prop · G303179 · 1979-12-31 00:00:00 — Om skälen för att dra gränsenvid grovt brott är tillräckligt starka kan enligt överåklagaren ifrågasättas.För alt ge verklig möjlighet till effektiv bekämpning bör inskränkningen omgrovt brott tas bort och bestämmas att ansvar för försök ellerförberedelse även kan ådömas för normalbrollel. Strafflatitudens förändringför detta brott bör kunna utgöra skäl för della. Attmedverkansansvaret föreslås utsträckt till oaktsam medhjälp lill grovt dobbleriär enligt chejcn Jör länsåklagarmyndighelen i län i och för sig en urstrikt polis- och åklagarsynpunkt värdefull utsträckning av del straffbaraområdet, som tillsammans med kopplingen till förberedel-seansvarel ochförverkandebestämmelserna ger goda möjligheter alt komma åt även medverkande,beträffande vilka man inte kan styrka uppsåt, leverantörer av utrustning,finansiärer, rådgivare m.fl. Som lagtexten är utformad torde enligtlänsåklagaren bevissvårigheterna såviti avser det subjektiva rekvisitet intebli särskilt slora. Erfarenheterna från tillämpningen i praxis av molsvaranderekvisit beträffande häleriförseelse talar enligt honom starkt härför. Även omdel finns vissa skäl som talar för alt man ur rättssäkerhetssynpunkt bör ställahögre krav på graden av oaktsamhet vid dobbleribroltet än vid häleriförseelse,synes dock övervägande skäl tala för elt godtagande av gruppens förslag. Dellaleder enligt länsåklagaren direkl över till en diskussion om möjligheter atlkomma åt de s.k. bakmännen. Ulöver de möjligheter som redan finns enligtgällande rätl och följer av BRÅ-gruppens behandlade ändringsförslag iBrB nöjer sig utredningen i lagförslagsväg med att föreslå en ny beslämmelse i12 kap. 42 8 jordabalken om dobbleri i hyreslägenhet som förverkandegrund,dvs. en grund som ger en hyresvärd rän all säga upp ell hyresavtal. En sådanbeslämmelse kan enligt länsåklagaren säkerligen fylla en funktion, åtminstonesåvitt gäller lojala hyresvärdar, som man kan förutsätta är beredda alt ta varapå denna möjlighet till uppsägning. Emellertid är atl märka all hyresrätteninte förverkas automatiskt utan kräver ett hyresvärdens aktiva agerande. Mankan då fråga sig, när skyldighet att agera kan anses uppkomma för hyresvärden.Mot bakgrunden av dobbleribestämmelserna kan den frågan möjligen besvaras såatt, när det gäller enkell dobbleri, skyldigheten inträder, när han får vetskapom förhållandet, medan del såvitt gäller grovt dobbleri skall räcka medoaktsamhet. Länsåklagaren har därvid härietl skyldigheten att agera ur vadhyresvärden måste göra för att undgå ansvar för medverkan lill dobbleri resp.grovt dobbleri. Stockholmstingsrätt konstaterar atl förutsättningen för atl särskilt spelklubbar skallkunna existera givetvis är alt lokaler, inredning och kapital slälls tillförfogande. Tingsrätten, som utgår från alt lagstiftarens mening är atlnormalslraffel skall vara fängelse, finner det ur denna synpunktutomordentligt tillfredsställande att de finansiella intressenternas Prop.1979/80:179 89 verksamhet kriminaliseras genom införande av ett oaktsamhetsbrott.Särskilt del utmanande missförhållandet, att spelklubben efter enpolisrazzia återtager sin verksamhet i samma lokaler, måste kunna bättrebekämpas genom införandet av detta oaktsamhetsbrott och alldeles särskilt iförening med del föreslagna tillägget i 12 kap. 42 S 8. Jordabalken som avskärfastighetsägaren från invändningen all han ej kunnat lösa sig frånhyreskontraktet med spelklubben. Tingsrätten förutsätter därvid att polisenefter en razzia omgående underrättar fastighetsägaren. Denföreslagna kriminaliseringen av oaktsam medverkan till grovt dobbleri ärenligt angelägen och torde förhoppningsvis öppnamöjligheter alt mera aktivt begränsa spelhåleverksamheten även om tingsrättenbefarar att ej obetydliga bevissvårigheler kan uppstå i det enskilda fallet.Tingsrätten noterar att del synes vara ett begränsat antal persongrupper somfigurerar i sammanhanget. Frägan om kriminalisering av advokaternas verksamhetinom det nu