prop · G303122 · 1979-12-31 00:00:00 — Sålunda anges i stycket att krigsman och skyddsvakt sombevakar skyddsföremål under vissa fömtsättningar har samma befogenhel sompolisman att gripa den snm del finns skäl alt anhålla för spioneri, sabotageeller föreberedelse till sådant broll samt att lägga beslag på föremål somdärvid påträffas. För polisman följer de angivna befogenheterna av 24 kap. 7 8och 27 kap. 4 S RB. Prop.1979/80:122 81 Tilltredje stycket har förts den befogenhet för gränsövervakningspersonal som hartagits in i 3 § bevakningskungörelsen vid ändring i denna (SFS 1979;1089). Beträffande styckels innehåll i övrigt hänvisas till 5 8bevakningskungörelsen. Första och andra meningarna i fjärde stycket motsvarar 48 tredje stycket samma kungörelse. Det har vidare ansetts ofrånkomligt att ilagen ange under vilken ett omhändertagande av en person vid ettskyddsföremål längst skall få bestå i fall då denna inte är misstänkt för någotbrott. En föreskrift härom har tagils in i fjärde styckets tredje mening enligtförslaget. I analogi med 23 kap. 9 S första meningen och 8 8LTO har tidsgränsen satts . Den omhändertagne kan givetviskvarhållas om annan gmnd för frihelsberövande föreligger vidsextimmarsfristens utgång. Paragrafenmotsvarar 3 8 andra stycket andra meningen och tredje stycketbevakningskungörelsen. Språkliga ändringar har dock vidtagits (jfr JuU1979/80:4 s. 6). Iförsta stycket har lagits in en bestämmelse om tystnadsplikt för skyddsvakter ifråga om enskilds personliga förhållanden och förhållanden av betydelse förtotalförsvaret eller annars för rikets säkerhet. I överensstämmelse med vadsom har anförts vid 11 § förslaget till lag om ordningsvakter bör uttryckligenanges att i det allmännas verksamhet i stället sekretesslagen skall tillämpas.En föreskrift härom har tagits in i andra stycket. Jagfår i denna del hänvisa till vad jag har anfört vid övergångsbestämmelsernatill lagen om ordningsvakter. 4.9.Förslaget till lag om ändring i bevakningskungörelsen (1940:358) De iavsnitt 4.8 föreslagna ändringarna i skyddslagen fömtsäiier följdändringar ibevakningskungörelsen. Nämnda kungörelses 3-5 88 rör som fömt har framgått flllen del ämnen beträffande vilka normgivningen enligt RF skall ske genom lag. Debör därför upphävas i detta sammanhang. I den mån paragrafernas nuvarandeinnehåll behöver ha lags valör, har det förts över flll 11 och 12 88skyddslagen. 6 1979/80. 1979/80:122 82 4.10Förslaget till ändring i lagen (1943:881) om polisens ställning i krig Dennaparagraf blir överflödig med hänsyn till den föreslagna bestämmelsen i 10 8andra meningen skyddslagen. Paragrafen föreslås därför upphävd. Del förordnandesom har meddelats i 11 § tillämpningskungörelsen lill lagen bör dock gällaintill ulgången av , om inte regeringen bestämmer annat. 4.11Förslaget till lag om ändring i lagen (1974:191) om bevakningsföretag Iparagrafen har definitionen av begreppet bevakningsföretag ändrats. Skälenhärför har redovisats i avsnitt 2.3. Den tidigare definitionen, som innebar attmed bevakningsförelag avsågs den som yrkesmässigt för annans räkning åtog sigall ulföra viss bevakningsuppgift, har ändrats så att uttrycket "utföraviss bevakningsuppgift" har utbytts mot "bevaka fastighet,anläggning, viss verksamhet, offenflig tillställning eller något annat sådanteller också bevaka enskild person". Detta innebär att det i fortsättningeninte kommer att råda någon tvekan om att även företag som ägnar sig åtbevakning av enskilda personer (s.k. livvakts- eller"bodyguard"-verksamhet) är underkastade krav på auklorisalion.Detsamma gäller för företag som bedriver verksamhet enbart med förordnadeordningsvakter, de s. k. ordningsvaktsföretagen. Det kommer också att stå klartatl även den del av ett bevakningsförelags verksamhet som avser uppdrag medförordnade ordningsvakter är underkastad tillsyn enligt BevL liksom attordningsvakterna i sådana fall skall vara godkända enligt BevL. Lagengäller f. n. även för enskild person som yrkesmässigt åtar sigbevakningsuppgift