prop · G303132 · 1979-12-31 00:00:00 — Resolutionenanmäldes vid ell möte som de styrande kommittéerna för Bernkonvenlionen ochVäridskonvenlionen höll i men har därefler ej föranlettnågra åtgärder på det internationella planet. Somförul nämnts finns det - frånsett vad som gäller för arkiv och bibliotek -intenågra regler i den nordiska upphovsrättsliga lagsiiftningen som särskiltbehandlar fotokopiering av skyddade verk. 1NUK:s betänkande föreslogs regler om fotokopiering av skyddade verk i tre nyaparagrafer i , betecknade 11 a-c §§. Det föreslogs att reglerna skulletillämpas också i fråga om kataloger och andra i 49 § URL avsedda arbelen samli fräga om fotografier. 3.1.4.1De svenska sakkunnigas förslag till reglering Desvenska sakkunniga i kommittén föreslog - i likhet med de danska, finländskaoch norska medlemmarna - att ett system med avtalslicens borde gälla i fråga omfolokopiering inom undervisningsväsendel. I förslaget behandlades fotokopieringav skyddade verk inom undervisningsverksamhet i 11 a § URL. Del föreslagnastadgandet hade följande lydelse: "Läroanstalteller annan institution, vilken på grund av avtal med organisation företrädandeett fiertal svenska upphovsmän på området äger rätt att för bruk inomundervisningsverksamhet genom fotokopiering eller liknande förfarandeframställa exemplar av utgivna verk, mä pä villkor motsvarande dem som gällaenligt avtalet genom sådant förfarande även framställa exemplar av utgivet,till samma art hänföriigt verk av upphovsman, som icke företrädes avorganisationen. Vad sålunda framställts må endast utnyttjas inomundervisningsverksamhet. som i första stycket sägs må ha bestämt om fördelning av vederiagför framslällning som där avses mellan upphovsmän, som företrädas avorganisationen, eller om atl sådant vederlag skall gå till ändamål, gemensammaför sådana upphovsmän, skall tillämpas pä motsvarande sätl i fråga omupphovsmän, som icke företrädas av organisationen." Ianslutning till beslämmelsema i 11 a § URL (och i 11 b och 17 a §§ URL vilkaocksä innehöll bestämmelser om avtalslicens) föreslogs en särskild regleringsom innebar möjlighel för part att påkalla skiljemannaförfarande 1979/80:132 70 omavtalsförhandling ej ledde till resultat. Regleringen intogs i en föreslagen nyparagraf i URL, betecknad 26 a §. Det föreslagna stadgandet hade följandelydelse; "Lederförhandling om avtal som avses i , 11b och 17a§§ ej till resullal, äger parthänskjuta tvistefrågan till avgörande av skiljemän. Konungen meddelar närmarebestämmelser om utseende av skiljemännen och om förfarandet inför dem. Vidtillämpning av 11 a, 11 b och 17 a §§ skall avgörande, som avses i förstastycket, äga samma verkan som om avtal av motsvarande innehåll kommit tillstånd mellan parlerna." Denordning som sålunda föreslogs i fråga om avtal om fotokopiering av skyddadeverk ansågs även böra gälla i fråga om avtal beträffande fotokopiering avkataloger och liknande arbeten, som är skyddade genom 49 § URL, ochfotografier, som är skyddade i FotoL. Det föreslogs därför att hänvisningartill ll a § och till 26 a § URL skulle tas in i 49 § URL och i FotoL (5§). Desvenska sakkunniga hade biträtts av experter, I ett särskilt yllrande över desakkunnigas förslag förklarade vissa av experterna att de inte kunde godta alt11 a § URL inle uttryckligen lämnade utrymme för upphovsman att meddelaindividuelll förbud mot avialslicensens tillämpning, I yttrandet riktadeskriiik även mol den föreslagna regleringen i 26 a § URL, 3.1.4.2 Remissbehandlingen av det svenska förslaget Förslageti 11 a § URL rörande fotokopiering inom undervisningsverksamhet fick allmäntsett ett positivi mottagande. En slor del av remissorganen tillstyrkte ellerförklarade sig lämna utan erinran de sakkunnigas förslag lill bestämmelser omavtalslicens. Andra förklarade sig mera allmänt inle ha någon erinran mothuvudlinjerna i förslaget. Konstnärliga och litterära yrkesutövaressamarbelsnämnd (KLYS) och några andra remissinstanser uttalade alt avialslicensvar