prop · G303100 · 1979-12-31 00:00:00 — Kommittén stannar därför för lösningen ^atl endast de allmännabyråerna skall få ersättning från bidragsanslaget för social mottagning.Kommittén beräknar ^atl kostnaderna /78 skulle ha stigit med , om restidenhade ersatts som arbete. 1979/80:100 Bilaga5 107 Ersättningför huvudkontor som bas vid social ^moUagning Kommittén anför alt den underutredningsarbetet har blivit på detklara med att det på vissa orter finns byråer vars existens är motiverad avsociala skäl. Det gäller byråer på platser där befolkningsunderlaget interäcker ^lill för all göra en advokatbyrå lönsam. Haparandabyrån är enligt^kominillén ^En. ett exempel på en sådan byrå. Socialt motiverad kan ocksåenligt kommittén den byrå sägas vara som ligger på en ort där tillgången på^advokaiijänster är god ^l.o.m. så god alt den allmänna byrån ^inle ens^efler ^etableringsperiodens utgång förmått göra sig tillräckligt gällande ikonkurrensen men där ortens vidsträckta ^omland har så dålig tillgång tilladvokatservice all ^moUagningsverksamhelen utanför huvudorten moti^verar byrånsexistens. Kommittén föreslår alt det i första hand bör undersökas om inte dessatyper av byråer kan bli filialkontor ^lill andra relativt närbelägna byråer ochdärigenom avlyftas vissa fasta kostnader. Om ^detla visar sig omöjligt, t,ex,beroende på avståndet, föreslår kommittén ^atl del skall ^ulgå statligt bidragtill driften av sådana allmänna advokatbyråers huvudkontor. Bidraget skall varaså stort att det tillsammans med byråns intäkter ger kostnadstäckning. Medlenbör av dom^stolsverket betalas ut som ^driflbidrag ^lill byråer som går med^föriusl ^p.g.a. all ^klientlillslrömningen på huvudorten är för ringa. Vidbeslut om utbetalning skall givetvis ^slor vikt fästas vid om den berördabyråns verksamhet är rationellt bedriven. Vid beräkningen av anslagsbehovet fördetta ändamål bör man kunna utgå från ^elt visst procen^ttal av de allmännaadvokatbyråernas sammanlagt budgeterade omslutning exklusive driftbidrag.Under /78 skulle en halv ^procenl därav ha utgjort ,vilket enligt kommitténs uppfattning ungefår motsvarar storleken avunderskotten av denna art det ^budgetårel. Kommittén föreslår ^atl bidragetsätts ^lill en halv ^procenl av de allmänna byråernas budgeterade omsättning,sedan avdrag gjorts för ^inkomsler härrörande från driftbidrag. Vad nu sagtsfår enligt kommittén ^inle las till inläkt för ^atl huvudkontor får drivas utanatt ^elt verkligt behov därav föreligger. Från lid ^lill annan måste undersökasom den sociala ^moUagningsverksamhelen kan omorganiseras så att den blir mindrekostsam. ^Ersäitningför ^vikariekoslnader vid onormalt hög frånvaro Kommittén har redovisat hursjukledighet finansieras vid allmän och privat advokatbyrå. Privat byrå betalarsjukförsäkringsavgift. Personalen ^f^lr ^ersäitning från . Påden statliga sidan gäller ^s.k. ^arbetsgivarinlräde, dvs. arbetsgivaren statenbetalar sjuklön ^lill sina anställda och uppbär i gengäld dem tillkommandesjukpenningar. Kommittén påpekar ^atlde statliga och privata ^modellema för finansiering av anställdas ersättningunder sjuk- och föräldraledighet i princip är likvärdiga, åtminstone omfrånvarofrekvensen är lika ^slor i del ^slatliga som i det privata kollektivet.Det förekommer enligt kommittén all 1979/80:100 Bilaga5 108 också privata advokatbyråer tillämpar^arbetsgivarinlräde och betalar sjuklön och uppbär^försäkringskasseersätlningen. Sådana