prop · G3031 · 1979-12-31 00:00:00 — I fråga om unga som har fylll gersiraffrällsskipningens regelsyslem förulsällningar för en nödvändig balansmellan vård- och skyddssynpunkter. När det gäller unga som är ochsom gör sig skyldiga lill brott av så allvariig beskaffenhet au de böromhändertas finns del som regel eu sådanl vårdbehov som kan och bör tillgodosesinom socialljänslen. Åldersgränsen för lagenstillämpning bör i fråga om vård på grund av brister i omsorgen om den ungeliksom vara . När del gäller ungdom som behöver vård på grund avsiti egel beteende bör lagen i första hand också för dem gälla när de är under18 år. Del bör emellertid finnas en Prop.1979/80:1 Vård utan samtycke m. m. möjlighel all bereda även den som är vård medslöd av lagen. Vård bör således kunna besluias belräffande den som har fylll 18men inle . om sådan vård med hänsyn lill den unges behov och personligaförhållanden i övrigl är uppenbart lämpligare än annan vård. En utförligarebakgrund till mina slällningslaganden harjag lämnal i lagrådsremissen (sid.14-17). Enligl BvL skall barnavårdsnämnden,om förhållandena är sådana som anges i 25 S BvL, i första hand vidlaförebyggande ålgärder. De förebyggande åtgärder som avses är hjälpåtgärder sominnefatlar råd och stöd, förmaning och varning, föreskrifter rörande den ungeslevnadsförhållanden saml övervakning. Sådana förebyggande ålgärder bör enliglmin mening ersällas av andra slöd- och hjälpåtgärder som socialnämnden kanerbjuda den enskilde inom . Dessa åtgärder tjänar sill syfte bäslnär de ges i samförstånd med föräldrarna och den unge. Den enda ålgärd som LVU bör anvisaär beredande av vård utanför den unges egel hem. Om del föreligger sådanaförhållanden somjag förut har beskrivit och kan nödvändiga stöd- ochhjälpinsalser inte ges den unge i samförstånd med honom själv och hansföräldrar, så bör ålgärder kunna vidlas för alt ge den unge vård uianför delegna hemmel. Som jag återkommer till strax behöver det inle inneböra all denunge skall vårdas utanför sitt hem. Men under alla förhållandenförutsälls del atl omständigheterna gör det önskvärt all ålminstoneinledningsvis skilja den unge från hans hem. Den vård som ges uianför den ungesegel hem skall ingå som en del av en samlad behandling. Syftet skall vara allså långl möjligt skapa förutsätlningar för den unge atl återknyta gemenskapenmed familjen under irygga förhållanden. När vård med stöd av lagen är nödvändigför all förhindra alt brister i omsorgen om barnet medför skada för den unge,är förhållandena ofta sådana alt insatser under en längre lid är nödvändiga.Det kan i dessa situationer ofla vara svårl all förulse under hur lång lid denunge behöver beredas vård uianför sitt egel hem. Övervägande skäl talar därförenligt min mening för all behovel av vård och uifallel av nämndens insalser börbeslämma vårdtidens längd och att denna därför inte bör fastställas frånbörjan. Del bör emellertid åligga nämndenatt kontinuerligt följa vården så att denna inte pågår längre än som ärnödvändigt. För alt underiälla denna konlroll bör den tjänsteman som har detdirekta ansvarel för vården vara skyldig alt anmäla för nämnden hurvården bedrivs och hur den unges och föräldrarnas förhållanden har utvecklatsig. Nämnden kan efler en sådan anmälan ta upp ärendet till prövning. Om vårdenpå ett betryg- Prop.1979/80:1 Vård utan samtycke m. m. gande säll kan fortsätta i frivilliga former, skallnämnden beslula all vård med slöd av LVU skall upphöra. En av lagrådets ledamöter haransett att del för denna grupp unga bör finnas en lagfäsi garanti för altsocialnämnden minst en gång om årel går igenom den unges vårdläge och prövar omfrågan om vården kan upphöra. Ledamoten anser vidare del mesl förenligl medandan i 2 kap. regeringsformen alt vårdbeslutel underkaslas en tidsgräns, ochförordar en omprövning av länsrällen . När det gäller förslaget om enomprövning av länsrätten vill jag peka på alt del är nämnden somskall ha tillsyn över den vård som länsrätten har beslutat