en principielll godtagbar form för reglering av området för inskränkningari upphovsrätten. Beträffandeden konkreta utformningen av de föreslagna avtalslicensbestämmelsernaifrågasatte ätskilliga remissinstanser om bestämmelserna i tillräcklig gradtillgodosåg de krav som ställer på unionsländernaslagstiftning. De syftade här främst på den del av förslaget, som innebar attutomstående upphovsmän - i första hand dä utländska upphovsmän - skall varaskyldiga att underkasta sig avtalsbestämmelser och organisaiionsbeslut som gårut pä att influtna ersättningsbelopp skall användas för kollektiva ändamål, Iremissyttrandena framhölls att hänsyn lill Bernkonvenlionen krävde attutomstående upphovsman tillerkändes en räll alt begära individuell avräkning.Likaså hävdades att hänsyn lill krävde att upphovsman medgavsrätt att indivduelll undanta verk från lillämpningen av bestämmelserna. Förslagetenligt 26 a § URL om hänskjutande lill skiljemän tillstyrktes endast av ettfåtal remissinstanser. En allmän mening bland de avstyrkande instanserna varatt de föreslagna bestämmelserna kunde medföra svårigheter i den praktiskatillämpningen och även motverka den utveckling inom organisationsväsendet påupphovsrättens omräde som är en fömtsättning för en ordning med avtalslicens. 3.1.4,3De danska, finländska och norska sakkunnigas förslag till reglering Såsomberörls i avsnitt 3.1.4.1 byggde även de av de danska, finländska och norskasakkunniga framlagda förslagen lill reglering av fotokopiering inomundervisningsväsendel på etl system med avtalslicens. De av dessa sakkunnigaföreslagna bestämmelserna överensstämde därför i huvudsak med det svenskaförslaget i 11 a § URL. De danska och finländska förslagen innehöll emellertidhärutöver beslämmelser som gav utomstående upphovsmän rätl atl, när det gälldemedel som avsatts för kollektiva ändamål, i stället i vissa fall framställakrav pä individuell ersäitning. Olikameningar förelåg i fråga om behovet atl införa särskilda regler rörande partsrätl alt påkalla skiljemannaförfarande, om avtalsförhandling ej ledde tillresultat. De norska sakkunniga ansåg - i likhei med de svenska medlemmarna -att en särskild reglering här var nödvändig för undervisningsväsendel. I detnorska förslaget upptogs därför i denna del bestämmelser som till syfte ochinnehåll nära överensstämde med det svenska förslagel i 26 a § URL. De danskaoch finländska sakkunniga ansåg däremot inte för sin del lillräckliga skälföreligga för ett förslag i denna riktning och ansåg ej heller att frågan behövderegleras pä annat sätt. Enligt dessa sakkunniga kunde man räkna med att deberörda förhandlingsparterna vid en avtalsordning hade intresse av atl ettavtal kom till stånd. Vidare framhölls att beslämmelser om ettskiljemannaförfarande kunde tillskapa risk för att reella förhandlingar intekom i gång mellan parterna. Säsom förut anförts(avsnitt 2.5) har här angivna förslag inte lett till lagstiftning.' Upphovsmänoch förläggare uppmärksammade tidigt den uividgning av kopieringsverksamheteninom skolorna som de nya kopieringsmetoderna förde med sig. Så smäningom fickde gehör för synpunkten att denna vidgade kopieringsverksamhet innebar etlulnyttjande av upphovsmännens verk, som i allmänhet inte täcktes avundantagsbestämmelsen i 11 § URL. erkändes frän alla häll attundervisningsväsendet hade behov av att kunna kopiera i större omfattning änsom kunde ske enligt denna bestämmelse. Mot denna bakgrund tillsatteregeringen de s. k. AUU-sakkunniga (U 1968:49) med uppdrag att förhandla medberörda parter om en avtalsreglering inom området. På gmndval av förslag av desakkunniga kom ett avtal om kopieringen i skolorna till stånd mellanstaten pä den ena sidan och elt antal upphovsmanna- och föriäggarorganisationerm. på den andra sidan. Genom avtalet tillerkändes upphovsmän och föriäggareersättning för fotokopieringen i skolorna. Vidare reglerades i vilkenomfallning sådan kopiering fick äga mm. Avlalet gällde för av . Den23 träffades eU nyU, tvåårigt avtal med verkan fr. o. m. den 1 juli1976. Detta avtal har i sin tur ersatts av elt nyll avtal, somgäller fr. o. m. t. o. m. . Del nya avtalel ärfogat som bilaga till betänkandet (Bilaga 1). 