byråer betalar full avgift förförsäkringen och uppbär de sjukpenningar som motsvarar den frånvaro som denindividuella byrån drabbas av. De allmänna byråerna får genom befrielse från endel av avgiften för sjukförsäkring tillbaka ett statistisk utfall, som svarar^mol den frånvaro som samtliga ^slatliga tjänstemän har. Så länge somfrånvarofrekvensen vid de allmänna byråerna inte avviker från den som gällerhela det statliga kollektivet, varken gynnas eller missgynnas de allmännabyråerna. Erfarenheten från de allmänna advokatbyråerna tyder emellertid enligtkommittén på hög sjukfrånvaro. Enligt vad kommitténuttalar skulle de allmännaadvokatbyråerna i och för sig vara be^tjänta av all i likhet med de enskildabyråerna vara försäkrade för ^sjukpenningersätining. Eftersom de allmänna^byråema är ^slalliga ^myndigheler är de emellertid hänvisade till delsjukförsäkringssystem som gäller för sådana. 1 avsikt ^atl försätta deallmänna advokatbyråerna i en position där de ^kapaciletsmässigt förbliropåverkade av den onormalt stora frånvaron bland de anställda föreslår därförkommittén alt det ställs särskilda medel till domstolsverkels förfogande föratt finansiera ^vikariatsersältningar under sådan frånvaro som ^inle är normal.Reglerna för när medlen skall få tas i anspråk kan enligt kommittén utformasså, att när en byrå förbrukat viss andel av sina budgeterade lönemedel påersättningar ^lill vikarier den i fortsättningen får använda medel ur domstolsverkets^vikariepoll för sådana ^ersällningar. Rätten alt disponera medel ur pollen kanenligt kommittén också kopplas till ^vikarialslidens längd så all vid vikariatsom överstiger ersättningen för tiden därefter utgår urdomstolsverkets anslag. Kommittén anser att det bör överlämnas åtdomstolsverket ^atl närmare bestämma om förutsättningarna för utbetalning från^vikarialsanslagel. Vid reglernas utformning skall givetvis hänsyn tas till^atl sjuklön särskilt i de högre lönegraderna är förmånligare än sjukpenningoch till ^atl byråerna själva skall bära kostnaden för normal frånvaro.Kommittén har ^beräknai belastningen på ^etl ^vikarialsanslag ^lill ca 500.000kr. under ^budgeiårei 1977/78, I ^eU längre perspektiv är det enligt kommitténtroligt ^atl åldersfördelningen hos de allmänna byråernas anställda kommer attöverensstämma med den som gäller för samtliga ^slatligt anställda, varvidbelastningen på anslaget kan beräknas minska. Inom kommittén hardiskuterats någon form för ytterligare utjämning mellan år, då den allmännabyrån drabbas av omfattande sjuk-, havandeskaps- eller föräldraledighet, ochordinarie år. Kommittén har därvid funnit att motsvarande problem finns på denprivata sidan utan all någon helt ^lillfredsställande lösning har kunnatuppnås. Om onormala ^ledigheler av ^detla slag inträffar, får man enligtkommittén acceptera att full kostnadstäckning inte går att nå och räkna med attbättre ^resullal följande år läcker förlusten. 1979/80:100 Bilaga5 109 Ersättning för personalkostnader föranledda avmyndighetsformen och ersättning för specialutrustade lokaler. Kommittén föreslår attdriftbidrag skall utgå till de allmänna advokatbyråerna för sådanapersonalkostnader som är föranledda av myndighetsformen och för de särskildakostnader för specialutrustade lokaler som uppstår på grund av de ^slatliganormerna för utformning av lokaler. Vad gäller det föreslagna bidraget förpersonalkostnader har kommittén funnit ^atl rutinerna vid ^slalliga^myndigheler