prop · G303100 · 1979-12-31 00:00:00 — Härvid har också uppskattningar av kostnader förkapitalförslitning och intäkter i form av subventioner till drifteninberäknats. Subventionerna förutses komma att minska i omfattning 1979-1980.Detta medför att ^driftsöver-^skollets andel av förädlingsvärdet väntas bliinemot en procentenhet lägre än om ^subvenlionsinsatserna varit oförändrade.Oavsett ^detla ger de föreliggande kalkylerna anledning all sammanfattningsviskonstatera alt någon mer betydande ytterligare förbättring av industrinslönsamhetsläge inte skulle vara all räkna med 1980. i varje fall inte vid dethögre räkneexemplet för lönekostnadernas ökning. Det kan dock vara värt attnotera alt verkstadsindustrins lönsamhet beräknas komma att utvecklas någotmer gynnsamt, varvid emellertid är att märka att branschenslönsamhetsutveckling - i motsats till den övriga industrins - var negativ ännu1978. 1 de följande avsnitten återfinns mer utförliga resonemang om pris- ochkostnadsutvecklingen. Det är sannolikt svårtatt ange en generellt giltig enkelmodell för hur industrins prisutveckling på ^etl eller siktbestäms. På lång sikt torde förhållandet vara något enklare all klargöra:prisförändringstakten för den svenska konkurrensutsatta industrins produktermåste i huvudsak Överensstämma med den ^prisförändringstakt som råder för de^konkurre- ^Prop.1979/80:100 140 rande produkterna på världsmarknaden - bortsett frånavvikelser som motiveras av de svenska varomas relativa kvalitetsutveckling ochliknande faktorer. Kostnadsutvecklingen per producerad enhet måste i det långaloppet överensstämma med denna ^prisförändringstakt, förutsatt kravet attvinsten skall utgöra en stabil andel av produktionsvärdet. På kort sikt kan^emellerlid avsevärda skillnader föreligga mellan världsmarknadsprisernas ochkostnadernas utveckling. Huruvida industrins priser i sådana fall tenderar attnärmast följa de förra eller de senare kan bero bl, a, på ^efterfrågetrycketpå hemma- och utlandsmarknaderna och vinstmarginalernas storlek iutgångsläget. Beteendemönstret kan dessutom tänkas vara olika i olikabranscher, beroende på hur starkt konkurrensutsatta produkterna karaktäriserades av en synnerligen stark obalansmellan utvecklingen av världsmarknadspriserna och de svenskaproduktionskostnaderna. Världsmarknadspriserna på industriprodukter kan underdenna period beräknas ha stigit med något uttryckt i svenskt mynt.Den svenska ^indusirins totala produktionskostnader per producerad enhet ökadeväsentligt kraftigare, med ., och lönekostnaderna per produceradenhet med inte , Industrins ^prisslrategi blev att ^lill en dellåta kostnadsökningarna slå igenom i form av höjda priser gentemot omvärlden,men alt också kraftigt minska marginalen mellan priser och kostnader.Industrins totala produktpriser steg med 1974- 1976. ett ökningstalsom alltså låg ungefärligen ^mitl emellan ökningstalen för världsmarknadsprisernaoch de totala rörliga kostnaderna, 1 början av 1977 var detuppenbart att det förelåg behov av att dels återställa industrins relativprisergentemot utlandet och hejda den pågående nedgången i de svenskamarknadsandelarna, dels förbättra industrins vinstmarginaler. Med det uttaladesyftet att framförallt åstadkomma del förstnämnda genomfördes i tvåomgångar en devalvering av den svenska kronan. Resultatet blev också att densvenska industrins relativpriser sjönk 1976- 1977 och 1977-1978. Man kunde ioch för sig