för annan. Som har framhållits i den allmänna motiveringenskall endasl ordningsvaktsverksamhet som bedrivs i företagsform underkastasBevL. Den som på frilans-basis åtar sig uppdrag som förordnad ordningsvaktbehöver alltså inte auktorisaflon. Inte heller skall auklorisalion krävas förenskild person som enligt förordnande av myndighet ålar sig uppdrag somskyddsvakt, jakl- eller flsketillsyn eller annat liknande uppdrag. En bestämmelsedärom har upptagits i sista meningen av paragrafen. Paragrafeninnehåller bestämmelser om fömtsättningarna för auktnrisatinn. F. n. gälleratt för auktnrisatinn krävs att det kan antas att verksamheten blir bedrivenpå ett sakkunnigt och omdömesgillt sätt. Vid prövningen skall särskilt beaktasatl förelagel har en lämplig organisalion och planläggning av sin verksamhet. Bl.a.med hänsyn till den under 1 § berörda utvidgningen av lagens 1979/80:122 83 tillämpningsområdehar i 3 8 (punkt I) tillagts att för auktorisaflon krävs inte bara attverksamheten kan antas bli bedriven på ett sakkunnigt och omdömesgillt sättutan också att den i övrigt kan antas komma atl bedrivas i överensstämmelse medgod sed inom branschen. Vidare har som en särskild fömtsättning förauklorisalion angetts att verksamheten inte kan antas komma att få en frånallmän synpunkt olämplig inriktning (punkt 2). Kravetatt verksamheten skall bedrivas i överensstämmelse med god sed inom branschenkan ses om en vidareutveckling av del redan f. n. gällande kravet på att denskall bedrivas på ett sakkunnigt och omdömesgillt sätt. I den allmännamotiveringen har framhållits att kvaliteten på den avtalade bevakningen liksomfrågan om hur företaget fullgör avlalet i första hand är en fråga mellanföretaget och kunden. I kravet på att god sed skall iakltas ligger dock att enviss minimistandard måste upprätthållas. Men det berörda kravet tar ocksåsikte på förhållandet till allmänheten och syftar i denna del flll att motverkaatt sådana mliner knmmer till användning i bevakningsverksamheten snm av denenskilde med fng kan uppfattas snm felaktiga eller annars nlämpliga. Klart ärvidare att principen nm god sed innebär att företaget inte får bedriva sinverksamhel så att den inkräktar på det område där det av sakliga ochprincipiella skäl bör ankomma på polisen att svara för ordning nch säkerhet.Inte heller kan det anses stå i överensstämmelse med gud sed inom branschenatt låta den prakliska verksamheten eller reklamen ta sig sådana uttryck atlallmänheten bibringas uppfattningen alt företaget har en funkflon i samhälletsom har ersatt eller är jämställd med polisens. Det torde i detta liksom iandra sådana sammanhang inom näringslivet då ett krav ställs på att enverksamhet bedrivs i överensslämmelse med god sed i viss utsträckning fåöverlämnas åt rättstillämpningen att ge det närmare innehållet åt det aktuellabegreppet. Medden i punkt 2 intagna föreskriften om att företaget inte får ha en från allmänsynpunkt olämplig inriktning har som angetts i den allmänna moflveringenfrämst avsetts att ge auktorisaflonsmyndigheterna möjligheter att motverkasådana yttringar av bevakningsverksamheten som framstår som olämpliga inte medhänsyn till kvaliteten på verksamheten utan med tanke på dennas art. Det ärsålunda uppenbart att livvaktsverksamhet bör få bedrivas endast underfömlsätlning att starka skäl kan åberopas. Bestämmelsen bör också kunnaanvändas för att motverka exempelvis en alltför stark koncentration avordningsvakter till ett och samma företag. I sistnämnda fall torde ofta hänsynfå tas flll de lokala förhållanden som är aktuella. Iparagrafens första stycke återflnns bestämmelser om vem som skall utföra den i4 8 angivna personalprövningen. Av de skäl som har angetts i avsnitt 2.3 i denallmänna motiveringen har paragrafens första stycke ändrats så att denmyndighet som har tillsyn över det berörda företaget i 1979/80:122 84 fortsättningenäven skall pröva dess personal. Godkännandeprövningen skall alltså göras av denlänsstyrelse som har beviljat auklorisalion