fordrar en viss personalstyrka som inte är nödvändig vid privatverksamhet. ^Atl exakt beräkna hur stor del av ^bilrädespersonalen som ärsysselsatt med all fullgöra de ^myndighelsspecifika rutinerna är emellertidenligt kommittén ^inle möjligt utan omfattande och kostsamma tidsstudier.Kommittén har därför nöjt sig med en uppskattning som underlag för sill förslagi denna del. ^Ell bidrag skulle under ^budgetårel 1977/78 ha uppgått ^lill303.000 kr enligt kommitténs uppskattning. Kommittén föreslårvidare att särskilt bidrag skall utgå för ^kosinader som följer av de allmännaadvokatbyråernas skyldighet alt uppfylla de statliga normerna för utformning avlokaler. Kommittén pekar särskilt på föreskrifterna om ^brandsäkra arkiv ochhandikappanpassning. Bidraget bör enligt kommittén bestämmas ^lill fem procentav budgeterade lokalkostnader, ^vilkel under /78 skulle hainneburit ^etl anslag på , 1 anslutning ^lillsitt förslag om bidrag för specialutrustade lokaler erinrar kommittén om attdel ^lidigare på ^statsbudgeien funnits ^elt särskilt ^utruslningsanslag för deallmänna advokatbyråerna. Nyanskaffningar och ^återanskaffningar av utrustningfinansieras numera över ^rörelseintäktema. Kommittén anser att detta är riktigtmen hävdar som sin mening att situationer kan uppstå , därdel naturliga sättet alt finansiera omfattande nya investeringar i utrustningblir via särskilt anslag. Kommittén konstaterar altadvokatbyråpersonal, som skall gå ^lill banda med tjänster inom ^etl brett fältav juridiken, har ett ^slort utbildningsbehov. Kommittén anser att behov avfortbildning även föreligger ^beiräffande arbetsmetoder på advokatbyrå. Kommitténföreslår att ett särskilt anslag för utbildning av ^advokalbyråpersonal ställs^lill förfogande. Utbildningen skall stå öppen för såvälstatligt som ^prival verksamma och för jurister lika väl som biträden. Medlenskall användas ^lill lärare, läromedel och kurslokaler. Om personalen vid deallmänna advokatbyråerna skulle ha haft samma kursfrekvens som personalen vidandra myndigheter inom domstolsverkels verksamhetsområde skulle en beräkningsom bygger på medverkan av ha ^letl till ^Prop.1979/80:100 Bilaga 5 110 ^kosinader under ^budgeiårei 1911 ^Ii^i^ för lokaler,lärare och kursledning på under förutsättning ^atl kursernabedrivits i ^internalform. Kommittén redovisaratt rörelsekapital för de allmänna advokatbyråerna under derasuppbyggnadsskede ställts ^lillförfogande bl,a, genom att förlusterna tillåtitsbelasta ^uppdragsanslagel och genom alt rörlig kredit i riksgäldskontoretutnyttjats ^mol ränta. För framtiden föreslårkommittén ^atl ett särskilt anslag ställs till förfogande för ökning avrörelsekapitalet. ^Atl skydda kapitalet för inflation skall ^däremoi ankomma påbyråe^r^na själva och ske genom prishöjning. skall i samband medanslagsframställningen bedöma byråernas behov av ytterligare rörelsekapitaltill följd av volymökning i verksamheten och yrka medel för delta behov. På medel som tas i anspråkskall enligt kommitténs förslag beräknas ränta. En del av avkastningen kan användastill uppskrivning av det disponerade kapitalel, varvid värdesäkring avtillskjutet kapital sker hos myndigheterna. Resten inlevereras ^lill staten. Hela avkastningen kan ocksåinbetalas till staten, som även då får ^ersäitning för värdeförsämring, men harrörelsefrihet i fråga om ^disposilionen av avkastningen. Kommittén anser ^atldel senare förfaringssättet är det bästa uttrycket för den lika konkurrens somskall råda mellan statlig och ^prival ^advokai^verksamhet och förordar därfördelta ^alternaiiv. 