prop · G30340 · 1979-12-31 00:00:00 — För tomtmarkföreskrivs nämligen att en värdeserie skall fastställas och att riktvärdenamäste anpassas till värdena i denna serie. Ett tredje sätt att uppnå enstyrning är lagregler som fömtsätter att värdeserier 1979/80:40 125 skallfastslällas fören byggnadstyp eller elt markslag, som har vissa bestämda och ilag angivna egenskaper i fråga om storiek och beskaffenhel i övrigt. Deltaföreslås då avsikten är att särskilda värdelabeller som bygger på beslämdavärderelationer mellan byggnader och ägoslag med varierandeklassindelningsdala, skall upprättas. Värdetabeller skall i sådana fall finnasför samlliga de värden som den utpekade byggnaden eller marken kan fl enliglden fastställda värdeserien. följande beskrivs värderingsreglerna för de olika byggnadstyperna ochägoslagen närmare. Liksomvid taxering skall riktvärde anges för varje småhus och i delta värdeinnefattas även värde av utrymmen i de byggnader som ulgör elt komplement tillsmåhuset i funktionellt avseende, t. ex. garage och förråd. Ambitionsnivånvid indelningen i värdeområden bör styras av en värdeserie. RSV bör enligtkommittén upprätta ett tabellverk där riktvärdet för ett s. k. normhus anpassastill värdeserien. Etl normhus skall vara etl småhus som är nybyggt, av normalstoriek och standard, friliggande samt utgöra det enda småhuset på en loml somutgör självständig fastighet. bör följande värdefaktorer beaktas vid bestämmande av riktvärde försmåhus: Storieken(värdefaktorn storiek) Återstående livslängden (värdefaktorn ålder) Byggnadsmaterialet och utrustningen (värdefaktornstandard) Byggnadssättet och antalet lägenheter (värdefaktombyggnadskategori) De fastighetsrättsliga förhållandena (värdefaktornfastighetsrättsliga förhållanden) Husets värde i förhållande till värdena av övrigasmåhus inom tomten (värdefaktorn värdeordning) Varjevärdefaktor definieras i FTL. För en del av värdefaktorerna lämnas även reglerför hur en klassindelning skall göras. De föreslagna värdefaktorerna försmåhusvärderingen beskrivs i det följande. 1979/80:40 126 Värdefaktornstoriek skall enligl förslagel beslämmas med hänsyn lill arean av småhusetsgolvplan och golvplanens fördelning pä olika våningar. Kommitténanser atl slorleken skall mätas enligt de nya reglerna om svensk slandard somgäller frän . 1fräga om småhus med en storiek om högst 200 m primär bruksarea skallstorieksklassen inle fä göras större än vad som motsvarar 10 m primärbruksarea. bestäms husets återstående livslängd främsl av byggnadens ålder ochde till- och ombyggnader som har företagits. Åldersklassernaför småhus skall inte fä göras större än alt de för hus med en åldermotsvarande högst omfattar högst . Slandardenskall beslämmas med hänsyn till småhusets byggnadsmaterial och utrustning.Kommittén anser atl slandardfaktorn flr anges som en sammanvägning av olikafaktorer, lämpligen i form av ett poängsystem. Förett nybyggt småhus skall indelningen i slandardklasser göras så att denomfattar minsl fem klasser. Byggnadskalegorinskall enligt förslaget bestämmas med hänsyn till om småhuset är friliggande,kedjehus eller radhus saml om särskilda skäl föreligger, antal lägenheter. Kommiuénanser all husen med hänsyn lill FoB 80 skall klassificeras och kodsältas sompermanent- resp. fritidshus. Kommitténanser atl i riktvärdet för småhus skall beaktas tre olika fastighelsrätlsligaförhållanden. Det första avser småhus på tomtmark som utgör självständigregislerfaslighel. Det andra gäller hus på tomtmark som inle är självständigregislerfaslighel och som går att avstycka. I det tredje fallel finns småhusetpå tomt som inte aren självständig fastighet och inte går alt avstycka. 