aktuella området är ömiålig. framhåller tingsrätten vidare. Att enadvokat genom rådgivning och andra ålgärder söker medverka lill altspelverksamhel drivs i lagliga former är självfallet oantastligt. Alt dragränser mot sådana fall, där advokater endast "söker skapa en laglig ramför en olaglig verksamhet" lär bli svårt. Tingsrätten anser atl man börundvika att söka komma tillrätta med de aktuella företeelserna genomkriminalisering med särskild inriktning på ad vokal verksamheten. Även omförslagel får anses vara av förhållandevis långtgående natur delarlänsstyrelsen i i princip uppfattningen att problemet med olovligtgrovt spel (dobbleri) är av så svårbemästrad art att det finns skäl alt vidgapersonkretsen vid ingripande mot sådant brott. Tveksamhet kan enligt länsstyrelsengivetvis råda om de avsedda effekterna - ökad vaksamhet hos kreditgivare,inredningsfirmor, advokater och andra s. k. bakmän kommer atl uppnås genom deföreslagna beslämmelserna om medverkan och förverkande. Härför talar debevissvårigheter som otvivelaktigt måste uppkomma även vid en tillämpning avde föreslagna rättsreglerna. Del lorde enligt fä förutsättas attbestämmelserna åtminstone lill en början kommer alt tillämpas med vissförsiktighet tills viss stadgad rättspraxis vunnits. Fastighelsnämndeni noterar atl det i flera fall förekommit atl illegalaklubbar har varit belägna i fastigheter tillhörande kommunen och kommunalabolag. Förklaringen härtill torde enligt nämnden vara att det i en störrefastighetsförvaltning kan vara svårt atl i detalj kontrollera alla upplåtelseri fastighetsbeståndet. Vidare - och detta är viktigare - är det ofta svårt förhyresvärden att bindande bevisa verksamhetens illegala karaktär, vilket ärnödvändigt för en uppsägning. - Fastig-helsägarens straffrättsliga ansvar viddobbleri inträder om denne med hänsyn till omständigheterna haft skäliganledning anta att dobbleri förbereds eller pågår eller om han väsentligtfrämjar verksamhelen. 1979/80:179 90 nämndensmening är formuleringarna tämligen väl avvägda med hänsyn lill rådandeförhållanden. Ett ansvar som inträder först efler formell anmälan från polisenskulle lätt kunna innebära all verksamheten, som i många fall är mycket lönsamför fastighetsägaren, kan fortgå i avvaktan på att polisen fär kännedom omförhållandena. Nämnden anser därför att en fastighetsägare skall kunna ställaslill ansvar om han underlåter atl vidla ålgärder så snart han fått kännedom omverksamhetens illegala arl. Polisens nuvarande arbetssätt tillgår dessutom så,alt man helt enkelt vid razzior och dylikt stänger en illegal klubb och först iefterhand meddelar faslighelsägaren. Straffansvaret för hyresvärden bör enligtnämnden utvidgas från att gälla enbart dobbleri till all illegal verksamhet somförsiggår i fastigheten. granskar förslagel ingående. Allaseriösa fastighetsägare lorde vara villiga all molverka den kriminellaverksamhelen i fråga genom att inte acceptera hyresgäster, som bedriver,tillåter eller förbereder sådan verksamhei eller som kan befaras komma att göradel. Detta gäller oberoende av om verksamhelen är till olägenhet för huset ochövriga hyresgäster eller ej. Förbundet är med konstaterande härav berett attstödja införandet av en bestämmelse enligt den föreslagna paragrafen, somriktar sin udd mol mindre nogräknade fastighetsägare, vilka medvetet elleroaktsamt stöder den brottsliga hanteringen. emellertid rikta uppmärksamheten på de komplikationer, som kanuppslå när man på delta säll inom ram ställer ävenfastighetsägarna i den allmänna ordningens tjänst. Det är beklagligt, att denutredande arbetsgruppen inte närmare penetrerat dessa problem. Det är därförinte endast angelägel ulan också nödvändigl. atl man i en blivande propositionbringar ökad klarhet i huru denna paragraf skall tillämpas. Enavgörande fråga är, när en fastighetsägare vid tillämpningen av ifrågavarandeparagraf skall anses ha "skälig anledning antaga" all den, som hyreller önskar hyra lokal i hans hus, förbereder, bedriver eller tillåter