prop · G30396 · 1979-12-31 00:00:00 — 1 fråga om nordbor föreslårlänsåklagaren atl en tidsgräns införs som är korlare än för icke-nordbor.Överåklagaren i åklagardistrikt anser inte au det finns anledning attbehandla nordbor förmånligare än andra. En negativ hållning intas även av någraandra åklagarmyndigheter. 13 1979/80. Prop.1979/80: 96 194 Polisslyrelsen i NorrkiipingspoUsdisirikt anser nuvarande avvägning mellan utlänningens oeh medborgarnasintressen riktig och motsätter sig en ändring. Polisstyrelsen i Helsingborgspolisdistrikt menar alt en nordbo som genom upprepad brottslighet visat all haninte vill anpassa sig till skall kunna förvisas. I frågan om domslolen skall beakladel men som förvisningen innebär går meningarna isär. En viss osäkerhet råderockså i frågan om inte menet även enligt kommitténs förslag kominer att beaktas"bakvägen". RÅ anser atl kommitténs förslag alt avskaffa bestämmelsenom all domslolarna skall beakta det men som kan uppstå vid utvisningen harmindre betydelse. Domstolarna skall även ulan denna särskilda regel besluta omen samlad reaktion på den aktuella brottsligheten i del enskilda fallel ochtorde enligt RÅ därvid även böra väga in utvisningen. Genom kommitténs förslagom flyklingförklaring kommer de allra flesta beslut om utvisning på grund avbroll all kunna verkställas. På grund härav anser RÅ att det inte föreliggerbehov av någon omprövningsregel avseende påföljden i de få fall då utvisninginte kan verkställas. Av de remissinstanser som i övrigthar yttrat sig förordar etl stort antal, all hänsyn även i fortsättningen tastill menet. Man framhåller i likhet med RÅ att beslut om utvisning pä grund avbrolt endasi aktualiseras beträffande den som inte har förklaralssom flykting och alt de silualioner där elt hänsynstagande till menet kan ledatill orättvisor genom att verkställighet inte kan ske kommer alt bli få. Denämnda remissinstanserna har den åsikten alt förvisningen i allmänhet utgöretl belydande men för ullänningen. En ytterligare aspekt framförkriminalvårdsstyrelen: Åven i fråga omstraffverkställigheten som sådan blir den utvisade sämre ställd än en i övrigtjämförbar svensk inlagen. Hänsyn måsle under verkställigheten las lill denföreslående utvisningen. Permissioner och andra vistelser utanför anstalten someljest ingår som normalt led i verkställigheten, kan oftast inte medges, ejheller placering i öppen anstalt, när så eljest skulle kunna ske. För denkalegori som skulle komma ifråga, om förslagel genomförs, innebär det enförsämring jämfört med nuvarande förhållanden. Andra strävanden påslraffrättsområ-det går i motsatt riktning. De olägenheter urrättvisesynpunkt som anförts som etl skäl för ändrad ordning lorde vidare medde föreslagna ändringarna i övrigt minska fortsättningsvis. I förbigående kannämnas, all styrelsen inle har någol allmänt iniryck av all de svenska inlagnaupplever del som orättvist, om en förvisningsdömd "konimer undan" medkorlare straff och i verkslällighetsskedet slipper iörvisningen. Tvärtom visarmånga svenska intagna en solidaritel med de ulländska och protesterar stundommot vad som uppfattas som en negaliv särbehandling av dessa. tar uppfrågan hur man bör förtåra när förvisning som beaktats vid bestämmande avannan påföljd inte kan verkställas. Den bästa lösningen är enligtdomareförbundets uppfattning att åklagare får möjlighel all vid domstol yrkaomprövning av påföljden. Detta bör dock kunna ske endast i flagranta fall,såsom t.ex. då villkoriig dom har meddelats den som skulle ha ådömts ett intehelt korlvarigl fängelsestraff, om han ej vore ullänning. Flera remissinstanser anser detvara en fördel att frågan om evenluelll verkställighetshinder genom denföreslagna ordningen kan avgöras lidigare än . Prop.1979/80:96 195 Förslagel till bestämmelse omålerreseförbud tillstyrks. En remissinstans anför att det tydligare bör framgåatl ell tidsbegränsat förbud skall vara huvudregel. Hovrällen för VästraSverige föreslår att blir minsta tid medan länsåklagaren länanser all bör