1979/80:40 127 Medvärdeordning skall enligt koinmittén avses småhusets värde i förhållande lillövriga småhus inom tomten. Vid1975 års taxering bestämdes värdel av småhus normalt med ledning av riktvärdeni byggnadsvärdelabeller, som konslraerades av RSV. Riktvärdet ulgör småhusetsbyggnadsvärde. Kommittén,som utrett andra säll alt beslämma riktvärdet för småhus än med hjälp avtabell, anser alt riktvärde för småhus även vid allmänna fastighetstaxeringbör anges genom en byggnadsvärdetabell. Remissinstansernahar genomgående varil positiva lill förslagen om värdering av småhus. En delallmänna synpunkter har framförts. a. är man tveksam till begreppet primärbruksarea och framhåller alt det i vart fall måsle framgå avdeklarationsblanketten att bostadens yta beräknas pä annal sätt än vid 1975 årstaxering. Man har också anförl alt man - då inget särskill uttalande gjorts omhur bostadsbyggnader på jordbmksfastighet skall värderas - utgär från alt debyggnaderna skall värderas lill 80 96 av labellvärdet för vanliga småhus. Ifråga om beteckningen primär braksarea vill jag anföra följande. Innebörden avbegreppet primär bruksarea är fastlagt genom svensk standard. Genom dessinförande har föratsättningar för enhetliga mätregler beträffande småhusenskapats. Reglerna för t. ex. statlig belåning anpassas f n. till de nyamätreglerna. Jag anser därför att det är lämpligt att man även vidfastighetstaxeringen anknyter till de mätregler som utgör svensk standard.Detla inle minst av det skälet att dessa regler är mer detaljerade ochgenomarbetade än de lidigare tillämpade och atl de därför rimligen bör minskade gränsdragningsproblem som uppkommer vid klassificering av olika utrymmen i ettsmåhus. En svårighet med de nya mätreglerna är emellertid den namnsällning somsketl. Namnel primär braksarea är naturligtvis inte särskill lättillgängligt.Jag föreslår därför att beteckningen bostadsyta i stället används i lagtexlen.Nägon saklig ändring i förhällande till kommitléförslagel är inte avsedd. Beträffandevärderingen av småhus på jordbruksfastighet har någon generell nedskrivningtill 80 96 eller på annat sätt inte övervägts. Det ankommer på RSV att eftervederbörlig provvärdering fastställa de eventuella värderingsanvisningar avsådant slag som kan erfordras. Remissinstansernahar vidare gjort en del påpekanden om de olika värdefaktorerna. Beträffandestorieksklassen behandlas intervallet 10 m primär bruksarea av ett antalremissinstanser. De flesta instämmer i förslaget men några anser att denföreslagna halveringen av storleksintervallet även har negativa effekter. T.ex. gör små mätfel att fastigheten hänförs till felaktig 1979/80:40 128 storieksklassoch svårigheter uppkommer vid tillämpningen. Man anser också all varmbonadsekundär bruksarea bör bli mer värdepäverkande. En remissinstans anser altsåväl positiva som negativa poäng behövs i poängskalan för slandardklassen. Ifräga om värdefaktorn byggnadskategori anför några remissinstanser att systemetbör utformas bättre än 1975 såvitt avser förhållandel mellan källariösa ochkällarförsedda hus samt mellan seriepro-ducerade rad- och kedjehus ochfriliggande småhus. Beträffande värdefaktorn fasfighetsrältsliga förhållandethar anförts atl den är svår alt förstå och svår atl lillämpa. I delsammanhanget har man också anfört atl bostadshus som inte behövs för jord- ochskogsbruket men som är beläget i anslutning till brukningscentrum pä beslåendebrukningsenhet eller mitt ule på etl öppet åkerområde bör förulsällas vara inteavslyckningsbart och värdesättas såsom sådant. Föregen del vill jag anföra följande. De synpunkler som redovisais är främslknutna till den detaljutformning av värderingsmodellen som det ankommer på RSVatt ge anvisningar om. Klassbredden 10 m primär bruksarea för värdefaktornsstorlek kan synas vara i noggrannaste laget med hänsyn till de uppmätningsfelsom ofta föreligger. Då interpolation emellertid inle skall förekomma mellanslorleksklasserna anser jag dock atl kommitténs förslag bör godtas. Värdefaktornfastighetsrättsliga förhållanden kan vara svår att dela upp i klasser. Jaganser det dock ofrånkomligt att beakta denna faktor, eftersom det t. ex. intekan vara rimligt att sätta samma värde på ett fritidshus som ligger pä en tomtsom utgör självständig fastighet och ett likartat fritidshus på tomt som det avolika skäl