2.4.5 ^Efiergifl^uv viss del ^uv ^uckumiderude förluster Kommittén föreslår attden del av de allmänna advokatbyråernas samlade förluster som utgör en ^s.k.verklig ^föriusl för liden ^t.o.m. ^budgeiårei 1977/78 ^etl belopp på 11,4milj, kr, skall efterges. ^Beloppel får enligt kommittén väsentligen ses somen initialkostnad för uppbyggnaden av den nya organisationen. Kommittén räknarinte med all avskrivningsbeslut skall behövas . Återstoden avtillskjutna medel, 9,6 milj. kr bör enligt kommittén ses som rörelsekapital, påvilket i fortsättningen skall betalas ränta. 2.5 Redovisningen av resultatutvecklingen vid deallmänna advokatbyråerna 1 fråga omredovisningen av de allmänna advokatbyråernas resultatutveckling anförkommittén följande. Förändringen iupparbetat värde mellan två bokslutstillfällen speglar dels volymförändringenoch dels prisutvecklingen hos varorna. Volymförändringar påverkarrörelseresultatet reellt, medan prishöjningar eller prissänkningar ^enbari harnominell ^effekl. Som redovisningen nu är 1979/80:100 Bilaga5 111 utformad tas förändringen av upparbetat värde ej upp ibyråernas resultaträkning. Det beräknade värdet av nedlagda ^kosinader ipågående ärenden tillförs emellertid balansräkningens tillgångssida. Sammavärde tas upp som ^motpost på balansräkningens skuldsida under rubriken""Ej fakturerade pågående ärenden"'. För ^atl man skall få^elt för perioden rättvisande rörelseresultat bör enligt kommittén kostnadernaför arbete med vissa ärenden jämföras med intäkterna från samma ärenden - ävensådana som ännu ej har fakturerats. Delta kan åstadkommas genom ^atlförändringen av det upparbetade värdet tillförsrörelseresultatet. För all byråerna ^inle skall tillgodogöra sig^inflationsvinsl skall den del av förändringen av upparbetat värde som beror påprishöjning beräknas och föras upp som en kostnadspost i resultaträkningen.Hela ökningen av del upparbetade värdet skall därför redovisas som tillgång ibalansräkningen. Den del av ökningen som motsvaras av prishöjning skallredovisas som en ^avsätining på balansräkningens ^kapilalsida. Resten av detupparbetade värdels förändring visar då enligt kommittén den volymökning somägt rum under ^budgeiårei och utgör en del av den reella ökningen avrörelsekapitalet. Den reella ökningen av upparbetat värde har enligt kommitténunder ^budgeiårei 1975/76-1977/78 uppgått ^lill 1,7 milj. kr 1,4 milj. kr och1,4 milj. kr i löpande priser. Kommittén lämnar i sittbetänkande en utförlig redogörelse för de riktlinjer i fråga om taxor förersättningar till biträden och ^offenlliga försvarare som lades fast i sambandmed ^rättshjälpsreformen och för de olika taxor som sedermera fastställts avdomstolsverket. En rad ändringar harföreslagils av kommittén i olika laxesättnings-frågor. 1 ^etl fall avviker ^ellsådant förslag från de riktlinjer som lagts fast av . Kommittén harnämligen föreslagit alt ersättning i ärenden om allmän rättshjälp skall utgå iform av en fast och en rörlig del. Förslaget leder enligt kommittén ^lill behovav en statlig subvention i vad kommittén kallar ^entimmesärenden både vidprivata och allmänna advokatbyråer. Kommittén har förordat att sådan subventionskall utgå och har beräknat ^kostnadema för en sådan till per år.Formerna för utbetalning av subventionen bör enligt kommittén bli desamma