ha vänlat att industriföretagen, med tanke på den nedpressadelönsamheten, till åtminstone någon del skulle utnyttja devalveringen till attförbättra vinstmarginalerna och att relativprissänkningen skulle blivit imo^tsvarande mån mindre. Så synes emellertid inte ^överiag ha blivit fallet. Marginalerna sjönk ännu1976-1977 och 1977-1978 var de i ^slort ^setl oförändrade. Förelagen skullesåledes ha funnit del mer angeläget all sänka relativpriserna gentemotutlandet, och undvika ett fortsatt fall i marknadsandelar, än att snabbtförsöka öka vinstmarginalerna. Det förefaller däremotsom om industrin tillämpat den omvända prioritetsordningen vad gällerprissättningen , åtminstone vad avser första ^halvårel; man höjde vinstmarginalernakraftigt och prisrelationen till den utländska industrin synes som följd av^detla ha stigit något. Vad somfra^mför allt torde ha frammanat denna utveckling är den successiva för- bättring av industrins ^avsätiningsläge som ägt rum ochatt ^kapaciletsreser-^verna alltmer tagitsi anspråk inom flera branscher. När risken för fortsatta ^volymfall iförsäljningen ansågs ha undanröjts blev höjda vinstmargin^aler ett primärt^korlsiklsmål för industrin. Prognosen förindustriprodukternas prisutveckling 1979- 1980 har utarbetats under denövergripande förutsättningen att inte ens vid ett relativt högt utfall förkostnadsutvecklingen någon märkbar ökning i relation tillvärldsmarknadspriserna tillåls komma alt inträffa.' Med den försvagning ^av den^inierniitionella ^efterfrågetillvåxten som emotses skulle en ytterligarerelativprishöjning kunna medföra stora risker för en påtagligt försvagadUtveckling av ^indusirins försäljningsvolym. Företagen förmodas därför kommaatt föra en försiktig prispolitik, även ifall kostnadsökningarna skulle bli såstora att någon ytterligare marginalförstärkning därigenom inte skulle kunnaäga rum. Vid det högre alternativet (alternativ 11) för lönekostnadernas ökning1979- 1980 har, som framgår av tabell 8: 2, prisökningen för hela tillverkningsindustrins ^(exkl, varv)^produklion beräknats bli ungefär lika stor som ökningen i de totala rörligakostnaderna (kostnadsutvecklingen diskuteras mer i detalj i påföljande avsnitt8,3), Prishöjningarna har för resp, branschaggregat förutsatts bli desamma påexporten och på hemmamarknadsförsäljningen. Delta betyder att prisökningstalenför 1979-1980 i ^labell 8:2 endast av tekniska skäl avviker från de ökningstalför exportpriserna som anges i tabell 3:4 i kapitel 3.^^ Beträffande prisutvecklingenvid del lägre ^lönekostnadsalternativel (alternativ 1) hade en prognosteknisklösning varit att för hela industrin räkna med samma prisuppgång som i dethögre alternativet. Detta skulle ha givit en ^någol starkare^vinsimarginalulveckling än som framkommer i den kalkyl som faktiskt ^ajorls.Bland de fyra i ^labell 8:2 redovisade branscherna har nämligen endast förmassa- och pappersindustrin och petroleumraffinaderierna antagits altproduktpriserna inte alls skulle komma att påverkas av de kostnadsskillnadersom de två alternativen ger upphov ^lill. För de ^båda återståendebranschaggregaten, verkstadsindustrin och testgruppen annantillverkningsindustri, har förutsatts att en lägre ökning i produktionskostnadernai viss mån återverkar i form av en lägre ^prisuppgäng. Vad gäller den del avproduktionen som avsätts på hemmamarknaden räknas ^'^ Denrelativprisökning pä 1,5^%^ för exporten av bearbetade varor