för det företag i vilket den somavses med prövningen har eller har utlovats anställning eller i vars styrelsehan är eller avses bli ledamot. I överensstämmelse med fast praxis avsesanställning eller löfte om anställning i ett auktoriserat bevakningsförelagvara en fömlsätlning för att en ansökan om godkännande skall få tas upp flllprövning. Detfår fömtsättas att den praktiska handläggningen av ärendena om godkännande avpersonal kan utformas på ett sådant sätt att den nya regeln omgodkännandemyndighel inle leder till någon tidsutdräkt saml att man även ifortsättningen kan flllvarata den lokala kännedom som kan flnnas ipolisdistrikten om sökandena. Iandra stycket har gjorts endast en redaktionell ändring. första stycket har en smärre justering gjorts i syfte att undanröja denoklarhet som kan råda om vilken länsstyrelse som utövar tillsyn över ettbevakningsförelag vars ledning flyttar silt säte utanför del län därauklori-sationen beviljades. Iett nytt andra stycke har uttryckligen angetts att vid tillsynensärskilt skall konlrollera att de villkor för auktorisaflon som har i 38 allljäml är uppfyllda. Vid tillsynen skall alltså kontrolleras att företagetbedriver sin verksamhet på ett sakkunnigt och omdömesgillt sätt samt iöverensstämmelse med god sed inom branschen och att den inte har en från allmänsynpunkt olämplig inriktning. Rörande dessa frågor hänvisas till den allmännamotiveringen (avsnitt 2.3) och till vad som anförts under 3 8. Klartär att tillsynen över bevakningsföretagen - särskilt i den utvidgade form somhär förordas - innebär vissa olägenheter för de berörda förelagen. Det ärsjälvfallet angelägel all tillsynen ulövas på ell sådanl sätt att olägenheternainte blir större än nödvändigt. Någon uttrycklig bestämmelse härom har inteansetts behövlig. F.n. finns i BevL inte några närmare regler om hur tillsynen skall utövas, vilkabefogenheter därvid har eller vad som åligger företagen i sambandmed tillsynen. I denna och de tre följande paragraferna har tagits uppbestämmelser rörande dessa frågor. första stycket av paragrafen har tagits in en allmän bestämmelse om altauktoriserat bevakningsföretag skall lämna de upplysningar omverksamheten som begär för sin flllsyn. Somtidigare har framhållits är det en viktig uppgift för tillsynsmyndigheten attskaffa sig en uppfattning om arten och omfattningen av företagens 1979/80:122 , 85 olikabevakningsuppdrag så att det från samhällels sida blir möjligt att ingripa förden händelse företagen utvecklas i en inte önskvärd riktning. Föratt underlätta för tillsynsmyndigheten att fortlöpande fullgöra denna uppgifthar bevakningsföretagen i förevarande paragrafs andra stycke ålagts att åriigenföre mars månads utgång till sända in en redogörelse förverksamheten under föregående år. F.n. gäller att handlingar i tillsynsärenden enligt BevL är underkastadesekretess enigt 2 8 76. kungörelsen (1939:7) med förordnanden på civilförvaltningensområde jämlikt lagen (nr 249) om inskränkningar i räUen aUutbekomma allmänna handlingar. Enligt den nya sekretesslag som föreslås iprop. 1979/80:2 kan en motsvarande beslämmelse utfärdas med stöd av 8 kap. 6 8sekrelesslagen. Iparagrafen har tagils in en uttrycklig bestämmelse om att harrätt att företa inspektion hos ett bevakningsföretag samt att där ta del avhandlingar som rör företagets bevaknings verksamhet. Inspektion skall företasså snart anledning föreligger, dock minst en gång . Inspektionenligt denna paragraf är alltså den del av tillsynsverksamhetsom utförs genom besök på platsen hos företaget. Inspektion i annat fall än vidde regelbundet återkommande flllfällena kan motiveras t. ex. av en uteblivenredogörelse enligt 9 8 eller klagomål från allmänheten. Iparagrafen ges rätt aU vid vite förelägga ett företag attuppfylla sina skyldigheter enligt 9 8 och aU lämna tillgång till handlingarenligt 10 8. Innan eU föreläggande vid vite används bör försök ha gjorts aU påandra sätt få företaget att fullgöra sina skyldigheter. Vitebör kunna föreläggas såväl