är omöjligt att avstycka. Motbakgrand av vad jag anfört anser jag att kommittéförslaget i fråga om småhusbör genomföras. Det innebär ocksä att småhus av alla slag skall värderas eftersamma normer. Skillnad skall alltså inte längre göras mellan fritidshus och hussom används för permanenlboende. De kommer därför att deklareras pä samma slagav blankett. Förslaget innebär i denna del en förenkling för bädefastighetsägare och myndigheter. Liksomvid taxering skall värderingen av hyreshus enligt kommittén gmndas påavkastningen. Därvid skall först värdet av tomtmarken bestämmas och däreftervärdet av den värderingsenhet som utgörs av hyreshuset och tillhörandetomtmark. Värdet av denna värderingsenhet erhålls som produkten av enhetenstotalhyra och en brattokapitaliserings-faktor. Värdet av hyreshuset erhållssedan enligt förslaget genom att minska enhetens värde med värdet avtomtmarken. 1979/80:40 129 förslag skall riktvärdet fören värderingsenhet beslående avhyreshus med tillhörande tomtmark anges genom en brutlokapilalise-ringsfaktor.Denna faklor skall ange förhållandel mellan värdel av värderingsenheten ochden åriiga tolalhyran för hyreshus inom värderingsenhelen. Delta stämmeröverens med vad som gällde vid taxering. Tolalhyranskall enligt kommittén avse bmksvärdehyra för bostäder och marknadsmässig hyraför lokaler. Hyresnivån skall bestämmas med hänsyn lill den genomsnillligahyresnivån före taxeringsåret, dvs. Liksomför småhusen bör enligt kommittén RSV upprätta ett tabellverk där riktvärdet,dvs. bmttokapitaliseringsfaktorn, för en hyreshusenhei av viss angivenbeskaffenhet knyts lill en värdeserie. Den hyreshusenhei som skall ligga lillgrund för värdeserien skall enligl kommittén vara en värderingsenhet som ärbebyggd med elt modernt hyreshus, uppfört mer än 30 är före taxeringsåret avnormal storlek och med ell normalt förhällande mellan värderingsenhetensmarkvärde och dess årliga lotalhyra. Enliglförslagel bör följande värdefaktorer beaktas vid beslämmande av riktvärde förhyreshus: Storieken(värdefaktorn sloriek). Återstående livslängden (värdefaktorn älder). Byggnadsmaterialet och utrustningen (värdefaktornstandard). Förhällandet mellan värderingsenhetens markvärdeoch dess åriiga totalhyra (värdefaktorn markvärdeandel). Förslagelinnebär i jämförelse med 1975 ärs taxering den ändringen all värdefaktornstorlek ersälter tolalhyran. Kommittén aviserar emellertid atl pågåendeanalyser av eriagda kan leda lill att totalhyran bör bibehållassom värdefaktor. Värdefaktorernas definitioner enligt förslagel är följande: Värdefaktornsloriek skall enligt kommiuén bestämmas i huvudsak pä samma sätl sombeträffande småhusen, dvs. med hänsyn till storleken av husels golvplan, varvidsvensk slandard bör gälla. Minst fem storleksklasser skall finnas. 1979/80:40 130 bestäms hyreshusets återstående livslängd främsl av byggnadens älderoch de till- och ombyggnader som företagits. Åldersklassernaför hyreshus skall inte flr göras slörre än att de för hus med en åldermolsvarande högsl omfattar högst . Standardenskall beslämmas med hänsyn lill hyreshusets byggnadsmaterial och utrustning. Fören värderingsenhel molsvarande högst skall det finnas minsl trestandardklasser. Liksomvid taxering skall enligl förslagel en värdefaktor, som avserförhållandel mellan värderingsenhetens markvärde och dess åriiga lotalhyra,finnas vid kommande fastighetstaxering. Minsttre klasser skall finnas för hyreshus med en ålder motsvarande minst 20 är. Vid1975 ärs taxering fanns fem klasser. Vid1975 ärs taxering redovisades lillämpliga bmttokapilaliseringsfaklorer itabeller, H-tabeller. Kommittén förutsäller alt sä blir fallel även vid 1981års taxering och anser att lillämplig H-labell bör anges på riktvärdekarlan. Remissinslansernahar i huvudsak lämnal reglerna om värdering av hyreshus ulan erinran.Tveksamhet har emellertid framkommit i fråga om förslaget om normhus förhyreshus och de föreslagna värdeserierna för dem. Beträffande totalhyranifrågasätts om den avser kallhyra