som förutsatts (sekapitel 3) kan till en del antasmotsvara en långsiktig ^mätfelsbetingad trend, och till denna delsåledes inte vara "reell^". ^'^ Skälen ^lill avvikelsernaär två. För det första avser priserna i tabell 8: 2 nationalräkenskapernas^implicila produktionsprisindex medan exportpriserna i ^labell 3:4 avser ^enhetsvärdeindex. Dessa prisindex beräknasmed olika indexformler och med olikartadeunderlag. Detta har för 1979- 1980 antagits medföra en skillnad i ökningstakt på drygt en procentenhet förverkstadsindustrin och ^restbranschen annan tillverkningsindustri. För det andra är de fyra redovisadedelbranschernas inbördes ^Storiekolika i exporten och i den ^toiala produktionen, ^vilkel ^någol påverkar del ^sammanvägdatalet för tillverkningsindustrin ^exkl. ^Prop.1979/80:100 142 Tabell 8:2 Produktpriser ochrörliga produktionskostnader i tillverkningsindustrin ^exkl. Massa-, papper- och ^pappers- -7,8 -0,5 Anm. Produktprisavser ^implicitprisindex för bruttoproduktionen. Rörlig produktionskostnad avser förbrukning ochlöner, inkl. kollekliva avgifter och icke^varuan-^knutna indirekta skatter, perbruttoproduktionsenhet. Källor: och statistiskacentralbyrån. härvid, liksom i det högre^lönekostnadsalternativel, med en prisuppgång som ungefär svarar ^mol ökningeni de totala rörliga kostnaderna. Under antagande om att exportvarornasprisutveckling i mindre grad än hemmamarknadsvarornas är kostnadsbestämd och istället visar större följsamhet med ^väridsmarknadspriserna, har räknats medatt skillnaden i exportpris-uppgång blir genomsnittligt hälften så stor somskillnaden i kostnadsökning. Marginalutvecklingen skulle alltså förexportvarornas del bli något mer gynnsam vid det lägre kostnadsalternativet änvid det högre. Likaså skulle ^relativprisulvecklingen gentemot utlandet blinågot mer fördelaktig vid det lägre kostnadsalternativet, dock inte likafördelaktig som den skulle bli vid en fullt ut ^kostnadsanpassad prissättning. Sammanlaget innebärdenna prognosmetodik all industriprodukternas prisuppgång blir ca 1procentenhet lägre vid det ^lägie ^lönekostnadsalterna^tivel än vid det högre;se åter tabell 8:2, Eftersom skillnaden i total ^produklionskostnadsöking harberäknats bli , skulle därmed vinstmarginalernasutveckling bli ungefär en halv procentenhet gynnsammare vid det lägre än viddet högre ^lönekostnadsalternativel. De rörligaproduktionskostnaderna består, ^o^tn man ^ser till tillverkningsindustrin idess helhet, till ungefär en tredjedel av löner och löneberoende avgifter, ^m.^m. och till resterande två tredjedelar av insatsvaror och inköpta tjänster. 'Den fasta kostnadsposten kapitalförslitning som mäter kostnaden för attutnyttja ^realkapital är jämfört med de ^röriiga kostnaderna liten; denmotsvarar enligt nationalräkenskaperna av de ^röriiga kostnaderna, kapitalintensiv bransch som massa- och pappersindustrin är^kapitalförslitningen givetvis mer betydande, ca 10%^.