'Omdel nu akluella utredningsläget i dessa länder i fråga om lagstiftningsåtgärderpå området, se not s. 27. 1977/78:100, bilaga 12 s. 243. 3.1.5.2 Avtaletstillämpningsområde m. m. Enligt1978 års avtal har lärare vid bl. a. grundskolor, gymnasieskolor ochläramlbildningsanstaller räll alt i viss utsträckning fotokopiera eller påannal säll mångfaldiga litterära eller konstnäriiga verk saml fotografier. Iersättning härför belalar staten lill företrädare för berörda upphovsmän m. fi.i regel per kopierad sida. Anlaletersällningsberälligade kopiesidor beräknades i de tidigare avtalen på grundvalav redovisningar från vissa skolorom den i dessa skolor faktiskt företagnakopieringen (jfr avsnitt 3.1.5.3). 1 avtal har antalet beräknals pågmndval av den gjorda redovisningen, varvid antalet satts lill 110milj. Ersällningen utbetalas till en av organisalionerna upprättadförvaltningsorganisation, BONUS (se avsnill 3.1.6). Toialaersällningen utgjorde är . /79 är ersättningen bestämd lill . 3.1.5.3 Resultatfrån kopieringsredovisningar 1973 och 1977 Statistiskacentralbyrån har gjort en statistisk bearbetning av redovisningar som år 1973och lämnats från vissa skolor för vissa tidsperioder beträffande deninom dessa skolor företagna kopieringen. Antalet redovisande skolor utgjordeär och av skolor. Materialet har räknats upptill vad som motsvarar resultatet för hela landet. Avundersökningen framgår följande siffror för för hela landet, varvidsiffrorna för nämns inom parenies. Totala anlalel framställda kopior avoriginalsidor var 271 milj. (232 milj.). Antalet ersätlningsberätli-gandekopior var 69 milj. (69 milj.). I fråga om de ersältningsberättigande kopiornavar medelupplagan 35 ex. (53 ex.). Större upplagor - över 100 ex. -förekom inomnämnda gmpp i () av fallen. Avdel anlal kopior, som enligt 1977 ärs redovisning inle berättigade lillersällning - 202 milj. - uigjorde 145 milj. kopior frän maierial som lärarnasjälva producerat, 15 milj. kopior från sådana allmänna handlingar som icke ärupphovsrättsligt skyddade, 36 milj. kopior frän material som visserligen ärupphovsrättsligt skyddal men publicerat i utlandet och 6 milj. ej klassificeratmaterial. slutits bildade de avtalsslulande organisationernaden ideella föreningen - Upphovsrättslig (). utgörs av de organisationer som slöt skolkopieringsavtalet. Högsia beslutande organinom föreningen är representantskapet som består av tre represenlanler frånvarje medlemsorganisation. Den löpande verksamheten leds av en styrelse om elvapersoner, av vilka staten utser tre. ' Redogörelsen är i huvudsakhämtad från den av Föreningen på uppdrag av BONUSutgivna skriften . 1979/80:132 73 Representantskapet ulser övriga styrelseledamöter så all de olikaupphovsrällsliga områdena blir företrädda. Suppleanter ulses på molsvarandesäll. Vice ordförande ulses bland de av representantskapet valda ledamöierna. Represenlanlskapelulser också fem s. k. förvallningsgrupper. Dessa behandlas närmare nedan. BONUS'verksamhel revideras enligt vanliga regler för ideella föreningar; en avrevisorerna skall vara auktoriserad. Föreningenssladgar har antagits av de avtalsslulande organisalionerna. Beslut omstadgeändring fattas av representantmölei och skall godkännas av regeringen. BONUSskapades i försia hand för att adminislrera skolkopieringsavtalet, dvs.kontrollera redovisningen, inkassera medlen och fördela dessa. Del förulsälts istadgarna all BONUS kan lå motsvarande uppgifter även beträffande andra avtalsom organisationerna sluter, t. ex. för högskoleområdet. 