eller ej. Kallhyran sägs böra ligga tillgrund för värdering. anser att värdefaktorntotalhyra inle bör slopas och atl värdefaktorn storlek i stället kan ulgå. Ävenmotsall uppfattning kommer till uttryck. DEFU anser alt uppgifter hyror bör infordras i stället hyror som vid 1975 årstaxering. Förmin del anser jag atl hyran bör anges som en lotalhyra, dvs. även innefattaförekommande uppvärmningskostnader. Som framhållits av bör vidare braltokapitaliseringsfaktorns storleksberoendebeslämmas genom hyrans sloriek. Detta gör alt hyresenhetens totalvärde börkunna anges direkt som en funktion av hyran, älder, standard ochmarkvärdeandel. Jag föreslår därför atl riktvärdet anges som det sammanlagdavärdet av en hyresenhets mark och byggnader. I fråga om värdeserien vill jagföreslå en ändring som närmare anges i specialmotiveringen. 1979/80:40 131 FöraU kunna göra erforderliga provvärderingar måsle man för dehyresfastigheter som sålts 1976-1979 ha tillgång ti/I de under kalenderåret1979 utgående tolalhyrorha. För den egenlliga fastighetstaxeringen erfordrasmotsvarande uppgifter för samtliga hyresfastigheter. Dessa får lämnas i denallmänna fastighetsdeklarationen. annan hyresändring skelt fören hyresfastighet än den som har samband med generell hyreshöjning, måsle ävenuppgifler härom lämnas i faslighetsdeklarationen. Genomlagstiftning vidgades möjligheterna för ägare av flera hyreshus altgemensaml redovisa inkomsterna från fastigheterna (prop, 1978/79:42, SkU 1978/79:17,rskr 1978/79:87, SFS 1978:942). 1 propositionen (sid. 31) ullalades alt de nyareglerna fick betydelse även för bl, a. den proviaxering som skall ske undervåren 1980. Föredraganden framhöll att det torde bli nödvändigt all åläggaberörda fastighetsägare skyldighel atl separal redovisa hyresintäkter m. m. Jagföreslår nu atl en sådan skyldighet införs. En bestämmelse härom bör lämpligeninför fastighetstaxering las in bland övergångsbestämmelserna eflersomfastighelslaxeringskommittén bör undersöka hur en mer permanent lösning skallulformas. Uppgifl bör emellertid lämnas först efter anfordran. Insamladeuppgifter är sekretesskyddade. Jag vill nämna alt uppgifterna regelmässigttorde kunna lämnas utan svårighet eflersom motsvarande uppgifler ändå skalllämnas i faslighetsdeklarationen. Kommitténsförslag innebär att den värderingsmodell som användes vid taxering ihuvudsak skall användas även vid allmänna fastighetstaxering. Dettabellsystem som introducerades vid taxering skall enligt kommitténbibehållas även vid taxering. Enligt förslagel skall såledesvärdefullare byggnader värderas var för sig och övriga beståndsvis. En del aven byggnad kan värderas för sig. Riktvärde skall anges för samtliga lyper avdessa värderingsenheter. Kommitténföreslog att riktvärde som avser ett nybyggt djurstall för mjölkkor och som ärav normal storiek och beskaffenhet endast skall fl anges till värden i enfastställd värdeserie. 1979/80:40 132 1fråga om ekonomibyggnad bör enligt kommittén värdefaktorerna byggnadskalegori,sloriek, ålder och beskaffenhel särskill beaktas vid bestämmandet avriktvärdet. Värdefaktornbyggnadskalegori skall enligt förslaget beslämmas med hänsyn till det ändamålvärderingsenheten huvudsakligen är inrättad för. Storlekenskall enligl kommittén för torkar beslämmas med hänsyn til! torkningsförmägan,för silor med hänsyn till lagringsvolymen och för övriga byggnader med hänsyntill byggnadsarean. Kommitténsförslag överensstämmer med definitionen av motsvarande värdefaktor för småhusoch hyreshus. Detta innebär att åldern skall ge uttryck för värderingsenhetenssannolika återstående livslängd. Denna skall bestämmas med hänsyn lillvärderingsenhelens nybyggnadsår, omfattningen av till- och ombyggnader samttidpunkten för dessa. Beskaffenhetenskall enligt kommittén, i likhet med värdefaktorerna slandard för småhus ochhyreshus, bestämmas med hänsyn till byggnadsmaterial och utmstning.Beskaffenheten skall emellertid även bestämmas med hänsyn till byggnadensskick. Kommittén anför atl värdefaktorn beskaffenhet flr anges som ensammanvägning av olika faktorer, t. ex. i form av ett poängsystem. Remissinstansernahar varit positiva till förslagen om riktvärden m. m. för ekonomibyggnader menframhållit att värdenivån vid taxering var för låg och aU värderingenalltför ofta skedde enligt för enkla metoder. På några håll ifrågasättsvärdeserien för normstall. Motden anvisade värderingsmodellen synes några allvarligare invändningar inte haframkommit. Jag föreslär därför aU kommitténs förslag godtas med vissajusteringar för hur normstallet skall bestämmas. 