om. Den myndighetsom har atl nära följa vården har också de bästa förulsältningarna att bedömabehovel av forlsall vård. Atl föra över denna prövning på länsrätten skullekunna leda till att socialnämndens kontroll av vården försvagades och atlvården blev slentrianmässig mellan de återkommande prövningarna ilänsrätten. Jag anser därför inle all del finns anledning alt frångå detremitterade förslaget i denna det. När det gäller vård som bereds denunge på grund av hans beteende kan man förutse en kortare vårdtid. En obestämdvårdtid kan i dessa fall ofta försvåra rehabiliteringsarbelel. Somjag harutvecklat närmare i lagrådsremissen (sid. 23) bör det i dessa fall göras enobligatorisk prövning av vårdbehovet var själle månad. Del bör ankomma på dennämnd som har ansvaret för vården att göra denna prövning. Vårdinstilutet är såkonstruerat att, sedan rätten har meddelat beslut om vård med stöd av lagen,så fortsätter vården tills det beslutas att den skall upphöra. Som lagrådel harframhållit bör nämndens prövning avse frågan om vården skall upphöra. Som framgår av vad jag har sagtlidigare skall vård med stöd av lagen inte få beslutas efter det atl den ungehar fyllt . innebär emellertid inte att vård som har beslutats innanden unge har fyllt ovillkorligen bör upphöra så snart den unge når dennaålder. En sådan bestämmelse skulle kunna leda lill all vård som har beslutatsstrax innan den unge har fylll måste avslutas kanske redan efter någradagar och som är oförenlig med den unges vårdbehov. Jag anserdärför alt vård som har beslutats av länsrätt eller högre rätt innan den ungefyller bör få pågå den behandlingsperiod som har nämnlsnyss, om inte socialnämnden vill avsluta vården. På molsvarandesätt bör beslul av socialnämnden att inte låta vården upphöra som har fattatsföre 20-årsdagen gälla även därefter, dock i sammanlagt högsl . I lagen bör det anges inom vilkentid vård med stöd av lagen skall ha påbörjats för atl inle beslutet skall ansesha förfallit. Denna tid bör bestämmas . Tiden bör räknas fråndet att vårdbeslutet vann laga kraft. Att därjämle, som hade föreslagils ilagrådsremissen, anknyla lids- 1979/80:1 Vård utan samtycke m.m. 503 beräkningen till den dag då beslutet på grund av räliensförordnande har kunnat verkställas skulle, som lagrådet har framhållil, kunnamedföra lillämpningssvårigheter. Beslut om vård som grundar sig påbrister i omsorgen om den unge förfaller, om vården inte har inletts innan denunge fyller . För den som är omhändertagen på grund av egel beteende ochsom har fyllt gäller att vården skall ha beslutats innan den unge fyller20 år. Som framgår av vad som har sagts tidigare förfaller beslutet om vård, omvården inle har inletts från den dag då beslutet om vård vannlaga kraft. I annat fall får vården pågå längst från beslutet. Jagvill i detta sammanhang understryka all de vårdlider som jag harbehandlat nu uteslutande gäller tider för vård med stöd av LVU. hindraratt vården fortsätter längre men då i frivilliga former. Vårdansvaret och nämndens befogenheter Sedan länsrätten har beslutat omvård med stöd av LVU. övergår ansvaret för vården på nämnden. För de unga sombereds vård på grund av brister i omsorgen övertar nämnden det ansvar förvården som annars tillkommer föräldrarna enligt . När beslut omvård har sin gmnd i den unges eget beteende, kan de nödvändiga befogenheternaför nämnden inte alltid härledas ur . Nämndens befogenheter måstei stället ses mot bakgrund av de omständigheter som har nödvändiggjort vården.Nämnden måste kunna vidta de ålgärder som är nödvändiga för att kunnagenomföra vården. Detta innebär emellertid inte atl, om den unge vårdas i t,ex. ett familjehem, den som har ansvarel för vården där skall ha längre gåendebefogenheter än vad föräldrarna i molsvarande fall skulle ha haft. Som jagåterkommer närmare till i specialmotiveringen bör det ankomma på regeringeneller efter regeringens bemyndigande på att ange vilka hem somfår ta emol unga som bereds vård på grund av sitt eget beteende