somnu gäller för eftergiven rådgivningsavgift. Sådana ^särkostnadervid de allmänna advokatbyråerna för vilka utgår ^slatliga driftbidrag börenligt kommittén inte påverka de limkostnads-normer som ligger ^lill grund förolika taxor. I den mån de enskilda advokatbyråerna är belastade med^koslnadsslag som ej finns på allmän byrå skall tillbörlig hänsyn tas därtillnär ^timkoslnadsnormema beräknas. Kommittén anser att deformer som tillämpas vid bestämmande av timkostnadsnormer och taxor fungerartillfredsställande och föreslår inte någon ändring på denna punkt. 1979/80: 100 Bilaga5 112 De allmännaadvokatbyråerna nådde under sina första verksamhetsår inte upp till fullkostnadstäckning. ^Främsl av denna anledning tillkallades allmännaadvokatbyråkommittén (Dir 1977:54). Kommittén fick som huvuduppgift ^aU gör^a^en allmän utvärdering av verksamheten vid de allmänna ^advokatbyråema och av deförutsättningar som gäller för verksamheten. Ett viktigt inslag skulle därvidvara all göra en analys av de uppkomna ^föriusterna och lägga fram förslag ^lill^ålgärder för alt förbättra byråernas lönsamhet. Kommittén har redovisat sinaöverväganden och för^slag i betänkandet De allmänna advokatbyråerna ^(SOU1979:68). ficksamtidigt i uppdrag all redovisa sitt arbete och sina förslag till åtgärder förall på kort sikt och inom ramen för nuvarande förutsättningar för verksamhetenförbättra lönsamheten vid de allmänna advokatbyråerna. Sådan redovisning harlämnats vid olika tillfällen, bl.a. genom en promemoria ()""Redogörelse för åtgärder i syfte att förbättra lönsamheten vid deallmänna ^advokatbyråema". Vissa av de allmännaadvokatbyråerna har ända sedan de inrättades arbetat med full kostnadstäckning.Även de allmänna advokatbyråerna sammantagna uppnådde /79 full kostnadstäckning.Vad jag nu sagt lyder på alt ^ell förtjänstfullt arbete nedlagts vid byråernaoch vid . Också i fortsättningen ^måsle alla möjligheter tas^lill vara för all vid de allmänna advokatbyråerna bedriva arbetet så effektivtoch rationellt som möjligt, självfallet med bibehållet krav på en hög kvalitetpå de juridiska tjänster som erbjuds allmänheten. 3.2 Målsättning för och inriktning av verksamheten vid de allmänna advokatb^yråerna Kommittén har intefunnit anledning till några väsentliga förändringar i förhållande tillnuvarande ordning när det gäller målsättningen för och inriktningen avverksamheten vid de allmänna advokatbyråerna. Inte heller vidremissbehandlingen av kommitténs betänkande har framförts synpunkter som pekarpå all behov av sådana förändringar föreligger. Även jag anser all den gällandeordningen i ^alll väsentligt kan godtas också i fortsättningen. När del gälleravvägningen mellan kravet på full kostnadsläckning och ^önskemålel om valfrihetför den enskilde alt kunna vända sig till en enskilt verksam eller offentligtanställd jurist har kommittén funnit alt tillgången till biträde från allmänbyrå ^inle i alla lägen är så viktigalt lönsamhels-kravet ulan vidare kan lämnas ål sidan. har ianslutning härtill anfört att valfriheten för den enskilde mellan ^privalverksamma och offentligt anställda ^jurisler enligt ^Prop.1979/80:100 Bilaga 5 113 verkets uppfattning är ett argument för statligaadvokatbyråer som alltjämt bör tillmätas bärkraft. TCO delar kommitténsuppfattning ^beiräffande de allmänna byråernas huvuduppgifter men ifrågasättersamtidigt om man bör ställa så stora lönsamhetskrav som kommittén har ^gjort.TCO finner