1 sladgarna har ocksåfömtsätls att BONUS kan bli en "collecting society" avSTlM-typ, dvs. atl BONUS får uppdrag alt förvalta själva rättigheterna ochsluta avtal om dessas utnyttjande. BONUSutformar i samråd med skolöverslyrelsen och statistiska centralbyrånredovisningssystemet och kontrollerar atl redovisning sker i enlighel medskolkopieringsavtalet. Vidareinkasserar BONUS de avlalsenliga ersättningarna. Av inkasserade medel skall avsättas till en reservfond, med vars medel BONUS skall gottgöra sådanaupphovsmän vilka inte är underkastade avtalet men vilkas verk av misslag ändåblivil kopierade och därför skall ersättas enligt avtalel. När reservfondenuppgår lill . behöver vidare avsättning ej ske. Avinkasserade medel får BONUS använda för sin administration. Deinkasserade medel som återstår sedan avsättning skell till reservfond ochförvaltning fördelas av slyrelsen pä de fem förvaltningsgrupperna. Dessarepresenterar de fem huvudområdena för del kopierade grundmaterialet, nämligenbok, läromedel, press, noter och bilder. Fördelningen mellan grupperna sker ihuvudsak enligt den statistik som följer med redovisningen av kopieringen, Iförvaltningsgrupperna representeras de organisationer som företräder respekliveområde. Inom varje grupp skall fattas enhälliga beslul om slullig fördelning avgruppens medel lill de i gruppen represenlerade organisalionerna. Kan engrupps ledamöter inle enas, hänskjuts denna fördelningsfråga lill slyrelsen,som då har del slulliga avgörandel. Demedel som en förvaltningsgrupp fördelar tillförs således de olikaorganisalionerna. Dessa har därefter full frihei alt beslämma om medlensslulliga användning. I vissa fall ingår medlen i organisalionens verksamhel, iandra avsäits de inom denna för särskilda ändamål. 1 några fall har de 1979/80:132 74 fonderalsför all användas lill stipendier eller utbildning inom organisationens område.För närvarande är medlen till varje organisalion av så ringa storieksordningall individuell fördelning enligt BONUS' uppfattning knappast är meningsfull. Somförut påpekats kan BONUS ta emot uppdrag alt sluta avtal för organisationernasräkning. Sådanl uppdrag har numera givits BONUS i fråga om sådana skolor sominle faller under del slalliga skolkopieringsavtalet. Dessa specialavial följerdet slatliga avtalet i vad avser upplåtelsens omfallning och reglerna förkopieringens omfallning m. m. Ersättningen har emellertid schabloniserals ochslälls i dessa fall i relation till antalet elevår inom varje skola. 3.2 Utredningens allmänna överväganden Såsomnärmare utvecklats i del föregående förekommer numera inomundervisningsväsendel en omfattande kopiering av upphovsrättsligt skyddadeverk. Lärarna framställer kopior ur tidningar, tidskrifter, böcker osv. för attanvändas av eleverna vid undervisningen. Detta sker på alla nivåer inomundervisningen. Sådan kopiering omfattas i princip av den ensamrätt som enligtURL tillkommer upphovsmännen till de utnyttjade verken och är därför i principberoende av att upphovsmännen lämnat samtycke till kopieringen. Tidigarehar antagits atl kopieringen delvis har kunnat stödjas på enundantagsbestämmelse i 11 § URL enligt vilken det är lillålet atl utanupphovsmannens samtycke framställa enslaka exemplar av offentliggjorda verk förenskilt bmk. Även om denna undantagsbestämmelse alltjämt är tillämplig ispeciella fall, anser sig ulredningen dock i del följande kunna bortsehärifrån. Vad del nu gäller är nämligen att genomföra en generell reglering avkopieringen inom undervisningsväsendel. Del råder enighel om atl dennaverksamhet numera antagit sädana former, att undanlagsbestämmelsen i 11 §saknar nämnvärd praklisk belydelse. Vadnu sagts har motsvarande tillämpning i fräga om kataloger och liknande arbelen,som är skyddade enligt 49 § URL, och fotografier, som är skyddade enligt FotoL.Undanlagsbestämmelser motsvarande 11 § URL finns i 49 § URL och 5 § FotoL. Idet följande nämns i allmänhet inte kataloger m. m. och fotografier särskilt. Inomdet allmänna skolväsendet regleras folokopieringen av ett särskiltavtal, som ingåtts mellan siaten pä den ena sidan och ett antal upphovsmanna-och föriäggarorganisationer m. fi. på den andra sidan. Enligt avtalet betalarsiaten ersättning för kopieringen. Ersättningen betalas ut