och som behöversärskilt noggrann tillsyn. Den som är intagen i en sådan institution bör kunnaunderkaslas den begränsning av sin rörelsefrihet som är nödvändig för hansegen. övriga intagnas eller personalens säkerhet, för att upprätthållaordningen och för all hindra att han lämnar institutionen. Ispecialmotiveringen behandlar jag också frågor om kroppsvisitering, isoleringm. En särskild fråga gäller vilkabefogenheter som bör tillkomma läkare när det gäller unga som bereds vård medslöd av lagen och som tas emot på sjukhus. Enligl min meningbör läkaren inte ha större befogenheter för atl genomföra vården än vadföräldrarna har i motsvarande situation. Del innebär bl.a. att läkaren i sammaomfaUning som en förälder kan hindra att barnet lämnar sjukhuset. Liksom bör nämnden kunnameddela föreskrift om hur den umgängesrätl som kan tillkomma förälder ellerannan vårdnadshavaré skall få utövas. Nämnden bör därvid kunna besluta att denunges vistelseort inte får röjas för vårdnadshavaren. 1979/80:1 Vård utan samtycke m. tn. Rättens beslut om vård innebärsåledes all ansvaret för vården av den unge övergår på nämnden. Det är nämndensom beslutar om var den unge skall vistas . Nämnden skallkontinuerligl följa vården. Denna kan på försök förläggas lill den unges egelhem sedan han vårdats i ett annal enskilt hem eller i en institution. Så längeden beslulade vården pågår kan nämnden på nytt bereda den unge vård utanförhans egel hem om förhållandena påkallar del. Vården bör lill silt innehåll inleskilja sig från den som kan ges i frivilliga former. Här kommer allisåsocialljänsllagens bestämmelser all gälla också för dem som vårdas med stöd avLVU. Somjag har nämnl lidigare (avsnill2.17) skall nämnden inleda ulredning så snart del kan antas alt barnet ellerden unge behöver hjälp från samhällels sida. Utredningen skall så långlmöjligt bedrivas i samförslånd med dem som berörs av en ålgärd. För atlulredningen skall bli fuUständig är läkarundersökning ofta nödvändig. Den ungebör ha genomgått läkarundersökning innan nämnden ansöker om vård, om intesärskilda skäl gör en sådan undersökning obehövlig. Undersökningen bör i förstahand genomföras i den unges egel hem. Motsätter sig föräldrarnaundersökningen, bör nämnden ha möjlighel att få biträde av polismyndighet föratt få tillträde till hemmel. Skall undersökningen genomföras utanför det egnahemmet, bör på motsvarande sätl nämnden kunna få biträde för atl föra den ungetill undersökningen. Bilräde av polis kan också behövas för att få vård som harbeslutats med slöd av lagen genomförd. Ulredningen bör avslutas med enplan över den vård som nämnden anser nödvändig. Del är på grundval av denplanen som föräldrarna och i förekommande fall den unge själv skall laslällning lill om de samlycker lill den vård som nämnden har nödvändig. På samma säll som är fallelenligt BvL bör socialnämnden kunna omhänderta den unge i avvaktan på attlänsrätten prövar frågan om vård med stöd av lagen. Som en förutsätlning förell sådanl omhänderlagande bör gälla atl del finns sannolika skäl för att denunge på grund av brister i omsorgen om honom eller på grund av sitt egelbeteende behöver beredas vård utanför det egna hemmet. Vidare bör gälla attprövningen av det fortsatta vårdbehovet inte kan avvaktas med hänsyn tillrisken för den unges hälsa eller utveckling. Liksom bör vidare omedelbartomhändertagande kunna komma i fråga när det är nödvändigl av utredningsskäldärför att den fortsatta utredningen allvarligt skulle kunna försvåras ellervidare åtgärder hindras. Beslut om omedelbarlomhändertagande måste kunna fattas med kort varsel. Förutom socialnämnden bördärför nämndens ordförande eller annan ledamot som utses av nämnden kunna fattaetl sådant beslut. Prop.1979/80:1 Vård utan samtycke m. rn. Eftersom del är länsrälten somskall avgöra om vård med slöd av lagen skall komma till slånd. bör rälien ocksåföröva om etl omedelbarl omhänderlagande som har faltals av nämnden bör beslå.Beslutet bör underställas länsrättens