prop · G303143 · 1979-12-31 00:00:00 — Enligt FARs uppfattning är behovenav och förutsättningarna för sekretesskydd i delta speciella fall för bankerinte jämförbara med dem som föreligger för revisorn i elt vanligl aktiebolag.Banksekretessen avser att tillgodose visst intresse för den enskilda bankkundenunder del att revisorns tystnadsplikt enligt aktiebolagslagen avserklientföretagets angelägenheter i stort, vilkel också bör ses mot bakgrund avrevisorns rapporteringsplikl som måste fullgöras med beaktande av mängagruppers intressen, I anslutning härtill vill FAR framhålla alt dekvalificerade revisorerna inom ramen för sin normala revision verksamt bidrartill all förebygga ekonomisk brottslighet. sker bl.a. genom all revisornverkar för Prop.1979/80:143 241 riktig redovisning och god inlern kontroll saml granskarefterlevnaden av akliebolagslagen och även andra lagar. Riklig redovisningbidrar till atl skapa en miljö som verkar hindrande för ekonomisk broilslighei. Föreningen : Särskili frågan omsekretessen är angelägen alt få närmare utredd. Arbelsgruppen konstaierar, attrevisor inte på annat sätt åläggs alt lämna upplysningar lill uiomslående ängenom revisionsberättelsen. Enligt arbetsgruppen har del förekommil atl ävengrava missförhållanden inle omnämnts i revisionsberättelsen under åberopandeav tystnadsplikten. Erfarenheterna från kommerskollegiums tillsynsverksamhetvisar också alt sådana fall förekommer. Arbelsgruppen understryker därför attrevisors skyldighet atl göra anmärkning inle har någol samband med frågan omrevisors tystnadsplikt. Detta är ett viktigt ullalande som bättre bör kommatill uttryck i lagsliflning och etiska regler för revisors verksamhet. Del ärinle fråga om att ålägga revisor all företa utredningar eller andra omfattandeålgärder. Vad del gäller är, att revisom skall stå lill tjänst med fakiiskaupplysningar beträffande förhållandena i bolagel. Föreningen vill understrykaangelägenheten av all dessa uttalanden kommer till konkret uttryck ilagsliftning och anvisningar beiräffande revisors verksamhet. revision: Institutet har intet alterinra mot förslaget till förtydligande av innebörden av revisors lystnadsplikloch upplysningsskyldighet. Institutet vill emellertid ifrågasätta omkopplingen lill banksekretessen löser dessa problem med hänsyn till den störreinlres-senlkrets som revisorn har att beakla. LRF: Bestämmelserna om revisoms lystnadsplikl ochupplysningsskyldighel föreslås få samma innehåll som gällande regler avseendebanksekretessen. LRF konstaterar att svårigheter kan uppstå atl vidregeltolkning uppnå rält tillämpning inom ett annat yrkesområde. Begreppet "i oträngt mål" är ingalunda entydigloch lältolkat för envar, vilket arbetsgruppen själv konstaterar. God revisorssed kräver att anmärkningsvärda förhållandenav olika slag kommer till uttryck i revisionsberättelsen. Revisorns upplysningsskyldighet regleras iaktiebolagslagen 10 kap. 7 8ff 1 10 8 3 st. anges tydligt att anmärkning skallske i revisionsberättelsen om revisor vid sin granskning funnit all åtgärdeller försummelse, som kan föranleda ersättningsskyldighet, liggerstyrelseledamot eller VD lill lasl eller atl dessa eljest handlat i strid motlag eller bolagsordning. Revisor kan även i övrigl i berättelsen meddelaupplysningar som han önskar bringa till aktieägarnas kännedom. I den mån revisor ålägges skyldighet att lämnaupplysningar till bolagsstämman och/eller vissa funktionärer i bolagel anserLRF alt samma information även bör lämnas till VD/styrelse. Revisorns uppgifler i företaget kommer atl förskjutas motökad förvallningsrevision. Bedömning av vidtagna förvaltningsåtgärder kommerall än mer bli en av revisorns viktigaste uppgifter. Härför erfordras dokumentationoch detaljerade uppgifler om bakgrund till fattade beslut elc. Om reglerna betrlystnadsplikt och upplysningsskyldighet skulle förändras i den riktning att deluckras upp anser LRF att viss risk kan föreligga atl det förtroendeföretagsledningen som regel visar revisorn, i form av omfattande och adekvatinformalion, skulle kunna rubbas. Professor skrivning, refererad på sidan 49 ipromemorian, antyder svårigheten att åstadkomma en räu tillämpning avlagtexten. 