grovtdobbleri i hyresobjekiet eller avser att göra det. Lagförslagel upptar härendast "lokal" som hyresobjekt men det kan självfallet inteuteslutas, att dobbleri även kan bli aktuellt i en bostadslägenhet. Fråga ärdärvid, om bostäder skall undantas och etl klarläggande på denna punkt bordedärför göras enligt förbundets bedömande. Vidare bör en samordning ske medterminologin i 12 kap. Jordabalken (hyreslagen) enligt vilken två olika slagshyresobjekt förekommer, nämligen "bostadslägenhet" och "annanlägenhet än bostadslägenhet" dvs. Båda dessa lyper av hyresobjektgår i hyreslagen under den gemensamma benämningen "lägenhet". Arbetsgruppenframhåller alt vad som "framför allt kan begäras av en fastighetsägare, ivars fastighet polisen funnit en illegal spelklubb, är alt han vidtar åtgärderför all förhindra elt upprepande". Om en seriös fastighetsägare, som utanegen förskyllan fått en illegal spelklubb i fasligheten, vore skyddad från åtalenbart genom alt vidta åtgärder enligt vad som arbetsgruppen ovan anfört, voreförslaget i denna del invändningsfrilt. Lagtexten synes emellertid inteutformad i enlighet härmed. Arbetsgruppen synes också ha menat, altfastighetsägaren, för att freda sig mol åtal Prop.1979/80: 179 91 för medhjälp enligt detta lagrum, måsle reagera dds genomen uppsägning av hyresavtalet, då han får anledning antaga, att del är fråga omgrovt dobbleri / redan inhyrda utrymmen, dels ock genom att inte upplåta ifrågavarandelediga utrymmen, då hyressökande kan anlas ha för avsikl att bedriva, tillåla,förbereda eller eljest främja grovt dobbleri i hyresobjekiet. Det finnsanledning att i del följande skilja mellan dessa båda situationer. När del gällerredan uihyrda ulrymmen och situationen alltså är sådan, atl fastighetsägarenförväntas reagera medelst en uppsägning av hyresavtalet, finns det en uppenbarrisk för flera komplikationer vid tillämpningen av det föreslagna lagrummet.Oklarhet i fråga om när en fastighetsägare bör reagera i denna situation kaninte bara leda lill atl fastighetsägaren slädes under strajjunsvar, trots atlhan varit inställd pä all reagera i enlighel med kraven bakom ifrågavarandebestämmelse men reagerat för sent enligt de rättstillämpande organensuppfattning, vilket i och för sig är oacceptabelt. Oklarheten i nämndahänseende kan dessutom tänkas leda till alt hyresvärd blir skadeståndsskyldiggentemot en för olaga verksamhet misstänkt hyresgäst till följd av en i ovist nitför tidigt verkställd uppsägning med därpå följande ansökan om avhysning.Däresl en hyresgäst uppsäges Just på grund av misstanke om ifrågavarandekriminella verksamhet med stöd av den för detta ändamål avseddaförverkandegrunden, som utredningen vill införa i 42 8 hyreslagen och denuppsagde hyresgästen sedermera befinnes vara oskyldig eller i vart fall intelagfors, kan ifrågasättas om inte hyresgästen kan begära skadestånd för deolägenheter som uppsägningen vållat honom, även om den inte lett tiil avhysning.Enligt vad förbundet inhämtat har processer härom förekommit i underrätt.Tvisterna har gällt krav på ersättning när hyresvärd sagt upp på grund av althan ansett alt lägenheten använts för annat ändamål än del avsedda. Hyresgästenhar haft motsatt uppfattning. Del är inte troligt, alt samhället ersätter hyresvärdenför vad han i sådant fall kan få belala lill hyresgästen, oaktat hyresvärdenhär handlat i den allmänna ordningens intresse. En sådan ordning är intetillfredsställande. Arbetsgruppen anser all en "aktiv övervakning"av hur lägenheten nyttjas bör genomföras av fastighetsägaren. Arbetsgruppenshävdande av en "aktiv övervakning" är inte hell invändningsfrilt. Denfastighetsägare som försöker sig på en aktiv övervakning av kanske någon hyresgästtillhörande de folkgrupper som, enligt vad som redovisas i promemorian,dominerar det illegala spelet, riskerar atl misskrediteras i massmedia,särskill om vederbörande hyresgäst visar sig vara oskyldig. Det förhåller sigdessutom så. alt en hyresgäst exklusivt disponerar förhyrt