^ jämfört med de rörligakostnaderna. Räntor, patentkostnader, inkomstskatter, ^m,m, betraktas inationalräkenskaperna ^inle som kostnader ulan som inkomstomfördelningar. Frändessa poster bortses även här, 1 diagram 8: 2 visasutvecklingen av de tvä huvudkategorierna ^röriiga produktionskostnader. Avkurvan för ^indusirins lönekostnader per ^produ- ^Diagram 8:2 Rörligaproduktionskostnader i tillverkningsindustrin ^exkl. t^v^ ^M^ ^/^ ^1 ^\^ ^ ^ ^ ^ ^Loneko^ilnader, ^m.m., ^\^ ^ ^ per ^producefod enhet 1 ^\^ ^\^ ^ ^ ^ ^ ^ ^ ^ ^ ^ ^ ^ ^ ^ ^ ^ ^\^ ^\^ ^ ^ ^ ^ ^ ^ ^ ^ ^ ^ ^ ^ ^ ^ ^ ^ ^ ^\ 1 ^/^ 1 1 ^y^^^ ^ ^ ^ ^\^ ^ ^/^ ^/^ ^'^X^ ^ ^ ^ ^ ^ ^ ^ ^ ^ ^\/ 1 ^/^ ^/^ ^ ^ ^ ^ ^ ^ ^ ^ ^ ^ ^ ^ ^ ^ ^ ^ ^ v ^/^ ^y ^v^ ^ ^ ^ ^ ^^^' ^J_ ^\_ ^L ^J_ i ^L_J ^J_ ^\_ ^\_ ^L 64 66 68 70 72 74 76 78 Prognos enligt^lönekoslnadsallernaliv II. Källor: och statistiskacentralbyrån. ^'^ Med att enkostnad är rörlig menas här att den på kort sikt kan varieras i takt med produktionsvolymen. Eftersom förelagenhar begränsade möjligheter att på kort sikt variera arbetsstyrkans storlek, borde lönekostnadernarätteligen kanske kallas "begränsatrörliga". 1979/80:100 144 Tabell 8:3 Lönekostnader ochproduktivitet i tillverkningsindustrin ^exkl. Massa-, papper- oc^h^ papper^s- Lönekostnad 17,2 9,0 8,5 11,0 Produktivitet 14,6 9,2 5,2 5,2 Lönekostnad per produ cerad enhet 2,3 -0,2 3,1 5,5 Lönekostnad per produ cerad enhet 11,7 Lönekostnad 13.6 9,0 8,5 11,0 Produktivitet 3,9 9,5 4,7 4,7 Lönekostnad per produ cerad enhet 9,3 -0,5 3,6 6,0 Lönekostnad 12,4 9,0 8,5 11,0 Produktivitet 5,6 4,6 2,7 2,7 Lönekostnad per produ cerad enhet 6,4 4,2 5,6 8,1 Lönekostnad 13,3 9,0 8,5 11,0 ^Produkliviiel 6,1 6,7 4,1 4,1 Lönekostnad per produ cerad enhet 6,8 2,2 4,2 6,6 Anm. Lönekostnad avserlöner, inkl, kollektiva avgifter och icke ^varu-^anknutna indirekta skatter, per arbetad timme.^F^Yoduktivitet avser bruttoproduktion i fastapriser per arbetad timme. ^cerad enhet framgår all ökningstakten idessa avtagit mycket påtagligt efter rekordhöjningen 1974-1975, Mellan 1978 och1979 kan ökningen uppskattas ha stannat vid strax . ^vilkel är ett avde lägsta ökningstalen . Det kan nämnas att, av densammanlagda uppgång på som skedde , inemot entredjedel kan återföras på att en enligt tidigare erfarenhet normal produktivitetstillväxt- på säg 5 ^å^ - uteblev. Detta kan i sin lur bl. a. ses som en följdav att företagen i ^slor utsträckning behöll sin arbetskraft trots att denproduktiva verksamheten minskade i omfattning. Att en i historiskt perspektiv godproduktivitetsutveckling kom till stånd var en viktigfaktor bakom nedgången i ökningstakten hos lönekostnaderna per producerad enhet- detta naturligtvis inte menat att undanskymma betydelsen av att timlönernasteg väsentligt mindre . Industrinsproduktivitetstillväxt ^vänlas 1979-1980 bli något långsammare än 1978- 1979;^drygl ^4%jämföri med ^drygl 6,5^%^.. En innebörd härav är att det skullekrävas ^etl mycket återhållsamt utfall av de nu pågående förhandlingarna om1980 års löner för att ^lönckostn^tiderna per ^producer^tid enhet skulle kommaall ^sliga lika långsamt 1979-1980 som 1978-1979. Redan vid del lägre av debåda räkneexempel som använts för limlönekostnadernas ökning (alternativ I) skulleökningstakten i lönekostnader per producerad enhet bli något förstärkt ochuppgå ^lill något - se tabell 8:3. Vid det högre alternativet(alternativ II) skulle ökningen bli . Av diagram 8: 2 framgårhur kraftigt industrins ^insatsvarukostnader drevs upp 1973- 1974 som resultatav inte minst ^OPEC-ländernas oljeprishöjningar under den så kalladeoljekrisen, men också av de prishöjningar som inträffade på flertaletövriga råvaror. Denna internationellt bestämda prisuppgång ebbade dock ganskasnabbt ut, i samband med den världsomfattande lågkonjunktur som sedan följde.Den svenska valutans dåvarande bindning till den starka västtyska marken, medeffektiv växelkursuppskrivning som följd, bidrog