prop · G30384 · 1979-12-31 00:00:00 — Även skuldförbindelser med säkerhet genom inteckning ifastighet eller tomträtt är tillåtna. Inhemska och utländska värdepapper,som med hän-syn_ till sin art och till den säkerhet deerbjuda kunna anses jämförliga med några av de tidigare uppräknade ochärsåledes tillåtna som placeringsobjekt. Därutöver finnsmöjlighet till placering av högst av fondförmögenhetenpå andra än de i paragrafen nämnda sätten. Placeringi aktier är dock ej tilläten. Handelsflottanspensionsanstalt anhöll i skrivelse till chefen förkommunikationsdepartementet att föreskrifterna för placeringen av pensionsanstaltens fondmedel måtte få placeraspå så sätt att hälften av tillgångarna får placeras i svenska börsnoteradeaktier. Såsom skäl för den begärda ändringen åberopades bl a den högre avkastning som enplacering i nominella värden ger ej uppväger den fortgåendepenningvärdesförsämringen. 1979/80:84 81 Vidarehar andra av de av kammarkollegiets fondbyrå förvaltadefonderna - allmänna arvsfonden, kyrkofonden och placeringsfonden för vissadonationsmedel (gemensamma placerincsfonden) - möjlighet att placera del avfondförmögenheten i svenska börsnoterade aktier.Kammarkollegiet har hos Kungl Maj:t gjort framställan angående j£!mk-ningav placeringsreglerna för de tre nämnda fonderna innebärande rätt att få använda högst hälften avrespektive fonds behållning enligt senast fastställdabalansräkning till inköp av börsnoterade aktier. Handelsflottanspensionsanstalts framställan om ändring av placeringsreglerna har överlämnatstill utredningen. Enligtvad utredningen inledningsvis (3.4) anfört bör sjömanspensioneringen även fortsättningsvisregleras i författning i avvaktan pä en övergäng kollektivavta 1 sregl eri ng . I ett sådant läge finns inte nu nägon anledning att föreslå några meraavgörande förändringar såvitt rör förvaltningen av handelsflottans pensionsanstaltsfonder. Placeringen av fondmedlen får också ske pä i stort sett samma sätt som andra motsvarandefonder, som förvaltas av kammarkol 1egi et. Frågan omplacering av fondmedel i de fonder som står under statlig förvaltning har utretts av1968 års kapitalmark-nadsutredni ng. Isitt betänkande "Kapitalmarknaden i svenskekonomi" (SOU 1978:11) har denna utredning om dessa fonder anfört bl a(s 727 f): Denplaceringsverksamhet som utövas genom fonderna har begränsadbetydelse från kapitalmarknadssynpunkt eftersom fondernasnetto-placeringsbehov är ringa. Intresset från sSdan synpunkt ligger närmast iatt verksamheten inte plötsligt läggs om radikalt, eftersom en sådan omläggnincskulle kunna vålla störning på marknaden. 1979/80. 1979/80:84 82 Medhänsyn till att fondernas placeringsregler är av begränsat intressefrän kapitalmarknadssynpunkt är det knappast en uppgift förkapitalmarknadsutredningen att göra en översyn av dessa regler. En detaljerad översyn avreglerna är emellertid enligt utredningens mening påkallad.Flertalet regler erbjuder en mängd olika placeringsmöjligheter. Det mäste ifrågasättas omdet är rimligt att fondmedlen skall kunna placeras på alladessa olika sätt. Oet synes endast vara ägnat attskapa en onödigt vidlyftig administration inom de olika fondförvaltandemyndigheterna och styrelserna. Motbakgrund härav vill utredningen särskiltifrågasätta, on fondmedel bör få placerasi fastigheter och inteckningslån. Innan sådana placeringar sker skall fastighetens respektiveinteckningsäkerhetens värde prövas. Vad inteckningslån beträffar skallenligt några regler tillses att inteckningen ligger inomviss andel av fastighetens taxeringsvärde. Enligt andra regler behövs det särskild värdering,eftersom inteckningen får ligga inom viss andel av fastiqhetensuppskattade värde. Olika reqler anger olika andelstal (2/3, 3/4,4/). I låneärendencf torde det ofta krävasdirekta kontakter mellan fondförvaltningen och enskilda låntagare.Uppgiften att hantera säkerheterna vilar på fondförvaltningarna.Motsvarande gäller de fall där fondmedel kan lånas ut mot vanlig lånereversjämte