utrymme.Hyresvärdens möjligheter all erhålla tillträde till lägenheter är reglerat i 26S hyreslagen. Del lorde höra lill god hyressed att i normalfallet förvarna omen besiktning, varvid eventuella bevis för olaglig verksamhet i förväg lätt kanundanröjas av hyresgästen. Vid en överraskande besiktning kan hyresgästenlänkas anföra i och för sig godtagbara skäl att neka tillträde, varvidhyresvärden får gä med oförrätlal ärende. Förverkande på grund av vägraltillträde lorde nämligen inte inlräda i en sådan silualion. När bör en hyresvärd rimligen anses ha anledning antagaatt ifrågavarande verksamhet förekommer, då hanteringen äger rum i en redanuthyrd "lokal"? Flera olika tidpunkter kan här länkas. Till exempelnär hyresvärden själv - utan polisens eller åklagarmyndighetens medverkan -finner omsiändigheterna ge vid handen alt del handlar om "grovtdobbleri", när han underrättas om att polisen misstänker sådan verksamheti hyresobjek- 1979/80:179 92 tel,när polisens misstankar lett lill razzia eller annan form av poliskontroll ihyresobjekiet lill säkrande av bevis e. d., när åtal väcks mot hyresgästen förgrovt dobbleri i eller i anslutning till hyresobjekiet, när dom meddelas mothyresgästen för samma brott, när sådan dom vinner laga kraft eller meddelas isisla instans. Vissa skäl talar för all hyresvärden vid tillämpningen av detföreslagna lagrummet inte skall anses ha haft anledning atl uppsägahyresavtalet ifråga, förrän det föreligger en lagakraftägande dom mothyresgästen. Först då blir det slutgiltigt fastställt, om berörda verksamhetär alt beteckna såsom "grovt dobbleri" eller ej - något som kan varasvårt alt avgöra fören icke juridiskt utbildad hyresvärd - och först då kanhyresvärden uppsäga hyresavtalet ulan någon risk för att bli skadeståndsskyldig.Arbetsgruppen torde emellertid ha tänkt sig att hyresvärden måste reageramedelst uppsägning på etl tidigare stadium. Delta får förmodligen anses liggai begreppet "antaga" och är nödvändigl om uppsägningen skall bli etteffektivt led i bekämpandet av ifrågavarande brottslighet. Är detta meningenbör hyresvärden vid tillämpningen av under alla förhållanden inteanses vara skyldig att uppsäga hyresavtalet förrän åtal väckts mol hyresgästen.I så fall bör detta ske endast under förulsättning, att han underrättas omåtalet och i någon form garderas mot skadeståndsanspråk från hyresgästens sida,för den händelse denne inte fälles till ansvar för det förutsatta brottet. Viduthyrning av lediga utrymmen och då fastighetsägaren har att bedöma huruvidaen hyressökande är acceptabel utifrån förslagels förutsättningar, är hansställning mindre ömtålig. Likafulltmåsle del i en proposition också närmare klarläggas, vad man väntar sig avfastighetsägaren i sådana fall. Om det för en fastighetsägare är känt. atthyressökande dömts för dobbleri eller något brott i anslutning lill sådanhantering, har han givetvis anledning alt vara ytterligt försiktig, innan hanupplåter en lokal till vederbörande för vilket ändamål del vara månde. Men hurskall man t.ex. bedöma fall. där den hyressökande visserligen dömts för sådantbrott, kanske på en annan ort i riket, men fastighetsägaren förklarar sig haupplåtit lokalen till vederbörande i god tro, dvs. utan vetskap därom. Skallfastighetsägare alltid anses vara skyldig att la reda pä om hyressökande dömtsför dobbleri eller brott i samband därmed och i följd därav dömas för medhjälplill grovt dobbleri redan på grund av upplålelsen, om han underlåtit atl skaffasig upplysning därom? skulle leda till praktiskt sett orimligakonsekvenser, om faslighelsägarna inte finge tillgång till etl riksomfattanderegister över dem, som dömts för kriminell verksamhet av ifrågavarande slag.Med nuvarande bestämmelser om personupplysningar torde delta inte vara möjligt. Mankan också fråga sig, om en fastighetsägare inte bör gå fri från åtal föroaklsamhel vid upplåtandet enligt den föreslagna paragrafen, däresl hanvederbörligen uppsäger hyresgästen, om och när denne etablerar otillåtenverksamhet av