prövning och senastinom från den dag då beslutel fattades. Del är viktigi alt det underställdabeslutet sedan prövas av länsrällen . Prövningen bör skesenast inom från den dag då beslutet kom in lill länsrällen. Bara omdet finns synnerliga hinder bör det enligt min mening vara möjligt alt sträckaul liden ylterligare. Ett omedelbarl omhändertagande börgivelvis inte bestå längre än som är nödvändigt. Det skall då genast hävas avnämnden. Om omhändertagandet består, bör nämnden senasl ge inen ansökan om vård lill länsrällen. Har del inle gjorts, skall omhänderlagandelgenasi upphöra. För alt säkerställa all måletprövas utan dröjsmål av länsrällen bör del finnas tidsfrister även för den fortsattahandläggningen. Sålunda bör, om den unge är omhändertagen, förhandling i målelhållas från den dag ansökan om vård kom in lill länsrätten. Deolika lidsfristerna behandlas utföriigare i specialmotiveringen. Det har stor belydelse frånrällssäkerhelssynpunkl att mål om vård med stöd av LVU inte avgörs påhandlingarna i den enskildes frånvaro. Munfiig förhandling bör därförföreskrivas för dessa mål. En sådan regel bör emeUertid inte göras ovillkoriig.Del kan förekomma prövningar av länsrätten där en muntlig förhandling framstårsom helt onödig. Är det enligl länsrättens mening uppenbart obehövligt atthålla muntlig förhandling, bör därför en sådan förhandling kunna underlåtas.Begär å andra sidan någon av parterna muntlig förhandling, bör en sådanförhandling alllid hållas. Mål enligl LVU bör alltid handläggas skyndsamt. Det är som regel av slor vikt förutredningen atl föräldrarna och i förekommande fall den unge är närvarande vidförhandlingen i målel. Länsrätten eller högre rält bör därför kunna förordna omhämtning till förhandlingen av den som åigärden avser. Rätlen bör också påsamma sätt som nämnden kunna förordna om läkarundersökning och få polishandräckningför att få undersökningen genomförd. Sedan länsrätten har beslulal omvård, ankommer det på socialnämnden au bestämma var den unge skall vistas undervårdtiden. 1 lagrådsremissen harjag erinrat om att länsrättens prövning skallske på grundval av den Ulredning som nämnden har gjorl. Nämndens ansökan omvård bör innehålla en redogörelse för den unges förhållanden, tidigarevidtagna ålgärder och den vård som nämnden länker ordna. Länsrättens beslul omvård, som alltså kan överklagas, grundar sig på en bedömning av den tilltänkta 1979/80:1 Vårdutan samtycke m. m. vårdformen.Det kan därför ifrågasältas om del finns skäl all föreskriva en besvärsrälläven i fråga om del beslul som nämnden omedelbarl härefter fållar om var denunge skall vislas . Lagrådel har i silt yttrande framhållit atl vad somskall prövas i mål om vård är fråga huruvida socialnämnden skall få en generellfullmakt atl anordna tvångsvård i det aktuella fallel. i princip inle hurvården skall ordnas. Del är socialnämndens sak all bestämma om vilken vård denunge skall få. Det finns enligt lagrådets mening inte anledning att göraskillnad mellan nämndens första placeringsbeslut och senare sådana beslut avnämnden, beslul som enligl förslagel skall kunna överklagas. Lagrådet har vidarebl. a. framhållil all placeringsfrågan inle kan komma under länsrättensprövning när rätlen tar ställning till besvär över socialnämndens beslul om atlvård inle skall upphöra. Länsrälten kan då vara nödsakad all hålla fasl vid altdet finns elt behov av fortsatt vård med stöd av lagen, som den kanha den uppfallningen atl den av socialnämnden valda vårdformen är olämplig.Lagrådet anser därför atl alla placeringsbeslut, inbegripet beslut om varvården skall inledas bör få överklagas. Vid ulformningen av besvärsrällen måsle man enligtmin mening la hänsyn lill den unges behov av trygga och stabila förhållandenunder vårdtiden. En besvärsräll för föräldrarna belräffande det förstaplaceringsbeslutet kan i värsta fall äventyra möjligheterna att tillgodosedetta behov. Föräldrarna i familjehemmet och den unge kan känna osäkerhet omden placering som nämnden