1 referatet anges: "Givet är emellertid alt banken i sådanafall bör handla med försiktighet; i tveksamma fall bör upplysningar hellrevägras än lämnas". 16 1979/80. Prop.1979/80: 143 242 Upplysningsskyldighet till medrevisor, ny revisor,särskild granskare resp. konkursförvaltare anser LRF vara en självklarhetvarför förslagel tillstyrkes i denna del. Med en rätt lolkning av nuvarande regler och författningarsamt med beaktande av en fortgående anpassning lill vad som vid varje tillfällekan anses vara god revisorssed har man inom revisorsorganisationerna medverkattill atl en rätt avvägd praxis skapar förutsättningar för regler om revisornstystnadsplikt och upplysningsskyldighet, LO: Bestämmelsen om revisors upplysningsskyldighet börenligt LOs mening skärpas. Den föreslagna regeln att revisor ej i oträngl målfår lämna upplysningar till enskild aktieägare eller utomstående måslekompletteras så att det framgår att revisor har en ovillkoriigupplysningsskyldighel gentemot exempelvis skattemyndighet, polis elleråklagare. Delta kan ske genom lillägg till lagtexten eller genommotivutlalanden. SACOISR (= ); Den sislameningen "Av lagen bör vidare uttryckligen framgå alt revisor har enovillkorlig upplysningsskyldighet gentemot medrevisor, särskild granskare, nyrevisor och, om bolagel försätts i konkurs, konkursförvaltare" ärvälmotiverad. Detta bl.a. för atl revisionen skall ha konlinuitel och som enföljd härav en styrka som motsvarar intressenternas förväntningar. Förändringenvad avser revisoms lystnadsplikt är ej lika självklar. I likhet med remissensgrundantagande gäller givelvis ej tystnadsplikt i de avseenden uttalanden irevisionsberättelsen syftar på ulan gentemot enskilda aktieägare eller utomstående.Vid ställningstagandet till nu framlagt förslag är det viktigt att ha klart försig vilka upplysningar del kan vara fråga om som är av intresse för enskildaktieägare eller utomstående och som ej skall omnämnas i revisionsberättelsen.För atl kunna la ställning till nu framfört förslag finner vi del nödvändigtatt den kunskap som åsyftas och som ej skall anges i revisionsberättelsenkartläggs för att kunna taga ställning lill förslagel. Rent principielltförefaller det mindre önskvärt att viss information är av belydelse utan atlbehöva anges i revisionsberättelsen. Detta leder följaklligen lill atlinformalion skall kunna ges ulanför revisionsberättelsen utan att samtligaintressenter nås av densamma. KF: KF lillstyrker den föreslagna ändringen avsekretessbestämmelserna i aktiebolagslagen. vill KF betona attuttrycket "i oträngt mål" förefaller en smula otidsenligt - möjligenockså svårförståeligt för den icke invigde - i aktiebolagslagen, som ju dalerarsig . Del är därför KF:s förhoppning att arbetsgruppen skall besannas,dä den förutser att "i samband med det pågående lagstiftningsarbetet påsekretessområdet kan andra, modernare och mera lättillgängliga uttryck framkommaän banklagstiftningens 'i oträngl mål' " (s. 49). KF lillslyrker att aktiebolagslagen kompletteras meduttryckliga bestämmelser om revisors upplysningsskyldighet enligtarbetsgruppens förslag. KF förutsälter alt arbetsgruppen tänkt sig motsvarandeändringar i föreningslagen beiräffande revisors tystnadsplikt och upplysningsskyl dighet, ehuru gruppen ej lämnat konkreta förslag därtill. Sammanfattningsvis fär KF således tillstyrka förslagen.Svensk induslriförening: Enligt föreningens mening är det väsentligl alltystnadsplikten icke uppluckras så atl förelagsledningen förlorar förtroendetför revisorerna och underlåter att lämna de upplysningar som erfordras för enfullgod revision. Föreningen kan av denna anledning icke tillstyrkaarbetsgruppens förslag i denna del. Däremot har föreningen inget atl erinra Prop.1979/80: 143 243 mot förslaget om ovillkorlig upplysningsskyldighel motmedrevisor, särskild