annan säkerhet än panträtt i fast egendom. Somframgår av den tidigare gjorda redovisningen för fondernas placeringar harmöjligheterna att placera i fastigheter, inteckningslån ochreverslån inte utnyttjats i särskilt stor utsträckning och torde alltså intespela så stor roll för fondernas utveckl ing. mening talar goda skäl för att placeringsmöjligheterna förflertalet fonder begränsas till obligationer, kommunlän ochandra värdehandlingar av sådant slag som inte kräver särskild säkerhetsprövning ide enskilda fallen. Fondförvaltningarna bör då alltidkunna bedrivas i organisatoriskt pch administrativt enkla fomrer, eftersom manslipper befatta sig med en mängd läneärenden, som o'fta torde avse förhållandevissmå belopp. Till jämförelse kan tas AP-fondens förvaltning.AP-fondens medel placeras främst i obligationer och liknande värdehandlingar.Kontakt med enskilda låntagare förekommer knappast i andra fall än vidbeviljandet av kommunala reverslån. bedrivs i enkla former. Beträffandeaktieplacering anför kapitalmarknadsutredninaen att önskemålen om enutvidgad rätt att placera fondmedel i aktier beror på attaktier antas lämna bättre avkastning än de värdehandlingar,vari placering i övrigt kan ske. Utredningensäger särskilt om handelsflottans pensionsanstaltsplaceringsfonds möjlighet att placera i aktier. 1979/80: 84 83 1 fråga on handelsflottanspensionsanstalts placerinrsfond, förvilken placeringsreglerna för livförsäkringsfonderna nu är till-lämpliga, börde ändringar i dessa regler somutredningen föreslår i kapitlet om försäkringsbolagen gällaockså för pensionsanstaltens fond. Ändringarnabestår bl a i att den fria sektorn ökas från och att förbudet motaktieplacering slopas inom den fria sektorn. Även pensionsanstaltens fond skulle alltså till högst kunna placeras i aktier. Om vad kapitalmarknadsutredningen sålunda förordatgenomförs, innebär det att av pensionsanstal-ens fond skulle kunna placeras i aktier. finner det av kapi talmarknads-utredninren framlagda förslaget fullt tillräckligt fören friare placering av handelsflottans pensionsanstalts fonder och ansluter sig till detta. lägger inte fram förslag till ändrade placeringsregler utan finner att ändringarna bör ske i samband med en allmän översyn av de av kammarkollegiet förvaltadefondernas placering. För det fall sjömanspensioneringen skulle läggas om och grundas på kollektivavtal blir läget självfallet annorlunda. Den framtida fondbildning som skulle kunna kommaatt ske inom ramen för en kol1ektivavtalsreglerad anordning skulle självfallet icke begränsas av andra regler ifråga om placering än de som gäller för sådana anordningar i allmänhet, övergångsvis finge naturligtvis de nuvarande fonderna trygga intjänade pensionsrättigheter men en omprövning av placeringsreglerna kan inte uteslutas vid en omläggning av systemet till en kol 1ektivavtalsreglerad sjömanspensionering. Prop.1979/80:84 84 8 ADMINISTRATIONEN AV SJÖMANSPENS 1 ONER I NGEN Då en omläggning av sjömanspensionssystemetfrån att vara grundat på lagstiftning till att ha sin grund i ett kollektivavtalkan komma att ske inom en inte alltföravlägsen framtid anser utredningen attnuvarande administration bör bi behål1 as . Vid en kol 1ek t i vavta1s1ösning är en tänkbar möjlighetatt administrationen av pensioner enligt äldrereglementen kvarblir i statlig regi. För det fall någon kol 1ekti vavta1s1ösning ej kommer till stånd inomrimlig tid bör frågan om sjömanspensioneringens administrationtas upp till prövning. Utredningen vill i det sammanhanget peka på en del förhållanden som kan få betydelse vid en framtida omläggningav administrationen. sjömanspensionskommitté fann att detyngst vägande skälen föradministration i statlig regi hängde sammanmed de äldre pensionsreglementena och de därpå grundade förpliktelserna. Enligt kommittén skulle verksamheten till en början efter genomförandetav nu gällande sjömanspensionskungörelse domineras av det arbete som de äldre reglementena ger. - 1978 -ärdetta arbete