har beslutat om kommer atl föras under länsrällensprövning. Samlidigl är del emellertid enligt min mening angeläget frånrättssäkerhetssynpunkt att besvärsrällen får en sådan utformning att den som ärmissnöjd med nämndens beslut kan överklaga detta beslut direkt. Den ståndpunktsom har intagits i lagrådsremissen leder till alt en förälder som är missnöjdmed socialnämndens beslut om placering måste överklaga länsrättens beslul omvård med stöd av lagen, även om han i och för sig inte har något alt erinra molvårdbeslutet. Härtill kommer, som lagrådel också anmärker, all placeringsfrågantrots överklagande ändå inle kan bli rätlskraftigt avgjord. Jag finner därför mot bakgrund av vad lagrådelanförl alt även nämndens första placeringsbeslut bör kunna överklagas. Ävenändringar i vården som nämnden beslular om senare bör kunna överklagas. Alla beslut av nämnden som rör fråga om att vårdmed slöd av lagen skall upphöra bör vidare kunna överklagas, liksom beslul avnämnden som gäller föräldrarnas umgänge med den unge eller hemlighållande avhans vistelseort. Den som har fylll bör själv kunna föra sinlalan i mål om vård med slöd av lagen. En erinran om della bör, som lagrådetframhåller, las in i lagen. Såväl den unge, om han har fylll , som hansvårdnadshavaré bör således ha besvärsräll. 1979/80:1 Vård utan samtycke m. m. Den som är kan säledesinle överklaga ell beslul om vård med stöd av lagen. Rätl atl överklagatillkommer inle heller det offenlliga bilräde som har förordnats för barnet.Frågan om besvärsräll i situationer som avses här kommer enligl vad jag harerfarit all tas upp av ulredningen om barnens rätt. 2.25.3 Vården uv vuxnu missbrukure I lagrådsremissen (sid. 57-60)harjag redogjort för min syn på missbruksvården inom . Jag harsärskilt sirukit under del ansvar som måsle vila på kommunerna både förinsalser i syfte all förebygga missbruk och för insalser ål den som lill följdav elt missbruk har behov av särskill slöd och hjälp. Jag har också poängleralvikten av alt även landstingskommunerna genom sjukvården är beredda atl ta sindel av ansvarel för missbrukarnas vårdbehov. Min sammanfallande syn är alt ellrikl och varieral utbud av förebyggande åtgärder och av vård- ochbehandlingsinsalser ger de bäsla möjlighelerna att begränsa behovet avIvångsingripanden. Det råder också en allmän enighet om atl vård och behandlingav missbrukare så långl som möjligt skall ges i frivilliga former. ärdel uppenbart atl samhällel inle passivt kan acceptera att en individ liderallvarlig skada på grund av missbruk av alkohol eller narkolika. Förutsätlnlngur för vård utun sumlycke Jag har i lagrådsremissenframhållit all jag anser att tvångsingripanden mot vuxna missbrukare bör få skeför att rädda liv eller förhindra allvarlig kroppslig eller psykisk skada isituationer då den enskilde är ur stånd att själv inse sitt behov av hjälp. Vårdenbör syfta till all möla ett akut hjälpbehov och alt försälta den hjälpbehövandei en sådan fysisk och psykisk kondition atl han kan motiveras för fortsatt vårdi frivilliga former. Alla åtgärder som har elt annat och längre gående syftemåste vidtas som stödinsatser i samförstånd med den enskilde. Denna uppfattningöverensstämmer med socialutredningens majoritets och med fiertalet remissinstansers. Tre av lagrådets ledamöter haruttalat alt förslagel skulle innebära en klar förskjutning av tyngdpunkten iden nuvarande balansen mellan samhällsintressena och hänsynen till denenskildes integritet till nackdel för de förra. Detta ger mig anledning attframhålla alt erfarenheten visar atl om det finns adekvat hjälp atl erbjuda, såblir den också efterfrågad. Det är inle genom tvångsåtgärder som man bästundanröjer de för samhället skadliga effekterna av missbruket. Detta gör man istället genom all kunna erbjuda missbrukare goda stöd- och hjälpinsatser. Omman anser sig böra tvinga någon att undergå vård, så skall man också kunnagarantera alt vården normalt leder lill förbättring av den enskilde. Del böralltså inle få