granskare, ny revisor och konkursförvaltare. : anser rikligl altrevisor får en ovillkorlig upplysningsplikt gentemoi de uppräknade personerna. är däremoi kritisk mol förslagel allrevisors lystnadsplikl i övrigl skall bestämmas med banksekretessen såsomförebild. Arbetsgruppenframhåller atl uttrycket "i oträngl mål" i och för sig har enobestämd innebörd. Emellertid pekar gruppen på att en betydande precisering harskett genom bankernas praxis. Gruppen anser att bankpraxis bör kunna getillräcklig ledning även för revisorerna. är tveksam om dennauppfattning är riktig. Banksekretessen skall skydda den enskilda bankkundensinlresse att hans förhållande lill banken ej ulan mycket slarka skäl blir kändaför utomstående; sekretesskyddet avser således en noga preciserad relation nämligenbanken-kunden. Revisors tystnadsplikt däremot skall i princip avse alla detreviderade bolagets angelägenheler och i dem kan ell sekretessinlresse finnasåt många olika håll. Redan häri ligger en inte oväsentlig skillnad, som kanförsvåra en bolagsrevisors bedömning av sekretessbehovets omfattning.Framförallt måste emellerlid anmärkas atl tillämpningen av banksekretessen ibankerna underlättas av de uttryckliga bestämmelser riklade direkt till bankernasom särskilt på taxeringsområdet genombryter banksekretessen. Motsvarandeledning i särskilda lagregler kommer åtminstone lills vidare att i storulslräckning saknas för bolagsrevisorerna. Dessa tvingas därför att mer änbankerna på egen hand göra den erforderliga intresseavväg-ningen i sekreiessärenden.En sådan avvägning sker också i bankerna i viss omfattning, men den hänför sigdär i regel till några för just bankverksamheten typiska fåll där fastarutiner har utbildats. Organisalionen i bankerna medger ocksä en kollegialprövning av dessa ärenden under medverkan av jurisler. De skillnader, som härantytts, talar mot att en regel om lystnadsplikt för revisor utan vidareefterbildar regeln om banksekretess. Revisors tystnadsplikt börenligtbankföreningens mening utformas på elt mer konkret sätt än banklagens regel ombanksekretess. : Arbetsgruppenföreslår alt bestämmelserna om revisors tystnadsplikt uppmjukas och omarbetasefter mönsier av banksekretessen. SBEF anser atl de regler som gäller i frågaom banksekretessen inle ulan vidare kan överföras lill att gälla revisorer. Ejheller lorde en uppmjukning av sekretessreglerna för revisorer vara möjligeflersom della allvarligt kan försämra del förtroendefulla samarbele mellanrevisor och företagsledning som är en förutsättning för revisorns möjligheterall genomföra en väl underbyggd revision. Enligt SBEFs mening är det synnerligen angeläget och ettviktigt krav ur rättssäkerhetssynpunkt alt i författningstext eller liknandesammanhang undvika ultryck som är oklara och skapar osäkerhet om rättsläget.Arbetsgruppens promemoria innehåller exempel på oklara utiryck. 1 promemorianföreslår man sålunda uttrycket "oträngt mål". Enligt SBEFs uppfallningbör delta uttryck ej komma lill användning. Svenska försäkringsbolags riksjörbund: Riksförbundetkonstaterar all det i ett förelag finns intressegrupper vid sidan av ägarna ochatt revisors upplysningsplikt gentemoi dessa olika intressen klarl börregleras. Revisors huvudman är dock bolagsstämman och revisor fullgör enviklig del av sin upplysningsplikt genom revisionsberättelsen. Om utökadupplysningsplikt anses önskvärd kan en väg vara att utöka kraven pä vadrevisionsberättelse skall innehålla, Riksförbundel anser att innebörden av denföre- Prop.1979/80:143 244 slagna bestämmelsen bör klargöras i motiven eftersom densynes omfatta både en uividgning och en inskränkning av upplysningsplikten. och : Förbunden lillslyrker all revisor fär en ovillkorlig upplysningspliktgeniemot de uppräknade personerna. Däremoi släller sig förbunden avvisande lillförslaget att revisors tystnadsplikt i övrigt skall uppmjukas och beslämmas medbanksekretessen som förebild. Det åligger i första hand inle en revisor att -på annal sätt än genom revisionsberättelsen eller på bolagsstämma enligtaktiebolagslagens regler - utåt lämna upplysningar om etl förelag till olikaintressenter. Del är till slyrelsen och den verkslällande direktören iföretagen som de intresserade har alt vända sig och detta är av slorprincipiell vikl. Arbelsgruppen har även för egen del noterat förhållandel, men- uiifrän de iniressen gruppen hafl alt arbeta - funnit del otillfredsställandeatl broltsutredande och rättsvårdande myndigheler inle direkl kan utnyttja enrevisors vetskap om ell bolags förhållanden. 