fortfarande det dominerande. Utredningen finner det därför vara av vikt att den erfarenhetsom finns samlad inom handelsflottans pensionsanstalt förblir intakt under framöver.På sikt kan det emellertid visa sigatt verksamheten medför så ringa arbetsbel as trvi ng att en fristående organisation framstårsom obehövlig. De av utredningen föreslagna möjligheternaatt avlösa pension mot ett engångsbelopp - om det genomföres - torde minska arbetsbelastningen i viss utsträckning, övrigaav utredningen framlagda förslag kan å andra sidan inte antas öka arbetsbelastningen i någon störreutsträckning. 1979/80:84 . Omsjömanspensioneringen skall knytas till en större befintligstatlig myndighet torde antingen eller riksförsäkringsverketböra komma ifråga. Om anförtros uppgiften torde böra övervägas attdelegera huvuddelen av arbetsuppgifterna till försäkringskassani . är enligt sin instruktion (1965:641) central förvaltningsmyndighetför ärenden rörande den statliga persona 1pensioneringen och därmedsammanhängande frågor. Verket har också att i lämpligaformer samarbeta med andra organ för statlig eller icke-statlig pensi oneri ng. Vadbetrciffar och försäkringskassani finns fUljande att nämna. Debitering och uppbörd avredareavgifter handhas av enligt lagen (1958:612) omredareavgift för sjöfolks pensionering. Pensionspoäng fcr sjömän, som är anställda på svenskahandelsfartyg utan att vara bosatta eller mantalsskrivna i , registrerashos allmänna försäkringskassa. Utländsk , somutan att vara bosatt här i riket har tjänat in tilläggspensiongenom anställning ombord på svenskt handelsfartyg,skall göra sin ansökan om pension (ej sjömanspension) hos samma försäkringskassa. För bedömande avovannämnda två alternativ bör också nämnas att centrala sjömansregistret vid sjömansförmedlingeni i samband med sjömanspensioneringen har hand om fortlöpanderegistrering av bl a sjötid och pensi onsgrunaande lön santsammanställning av dylika uppgifter i sjötjänstutdragvid aktuella sjömanspensionsfal 1. Vidare skall nämnas attsjömansskattekontoret är beläget i samt att lokala skattemyndigheten därstädes bestämmer denpensionsgrundande inkomsten för utländska sjClmän, som är anställda på svenska handelsfartyg. Huvudmotivetför en lokalisering till är att det 1979/80: 84 86 behövs ett närasamarbete mellan det administrerande organet för sjömanspensioneringen,åena sidan, och sjömansregistret och sjömansskattekontoret, å denandra sidan samt med på sanma plats. Utredningenanser därför att övervägande skäl talar for att Riksförsäkringsverketoch allmänna försäkringskassa utgör ett realistiskt alternativ- om en kollektivavtal sgrundad pensionsinrättning ej kommer till stånd - tillhandelsflottans pensionsanstalt. Vad beträffar statens personalpensionverk är dettaverks verksamhet i första hand inriktad på pensionsförhållanden rörande anställda istatlig tjänst och får ur bl a denna synpunkt sta tillbaka för . 1979/80: 84 87 .Stockholm riil Regeringen(Kommunikalionsdep- Kungörelsen om sjömanspension (SFS 1972: 412) trädde ikraft den , Enligt kungörelsen fordras för rätt till sjömanspensionatt sjömannen under viss minsta tid mellan och tjänstgjort såsommanskap i svenskt handelsfartyg i utrikes fart, Ijänstgöring som befäl ger ejpension men kan i begränsad utstiäckning åberopas som kvalifikationslid. Det nya pensionssystemet trädde i fullfunktion. Del betyder att även tid före den kan ge sjömanspensionenligt kungörelsen. Sådan tid är tid under vilken sjömannen varit påmönstradsvenskt handelsfartyg för utrikes fart. Upplysning om sådan tid lämnas avsjömansre-gislret. Tid fr, o,ni, den är tid under vilkensjömannen betalat sjömansskatt. Upplysning om sädan tid lämnas avsjömansskattekontoret. Upplysningarna från sjömansregistret lämnas särskilt ivarje ärende om sjömanspension. Upplysningarna från sjömansskattekontoret lämnas såvittavser tid fr, o,m, genom att kontoret till pensionsanstaltenöverlämnar med hjälp -av ADB upprätlade listor över allt sjöfolk i