lillförvaltningsorganisationen (se avsnill 3.1.6). I avtalel regleras ivilken utsträckning kopiering är tillåten. I ell antal specialfall har organisalionernaingått kopieringsavial direkl med vissa skolor. Inom övriga seklorer avundervisningsväsendet är förhållandena ännu oreglerade. För högskoleområdetföreligger etl förslag lill avtal som utarbetats av de s. k. AUU-sakkunniga (U1968:49) pä gmndval av förhandlingar med samma organisationer som är parter iskolkopieringsavtalet. Delråder enighel om all undervisningsväsendet är i behov av 1979/80:132 75 enlämligen omfallande kopieringsräli. Samiidigi är del uppenbart all della behovinte kan lillgodoses genom individuella avtal med upphovsmännen. Del ärpraktiskt ogenomförbart all varje lärare eller undervisningsinslilulion ellerens en gemensam organisalion eller annan förelrädare för dessa skulle slutaindividuella avtal med alla berörda upphovsmän. Undervisningsväsendets behovav kopieringsmöjligheter måsle därför lillgodoses på annal säll. Närförevarande spörsmål först aktualiserades - i millen av 1960-lalet -framfördespå sina håll tanken atl frågan borde lösas genom speciellaundantagsbestämmelser i som förklarade det frilt för skolorna atl ulanersällning kopiera skyddade verk. Del lorde emellertid numera inte hävdas frånnågot ansvarigt häll att sådana undantagsbestämmelser bör införas. Enligtulredningens mening skulle för övrigt ett sådanl system, med hänsyn lill denomfattning i vilken kopiering sker hos oss, inte vara förenligt med deinternationella konventionerna. Tidigarehar i diskussionen även framförts tanken atl områdel borde regleras genom s. k.tvångslicens. En sådan ordning skulle innebära att i URL infördes bestämmelserom att skolorna, inom vissa gränser, hade räll alt kopiera skyddade verk ulantillstånd och all upphovsmännen hade rält till ersättning för kopieringen.Ersättningen skulle emellertid i princip inte behöva beslämmas efter förhandlingarmellan parterna. Om upphovsmännen ansåg erbjudna ersättningar varaotillräckliga, skulle de vara hänvisade till att vid domstol kräva vad de ansågvara skälig ersättning. Tvångslicens förekommer i URL i fråga om vissa andraulnyltjanden. Som exempel kan nämnas att behovel av skolanlologier i vissutsträckning tillgodoses genom tvångslicens (16 § URL). mening måste emellertid en diskussion om lämplig reglering avkopieringen inom undervisningsverksamhet i dagens läge ske med utgångspunkt iatl frågan numera lill övervägande del är reglerad genom kollektiva avtal. Somförul anförts regleras kopieringen inom skolorna genom etl omfattandekolleklivi avtal. För vissa specialområden existerar särskilda sådana avtal.Upphovsmännens organisationer har vidare förklarat sig beredda att ingå eltavtal efter samma linjer för högskoleområdet. Delmåste emellertid uppmärksammas all frågan inle kan få en fullständig lösninggenom kollektiva avtal. Detla sammanhänger med atl de svenska organisationernasavtal endast binder organisalionemas egna medlemmar. Ulländska upphovsmän bliri allmänhel inle bundna, eftersom de i regel slår ulanför organisationerna.Inom skolområdet betyder detla förhållande mindre, eflersom man i skolarbetetanvänder utländska verk endast i begränsad utsträckning. Inom högskoleområdetär del däremoi nödvändigt aU även ulländska verk blir tillgängliga förkopiering. Del bör för övrigt uppmärksammas atl även en del svenska upphovsmänslår ulanför organisalionerna. En kollekliv lösning som endasl gäller inomramen för organisationernas verksamhetsområden är därför principielllotillräcklig även om det skulle gälla att enbart tillgodose kopieringsbehovet ifråga om svenska verk. Ettkollektivt avtal som icke läcker hela den grupp av verk som är aktuell kangenom lagbestämmelser kompletteras så alt del får denna verkan. Man lalar härom avtalslicens. I nordisk upphovsrätt har denna ordning införts på 1979/80:132 76 euspeciellt område, nämligen i fråga om radio- och TV-förelagens avtal med vissaupphovsmannaorganisationer om räll all