gälla som minsla lid. I huvudsak godlas kommitténsöverväganden angående kombinationen av avlägsnandebeslut om brottspåföljd. Förslaget att låla bestämmelsema omutvisning på grund av asocialitet i 29 8 första styckel t-4 ulgä och i slällelinföra en reslriklivl utformad utvisningsmöjlighet för fall av grov asocialitettillstyrks av bl.a, 5/V, i Slockholms län och Svenska RödaKorsel. Två tjänstemän hos har anfört avvikande mening. JK ochkaniinurrätten i önskar all innebörden av uttrycket "grovtasocial" klarläggs. Åtskilliga remissinsiansermolsälier sig förslaget och menar atl kommilién har sell alllför oplimislisklpå möjlighelerna att komma till rätta med asociala beteenden genom positivaåtgärder. Man vill att utvisning på grund av bl. a prostitution samt sprit- ochdrogmissbruk skall få ske också i fortsättningen. Det gäller bl.a.länsstyrelserna i och i Göie-hin-gs och län. Den senarelänsstyrelsen säger att länsrätten avgjorde 42 utvisningsmålenligt 29 8 första stycket 2 (alkoholmissbruk) och att nöjdförklaring avgavs i39 fall. Polisstyrelsen i polisdistrikt redovisar de omfattande insatserman har gjorl för att "röja upp i porrlräsket och stävjaprostitutionen". Polisslyrelsen säger avslulningsvis alt eftersomprostitutionen utgör etl led i den organiserade ekonomiska brottsligheten ochoflasl är förenad med narkotikamissbruk, börden motarbetas med allatillgängliga resurser. Ulvisningsinslilutet i dess nuvarande form är enligtpolisstyrelsen ell verksami medel för atl förhindra att utländska medborgareägnar sig åt prostitution. För sutenören torde föriusten av sin inkomstkällainnebära en väl så kännbar påföljd som ell straff. Om uivisning inte hadekunnal ske, skulle måhända den brottsliga verksamhet som är förenad medprostitutionen öka i omfaUning. Slyrelsen betraktar det nuvarandeulvisningsinslilutet som elt både humanitärt och broltsförebyggande instrumenlsom ej bör frånhändas de myndigheler som har möjligheter atl använda sigav detla. Polisstyrelsen i polisdistrikl säger all den begränsadeanvändningen av uivisning beror på personalbrist. Man anför vidare: Vad därefler angår frågan huruvida ell asocialt beteendefrån en utlännings sida bör medföra uivisning vill polisslyrelsen på en punklföreträda en annan uppfattning än kommittén. 1 varje fall de personer som avsesmed utvisningsgrunderna I och 2 kan inle anses ha erhållit vad man kan kalla invandrarstalus;de har ingen fastare anknylning till riket. 1 fråga om de prostituerade gälleratl de allra flesla ägnal sig åt den sorlens verksamhet redan före ankomstentill riket. Många ambulerar också mellan de stora städerna i . De berördaalkohol- och narkotikamissbrukarna kan ej heller i normalfallet anses ha någonfasiare anknytning lill landet. 1 den mån de inle redan har problem vidankomsten till landel hemfaller de till missbruk och lever i enhell oordnad lillvaro. Polisslyrelsen redovisar i detföljande de risker och de skadeverkningar som den akluella asocialilelen förmed sig. På grund av de brislande resurserna inom socialvården förekommer enligl slyrelsen ingen nyklerhelsvård som kan sägas uppfylla ens blygsamma anspråk pä sädanvård. I nuvarande finansiella läge torde situationen ej komma att förändrasinom en mera närliggande framtid. Polisstyrelsen vill därtör pä del bestämdasteavstyrka, att bestämmelserna om utvisning jämlikt 29 8 försia slycket I och 2UllL upphävs. Åven några andra remissinstanser,bland dem länsåklagareii i . motsätter sig alt 29 8 förslåslycket 1 och 2 utgår. anser att i första handnarkotikamissbrukets betydelse som alslrare av destruktiva livsmiljöer är avslor betydelse, bl, a. lör barn och ungdom. Samhället bör mot bakgrunden avdetla inte avhända sig möjligheten att utvisa dem som genom en sådan destruktivlivsföring kan dra andra med sig till undergång. Även proslilulionsutredningenvill av i huvudsak de skäl som har nämnls att uivisning skall kunna ske pä degrunder som anges i 29 8 första styckel I. Bestämmelsen sägs utgöra ett verksamt medel attminska prostitutionen