åldern30-60 år som under kalenderåret betalat sjömansskatt. Listorna är långa och upptar i regel nio A4-pärmar,Uppgifterna för ett visst år upphör först att ha betydelse förpensioneringen. Först då uppnår de yngsta sjömännen i materialet ,då rätt till sjömanspension upphör. Pensionsanstalten kommer därför sä småningom att belastasmed drygt 300 A4-pärmar med mer eller mindre aktuella uppgifter om sjöfolketssjömansskatt. Det kommer att ta plats, I varje ärende kommer i regel ett stort antal pärmar attbehöva undersökas, dock högst 35 pärmar. Det blir opraktiskt. Pensionsanstalten har därför under hand föreslagitriksskatteverket att uppgifterna i fortsättningen skall lämnas i form avmikrofilm. skall uppgifterna sammanställas per femårsperioder, såatt normalt undersökning rörande sjömansskattetid kan begränsas till fem ellersex femårsrullar. Läsapparaten skall vara så beskaffad att kopior av uppgifternaskall kunna tagas för pensionsanstaltens akt oeh för att delge sökandenaunderlaget för deras pensioner. har under hand sagt att detta bör kunnaordnas och att det också ur dess synpunkter är bra. har tagit upp ett annatproblem. Som framgår av vad ovan sagts är det bara materialet fr,o, m, 1974 som har kunnat leverera fullständigt tillpensionsanstalten. För har motsvarande listor överlämnats. Deomfattar dock ej utlänningar. har inga listor kunnatupprättas,Sjömansskattekontoret måste därför i varje ärende, där seglationunder det halvåret såvitt avser den pensionssökande är tänkbar, granska sittmycket omfattande 1979/80: 84 88 grundmaterial för att se efter om den sum söker pensionhai' betalat sjömansskatt . Detta arbete är mycket betimgande föi'sjömansskattekontoret. Svårigheterna kan anlas öka . Ännu i mer än 30år kan tänkas att pensionssökandc äger tillgodoräkna sjomansskattelid intjänadunder eller, av utlänning, åi' 1973, Flertalet av den medgrundmaterialet förtrogna personalen torde ha slutat sin tjänst.Därtill konimer atl det ifrågavarande grundmaterialet under hela denna mer än30-åriga tid måste hållas väl ordnat och lättillgängligt för peisonalen. Bristen på datalistor för den ifrågavarande lidsperiodenhar sålunda skapat ett alltmer växande praktiskt problem. En lösning av detla problem kan förefalla vara att . iefterhand, överföra relevanta delar av grundmaterialet på datalistor. Enligtsjömansskattekontoret är detta emellertid inte möjligt lill rimlig kostnad.Risk finnes också för felaktigheter vid det monotona arbetet atl överföra uppgifterfrän grundmaterialet till datalistor. Efter samråd med sjömansskattekontoret får pensionsanstaltenföreslå den praktiska lösningen, att regeringen medger alt - liksom fallel ärför seglation före den - mönstringstid under den ifrågavarandetidsperioden får räknas som sjomansskattelid, Sjomansskattelid beräknas i en del fall även för lid ensjöman är anställd ulan atl vara mönstrad ombord, t, ex, vid vederlags- ochsemesterledighet. En sjomansskattelid under etl kalenderår är därförregelmässigt längre än hans mönstringslid. En undersökning tyder på altsjömansskalte-liden genomsnittligt motsvarar mönstringstiden ökad . Vidtillgodoräknande av mönslringstid under den ifrågavarande lidsperioden1972-1973 som sjömansskattetid bör därför - efter direktionens bedömande ivarje särskilt fall - den mönstrade tiden ökas med högst , Under åberopande av del anförda får pensionsanstallenhemställa, alt regeringen måtte medgiva atl mönstringslid i svensklhandelsfartyg den eller förutlänning den . ökad med högst får ipensionsärende räknas som sjomansskattelid. 