det angelägel att de allmänna ^advokalbyråemas uppgift att täcka^ell socialt betingat behov av juridisk hjälp ^inle kommer i skuggan avuppgiften all ge ^koslnadsinsyn. ^Eör egen del anserjag att den nuvarande omfattningen och förläggningen av verksamheten vid deallmänna advokatbyråerna i allt väsentligt svarar ^mol de anspråk som kanställas på tillgång ^lill juridisk service och valfrihet mellan enskiltverksamma och offentligt anställda jurister. Den nuvarande verksamhetenerbjuder enligt min uppfattning också tillräckliga möjligheter ^lillkostnadskontroll. Principen om all verksamheten vid de allmänna advokatbyråernaskall ge full täckning för kostnaderna bör vidare enligt min uppfattning liggafast. Vad jag har sagt nu innebäremellertid inte all tillgång till eller efterfrågan på juridisk service ^inlekan växla från tid ^lill annan i hela ^landel eller på enstaka orter.Självfallet bör verksamheten vid de allmänna advokatbyråerna även ifortsättningen kunna anpassas ^lill sådana förändringar. Del kan ^naturligenockså visa sig lämpligt alt av lönsamhetsskäl öka eller minska verksamheten viden enskild byrå. finner jag del naturligt och nödvändigt ^atlverksamheten fortlöpande omprövas. Jag vill här erinra om all inomjustitiedepartementet ^f.n. övervägs ^elt förslag från all lägganed en ^slörre byrå, som fortlöpande redovisat underskott i rörelsen, och ^atlersätta denna byrå med tre mindre byråer. I frågan om inriktningen avverksamheten vid de allmänna advokatbyråerna föreligger enighet mellankommittén och de remissinstanser som har yttrat sig i denna fråga om ^atlbyråerna liksom skall ha somen ^förslahandsuppgift att åta sig ärenden inom ^rätishjälpsområdet. Arbetet vid de allmännabyråerna bör enligt kommittén vidare inriktas på rättsområden som är centralaför medborgarna i ^allmänhel ulan ^atl det därför bör föreligga ^någol hinder^mol all utrymme ges för juristernas individuella intressen och särskildaförhållanden på viss ort. För de allmännaadvokatbyråerna bör enligt även i ^fortsäUningen gälla alt de ärskyldiga all åta sig ärenden inom ^rätts^hjälpsområdel. Någon ytterligarestyrning av deras verksamhetsinriktning bör ^inle förekomma. ^Verkel harframhållit ^atl det enligt verkets uppfattning ^inle ^f^inns någon anledningalt så kraftigt som kommittén gjort betona all tyngdpunkten i byråernas^verksamhel skall ligga inom ^rättshjälpsom^rådel. En konkurrens med enskildaadvokatbyråer på lika villkor även utom ^rättshjälpsområdel är enligt verketägnad all motverka en osund utveckling av ^advokatersällningarna. ^Verkel anserockså alt den ^slalliga ^byråorganisalionen måste få utvecklas så alt den blirmindre känslig för 8 Riksdagen1979180. 1979/80:100 Bilaga5 114 ändringar i verksamhetsbetingelserna. Förrekryteringen ^lill de allmänna advokatbyråerna är del vidare enligt verket avväsentlig betydelse alt juristerna erbjuds utvecklingsmöjligheter som inte ärsämre än de som kan erhållas i privat ^verksamhel. Många av de allmännaadvokatbyråerna har anfört liknande synpunkter. Enligt min uppfattning bör de allmännaadvokatbyråerna liksom varaskyldiga alt i första hand åta sig ärenden inom ^rättshjälpsområdel. Någraytterligare bindningar i fråga om inriktningen av verksamheten är enligt minmening ^inle påkallade. Jag finner del naturligt ^atl verksamheten har eninriktning och en bredd som svarar mot medborgarnas behov av juridisk servicepå olika områden. En särskild fördel härmed