i och därigenom nedbringa den brottsligaverksamhet som förekommer i det sammanhanget. Flertalel sakkunniga iulredningen tillstyrker dock i ett särskill yllrande ullänningslagkommilténsförslag. och anser del olämpligt atlbeslulanderällen läggs hos regeringen. förordaratt länsrätl liksom nubeslular. RRV förslår som beslulsmyndighet. Länsslyrelsen i ,några åklagarmyndigheter och ifrågasätter del lämpligai alt avföra termen "förvisning", som har funniis och är välinarbetad. Lagstiftningen skulle förenklas om begreppet förvisning behölls. Iövrigl har förslaget alt i fortsättningen använda endast "avvisning"och "utvisning" vunnil remissinstansernas gillande. I olika ordalagframhålls att de föreslagna termerna har förankring i normalt språkbruk och attförslagel innebär en förenkling och en förbättring. Förslaget har allmänt tillstyrkts.Länsslyrelsen i Norrhollens län anser det särskill värdefulll allhemsändningsinslitulet för socialhjälpstagare har utmönstrats urlagstiftningen. har vägrat hemsändning trotsatl olika sociala centralnämnder i ett flertal ärenden föreslagit detla. RRVanser att beslut om hemsändning bör fattas av . Åven socialslyrelsen menaratt är den myndighel som bör göra en helhetsbedömning och besluta i dessaärenden. anser vidare att möjlighet till tvångsvis hemsändninginte bör finnas kvar. Den möjlighelen har enligt styrelsen inle begagnals undersenare år. Slulligen framhålls i styrelsens yttrande, all de föreslagnaändringarna i LSPV innebär all flera prakliska problem får sin lösning. De flesta remissinstanserna lämnarförslagel utan erinran. Många tillstyrker uttryckligen förslagel. Dit hörkammarrätten i , , i och någrapolismyndigheter. Prop.1979/80: 96 197 Kommitténs förslag om avskaffantleav möjligheten för den enskilde ullänningen att hos regeringen ansöka omupphävande av lagakraftvunna avvisnings- och förpassningsbeslui tillstyrkes.Förslagel att eventuellt nya skäl i sådana ärenden skall prövas iverkställighelsärendel synes väl avvägt och uppfyller tillräckligarättssäkerhetskrav. Förslaget mäste betraktas som ell av de mesl väsenlliga iden nya lagen för alt få lill slånd rimliga handläggningstider utan att geavkall pä rätlssäker-hetskravet. 5/V'' delar i allt väsentliglkommitténs uppfattning om återbrylning. Tveklöst talar tungt vägande skäl föratt äierbrylningsreglerna i dess nuvarande form - utom vad avser förvisning -upphävs. Del lär enligt verkel knappast finnas något annat slag av ärenden inomslatsförvallningen. i vilka det är möjligt att inom loppet av några veckorupprepade gånger få inhibiiions- och återbrytningsansökningar prövade hosregeringen. Länsslyrelsen i länifrågasätter om del finns anledning att ha kvar besvärsräll beträffande i underställda verkställighetsärenden. Rällssäkerhetskravet är ävenutan en sädan fullföljdsrätt tillräckligl beaktat. Ett par remissinstanser,polisstyrelsen i samt Slockholms socialjöivultning.släller sig avvisande av det skälet, alt de menar atl den föreslagna ordningenkommer all medföra större omgång och längre handläggning än vad som ärfallel. Svenska Röda Korset anser all taletom missbruk av ålerbrytningsmöjligheten är överdrivel och avslyrker förslaget.Man säger vidare atl en förflyttning av äterbrylningsinslilutet lillverkslällighetssladiel gör hela återbrytningsrätten illusorisk. Alt enunderslälld myndighel skall ta ställning till nya skäl mol bakgrund av altöverordnade myndigheter redan har avgjort ärendena förefaller enligt RödaKorset mindre välbetänkt med lanke på den lyngd som de nya skälen då måsteuppväga. Även vissa andra ideella organisationer ställer sig avvisande och villall regeringen som skall kunna upphäva lagakraftvunnaavlägsnandebeslut. hänvisar lill all regeringen i mångafall har upphävt tidigare avlägsnandebeslut. Nya omständigheter har framkommitbi. a. på grund av de långa handläggningsliderna. Ett starkt behov föreliggersåledes att kunna ompröva ett avlägsnandebeslut. Del är enligt Flyktingrådetinte lämpligt atl denna prövning överflyttas