1 beslutet om denna framställning har deltagit GLindencrona. , vice ordförande, , ledamot,och C G Gyllen-haal, direktör och ledamol. C G Gyllenhaal pensionsanstallens direktör 1979/80: 84 89 Bilaga 3Stockholm Till Regeringen () ,Ar 1946 föreslog Kungl, Maj:t alt livbåtsmän,anställda hos Svenska sällskapet lör räddning av skeppsbrulne ().skulle pensioneras genom HPA:s försorg (stalsverksproposilion. tolftehuvudtiteln, punkt 17), Enligt förslaget, som godkändes av oeh intogsi elt avlal av mellan pensionsanstallen och ,började pensionerna utgå tidigast och var livsvariga. Enavgift utgick motsvarande av livbåtsmannens lön. Därav fick Sällskapeluttaga högsl sex tiondelar av livbålsmannen. Ett slalsbidrag lämnades,molsvarande av lönen, I samband med atl reglemente förpensionsanstallen ersattes av regleinente bemyndigade Kungl, Maj:l HPAall träffa nyll avtal med i enlighet med förslag somframlagts i prop, nr 80 till riksdag. Avtal slöts mellan Sällskapetoch HPA den I6juni 1961 och trädde i krafl den Ijuli 1961, Genom della avlal omlades pensioneringen av livhåismän påsådant säu atl den i väsentliga avseenden liknade syslemel i 1961 årsreglemente. Pensionerna blev sålunda temporära, dvs. menböljade lidigasl , Slorleken av pensionen berodde pålivbälsmans tjänstelid och pensionsgivande lön, Sällskapel betalade HPA treprocent av livbålsmannens lön. Statsbidrag utgick i form av ell engängsbidragom , .Sjöräddningssällskapet har hos HPAhemställt om överläggningar med HPA:s direktion rörande gällande avtal ompensioneringen av Sällskapets livbåtsmän, Säsom skäl för sädana överläggningaranförde Sällskapel all det fann atl avlalel numera ej molsvarar dagens krav. Direktionen delar Sällskapels uppfattning atl nu gällandeavlal om pensioneringen av Sällskapets livbåtsmän är föråldrat. Som nämntsbygger avtalet huvudsakligen på de principer som låg till grund årsreglemenie för pensionsanstalten. Delta reglemente har ersatts med nyaregler om väsentligt förbättrade pensioner för pensionsanstaltenspensionstagare i övrigt. Den tjänst som Sällskapels livbåtsmän utför är i mycketjämförlig med tjänst i handelsllollan. Del är därför enligt direktionens meningskäligl atl livbålsmannen tillerkännes pensionsförmåner likartade med dem somenligl nu gällande regler ulgår lill yrkessjömän i handelsllottan. Direktionen har låtit inom pensionsanstallen upprätta entablå över de livhåismän, som skulle beröras av en sådan reform, utvisande bl,a, de pensioner som vid nu gällande basbelopp kan tänkas bli intjänia av dem(Bilaga ,4),' Såvitt framgår av tablån synes den årliga utgiften för pensioneratlivbåtsmän normalt bli begränsad till mellan 60000 och lOOOOOkr, Eventuellaavgångar ur Sällskapels tjänst eller dödsfall före 65 (67) år kommer alt minskade angivna beloppen. Kostnaderna för pensioneringen av livbåtsmännen är såringa och Sällskapets verksamhet av så stort värde för sjöfarien och samhälleli övrigl alt ' Bilagan häi utesluten. 1979/80:84 90 det synes föga påkallat atl ålägga detta all betala bidragtill pensionerings-kostnaden. Direktionen har under hand erfarit alt och för mindre farlyg inle har någol all erinrahäremot. Med den angivna utgångspunkten ifrågasätter direktionen omfrägan om livbåtsmännens pensionering bör regleras genom avtal.Naturligare synes vara atl i stället genom ändring av kungörelse omsjömanspension likställa tjänst som livbålsman hos Sällskapet medsjö-mansskallelid för manskap, Direklionen vill i detla sammanhang understryka all deninte haft anledning all i detla sammanhang överväga huruvidalillämpningsområdel pensionskungörelse bör vidgas till all omfaltaäven andra personalkategorier. Enligt direktionens mening intar livhåtsmänneni förevarande avseende en särställning därför att deras pensionering sedanlänge omhänderhas av pensionsanstalten. Under åberopande av vad sålunda anförls fär direklionenanhålla alt regeringen mätte låta föranstalta om ändring av kungörelsen den 2juni 1972 om sjömanspension (SFS 1972:412) på sätt ovan angivits, så att medsjomansskattelid som manskap likställes lid under vilken varit anställdsåsom livbålsman hos ävensom i anslutning därtill atlSällskapet måtte befrias från skyldighet atl betala redareavgift. I handläggning av detla ärende har deltagit G Lindencrona.ordförande, , vice ordförande, och L Tygesen, ledamol respektiveersättare, samt C G Gyllenhaal, ledamol och pensionsanstaltens direktör. Samrådhar underhand