är all de allmänna advokatbyråernablir mindre känsliga för förändringar i efterfrågan på olika typer av ärenden. Enligt de riktlinjersom drogs upp i ^prop. 1972:4 skall de allmänna advokatbyråerna när de ålarsig uppdrag ^ulom ^rätishjälpsområdet tillämpa gällande taxor. Kommittén har berörtde allmänna byråernas ^arvodessältning för sådana uppdrag som faller utanför^rällshjälsområdet. gäller i fråga om dessa uppdrag, enligt kommittén,alt den av för rättshjälpsärenden fastställdaersättningsprincipen i ^allmänhel skall följas. Kommittén har anfört all dennaregel, som finns i byråinstruktionen, har föranlett missförstånd och av mångatros innebära en strikt tillämpning av ^timtaxa. Delta bör enligt kommitténinte utan vidare vara ^fallel. Enligt kommittén bör regeln om hur arvode föruppdrag ^ulom ^rättshjälpsområdel skall beräknas nyanseras mera. har isill remissyttrande anfört att en tillämpning av samma normer vid bestämmandeav ^bilrädesersälining inom och ^ulom ^rättshjälpsområdel medför en garanti förallmänheten alt de allmänna advokatbyråerna ^inle lar mer betalt för sinatjänster än en tillsynsmyndighet funnit vara skäligt. En sådan debiteringmedför vidare en angelägen prispress på ^advokaiijänster och ^etl stimulerandekonkurrensmedel för ^advokalverksamheten. Praxis vid bestämmande av ersättningutanför ^taxesatl område är, enligt , emellertid numera så fastutvecklad ^atl ^någol behov av ^inslruklionsbestämmelse inte längre föreligger. För egen del anser jagalt det i fortsättningen i fråga om debitering för uppdrag utanför^rättshjälpsområdel ^inle bör gälla några särskilda föreskrifter ellerriktlinjer som riktar sig enbart ^mol de allmänna ^advokat^byråema. Jag avser^atl senare föreslå regeringen alt den av kommittén omnämnda^instruktionsföreskriflen skall upphävas. 1979/80:100 Bilaga5 115 Kommittén har förordatatt de allmänna advokatbyråerna även i fortsättningen skall drivas som^slatliga myndigheter. Med något enstaka undantag har de remissinstanser somuttalat sig i frågan ^redovisal samma uppfattning. Även jag anser ^atl deallmänna advokatbyråerna också i fortsättningen bör drivas som ^slatligamyndigheter. Endast n^ågra fåremissinstanser har yttrat sig över kommitténs förslag i fråga om fördelningenav beslutskompetensen i olika frågor. anserjag alt det i fortsättningen bör ankomma på all lägga fastmålsättningen för och inriktningen av verksamheten vid de allmännaadvokatbyråerna. Det bör också i ^övrigl ankomma på alt fatta besluti principiella frågor. Inom de ramar som dragits upp av bör delankomma på regeringen alt falla beslut i enskilda frågor. Del bör sålunda somkommittén framhåller t.ex. ankomma pä regeringen all fatta beslut om^elablering eller nedläggning av någon enstaka byrå. När del gällerkommitténs förslag i fråga om kompetensfördelning mellan regeringen,och de allmänna advokatbyråerna ankommer del på regeringen altla ställning. Jag avser att vid ^elt senare tillfälle återkomma till regeringeni dessa frågor. Jag vill här endast framhålla alt det enligt min uppfattningI,v. bör ankomma på regeringen ^atl besluta om ^elablering eller nedläggning avfilialkontor, givetvis med rätt för regeringen all senare delegera sådanafrågor till . Kommittén har vidare^föreslagil ^ell ^anlal åtgärder som avses leda ^lill ett smidigare samarbetemellan ^byråema, och . rollvid anskaffning av lokaler för de allmänna advokatbyråerna har tagits upp avmånga remissinstanser.