1979/80:40 133 Riktvärdetför tomtmark skall enligt förslaget i regel anges per tomt men om särskildaskäl föreligger skall riktvärdet fl anges per kvadratmeter tomtmark. Riktvärdetför tomtmark för hyreshus och industribyggnader skall enligt förslaget utgöravärdel per kvadratmeter bruttoarea av byggnadsrätl vid nybebyggelse ellervärdet per kvadratmeter tomtmark. skall grund för värderingen av all tomtmark ligga denförutsättningen att tomten kan bebyggas . Riktvärdeför tomtmark skall endasi fl anges till värden i en faslslälld värdeserie. Defem värdefaktorer som enligt förslaget särskill bör beaklas vid bestämmandet avriktvärde för tomtmark för småhus är sloriek, vatten och avlopp,fastighetsrättsliga förhållanden, typ av bebyggelse och speciell belägenhet. Medvärdefaktorn storlek avses enligt förslaget tomtmarkens areal. Kommitténultalade atl mer enhelliga regler bör komma lill användning än vid 1975 ärstaxering när det gäller att beakta tomtstorleken. Värdefaktorn storlek är en avde fl värdefaktorer för vilken en för riket enhetlig klassindelning intelämpligen bör faslslällas. Den inom varje värdeområde valda klassindelningenfömtsätts bli angiven på riktvärdekartan. Medvärdefaktorn vatten och avlopp avses i förslaget den utsträckning och det sättsom del finns tillgäng till vatten och avlopp på tomtmarken. Kommitténanser att reglerna ärs taxering skall utformas så alt någon tvekan ifråga om va-förhållandenas inverkan på riktvärdena inte kan uppkomma. Kommiuénanser det motiverat att uttrycka inverkan på riktvärdet av olika lösningar avva-frågan genom avdrag eller tillägg av etl 1979/80:40 134 ellerflera steg i den värdeserie som används vid beslämmande av tomtvärdet. Klassindelningav värdefaktorn vatten och avlopp kommer enligl kommittén all ge ultryck förom taxeringsenheten har vatten och avlopp eller ej samt olika kombinationer avdessa förhållanden. Kommitténsförslag innebär att tre olika fastighelsrätlsliga förhållanden skall beaktas iriktvärdet för småhustomter, nämligen tomtmark som ulgör självständig faslighetsamt tomtmark som utgör icke självsländig fastighet och som gär resp. inte gäratl avstycka. Medlyp av bebyggelse avses enligt förslaget om tomtmarken är avsedd att bebyggasmed friliggande småhus, kedjehus eller radhus. Kommitténanser att man vid bedömningen av vilken typ av bebyggelse tomtmarken är avseddför bör ulgä från det bebyggelseändamål som anges i fastställd detaljplan förområdel. Delta bör enligt kommittén gälla obebyggda tomter och i princip ävenbebyggda områden. Om den pågående markanvändningen strider mot den enligl plantillåtna börden tillätna användningen läggas till grand för riktvärdetsbestämmande endast om det är påtagligt att detla ger elt högre värde. Finnsinte fastställd plan flr man enligl kommittén utgä frän den befintligabebyggelsen. Klassindelningenav denna värdefaktor bör vara friliggande småhus, kedjehus eller radhus. Medspeciell belägenhet avses i förslaget tomtmarkens läge inom värde-området, t.ex. strand. Kommiuénuttalar att den förutsätter att RSV genom anvisningar definierar begreppetstrandlomt. bör tillgång till strandlomt eller avsaknad av sädan påverka värdetmed ett eller fiera sleg i värdeserien. Klassindelningen bör enligt kommitténvara strand resp. inte strand. Tomtmark för hyreshus och industribyggnader m. m. Hänsynskall enligt förslaget vid riktvärdets bestämmande alllid tas till den typ avbebyggelse som tomtmarken är avsedd för (värdefaktorn lyp av bebyggelse). 