1 alllför slor utsträckningförekommer det, enligt arbelsgruppen, atl en revisor med hänvisning tillskaderekvisitet anser sig böra vägra all lämna begärda upplysningar om bolaget.Förbunden är självfallet posiliva lill ålgärder som kan motverka brottslighetmen måsle framhålla att del är del reguljära livet som i första hand måstestyra lagstiftningen om näringslivets förhållanden, dvs lagstiftaren skall iförsta hand utgå från vad som är en lämplig reglering av lojalnäringsverksamhet. Styrande för aktiebolagsrälten blir dä förhällandet mellanbolagsorganen och dessas närmaste intressenikrels aktieägare och borgenärer. Del förfångsrekvisit som kommit till användning iakliebolagslagen utgör en lämplig gränsdragning för bolagsorganensansvarsområde och därför bör inte ulan starka skäl de civilrättsliga reglernahärom ändras. Del är för näringslivet nödvändigt all ansvarsgränserna förstyrelse och revisorer korresponderar. Därför framstår en särskild, avvikande,beslämning av revisors tystnadsplikt i vissa fall som en oacceptabel oklarhetsärskilt som dessutom rekvisitet "i oträngt mål" är främmande förbolagsvärldens terminologi. : En precisering av revisorernaslystnadsplikt och upplysningsskyldighet torde kunna vara etl stöd för denseriöse revisorn när del gäller atl medverka till förebyggande eller avslöjandeav ekonomiska broll. (= kammarkonloret): Kammarkonloret anserinle förslagel innebära en lillräckligl klar avgränsning av de fall som brytertystnadsplikten. Eftersom arbetsgruppen anger all konstaterade brister har singrund i tolkningsfrågor hade del varit värdefullt om den i slället hadeföreslagit en tolkningsregel, lämpligen som anvisning lill den akluella paragrafen,och som diskuterar i vilka situationer en uppgift skall anses vara tillfakliskl "förfång", Skallemässigl olagliga bokslulsdisposilioner,felaktigt ullag av mervärdeskalt eller underlåtna källskalleavdrag kan vidupptäckt medföra sådana belalningskonsekvenser för bolaget att dess fortbeståndävenlyras. yppande av sädana förhållanden kan givetvis i stunden vara lill"förfång", men ändå i ett längre tidsperspektiv lill fördel. Analogikan lillgångar som åtkommils eller använts i brottslig verksamhet (eller dessasvärde) förklaras förverkade. Revisorn har emellertid att också göra en bedömning avrisken för atl dessa latenta skulder aktualiseras. kan vissarevisorer bedöma risken i denna del som så liten att anmärkning ej görs. Tillföljd härav kommer exemplifierade omständigheter ej till borgenärernas och Prop.1979/80:143 245 samhällets kännedom, I bolag vari ägarna ej dellar iföretagsledningen blir ej heller dessa informerade. Mot bakgrund av del anförda, samt med hänvisning tillrådande oklarhet om hur uttrycket "oträngl mål" skall tolkas avsiyrksden föreslagna ändringen av aktiebolagslagen och förordas alt del i ställetklarare ulialas i vilka fall en revisor kan lämna upplysningar omoegenlligheler i akliebolags verksamhel utan skadeståndsrisk, I detlasammanhang kan påpekas att det i bl. a. ålagts revisoranmälningsskyldighet i liknande fall. Den som förordnats att ulföra taxeringsrevision är ålagdsekretess i sitt arbele. Mot bakgrund härav är det bl. a. möjligt atl utförataxeringsrevision även hos en skatlskyldigs revisor i syfte atl inhämtahandlingar som denne innehar, ulan hinder av atl revisorn har att iakttagatystnad om handlingarnas innehåll. När nu etl förtydligande av andra slycket10 kap 13 6 akliebolagslagen aktualiseras av arbelsgruppen bör lill