skelt med ledamolen O . vilken ansluiii sig lilldirektionens uppfaUning i frågan, G Lindencrona C G Gyllenhaal 1979/80:84 91 Betänkandel har mottagits positivt av det övervägandeantalet remissinstanser. Vissa instanser är dock kritiska mot en del avulredningens förslag och anser att andra, mer angelägna reformförslag börgenomföras. Förslagen i belänkandet tillstyrks helt avsjöfartspoliliska utredningen (1977:05), ochSveriges redareförening. Sjöfolksförbundel framhåller att förslagen inle fulllut tillgodoser de krav förbundet ställde upp i en skrivelse tillkommunikationsdepartementet , Förbundets representant iutredningen ansäg det ändock möjligt att ställa sig bakom dessa utanreservation. Även riksjörsäkrings-verket redovisar en positiv grundinställning,Försäkringsinspeklionen. slalens personalpensionsverk och förmindre farlyg förklarar att de, bortsett frän en mindre detalj, inte har någotatt erinra mol innehållet i betänkandet, RRV menar att det numera saknas behov av en särskildsjönianspensio-nering. Det bör därför inte fattas några beslut om nyaförpliktelser från statens sida, Ulredningsförslagen kan enligl RRV innebäranya hinder för alt slopa sjömanspensioneringen eller överföra den lillkollektivavtal. Kritik mot innehållet i betänkandet förs också fram av.sjöfartsverket och direktören . Den senare lar i siU omfångsrikayllrande upp även en rad frågor som inte har behandlats i betänkandet. Några avdessa, som rör samordning med befälspensioner och förbäuringar av vissa äldrebefälspensioner, aktualiseras också av Sjöbefälets pensionskassa resp. . 2 Behovet av en fortsatt sjömanspensionering : Så länge inte utredningens material kompletterasmed hälsoundersökningar och med de uppgifter om hälsoförhällanden som finnstillgängliga i HPA: s arkiv, måste del förutsättas atl enkätundersökningensresullal är riktiga, dvs. atl sjukdomsfrekvensen och arbetslöshetsfrekvensenär högre bland sjömän än bland de flesla andra yrkesgrupper i sammaålder. Det måste alltså förutsättas alt sociala skäl talar för att ensjömanspensionering med möjlighel till pensionsuttag frän börbibehållas. Då utredningen ifrågasätter det sociala behovel av ensjömanspensionering, kan det anföras att framför allt de utvidgademöjligheterna till förtidspension alternativt delpension från älder kanha minskat behovet av sjömanspension någol för dem som fyllt . Senast i det ovan återgivna departementschefsuttalandetfrän har det förutsatts, att pensionsnivån skulle läggas så, aU fullpension vid gav ett väsentligt bidrag till försörjningen men först vidhögre ålder gav en godtagbar försörjning. Det belyder atl ilandgängna sjömänförulsattes komplettera sin sjömanspension med inkomster av annal slag, dvs. Utredningens slutsats (sid. 31), att det kan ifrågasät- 1979/80: 84 92 las om enbart sociala skäl motiverar ell bibehållande avsjömanspensioneringen bland annat emedan en del av pensionstagarnaförvärvsarbetar i land, innebär således i den delen, atl del sociala behovel aven sjömanspensionering ifrågasätls emedan denna fungerar som del var avsett.Ulredningen har inte visat hur höga inkomster de ilandgängna sjömännen har.Tills vidare får det därför förutsättas alt det finns etl socialt behov avsjömanspension även för dem som fått anslällning i land, Däremol kan medges atlde sociala skälen för en sjömanspensionering är svagare för dem som fortsätteri sjömansyrket. Här finns närm-ast del skälei för pensionsrält, atlsjömanskolleklivet under elt antal år har tjänat in en rätt lill pension genomatt arbeta för en lön, som annars kunde ha varil högre, Sjöfarlsverkel inslämmer i atl behovet av att få en stabilkär av goda sjömän utgör ett skäl för atl behålla en sjömanspensionering, RRV: De slora förändringarna inomsocialförsäkringsoinrådet - sänkl pensionsålder, reformen orn deltidspensionoch bältre möjligheter atl fä förtidspension p, g, a, arbelsmarknadsmässigaskäl - lalar enligl RRV:s mening för atl behoven av en särskildsjömanspensionering numera saknas.