före- 1979/80:1 Vård utan samtycke m. m. komma all samhället berövar en människa hennes frihelenbarl för all skydda sig mot henne. Man måste samlidigl kunna ge henne enmeningsfull vård. Med uigångspunkl i milislällningsiagande all syftet med vården främst skall vara atl rädda liv elleralt skydda hälsa harjag funnil del rimligl alt den vård och behandling delhärar fråga om skall ges av sjukvården. Det är endasi när missbruket har gjorlden enskilde oförmögen atl söka vård eller atl rätl bedöma sitt behov av vårdsom det finns grund för en vård oberoende av samiycke. Syftet med denna vårdbör som jag redan har framhållit vara bl. a. att försälla den enskilde i ensådan fysisk och psykisk kondilion all han kan motiveras för fortsatt medicinskoch social rehabilitering i frivilliga former. Jag föreslår därför attbestämmelserna i om tvångsintagning på allmän skall få någon motsvarighet i den nya sociallagsliftningen. Av samma skälbör lagen (1964: 450) om åtgärder mol samhällsfarlig asocialitet - som i praktikeninle längre tillämpas - upphävas. Särskild iniugningsgrund enligl LSPV Jag har liksom socialulredningenfunnit att det redan nu finns möjligheter all ge beroende missbrukare sjukvårdmed stöd av LSPV. Av skäl som jag har redovisat utförligt i lagrådsremissen(sid. 63-66) föreslår jag dock atl det i LSPV skall tas in en ny särskildbeslämmelse, 2 S. Den föreslagna beslämmelsen bör ange atl om någon är beroendeav alkohol eller narkotika och på grund härav är i trängande behov avavgiftning och annan psykiatrisk vård i samband med denna, så skall han fåberedas vård enligt lagen oberoende av silt samtycke. Som förutsättning skallockså gälla att utebliven vård skulle medföra allvarlig fara för missbrukarenshälsa eller liv eller för annans personliga säkerhel eller hälsa. Beslut om intagning enligt 2 Sskall fattas på samma sätt som gäller enligl LSPV i övrigl, dvs. skall en annan läkare ha bedöml vårdbehovet ochutfärdat etl s. k. vårdintyg. Senast på fjärde dagen efter beslutel ominlagning skall överläkaren undersöka patienten och avgöra om han är i behov avpsykiatrisk vård. Med psykiatrisk vård i detta sammanhang avses såvälavgiftning som motivationsbehandling. Finner läkaren atl patienten behöverpsykiatrisk vård, skall han fatta beslut om alt vården skall fortsätta, annarsskall han skriva ut patienten. Utskrivning skail dock - till skillnad frånövriga intagningar enligt LSPV -alltid ske senasl eflerintagningen. Försöksutskrivning skall med hänsyn till den kortavårdtiden inte kunna Inte heller skall domstolsförordnande ompåföljden sluten psykiatrisk vård (31 kap. 3 S ) kunna avsevård med stöd av Är patienten missnöjd med intagningen och vägras hanutskrivning av läkaren, kan han överklaga beslutet hos en psykiatrisknämnd. är skyldig att behandla hans överklagande . 1979/80:1 Vård utan samtycke m.tn. Vården bör inledas på enpsykiatrisk sjukvårdsenhet men bör under en pågående vårdperiod kunna ges ävenpå I. ex. etl behandlingshem som hartillräckliga sjukvårdsresurser under ledning av överiäkaren vid del psykiatriskasjukhuset eller annan särskill utsedd läkare som har en behörighet sommolsvarar specialistkompetens i psykiatri. Överläkaren skall vara skyldig atlskyndsaml underräua socialnämnden om han bedömer all paiienlen - vilkel oftastkan anlas vara fallel - är i behov av insalser också från socialtjänsten.Socialnämnden blir skyldig atl efler samråd med läkaren och fillsammans medpaiienlen inom efler underrätielsen upprälla en behandlingsplan för behövligeftervård. De förutsäitningar för vård somjaghar nu i 2 S skiljer sig på Ivå punkter från vad som angavs i denlagtext som regeringen remitterade till lagrådel. Ändringarna har gjorts som enföljd av de synpunkler som bl.a. lagrådet har lagl på förslagel. Den krilik somhar framförts mot förslaget har främst gåll ul på all lagen inle bör utformasså atl del finns risk för alt någon bereds vård oberoende av egel samtycke inompsykiatrisk klinik utan alt lida av psykisk sjukdom.