ytterligare till att dämpaprisutvecklingen på importerade insatsvaror 1976,Omläggningen av växelkurspolitiken , med den betydande devalveringenav kronan, verkade i den motsatta riktningen och förhindrade en ytterligareneddragning av ^insalsvarornas genomsnittliga prisökningstakt,^Insatsvarukostnaderna steg 1977- 1978 sedan 1973- 1974^någol snabbare än ^lönekostnadeina per producerad enhet. För 1978- 1979beräknas av andra skäl alt en tämligen betydande ökning av ^insatsvaru^kostnadernaägde rum, orsakad främst av den förnyade ^oljeinflationen samt för massa- ochpappersindustrins del upphörande prisfall på massaved. Priserna på obearbetaderåvaror kan genom sina kraftiga svängningar inverka starkt på ^indusirinskostnader. Det är ^å^ andra sidan viktigt att beakta att merparten av^insaisvarorna i sig utgörs av industriprodukter. För verkstadsindustrin gällerdetta i särskilt hög grad: hela 85 ^%^^ av insatsen kommer fråntillverkningsindustrin och från den egna branschen,verkstadsindustrin, ^Indusirins kostnader för ^insaisprodukter bestäms därförtill betydande del av prissättningen hos förelag inom den egna branschen ochandra branscher i tillverkningsindustrin, samt givetvis avimportprisutvecklingen till den del de ifrågavarande produkterna importeras, 1 tabell 8; 4redovisas prognosberäkningar för priserna på olika produkter ochproduktgrupper som används som insatsvaror i industrin. Genom att väga sammanprisutvecklingstalen med de andelar som produkterna upptar i olika branschers^toiala insatskostnader erhåller man skattningar av ökningstalen för desistnämnda. Resultaten återges i tabell 8; 5. 10 Ri^ksdagen 1979180. I ^saml.Nr 100. ^Prop.1979/80:100 146 Tabell 8:4 Priser på olika insatsprodukter 1977-1980 ^Sågtimmer - 5.1 -1,9 9,1 9,1 Pappersved -13,0 -5,6 12,7 12,7 Jordbruksprodukter: inhem^ska 6,8 5,0 6,0 6,0 imponerade - 0,6 0,0 9,5 9,5 ^Mineraliska produkter; inhemska - 4,4 3,8 13,0 13,0 importerade; r^åolja 0,6 33,7 26,0 26,0 Pappersmassa -12,8 24,0 10,5 10,5 Papper och papp 6,8 7.5 10,0 10,0 Pappersvaror 6,4 8,4 10,0 10,0 Tjock eldningsolja - 0,3 63,0 11,5 11,5 ^Verkstadsprodukler: inhemska 9,4 8,3 6,6 8,3 importerade 14,6 6,0 7,5 7,5 Andra industriprodukter: inhemska 9,7 10,1 7,2 8,6 importerade 10,2 8,3 7,2 7,2 ^Övrigtttjänster,^m.m.) 11.2 7,5 8,3 10,0 , skogss^tyrelsen och statisti^ska centralbyrån. Eftersom de tvåalternativa antagandena om lönekostnadsutvecklingen har förutsatts motsvaras avolika prisutveckling för flertalet industriprodukter blir ocksåkostnadsutvecklingen för insatsvarorna olika. Också för insatserna av tjänsterräknas såsom framgår av tabell 8:4 med att prisutvecklingen blir olika i detvå alternativen. Däremot har det ^inle ansetts att priserna på obearbetaderåvaror eller några importvaror skulle påverkas av alternativa utfall för^lönekosinadsutvecklingen 1979- 1980. Stora ökningar i^insatsvarukostnaderna förutses äga rum 1979- 1980 för^pelroleumraffinaderiernas del, beroende på att råoljepriserna kalenderårsvisäven 1979-1980 torde komma att ^sliga mycket kraftigt. Massa- ochpappersindus^trin väntas i motsats ^lillde närmast föregående åren få ^vid- ^Tabell 8: 5 ^Sammanvägda priserpå insatsprodukter för tillverkningsindustrin ^exkl. Massa-, papper- och ^pappers- ^varuinduslri -1,2 9,7 10,1 10,6 ^Petroleumraffinaderier,^m,m. 1,9 36,5 21,1 21,2 varv 10,5 9,2 7,3 8,5 Annan tillverkningsindustri varv 7,5 10,6 8,0 8,8 Tillverkningsindustri ^exkl, varv 7,2 11,5 8,7 9,6 Bilaga 1.1 ^Preliminärnationalbudget 147 kännas avsevärt ökade kostnader för vedråvaran.