fysisk som juridisk person. Höga vitesbelopp kan naturiiglvisvara erforderiiga i fall då ekonomiska intressen kan antas ligga bakom envägran att fullgöra en skyldighet enligt lagen. Ettvitesföreläggande kan enligt den allmänna besvärsbestämmelsen i 15 6 överklagashos regeringen. Utdömande av förelagt vite ankommer enligt 18 8 lagen(1946:804) om införande av nya rällegångsbalken på allmän domstol. Iparagrafen ges rätt att förelägga ett företag alt vidta räUelsereller andra åtgärder som föranleds av tillsynen. Föreläggandet får förenas medvite. Syftet med denna bestämmelse är att göra det möjligt för länsstyrelsenatt - innan en så ingripande åtgärd snm ålerkallelse vidtas -åstadkommarättelse på annat sätt. Vad som har anförts vid 118 gäller också i fråga omvitesföreläggande som avses . 1979/80:122 86 Paragrafenreglerar frågan om ålerkallelse av auktorisaflon och godkännande. Dennuvarande lydelsen av 9 8 har bibehållits som första stycke i paragrafen. Iett nytt andra stycke har tagits upp en bestämmelse enligt vilken länsstyrelseni stället för att återkalla ett godkännande får - om synnerliga skäl föreligger- begränsa godkännandet till viss verksamhet eller visst område. Beträffandeskälen flll denna bestämmelse hänvisas till avsnitt 2.3. Det bör understrykas attbestämmelsen måste användas med stor försiktighet och som regel endast eftersamråd med det berörda bevakningsföretaget. Paragrafen,som f. n. innehåller en straffbestämmelse för fall där någon driverbevakningsverksamhet utan auklorisalion, har kompletterats med enstraffbestämmelse även för de fall att någon lämnar osann uppgift iupplysningar eller i redogörelse enligt 9 §. Det ligger i sakens natur att denosanna uppgiften skall röra företagens bevakningsverksamhet eller ha ett sådantsamband därmed att uppgiften är av betydelse vid den bedömning av företagensverksamhet som utgör en del av tillsynen. Paragrafenhar justerats med hänsyn lill att besvär över beslut av polismyndighet enligtlagen kan förekomma. Detbemyndigande som enligt 12 8 i dess hittillsvarande lydelse lämnasrikspolisstyrelsen ersätls enligt förslaget av ett bemyndigande för regeringeneller myndighet som regeringen bestämmer. Detla stämmer överens med den ordningför bemyndiganden av förevarande slag som har fömtsätts i regeringsformen. Somhar angetts i den allmänna motiveringen är del tänkbart all uppgiflen altmeddela föreskrifier i fråga om ulbildningen bör anförtros åt skolöverstyrelsensedan en ny utbildningsorganisation har genomförts (se avsnitt 2.3). Ändringarnai lagen föreslås träda i krafl . Beträffandegodkännandeprövning som har anhängiggjorts före ikraftträdandet skall dockenligt punkl 1 äldre bestämmelser lillämpas. Genomändringen i 1 § utvidgas auktorisalionstvångel. Företag som inte harbehövt auktorisaflon men som avser att söka auktorisaflon bör beredas möjlighelatl fortsätta sin verksamhet flll dess alt ansökan om auktorisaljon har prövatsslutligt under fömtsättning att ansökan görs från lagensikraftlrädande. Med lanke särskilt på personalen i 1979/80:122 87 deföretagen bör möjlighet vidare ges aU i fall då ansökan avslås kunna geföretaget skäligt rådmm för en slutlig avveckling av rörelsen. Föreskrifter avdenna innebörd har tagits in i punkt 2. Ansökanom auklorisalion som är anhängig vid ikraftträdandet bör prövas enligt de nyareglerna. Någon uttrycklig bestämmelse därom har inte ansetts nödvändig. Jaghemställer att lagrådets yttrande inhämtas över förslagen till 1. lagom ordningsvakter, 2. lag om ändring i , 3. lag om ändring i lagen (1973:558) om tillfälligt omhändertagande, 4. lag om ändring i lagen (1976;511) om omhändertagande av bemsade personer m. m., 5. lag om ändring i lagen (1958:205) om förverkande av alkoholhaltiga drycker m.m., 6. lag om ändring i lagen(1938:274) om rätt till jakt, 7. lag om ändring i vapenlagen(1973:1176), 8. lag om ändring i lagen (1940:358) med vissa bestämmelser till skydd för försvaret m. m., 9. lag om ändring ibevakningskungörelsen (1940: 383), 10. lag om ändring i lagen(1943:881) om polisens ställning under krig, 11. lag om ändring i lagen (1974:191) om bevakningsföretag. Regeringenbeslutar i enlighet med föredragandens hemställan. 