s. 45 f) att sjömanspensioneringen alltsedan år 1943praktiskt tagel helt hade inriktats på att tillgodose manskapets behov avpension. De förbättringar som genomfördes avsåg nämligenenbart manskapspensioneringen. Bakgmnden härtill var enligt prop. 1961; 80 atlbefälskategorierna kollektivavtalsvägen hadeträffat överenskommelse om pensionering i särskilda pensionskassor.Sjömanspensioneringen har alltså varit inrik- Prop.1979/80:84 9 finansieras pensioneringen -förutom med fondmedel - enbart med redareavgifter. Övriga ekonomiska förmånersom en får för sitt arbete regleras genom kollektivavtal. För parternapå arbetsmarknaden torde det vara naturiigt att se ett visst samband mellansjömanspensioneringen och övriga förmåner. Med den uppbyggnad systemet numerahar är det också naturligt att berörda arbetsmarknadsparters önskemål tillmätsden största betydelse i samband med förändringar i systemet. Det bör därförframhållas att och , som harvarit representerade i utredningen, båda står bakom dennas förslag. Underutredningsarbetets gång har förslag till förbättringar i det existerandepensionssystemet - förslag som har återkommit i remissyttrandena - under handlämnats över till utredningen. I den mån parterna inte själva har godtagitsådana förslag, finner jag det inte rimligt att de genomförs, i vart fall inteom de drar betydande kostnader. Innanresultat föreligger av den utredning som arbetar med kollektivavtalsfrågan ärjag inte beredd att vidta några åtgärder som påtagligt förändrar den nuvarandeordningen och lägger hinder i vägen för en kollektivavtalslösning. Sjömanspensionsutredningensförslag har emellertid utformats på ett sådant sätt att de inte skall försvåraen ev. övergång till kollektivavtal. Det finns därför inget skäl att vänta medatt pröva förslagen. förslag tar jag först upp pensionsfrågan för vissa utländskasjömän som är bosatta utanför . Utredningen redogör för vilka regler somenligt lagen om allmän försäkring gällde för utländska sjömän, som hartjänstgjort på svenska handelsfartyg. Av redogörelsen framgår bl. a. attutländska sjömän inte var berättigade till svensk folkpension; härför krävdes iprincip svenskt medborgarskap. 1 de internationella överenskommelser om socialtrygghet som har ingått med andra länder ställs för att få folkpensiongenomgående krav på en viss tids bosättning eller mantalsskrivning i Sverige.Enligt konventionerna med bl.a. och Östertike ansesdock en , som år anställd på ett svenskt handelsfartyg, vara bosatt i anställningstiden. Därigenom kan sjömannen kvalificera sig för folkpensioneller del därav i förhållande till det antal poängår som han har inomATP-systemet. Slutligen har den utländske sjömannen möjlighet att tjäna in ATPi likhet med svenska medborgare, men för full ålderspension krävs normalt minst30 poängår. En del utländska sjömän som har tjänstgjort i den svenskahandelsflottan kan, till följd av dessa regler, stå helt utan pension närsjömanspensionen har upphört . Andra kanske enbart får enmindre summa i ATP. Utredningen anser det angeläget att sådana utländskasjömän även efter kan få sina gmnd- Prop.1979/80:84 10 läggande behov tryggade inom den svenska pensioneringen.Nivån på denna grundtrygghei borde motsvara högst svensk folkpension jämte pensionstillskott.Det är enligt utredningen svårt atl ställa upp preciserade regler, som geravsedd effekt jusl i de fall som man har tänkt sig, men inte i andra.Utredningen finner därför den smidigaste lösningen vara, atl tillerkänna HPArätl atl efter prövning i det enskilda fallet bevilja fortsatt sjömanspensiondå utländsk , som är bosatt ulomlands, efler inle uppbär ensammanlagd pension som molsvarar svensk folkpension jämte pensionstillskott.För atl möjliggöra della föreslår ulredningen en ändring av 8 8 i 1972 årskungörelse. Enligl denna paragraf får HPA om särskilda skäl föreliggertillerkänna en pension även om han saknar rätl till sådan eller bestämmapensionen till högre belopp än som anges i kungörelsen. Ulredningen menar ocksåatl det i ömmande fall kan vara motiverat att sjömanspension beviljas även förden vars lidigare sjömanspension har upphört innan den föreslagna ändringentråder i kraft. Av de remissinstanser som särskill har kommenterat dettaförslag tillstyrker och sjöfartsverkel. De menar dockatl författningstexten bör ges en mer precis utformning så alt det framgårvilka fall det är fråga om i stället för atl, som utredningsförslaget, enbartange att sjömanspension kan utgå än som följer av reglerna ikungörelsen. Elt par remissinstanser är mer Iveksamma till utredningensförslag. RRV ifrågasätter om en ändring av nuvarande regler för kvalificeringtill pension inte berör även andra grupper än sjömän. RRV menar all utredningeninle har belyst denna fråga och kan därför inte tillstyrka en förändring.Direktören för HPA anser att man närmare bör undersöka vilka behov somföreligger och vilka svårigheter som kan uppstå när pensionens storlek och dessutbetalning skall beslämmas. En sådan undersökning bör bl.a. avse möjlighetenatt skapa fasla regler, exempelvis så atl pensionsberättigade i vissa länderfår möjlighet att välja mellan temporär och livsvarig pension. Då skulle,framhåller direktören för HPA, den vanskliga behovsprövningen kunna undvikasoch storleken av pensionen blev även efter fyllda beroende på hur längesjömannen har tjänstgjort i den svenska handelsflottan. har i lagen om allmän försäkring förls innya regler om invandrares rätt lill pension (prop. 1978/79:75, SfU 15, rskr164, SFS 1979: 127). Reglerna innebär att samtliga i bosatta invandrareefler en viss tids vistelse här likställs med svenska medborgare i fråga omrätt lill folkpension. Med bosättningstid i likställs, såvitt gällersjöman, lid för vilken sjömansskatt har belalals. För all vara berättigad tillfolkpension skall utlänningen dock normalt vara bosatt i . Somjag har framhållit har sjömanspensionssystemeten generell utformning på det sättet att pension skall utgå när vissa givnaförutsätlningar, bl. a. i fråga om seglationslid, är uppfyllda. Eftersompensionernas storiek inte påverkas av de olika sjömännens faktiska behov av pensionär Prop.1979/80: 84 II