lill den verkställande myndighelensom oftast är polismyndigheten. Chilekonimitlén anser förslaget vara""ett smart drag" för atl regeringen skall undgå opinionsslormar.Kroatiska rik.sförbundel föreslår atl återbrylning skall vara möjlig en gång. Frågan om förvar i en visssituation har behandlals under rubriken ". i övrigt har föreslagitgodtas i huvudsak. RÅ ställer sig av offenlligrättsliga skäl iveksam tillutredningens förslag i 47 8 att myndighet under vissa angivna förhållandenskall kunna omhänderta utlännings pass eller därmed jämställdlegitimationshandling. Bestämmelsen bör enligt RÅ i likhel med 35 8 i nugällande ullänningslag och 25 kap. 2 8 angående reseförbud istället utformas så, all myndigheten som villkor kan föreskriva attutlänningen överlämnar sill pass. Länsåklagaren i beklagar allkommittén inle har diskuierat mera 1979/80:96 198 generella frågor som rör Ivångsmedel, t.ex. de skillnaderfrån rällssäkerhelssynpunkl som föreligger mellan ä ena sidan administrativafrihetsberövanden, t.ex. enligt utlänningslagen, och å andra sidan depersonella tvångsingripandena enligl . Han avser då möjlighetentill juridiskt biträde, tider för omhändertagande, krav på domstolsprövning m,m. i vill förorda att besvär överpolismyndighets förvarsbeslul förs hos och inle hos länsrätl, som ofla intehinner pröva ärendet innan har fattat beslul. främslpolismyndigheter, efterlyser uttryckliga bestämmelser om rätt all medföraeller hämla ullänning till förhör saml om rätl lill tvångsåtgärder videfterspaning av ullänning. Polisstyrelsen I polisdistrikl anför idella sammanhang följande: Enligl lagförslaget måsle sammarekvisit föreligga för all slälla en ullänning under uppsikl eller omhändertahans legilimationshandling som för alt ta honom i förvar: tvångsåtgärden fårvidtagas endasi då det kan ""skäligen befaras"" attutlänningen eljesl håller sig undan elc, Polisslyrelsen ifrågasätterlämplighelen av denna reglering. Obestridligen är det elt betydligtallvarligare ingrepp i den personliga inlegrilelen all las i förvar ochplaceras i en polisarrest än atl slällas under uppsikt med anmälningsplikteller alt få lämna ifrån sig sitt pass. Enligl polisstyrelsens mening bordedet åligga polismyndigheten alt alllid omhänderla ullänningens pass lillsbeslul om inresa fattals eller avvisningsbeslul verkställts. För ställandeunder uppsikt med anmälningsplikt föreslår polisslyrelsen en regel av ungefärföljande lydelse: Anmälningsplikt får åläggas en utlänning, om myndighelenfinner anmälningsplikt erforderlig föravvisningsärendets behörigahandläggning. 1 övrigl ifrågasätter polisslyrelsen om förvarstagandeinstitutetverkligen måsle tillgripas även vid myckel korlvarigl kvarhållande iavvisningsärende, exempelvis i väntan på återvändande transportlägenhet. Praxislorde vara vacklande i delta hänseende, delvis beroende på de konsekvenser ettförvarstagande medför. Bl.a. skall - enligl kungörelsen om fingeravtryck m. m. fingeravtryck och fotografi las av ullänning, som tagils i förvar föreventuell avvisning. 1 praktiken lär elt korlare kvarhållande ibland motiverasmed atl utlänningen skall slanna kvar för förhör (jfr RB 23:9). Förvarsbeslutmeddelas då ej. lagsladgande som ger polismyndigheten befogenhet atlkvarhålla en utlänning tills avvisning kan ske med vändande ellernäslpåföljande iransporllägenhet, dock högst 6 limmar, skulle vara praklisklvärdefullt ulan atl träda ullänningens räll förnär. Liknande synpunkter framför polisslyrelsen i Göteborgspolisdistrikt. vill allmäntultala att förvar av utlänningar är en utomordentligt allvarlig ålgärd medtanke på att det är fråga om personer som inte misslänks för brolt. Samfundet sägersig reagera mot nuvarande praxis. Även "flyktingorganisationerna"'protesterar mot nuvarande förvarspraxis, vilken man anser vara alllför hård.Svenska Röda Korsel förordar att förvarslagande, när detta är nödvändigt,ordnas i civil miljö i samarbele med sociala myndigheter. Det stora flertalet remissinstanserställer sig bakom förslaget att möjliggöra