1979/80:122 88 Sammanfattning av betänkandet (SOU 1978:33) Ordningsvakter Ordningsvaktförordnas enligt 90 8 polisinstmktionen (1972:511) att utförapolisbevakning. Vad som skall avses med polisbevakning är oklart. På grundhärav har ordningsvakter kommit att förordnas för en mängd skiftande ändamål.Det kan beträffande många av de skilda verksamheter vartill ordningsvakterförordnats ifrågasättas om de är av sådan art alt de bör utövas avordningsvakter. Enav våra huvuduppgifter har därför varit alt närmare precisera de fall därordningsvakter skall få anlilas. Vidare anser vi att huvudarbetsuppgiften förordningsvakter skall vara ordningshållning. Sådan ordningshållning betecknar visom ordningsvaktsverksamhet och föreslår att denna verksamhet regleras i ensärskild lag om ordningsvakter, som ersätter nuvarande beslämmelser omordningsvakter i polisinstruklionen. Iförslaget till lag om ordningsvakter föreskrivs att ordningsvaktsverksamhetfår bedrivas 1. vidoffenflig tillslällning 2. vid badplats eller lägerområdeoch i lokal eller plats för sport, spel eller liknande, vartill allmänhetenäger tilllräde 3. vid konsert 4. vid servering till allmänhetenav alkoholhaltiga drycker. Iförslaget föreskrivs vidare att ordningsvaktsverksamhet skall få bedrivas äveni andra fall än de angivna, då det på grund av särskilt behov äroundgängligen nödvändigt för att upprätthålla ordningen. Ilagförslaget bemyndigas att meddela föreskrifter omtillämpningen av lagen. Vi utgår från att en väsenflig del av dessa skall avsefrågan när sådant särskilt behov kan anses föreligga. Vid avgörande av dennafråga bör främst beaktas om den aktuella verksamheten kan anses analog med defall som angivits under punkt 1 -4. Vårtförslag innebär vidare att polisstyrelsen i de under p. 1 -4 angivna fallenäger rätt att utan ansökan uppta fråga om ordningsvaktsverksamhet skallanordnas medan den, då det gäller de ej specificerade fallen (3 8), får upptasådan fråga endasl efter ansökan. I samtliga fall blir emellertidpolisstyrelsens beslut om ordningsvaktsverksamhet tvingande och får såledeskaraktären av etl åläggande även då det medddelas i anledning av en ansökan.Reglerna om åläggande att bekosta ordningsvakt föreslås överförda frånallmänna ordningsstadgan och lagen om handel med drycker till den av ossföreslagna lagen om ordningsvakter. Enligtvårt förslag avses med ordningsvakt den som utan att vara anställd vidpolisväsendel förordnats att upprätthålla ordningen. Personer med speciellatillsyns- eller bevakningsuppgifter skall därför i fortsättningen inteförordnas som ordningsvakter utan förordnas att utföra den speciellauppgiften, exempelvis jakttillsyn (jaktiillsynsman), bevakning av skyddsföremål(skyddsvakt), trafikövervakning (trafikvakt) samt arrestant- ochförpassningsbevakning (arrestant- och förpassnings-vakt). Somframgått har vi inte funnit det möjligt att uttömmande ange de fall därordningsvaktsverksamhet skall få bedrivas. Som exempel på platser där sådan iprincip inte bör få förekomma kan nämnas sådana platser som 1979/80:122 89 enligtI 8 första stycket allmänna ordningssladgan (1956:617) är allmänna platser -gator, torg, parker och liknande platser. Endast i undantagsfall och eftersärskild prövning bör ordningsvaktsverksamhet få äga rum på sådana platser.Ordningsvaktsverksamhet bör i princip inte heller få bedrivas på s.k.kvasiallmänna platser varmed närmast avses innetorg och centmmanläggningar.Inom bostadsområden bör ordningsvaktsverksamhet inte få förekomma. Beslutom ordningsvaktsverksamhet liksom förordnande av ordningsvakt meddelas avpolisslyrelsen och skall noga ange den plats där ordningsvakt får verka ochskall föregås av samråd mellan polisstyrelsen och den som vill bedriva sådanverksamhet, om denne begär det. Ordningsvakt skall innan han börjar tjänstgörapå viss plats