beskriven karaktär i hyresobjekiet. Sammanfattningsvisvill förbundel i delta slycke understryka alt fastighetsägarna, om de iföreslagen ordning under straffansvar ställes i den allmänna ordningens ijänsl,måste få klara besked om när och hur de förväntas reagera mot ifrågavarandeformer av kriminell verksamhei och garanlier för atl de inte, genomskadeståndsansvar eller eljesl, ådrages kostnader/förluster, då de söker levaupp lill de krav, som samhället här ställer på dem. En omsorgsfull genomgång avden omskrivna problematiken i utförliga förarbeten vid ifrågavarande lagrumtill ledning för de 1979/80:179 ,, 93 rättstillämpande organen och berörda enskilda parter ärhärvidlag ett minimikrav i den mån själva lagtexten inte blir föremål föromarbetning. anser alt syftet med BRÅ:s förslag är riktigt, menatt det är viktigt att fastighetsägaren har praktiska möjligheter a't medverkalill atl hindra illegal verksamhei i sina lägenheter. lämnar därior vissasynpunkter. Om BRÅ:s förslag genomförs utan att dessa synpunkter beaktas, kanfastighetsägaren enligt försättas i en orimlig situation. I promemorianframhålls, noterar , att en fastighetsägare skall vidta ålgärder för attförhindra atl ett upprepande sker sedan polisen funnit en illegal spelklubb. 1promemorian anförs också att fastighetsägaren skall gå igenom hela sittfastighetsbestånd efler etl polisingripande och gallra ut eventuellaytteriigare illegala klubbar. Enligt måste någon form av bevis kunnaförebringas hos den myndighei som skall fatta beslul om avhysning. Även om detvid en genomgång av fastighetsbeståndet framkommer skälig misstanke om illegalverksamhet, lorde ej detla räcka för att få hyresgästen avhyst enligt 42 8hyreslagen. Fastighetsägarens möjligheter att framlägga bevisning torde enligtSABO vara mycket begränsade. Redan vid störningar frän bostadslägenheter finnssvårigheter att få störda grannar atl vittna i rätten p. g. a. rädsla förrepressalier. I fall som här avses finns skäl förmoda att det är ännu svårareatt få vittnen att framträda. Föreningen förmodar att det genomförslaget blir lättare att komma åt lokalupplåtare etc. som möjliggör ochsjälva drar av illegalt äventyrligt spel. Svårigheterna kvarstår dockenligt föreningen att åstadkomma bindande bevisning om brott gentemot deegentliga "bakmän" som ibland får antagas i siörre omfattning liggabakom, planera och styra organiserat äventyrligt spel. Möjligheterna att döljaell främjande av brottet, uppsåtligen eller av oaktsamhet. är stora och deltorde ingå i planläggningen atl utnyttja dem. Emellertid synes med hänsyn tillgrundläggande bevisregler i svensk rätl icke vara möjligt atl komma längre änvad förslaget innebär då det gäller att modifiera bevisbördan för åklagaren.För framgång i samhällets bekämpande av den ekonomiska brottsligheten i form aväventyrligt spel blir även i fortsättningen avgörande polisens och åklagarnasinitiativkraft, skicklighet och övriga resurser. Bosladsdomstolen, hovräll. chefenJör länsåklagarmyndigheten i Slockholms län och . och år kritiska mot att oaktsammedverkan lill grovt dobbleri föreslås kriminaliserad. Bostadsdomstolen ifrågasätter till en början om denillegala spelklubbsverksamheten, trots dess obestridliga skadeverkningar,verkligen utgör en så allvariig samhällsfara att en så speciell beslämmelse somden föreslagna om straff för oaktsam medverkan är befogad. Den i promemorianangivna förebilden till den föreslagna nya 16 kap. 18 S BrB - 19 kap. 15 8samma balk - rör ju brott av helt annat slag än som del här gäller. Motförslaget att med hot om straffpåföljd söka framtvinga aktivare övervakning från Prop.1979/80: 179 94 hyresvärdarnas sida av uthyrda lägenheters användningssättkan vidare enligt domstolen riktas invändningar i olika hänseenden. Redan detalt lägga samhällets ansvar för uppspårandet av brottslighet på enskilda ingerbetänkligheter. En dylik "prival polisverksamhet" är också ägnad atlskapa irritation och inverka negativt på relationerna mellan hyresvärdar