denföreslagna krelsen lystnadspliktiga fogas "den som uppdragils verkställataxeringsrevision". ålerkommande diskussioner huruvida revisor endaslär skyldig tillhandahålla handlingar av belydelse för revisionen eller omrevisor också skall lämna upplysningar då så begäres skulle härigenom kunnaundvikas. Del finns ingen anledning att göra tystnadsplikten beroende av ivilken form önskad information överlämnas. : Såvitt gäller tystnadsplikt ochkommunal revision vill förbundet erinra om sill yltrande lill departementet den15 över departementspromemorian (Ds Ju 1977; 1 och 11) Handlingssekretess ochtystnadsplikt, där hindret i regeringsformen mot tystnadspliktsbestämmelser ielt kommunalt revisionsreglemente påtalades. Denna fråga las inte upp i denföreliggande promemorian. Svenska revisorsamfundet: Samfundet avstyrker förslagelatt beslämmelser om revisors tystnadsplikt omarbetas efter mönsier av banksekretessen. Revisorns arbete bygger i slor utsträckning på ettförtroendefullt samarbele mellan företaget och dess personal och revisorn.Till hjälp vid sina utredningar och som underlag för sina bedömningar skallrevisorn kunna räkna med att få tillgäng till uppgifter även av sädan natur attde inte får riskera att komma till obehörigas kännedom. Förelagel skall kunna -och kan - lämna uppgifterna utan all riskera att dessa förs vidare.Enligt samfundets mening skulle en uppluckring av bestämmelserna om revisorslystnadsplikl kunna allvarligt försämra detta förtroendefulla samarbete och påså sätt försvåra för revisorn atl genomföra en väl underbyggd revision. Framförallt torde revisorns underiag för bedömningar i samband medförvaltningsrevisionen riskera atl försämras. Negativa effekter av ett genomförande av arbelsgruppensförslag kan riskeras uppstå även genom alt revisorerna blir mindre benägna attdokumentera sina iakttagelser och erfarenheter i samband med revisionerna. Ensådan utveckling finge inle ses som en strävan hos revisorerna atl fly undan dekrav samhället ställer på dem utan fastmer som en väg att minska den osäkerheten regel med föreslagen innebörd skulle medföra. Samfundet anser det vara etl viktigt samhällsintresse attupprätthålla kravel på en god revision. Del är dä också enligt vår uppfattningbetydelsefullt att inle regler skapas som motverkar della syfte genom alt deminskar öppenheten från företagel gentemoi revisorn samt minskar revisorns benägenhetatt dokumentera sina iakttagelser. De regler som gäller i fråga om banksekretessen kaninle utan vidare överföras till och styra utvecklingen inom ett hell annalyrkesom- Prop.1979/80:143 246 Jämförelserna med praxis inom bankområdei finnersamfundet inte vara relevanla. SRS avvisar således den föreslagna omarbetningenav bestämmelserna om revisors lystnadsplikl och upplysningsskyldighel eftermönster av banksekretessen. Vid silt ställningstagande har samfundet dessulom funnitatt innebörden av begreppet "oträngl mål" är synnerligen oklar ochatt den med all sannolikhet vid många tillfällen kommer att slälla revisorernainför svåra överväganden. Tolkningen i praxis av banksekreiessreglerna tordevara till ringa ledning, då frågorna rör sig inom så väsensskilda områden. Samfundet anser, alt revisorns tystnadsplikt ochupplysningsskyldighet alltfort skall grundas på nuvarande stadgande i 10 kap.13 8 aktiebolagslagen. Den där intagna förfångsklausulen återfanns även i 1944års aktiebolagslag och bygger således på en lång tillämpning i praxis. Attregeln överfördes lill aktiebolagslag får ses som elt bevis på att deni praktiken fungerat tillfredsställande. Samfundet vill framhålla att i de avarbetsgruppen refererade fallen 7 och 14 (sid 71 f och 79 fi i promemorian)synes en feltolkning av förfångsklausulens rätta innebörd ha gjorts av resp.revisor. Med nuvarande bestämmelser har revisorn möjlighet alt efter eninlresseavvägning i varje enskilt fall kommunicera med tredje man i denomfallning som erfordras för ett fullgörande av revisorsuppdraget. För altundvika missuppfattning rörande förfångsklausulens