förvissa sig om att beslut finns att ordningsvaktsverksamhetskall bedrivas på platsen. Ordningsvaktsverksamhetskall bekostas av den som bedriver sådan. Ordningsvaktsförordnandeinnebär behörighet att ulöva ordningsvaktsverksamhet där sådan får bedrivas.Behörigheten kan avse hela polisdistriktet men även viss bestämd plats ellerlokal. Polisstyrelsen får även meddela förordnande som medför behörighet förordningsvakten att verka inom flera polisdistrikt, ett eller flera län ellerhela riket, om viss ordningsvakt av särskilda skäl kan anses ha behov av ensådan vidsträcktare behörighet. Vihar den principiella uppfattningen att ordningsvakter inte skall kunnatillhandahållas av bevakningsföretag. De arbetsuppgifter som gäller förbevakningsföretagen och deras anställda regleras inom ramen för denlagsflftning som gäller för dessa företag. Upprätthållande av allmän ordningoch säkerhet ankommer på polisen. Ordningsvakter fullgör arbetsuppgifter somfaller inom delta område. Med hänsyn lill bristen på poliser måste under långlid finnas ett system med ordningsvakter med begränsadeordningshållningsuppgifter vid främst offentlig tillställningar. Att låta bevakningsföretagbedriva ordningsvaktsverksamhet skulle lätt kunna leda fram till uppkomsten aven reservpoliskår. En sådan utveckling kan inte acceptera varför vi funnit detnödvändigl att kraftigare markera en gräns mellan väktare och ordningsvakter. Vihar därför övervägt förbud för bevakningsföretag att överhuvud lillhandahållaordningsvakter men har funnit det inte vara möjligt alt införaett sådant förbud. Bevakningsföretag kan därför fortfarande få bedrivaordningsvaklsverksamhet, då det på gmnd av särskilt behov är oundgängligennödvändigt för att upprätthålla ordningen. Polisstyrelserna skall meddelabeslut om ordningsvaktsverksamhet även i dessa fall. skallutfärda rikflinjer för prövningen av dessa. Vi utgår från att genom en starkrestriktivitet i denna prövning sådan verksamhet kommer att bli av ringaomfattning och avse alldeles speciella situationer. Vihar funnit alt sådana företag som uteslutande tillhandahåller ordningsvakteroch som därför inte kan få auktorisationen enligt lagen (1974: 191) ombevakningsföretag inte bör få fortsätta med denna verksamhet. 1 vårt förslagfinns därför ett förbud för andra företag än bevakningsförelag alt utföraordningsvaklsverksamhet. Påden snm skall förurdnas snm ordningsvakt uppställs krav atl han med avseende pälaglydnad nch övriga nmständigheter skall vara lämplig att utövanrdningsvaktsverksamhet samt atl han gennmgått föreskriven utbildning. Viföreslår att nrdningsvaktsverksamhet får utövas endast av den sum fylll 20 meninle . 1979/80:122 90 Förordnandeskall kunna återkallas för bl. a. den ordningsvakt som utan giltig anledningvägrar atl tjänstgöra. Vadgäller utbildningen föreslås alt denna utökas lill att omfatta mulnuvarande saml att pnlisen även fnrtsättningsvis skall vara huvudmanför utbildningen. Denna lårarhandledda grundutbildning skall kompletteras medsjälvstudier och erforderliga fortbildningskurser. Deltagare i utbildningskall enligt förslaget under kursliden erhålla reseknstnadsersättning nchtraktamente i enlighet med reglerna i allmänna resereglemenlet (1952: 735). Beträffandeurdningsvakts utrustning föreslås för innmhusbruk civil klädsel medigenkänningstecken och för utomhusbruk lämplig klädsel med igenkänningsteckenjämte båtmössa eller skärmmössa. 1 förordnande får föreskrivas rätt förordningsvakt all som särskild utrustning bära batong och handbojor.Rikspolisstyrelsen föreslås utfärda föreskrifter för utrustningen. a. övervägas frågan om rätt för ordningsvakter alt bära enheilig klädsel.Enligt vår uppfattning får ordningsvakts klädsel inte vara sådan att den kanförväxlas med vare sig polis- eller väktamniform. Detär klart olämpligt att ordningsvakt utrustas med skjutvapen. Vi föreslår därförsådan ändring i skjulkungörelsen (1969:84) att bl.a. väktare, som fullgörl.ex. ambassadbevakning, blir underkastade vissa regler i kungörelsen.