ochhyresgäster. Den hyresvärd som misstänker alt dobbleri förekommer i huselhamnar i en besvärlig situation. Underlåter han att vidta någon ålgärd kan hanådömas straff för oaktsam medverkan. Säger han upp hyresavtalet löper han åandra sidan risk att förlora en eventuell efterföljande rällegång och kanskefä betala kostnaderna i målet. Är det fråga om lokal kan han dessutom få belalaskadestånd enligt 12 kap. 57 S jordabalken. Under hänvisning till vad som haranförts avslyrker bosladsdomstolen förslagel i denna del. karaktäriserar förslaget lill 16 kap. 18 8BrB som den djärvaste nyheten i promemorian. Det enda ställe i vårstrafflagstiftning, fortsäller tingsrätten, där man stadgat straff för oaktsammedverkan till ett brott, som självt kräver uppsåt för atl vara straffbart,lorde vara 19 kap. 14 8 och 15 8 BrB (högförräderi m. m.). Tingsrätten ärmycket tveksam om grovt dobbleri verkligen är en sä allvarlig samhäUsfara. attbrottet i förevarande avseende bör jämställas med högförräderi. Därlill kommerenligt tingsrätten följande synpunkt. Åven om en fastighetsägare eller annanstundom kan överbevisas atl ha haft skälig anledning antaga atl dobbleriförbereds eller pågår lär del vanligen vara svårt alt bevisa att skäliganledning fanns att antaga att dobbleriet var grovt. Även från denna synpunktfrågar man sig, menar tingsrätten, om den föreslagna 18 8 verkligen kan få såstor praktisk betydelse. Skulle man emellertid införa en regel av den typ, somden föreslagna 18 8 innehåller, är det i vart fall viktigt atl man närmareanger vilka former av oaktsamhet man har tänkt sig som straffbara. Tingsrättenpåpekar alt del i promemorian görs skilda uttalanden härom av svårförenliginnebörd. Tingsrätten anser emellertid för sin del att 18 8 inte bör innehållanågon föreskriven skyldighet för hyresvärd alt säga upp sin hyresgäst så snarthan får "skälig anledning antaga" alt grovt dobbleri förekommer.Enligt förslaget skulle han då tydligen på egen hand och på egen bekoslnad föratalan mol hyresgästen. Utsikterna lill framgång lär inte vara slora om han intekan visa mera än "skälig anledning" att dobbleri pågår. Hyresvärdenhar Ju inte polisens resurser atl göra husrannsakan eller att förhöra vittnenoch misstänkta. Det mesta som man i detta läge kan begära av hyresvärden ärenligt tingsrättens mening att han gör polisanmälan om den skäliga anledninghan fått kannedom om och därefter låter polisen göra uiredningen. Enligttingsrättens mening medför emellertid inte 18 8 i dess föreslagna lydelse någonskyldighet för hyresvärd att göra en sådan anmälan. Den skärpning av dobbleribestämmelserna som genomfördes1972 har enligt chefen för länsåklagarmyndighelen i och Prop,1979/80:179 95 läninte slagit igenom på del sätt som lagstiftaren avsäg. Anledningen ar delvisatt inte ens de nya reglerna blev tillräckligt heltäckande men delvis beror delockså på att domstolarnas krav på bevisning är så höga all brottsligheten intekan beivras med rimlig proportion mellan utredningsinsatser och faktisktslutresultat. Detla är, framhåller länsåklagaren, ett allvarligt problem. Detkan lätt leda till att de brottsbekämpande myndigheterna grips av en känsla avuppgivenhet och lill atl del bedöms som meningslöst att salsa tillräckligaspanings- och utredningsresurser på detta område. Det nu anförda får belydelsevid bedömningen av vilket värde den föreslagna regeln om oaktsam medverkan kanfå. Det är mot bakgrund av ovan redovisade praxis svårt att tro alt domstolarnaskulle komma att ställa särskilt höga krav på den misstänkte medhjälparensomdöme. Det kan därför antas att den föreslagna ordningen skulle bli tämligenverkningslös. Utvecklingen på del område som regleras av stöldgodslagen gerhär föga näring för hoppfullhet. Med hänsyn lill den begränsade effekl somalltså kan beräknas och med hänsyn också lill del principiellt tveksamma i denytteriigt uttunnade form av medverkan som föreslås bli straffbelagd finnerlänsåklagaren inte den föreslagna lagändringen i denna del tillräckligtmotiverad.