åtalsunderlåtelse i vissa fall vidolovlig vistelse här. i Norrbollens län anser kommitténs förslagom inskränkningar i möjligheten 1979/80:96 199 till förvisning och då särskilt för nordbor varavälgrundat från bl, a. sociala och humanitära aspekter. Det förstärker ocksäden helhetssyn pä den gemensamma nordiska arbelsmarknaden som länsstyrelsenunder liing tid drivii bl.a. i nordkalollsamarbelel. I några yllrandenefterlyses en klarare markering av att ätal skall vara huvudregel. Samlidiglbetonas atl straffbestämmelsen fyller en viktig funktion. hovräu vill haen snävare begränsning av möjlighelen alt underlåta ålal. Några remissinsianser anser atl ennordisk medborgare inte bör åtalas respektive dömas för olovlig vislelse. När det gäller bestämmelsensnärmare utformning för att man skall uppnå åtalsbegränsning framförs visskritik och synpunkter som är av specifik teknisk art. Överåklagaren i länframför tanken alt domsiol och inte åklagare skall avgöra om samhället skallreagera mot den olovliga vistelsen. Han understryker också atlstraftbeslämmelsen för olovlig vistelse är mycket viktig. Flera remissinsianser, bland demRPS. och flera polismyndigheter. lar upp frågan om ändring av gällandestraffbestämmelser i , RPS beklagar sålunda att någon fullständig översynav ansvarsbestämmelserna inte nu har företagits. På grund av bland annat denlill synes organiserade och ökande illegala invandringen till landet anser RPSdel angeläget, att ansvarsbestämmelser tillskapas så att denna invandring kanstävjas. De kritiska remissinstanserna föreslår därvid i försia hand all slraffinförs ftir den som hjälper en ullänning i dennes försök atl illegalt ta sig ini landel, även när försöket misslyckas. Vidare föreslås straff för den somhjälper en förpassad utlänning att hålla sig dold för att undgå verkställighet.LO och några av de nämnda remissinslanserna efterlyser effektivare åtgärder molillegal anslällning. Förslagen har i sina huvuddraglillstyrkts eller lämnals ulan erinran av remissinstanserna. Prop.1979/80:96 200 1 Förslag till Utlänningslag Härigenom föreskrivs följande. 1 8 1 denna lag anges på vilka villkor utlänningar fårresa in i och ut ur samt uppehålla sig och ha anställning här. Ingen utlänning får tvingas altlämna i någol annal fall eller på någol annal sätt än lagen anger.Lagen skall tillämpas på etl sådant sätt all utlänningars frihel inle begränsasmer än vad som är nödvändigl i varje särskill fall. 2 8 Den konlroll över utlänningar som behövs förtillämpningen av den na lag utövas under ledning av slalens invandrarverk. Konlrollen över utlänningar, som har anställningar som avser befallning på svenska farlyg i utrikes fart, ulövas dock under ledning av arbelsmarknadsstyrelsen. Rätt till asyl m. m. 3 8 En flykting skall inle ulan synnerliga skäl vägrasfristad i , om han behöver sådant skydd. Med flykting avses en utlänning sombefinner sig uianför del land, i vilkel han är medborgare, därför att hankänner välgrundad fruktan för förföljelse på grund av sin ras, nationalitet,tillhörighet till en viss samhällsgrupp eller på grund av sin religiösa ellerpolitiska uppfattning och som inte kan eller på grund av sin fruklan inte villbegagna sig av delta lands skydd. Som flykting skall även anses den som ärslalslös och som av samma skäl befinner sig uianför det land där han lidigarehar haft sin vanliga vistelseort och som inte kan eller på grund av sin fruklaninte vill återvända dil. Med förföljelse avses sådan i andrastycket angiven förföljelse som riktar sig mot utlänningens liv eller friheteller som annars är av svår beskaffenhet (politisk förföljelse). 