Återstoden av industrin beräknas däremot, trots prishöjningar på oljeprodukteroch annat, få en något dämpad ökning i ^insatsvarukostnaderna. Skillnaden ikostnadsökning mellan de två angivna lönealternativen blir jämförelsevis ^slorför verkstadsindustrin, vilka givetvis sammanhänger med att dess ^insaispro^duktertill stor del kommer från sådana branscher där prissättningen antagits vara^lönekoslnadsberoende. Utvecklingen av de ^lola^kirörliga ^produkiionskostnaderna, lönekostnader och ^insatsvarukostnader^sammantagn^ti, har redovisats i ^labell 8: 2, ^Kapitalförslitningenutgör i och för sig som inledningsvis nämnts en relativt liten del av desamlade kostnaderna i industrin. Genom alt den på kort sikt är en opåverkbarkostnadspost, kan den dock variera starkt när den slås ut på en varierandemängd produktenheter och därmed ha viss inverkan på lönsamhetens kortsiktigavariationer. Nationalräkenskapernas^kapitalförslitningsbelopp i löpande priser utgör en relativt konstantprocentandel av ^realkapilalstocken, om den ^senaie uttrycks i löpande prisergenom ^inflatering med ^implicitprisindex för bruttoinvesteringarna. Dettainnebär att en prognos för kapitalförslitningen kan härledas utifrån prognoserför kapitalslockens volymtillväxt och prisutvecklingen för investeringarna. 1 tabell 8:6 redovisasutvecklingen av ^kapitalförslitningen, dels mätt i nominella belopp, delsräknad per producerad enhet. Tabell8:6 ^Kapitalförslilning i tillverkningsindustrin ^exkl, varv 1977-1980 Massa-, papper- och ^puppers- -1,8 ^Petroleumraf^f^inaderier^,^ ^m. -0,5 -3,5 -0,2 ^Prop.1979/80:100 148 9 Den of^fentliga verk^samheten Den offentligasektorns verksamhet har på olika sätt betydelse för utvecklingen inomsamhällsekonomin i övrigt. Dels påverkar de ^offenlliga utgifter som avser^konsumlion och investeringar direkt den totala ^efteifrå^gan i ekonomin, dels^påverk^tir skaller och transfereringar inkomsterna för hushåll och företag.Därmed har den offentliga verksamheten en indirekt inverkan på^efterfrågeutvecklingen också inom den privata delen av ekonomin. Härtillkommer den offentliga sektorns in^f^lytande på ekonomin via kreditmarknaden,^l,ex, budgetunderskottets finansiering och ^AP-fondens betydelse för utbudetpä kapitalmarknaden. Effekterna via kreditmarknaden berörs inte i deltakapitel utan las upp i kapitel 10. Den offentliga verksamhetendiskuteras i det följande med utgångspunkt från inkomst- och utgiftsöversikterfördelsektorerna staten, kommunerna och socialförsäkringssektorn samt för denoffentliga sektorn som helhet. Översikterna ger en viss belysning av den^offenlliga sektorns inverkan på samhällsekonomin. Avslutningsvis presenteras iavsnitt 9,6 vissa beräkningar av finanspolitikens effekter på samhällsekonominunder . Beräkningarna överstatens inkomster och utgifter bygger på budgetutfallet för /79samt på budgetprognoser /80. För andra halvåret1980 har kalkylerna ^gjorts med utgångspunkt frän förslaget till statsbudgetför /81. Som framgår av nedanståendetablå har statsbudgetens underskott ^ökal kraftigt . Efter attha legat på , under 1972- 1976, försämradesbudgetunderskottet drastiskt och beräknas uppgå till ca , 1979,En del av den ^beloppsmässiga försämringen är att hänföra till ^in^f^tationens inverkan, men räknatsom andel av BNP har budgetunderskottet ^ökal från 2 ^ä^ i början av1970^-talet till 1979, Miljarder kr,, löpande priser ^Budgetsaido -6 Andel av BNP 3 Bilaga 1.1 ^Preliminärnationalbudget 149 Under perioden1976-1979 har de statliga utgifterna ökat i ungefär samma takt som tidigareunder ^197()-talet. dvs, med i löpande priser, medan^slaisinkomslerna ökat med . ^Räknal i fasta priser minskadestatsinkomsterna . minskadestatens inkomster med i genomsnitt3,realt sett, medan statsutgifterna ökade med i volym.Utgifterna ^deflaterade med ^BNP-deflalorn finns på sid. 160. Delvis sammanhängerförsämringen av budgetunderskottet med det allmännakonjunkturläget i ekonomin. Den kraftiga konjunkturnedgången under dessa år hartenderat att minska statsinkomsterna som utgifterna varit större änvad de annars skulle ha blivit. Destrukturella omdaningar i det svenska näringslivet som sker med delvis statligt deltagande tar ^emelleitid alt genomföra. Ävenunder 1979 och 1980 kommer sålunda en rad industripolitiska åtgärder allbelasta statsbudgeten. Utgiftsnivån 1980 trappas dock ned väsentligt ijämförelse med 1979. ^Arbelsmarknadspoliiiken har under en ^slor del av 1979krävt omfattande resurser. Den långsammautvecklingen av slutens ^inkomsler sammanhänger bl. a. med de väsentligaomläggningar av skallesystemet som genomförts under senare är. De ^direkiu^skutternu beräknas dock öka med 13,1979, ^efler en minskning i nominellabelopp , Denna ^uiveckling förklaras bl. a. av alt utbetalningarna avkommunalskattemedel, som är en avdragspost bland de direkta skatteinkomsternai tabell 9:1, ökade ^sUirkt 1978 för att sedan växa relativt måttligt 1979.Införandet av ^indexreglerade skatteskalor samt vissa ^marginalskallelättnader medför dock att inbetalningarna avpreliminär skatt ökar långsammare 1979 än 1978. medför deföreslagna ^marginalskatlesänkningarna statsfinansiella kostnader på 2,8miljarder kr. Inkl. effekterna avindexregleringen skulle därmed statens skatteinkomster bli 7,2 ^milj^tirderkr, lägre än om 1979 års skatteskalor hade tillämpats. Statens direktaskatteinkomster beräknas öka med ca 6%^.^ 1980 i det lägre alternativet förutfall i avtalsförhandlingarna , I det högre ^lönealternalivet skullede direkta skatterna 1980 öka i ungefär samma omfattning som 1979, Även de ^indirektu ^skutteink 1979, vilket främst sammanhänger med borttagandet av denallmänna arbetsgivaravgiften 1978, Till de indirekta statliga skatterna räknas nämli gen vissa lagstadgade arbetsgivaravgifter, bl. a, den allmänna arbetsgivar avgiften, barnomsorgsavgiften, ^arbelsmarknadsutbildningsavgiften, ^vux- ^enulbildningsavgiften ^saml vissa andra mindre arbetsgivaravgifter. Inbetalningarna avmervärdeskatt, som svarar för ungefär hälften av de statliga indirekta skatterna,beräknas öka 1979 och 1980, Inbetalningarna av mervärdeskall sammanhänger medden privata konsumtionens utveckling. Av betydelse för de indirek^ta skatteinkomster nas utveckling är vidare de ^punktskaltehöjningar som be- Statens ^inkomstei^"^ och utgifter1978-1980 -46,5 2.1,6 Ränteutgifter ^' 4 Utlåning och andra finan- -36,0 Redovisningen i tabell 9:1skiljer sig gentemot både nationalräkenskaperna och budgetdepartementets beräkningar ibudgetpropositionen. Genom bl, a. enannorlunda ^periodicering av skatteinkomsterna överensstämmer ej ^budgetsaldot med vadsom redovisas i nationalräkenskaperna, ^Budgelsaldot överensstämmer däremot i ^slort sett med^budgeldepartemenlets beräkningar.