sända litterära och musikaliska verk. svenska lagsiiftningen finns en beslämmelse härom i 22 § andra slycket URL.Enligt denna beslämmelse får svenskl radio- eller TV-förelag som regeringenbesiämmer - om förelagel på gmnd av avtal med organisalion som företräder eltfiertal svenska upphovsmän på områdel äger räll alt utsända litterära ochmusikaliska verk - även utsända utgivet sådant verk av upphovsman som inteföreträds av organisationen. Upphovsmannen äger räu lill ersättning. Iprakliken får de utomstående upphovsmännen ersällning enligt samma normer sommedlemmarna i organisationen. Avtalslicensen i 22 § URL gäller ej i fråga omsceniskl verk. Den gäller ej heller i fråga om annat verk, om upphovsmannenmeddelat förbud mol utsändning eller del eljesi föreligger särskild anledninganta, att han motsätter sig utsändningen. Rälien all meddela förbud harprincipiell betydelse men har i prakliken ulnytljals endasl i myckel obelydligomfallning. Ävenom ell system med avialslicens rymmer vissa ivångsmomenl skiljer det sig dockpå ell avgörande säll från tvängslicens, både principielll och praktiskt. Dellagäller även om den ersäuning som skall ulgå vid tvångslicens besläms ikolleklivi avtal, såsom l.ex. är fallel beiräffande skolanlologier. När delgäller elt ersätiningsavtal i anslulning till tvångslicens är nämligenupphovsmännens förhandlingsposition synneriigen svag, eftersom motparten redangenom lagen fått räll lill del ulnyttjande det gäller. Motparten kan när somhelst avbryta förhandlingarna om ersättning utan atl delta inverkar på hansrätl till utnyttjande. Vid förhandlingar om etl kollektivt avtal som skallligga lill grund lör avialslicens kan däremoi upphovsmannasidan åberopa sinensamrätt och förhandlingarna får i princip samma karaklär som förhandlingaromandra avtal på upphovsrällens område, t. ex. föriagsavtal. I allmänhel kandärför antas atl kollekliva avtal vid tvängslicens blir sämre för upphovsmännenän kollekliva avtal vid avtalslicens. Som exempel på att så är fallel iprakliken kan anföras all del ersätiningsavtal som gäller för skolanlologierinnehåller sämre villkor för upphovsmännen än de ersält-ningsavlal som gällerför andra antologier. En annan skillnad som av upphovsmännen tillmäts storprincipiell belydelse är alt en upphovsman inle kan sälla ivängslicensen urkraft genom förbud. Helt allmänt gäller visserligen att elt verk inle fårutnyttjas med stöd av tvångslicens om utnyttjandet skulle kränka upphovsmannensjdeellaräll. Det möter dock ofta prakliska svårigheter all hävda denna räll. mening lalar nu anförda synpunkter för att inom förevarande områdeen lösning genom kollekliva avtal i förening med avtalslicens i princip är attföredra framför en lösning med tvångslicens, Självfallelmåste emellertid yllerligare beaktas om etl system med avtalslicens kan aniaskomma att i praktiken fungera på ett tillfredsställande sätt. Frågan blirdärför i denna del bl. a. beroende av en bedömning av hur del nuvarandeskolkopieringsavtalet fungerar och i vilken utsträckning kollektiva avtal kanvänlas bli slutna inom övriga ej avtalsreglerade sektorer avundervisningsverksamheten. Ifråga om skolkopieringsavtalet har representanter för BONUS, skolöverslyrelsenoch de avtalsslulande organisationerna vid sammaniräde med 1979/80:132 77 ulredningenuttalat sin tillfredsställelse med del säll på vilkel avtalet fungerar. Del harframhållils all sysiemel successivi förbätlrals och au man avser all även iforlsätiningen genomföra yllerligare förbällringar. Inom skolöverslyrelsen ochde nämnda organisalionerna anser man numera all avtalet uigören naturliglösningav kopieringsfrågan. Del haräven uttalats all behovel avavlalslicensbeslämmelser, som kompletterar avtalet, i och för sig inle är såstort eftersom i skolorna i huvudsak används svenskl maierial och deavtalsslulande organisalionerna förfogar över praktiskt tagel samtligahithörande rälligheler. Avlalslicensbeslämmelser anses dock vara av värde fullsländigande av del rådande systemet.