1979/80:40 135 Detbör emellertid även ifräga om hyreshusen finnas möjlighet all beaklavärdeskillnaden mellan olika lyper av våningsplan (värdefaktorn typ avvåningsplan). De föreslagna reglerna förriktvärden för tomtmark lämnas utan erinran av remissinstanserna. I fråga omvärdefaktom fastighetsrättsliga förhållanden framhåller en länsstyrelse dockatt den är svår att lillämpa för nämnderna. Jagdelar denna uppfattning men anser del inte möjligt atl borise frän föreliggandefasfighetsrältsliga förhållanden. Del får ankomma på RSV atl utarbeta så enklaregler för fillämpningen av denna värdefaktor som möjligt. Jagbilräder förslagel om riktvärden för tomtmark. Vad som därvid föreslagils ifråga om tomtmark för industribyggnad bör gälla också för tomtmark för övrigbyggnad. Avmark, som har exploateringsmöjligheter, bildas enligt gällande regler särskildaexploateringsfastigheter med beskattningsnaturen annan fastighet eller ocksäingår marken i en jordbmksfastighet, som med hänsyn lillexploaleringsmöjligheterna åsatts övervärde. Jaghar tidigare föreslagit att mark skall indelas i ägoslaget exploaterings-mark,om den enligt faslslälld detaljplan till nägon del är avsedd alt användas förbyggnadsändamäl och inle skall indelas som tomtmark. harjag ocksäföreslagil att delvärdel övervärde skall slopas, vilkel innebär allexploateringsvärde endast kommer att åsättas den mark som indelas somexploateringsmark. Kommitténs förslag omvärdering av exploateringsmark innebär atl den mark som avses att bebyggasskall värderas med utgångspunkt i de riktvärden som gäller motsvarandetomtmark. De tillämpliga riktvärdena skall därefter multipliceras med enexploateringsfaklor, varigenom hänsyn tas dels till liden innan exploateringenkan beräknas börja, dels till den lid under vilken exploateringen kan beräknaspågå. Storieken av exploaleringsfaktorn bör redovisas på sådan riktvärdekartasom kommittén har fömtsatt kommer att användas vid taxering. Förslagenom riktvärden för exploateringsmark lämnas utan erinran. anserdock att värderingen bör ske efter riktvärden per kvadratmeter. Trelänsslyrelser anser aU regler bör behållas. Förmin del anser jag kommitténs förslag är väl underbyggt och all det bör läggastill grund för lagstiftningen. 1979/80:40 136 Täktmarkkunde vid taxering aniingen laxeras som annan fastighet eller åsättasvärde som särskild tillgång på jordbmksfastighet. Jaghar tidigare föreslagit att mark för vilken gäller täkttillstånd enligtnaturvårdslagen eller vattenlagen och mark på vilken läkt pägår skall indelas iägoslaget täktmark. Sådan mark skall enligt mitt förslag ulgöra en särskildtaxeringsenhet, täktenhet. Riktvärdetför täktmark skall enligt kommitténs förslag beräknas som produklen av värdetper kubikmeter brytvärd fyndighet av olika slag vid omedelbar brytning och aven brytningsfaklor. Värdelper kubikmeter skall bestämmas med ledning av det marknadsmässiga arrendeprisetper kubikmeter vid omedelbar brytning. Detla pris skall anges endast till vissabestämda värden i en värdeserie. Enligt kommitténs åsikt bör riktvärdet ommöjigl redovisas pä riktvärdekarta. Brytningsfaktornsstorlek skall avspegla förhållandet mellan täktmarkens värde vid en omedelbarbrytning, av hela takten och taktens värde vid varierande väntelid innanbrytningen påbörjas och vid olika tidslängd för själva brytningen. Förslagenom regler för riktvärde m. m. för täktmark biträds av remissinslanserna. Enlänsstyrelse anser emellertid atl även läkt som ingår i godkänd täktplan mendär täkttillstånd ännu inte utfärdats bör åsättas värde. Jaganser för egen del atl läkt inte bör taxeras fönrän Ullslånd lämnals och villerinra om atl fastställande av en täktplan är grand för ny taxering vid denårliga särskilda fastighetstaxeringen. 2.4.5.7Värdering av och betesmark Kommitténsförslag om värderingsmodell för och betesmark skiljer sig i sinprincipiella uppbyggnad inte frän den modell som tillämpades vid 1975 årsallmänna fastighetstaxering.