innebörd kan del finnasanledning atl klart markera i lagtexten, att förfängsrekvisilel inte fritarrevisor från skyldighet att i revisionsberättelsen omnämna påträffade missförhållanden.Samfundet vill i sammanhanget peka på all det pågår en utveckling mot en slörreöppenhet i revisionsberättelsen. Denna utveckling understöds av samfundet. Den av arbetsgruppen föreslagna upplysningsskyldighetengeniemot medrevisor, särskild granskare, ny revisor och i förekommande fall konkursförvaltarefinner samfundet vara motiverad. Förslagel lillslyrkes på denna punkt. Revisorns tystnadsplikt torde gälla också gentemoibolagels interna organ däribland arbelsiagarkonsuller och styrelseledamöter.Viss osäkerhel råder emellertid pä denna punkt. Del kan därför finnas eltbehov av klarläggande av revisorns möjlighet lill kommunikation med bolagets organ.Samfundet är för sin del berett medverka i överläggningar härom. : Såvitt avser tystnadspliktenlorde förslaget om det genomförs komma att innebära en grundläggandeförändring av revisorsrollen. Det är också högst tveksamt om förslaget i dennadel är förenligt med det sysslomannaskap som ligger i revisors uppdrag. Härtillkommer att det är en väsentlig skillnad mellan de tjänster som lillhandahållsav en bank respektive en revisor. En banks tjänster behöver den enskilde inleheller anlita, om han inte önskar del. Driver han etl förelag i aktiebolagsform,måste dock revisor anlilas. På grund härav avstyrker föreningen förslagel i dendelen. Förslagel att ålägga revisorn en ovillkorligupplysningsplikt geniemot medrevisor m.fl. har däremoi en praktisk, irevisionsarbetets verklighet förankrad funktion. Förslaget tillstyrks därför. : Det kan ifrågasättas om denföreslagna omarbetningen av bestämmelsen om revisors lystnadsplikt i 10 kap,13 8 första stycket akliebolagslagen skulle utgöra ett slöd ål de seriösarevisorernas verksamhet. Såsom påpekas i promemorian garanteras genom den i laginskrivna lysktnadspliklen att revisorn i ett företag får upplysningar frånförelagsledningen och också förtroenden från denna. Delta är enligt promemoriannågonting som man naturligtvis bör slå vakt om. Prop.1979/80:143 247 Klarl är att en företagsledning kan anse sig böra iakttagaslörre ålerhäll-samhet om del inte finns en i lagen klarl definieradlystnadsplikl för revisorn. Även av andra anledningar kan del vara olämpligtall lillägga revisor rätt att efter egen intresseavvägning lämna eller vägralämna upplysningar. påpekande gör samfundet framför alll mol bakgrund avuttalandet i promemorian, att del befinnes "otillfredsställande attbrotts-utredande och rättsvårdande myndigheler inle direkl kan utnyttja en revisorsvetskap om etl bolags förhållanden." Till följd av nämnda uttalande skullenämligen en vägran att lämna upplysningar bl.a. kunna få till följd atl enrältsvårdande myndighet som begäri viss upplysning skulle kunna ifrågasätta omrevisorn gjort en riktig intresseavvägning. Revisorn skulle i sådana fall kunnakomma i en besvärlig intressekonflikl genom alt en vägran från hans sida attlämna upplysningar skulle kunna lolkas "mol" uppdragsgivaren ellerdess förelagsledning. Regeln om sekrelessplikt bör enligt samfundets åsiktformuleras med utgångspunkt från att en revisors huvuduppgift är all företa enpå en oberoende ställning grundad granskning av styrelsens förvaltning till båtnadför styrelsens aktieägare och borgenärer. Revisorn får enligt samfundetsmening inte uppfattas som ombud för statliga eller fiskala iniressen och inteheller som en reguljär upplysningskålla för statliga myndigheter. Det är därförviktigt atl göra en avgränsning lill förmän för ovan angivna huvuduppgift,vilket i längden också bäsl torde gagna de samhälleliga intressena. Skulle likväl en uppmjukning av tilltänkt innebördgenomföras beträffande tystnadsplikten för aktiebolags revisor, bör denna ivart fall ej bestämmas genom uttrycket "i oträngl mål", varsinnebörd "inle är klar för var och en" och som blir begriplig förstefter studium av bankpraxis.