4 8 En flykting upphör atl vara flykting, om han 1. av fri vilja pånytt använder sig av det lands skydd där han är medborgare, 2. efter att haförlorat sitt medborgarskap av fri vilja förvärvar det på nytt, 3. förvärvarmedborgarskap i ell nytt land och får del landels skydd, 4. av fri viljaåtervänder för att bosätta sig i det land, som avses i 3 8 andra stycket, eller 5. inle kanfortsätla att vägra använda sig av det lands skydd, där han är medborgare ellerdär han som statslös tidigare hade sin vistelseort, på grund av att deomständigheter, som medförde atl han enligt 3 8 var att anse som flykting, intelängre föreligger. Prop.1979/80:96 201 5 8 Den som harövergett en krigsskådeplats eller som har flytt från silt hemland för att undgåförestående krigstjänstgöring (krigsvägrare) skall inle utan särskilda skälvägras rätl att vislas i , om han behöver skydd här. 6 8 En utlänningsom inle är flykting men som ändå på grund av de politiska förhållandena i sitthemland inte vill återvända dit och som kan åberopa tungt vägandeomständigheter till stöd för delta, skall inte utan särskilda skäl vägras rätlatt vislas i , om han behöver skydd här. Pass och anmälningsskyldighet m. m. 7 8 Utlänningarsom kommer till eller uppehåller sig här skall ha pass, om regeringenhar förordnat om della. Regeringen föreskriver vilka legitimalionshandlingarsom får gälla som pass saml i vilka fall svenska myndigheter får utfärda passför flyktingar eller andra utlänningar. 8 8 Vid inresaeller utresa skall en ullänning visa upp sitl pass för polismyndigheten, ominle regeringen har föreskrivii annal. En utlänning skall vid inresa ellerulresa även lämna de upplysningar som begärs av polismyndigheten. En utlänning som vistas i Sverigeär skyldig alt efter kallelse av polismyndighet personligen inställa sig hosmyndigheten och lämna upplysningar om sin vistelse här. Om han inteefterkommer kallelsen, får han hämtas. På begäran skall utlänningen även visaupp sitt pass för polismyndighet eller polisman. För utredning i samband med inresaeller ulresa eller kallelse enligt andra stycket får utlänningen kvarhållas,dock inte längre än som är nödvändigt och inle i någol fall längre än sextimmar, om inte beslul har meddelats om förvar enligt 50 eller 52 8. 9 8 Regeringen får utfärda föreskrifter om skyldighel aftanmäla utlän ningars vistelse och anställning i riket. Tillstånd till inresa och uppehåll i 10 8 Regeringen får föreskriva att utlänningar inte utantillstånd får resa in i eller uppehålla sig i . Tillstånd ges som visering eller uppehålls tillslånd. 11 8 Visering avser inresa och vislelse i riket . Visering en får förenas med sådana förbehåll och föreskrifter som behövs med hänsyn lill inresans syfte och övriga omständigheter. Viseringen får åler kallas, om ufiänningen mot bätlre vetande har lämnat oriktiga uppgifter eller svikligen förtigit vissa omständigheter eller det i övrigl föreligger särskilda skäl. 12 8 Uppehålisfillstånd får ges . Årutlänningen fast bosatt här i riket, får uppehållstillstånd ges utan tidsbegränsning (permanent uppe hållstillstånd). Uppehållstillstånd får vägras en utlänning på grund avhans vandel 1979/80:96 202 endast om förhållandena är sådana som anges i 29 8 försiaslycket 2-4 eller 43 8. 13 8 Etttidsbegränsat uppehållstillstånd ger utlänningen räll att vistas i Sverigeunder den lid som har i lillslåndel. Det medför däremol inte någon rätttill inresa, om inte detta har angetts särskilt i uppehållstillståndet.Tillståndet får begränsas lill atl gälla uppehåll endast inom en viss del avriket. Begränsningen får dock inte avse en mindre del av riket än en kommun.Tillståndet fär även innehålla föreskrifter om byte av bostad och anställningsamt om anmälningsskyldighet. Siannar utlänningen kvar i sedanuppehållstillståndet har upphört att gälla, skall föreskrifterna i tillståndetfortfarande följas tills nya föreskrifter meddelas lör ullänningen. 14 8 Ettuppehållstillstånd, som ger en ullänning rätt att vistas inom endast en kommun,får avse högst . Tillståndet får förlängas, dock högst med etl år varjegång. 15 8 Ett permanentuppehållstillstånd ger ullänningen räll alt resa in i och vislas i ulantidsbegränsning. Den som har ett sådant tillstånd får uppehålla sig här även omhan saknar pass. 16 8 Om en ullänning, som efter inresan försia gångensöker uppehålls tillstånd, begär atl få stanna här i rikel därför att han är flykting, skalldel.