prop · G303100 · 1979-12-31 00:00:00 — Dessasyften anser institutet bäst bli tillgodosedda om den centrala, fackmässigastyrningen av ^hälso- och sjukvården inom ^försvars^maklen utövas samordnatmed produktionen av förnödenheter och personal^.^ Institutet ser därförbestämda fördelar med nuvarande organisation, där försvarets sjukvårdsstyrelseförenar uppgiften som central fackmyndighet med vissa produktionsuppgifter.Institutet understryker dock att ställningen som självständig myndighet främstmotiveras av uppgifterna inom den fackmässiga styrningen i medicinskt hänseendeav försvarsmaktens ^hälso-^och sjukvård. Att styrelsen ^f. upplevssom mindre kompetent för sina fackmässiga uppgifter kan bl. a. förklaras av altbara två ^heltidsljånstgörande läkare -^uiöver verkschefen - har funnits isjukvårdsstyrelsen under det senaste ^årel. ^Detla kan jämföras med en beräknadtillgång på ca 12 läkare enligt den formellt gällande ^tjänsteförteckningen.Skall ^slyrelsen kunna fullgöra sina huvuduppgifter är del därför ofrånkomligt^atl öka antalet läkare och medicinskt skolad personal i övrigt iorganisationen. ^Prop.1979/80:100 Bilaga 7 Försvarsdepartementet 181 skolad personal behöver tillföras, om styrelsensfackroll skall kunna utövas mer aktivt. Kritiken ^mol att fack-och ^produklionsuppgifter blandas ^riklas främst mot ^iinskaffningen av^sjukvårdsmateriel, som ombesörjs av den nuvarande ^materielbyrån. Försvarets^ralionaliseringsinslilut anser all ^delskulle innebära fördelar om försvarelsmaterielverk övertog objektansvaret för viss ^sjukvårdsmateriel, för vilkenkravet på medicinsk medverkan är ringa. bör också la överuppgifter inom redovisningsområdet. Huvuddelen av ^sjukvårdsmalerielen liksomläkemedlen är ^emellerlid av sådan ^kiiraktär, att medicinsk medverkan behövsunder hela anskaffningsprocessen. Anskaffningen av ^sjukvårdsmateriel ochläkemedel bör därför ligg^a^ kvar hos sjukvårdsstyrelsen. Endast där kan en ur^resurssynpunkl angelägen integration mellan materiel- ochläkemedelsanskaffningen åstadkommas. Institutet ^bedöi^uer därför all bara enmindre del av sjukvårdsstyrelsens uppgifter på förnödenhetsområdet lämpligenbör föras över till materielverket. I sammanhanget föreslår institutet vidareall sjukvårdsstyrelsens uppgift som särskild fackmyndighet för underhåll av^sjukvårdsmate^riel upphör. Även om arbetsfördelningenmellan myndigheterna i stort är riklig, behövs enligt^ralionaliseringsinsiitulets mening vissa förändringar i ^uppgifls-^ochansvarsförhållandena mellan sjukvårdsstyrelsen ^å^ ena och chefen för ^medicinalkåren,överbefälhavaren och försvarsgrenscheferna ^å^ andra sidan. Fackmyndighetensjukvårdsstyrelsen bör enligt ^inslilutel ^lillhandahålla medicinskt underlagför och ställa krav på inriktningen i medicinskt avseende av utbildningen förall personal inom ^försvarsmaklens ^hälso- och sjukvård. Anordnandet avutbildning bör som regel ankomma på försvarsgrenscheferna. Chefens för^medicinalkåren åligganden bör begränsas till ^personaladmi^nistralivauppgifter avseende kårens personal. Cheferna för marinen och flygvapnet börenligt ^rationaliseringsistitutet var för sig få del fulla ansvaret förspecialmedicinska frågor inom ^naval- resp. ^f^lygmedicin, varför sjukvårdsstyrelseninte bör ha resurser för ändamålet. Sjukvårdsstyrelsens tillsynsuppgifter avseendespeciell ^naval- och ^fiygmedicinsk verksamhet kan därvid också upphöra. Sjukvårdsstyrelsenskall som fackmyndighet ^lillhandahålla överbefälhavaren underlag i medicinskthänseende ^m. för dennes ledningsuppgifter. Sjukvårdsstyrelsen bör t. ex. handlägga^arbelsmiljöfrågor endast avseende sin egen personal. Institutet anser ocksåall del ingår i sjukvårdsstyrelsens uppgifter som fackmyndighet ^atl biträdamed medicinskt underlag för överbefälhavarens studieverksamhe^t. har prövat frågan om en eventuell ^överfiyttning avvissa av sjukvårdsstyrelsens uppgifter till civilamyndigheter och organ. Institutet har ^inle kunnat finna några ekonomiska ellerandra fördelar för försvaret med en sådan ^över^f^iyltning. 1979/80:100 Bilaga7 Försvarsdepartementet 182 att en ^Siimverkan med landstingen vid anskaffning av^sjukvårdsmateriel skulle kunna vara fördelaktig. Mot bakgrund av redovisadesynpunkter på sjukvårdsstyrelsens nuvarande ^organisalion och verksamhet ochförslagen om framtida inriktning ullalar rationaliseringsinstitutet attstyrelsens organisation bör ändras så att ledningen av verksamhetenunderlättas. Organisationen bör byggas upp med utgångspunkt i fyra internprogram,nämligen ^Hälso- och sjukvård i krig, ^Hälso- och sjukvård i fred,Förnödenhetsförsörjning och Personalförsörjning. De två första^iniernprogrammen innefattar därvid fackuppgifter och de två senareproduktionsuppgifter. ^Inslilutel formulerarfyra delmål för sjukvårdsstyrelsen, vilka svarar mot de föreslagna^iniernprogrammen. ^Slyrelsen skall för del första medverka ^lill attförsvarsmaktens ^hälso- och sjukvård i krig kan lösa sina uppgifter i samverkanmed del civila samhällets resurser för ändamålet. Styrelsen skall för det andramedverka till all ^hälso- och sjukvården inom försvarsmakten i fred bedrivs påett ^säll som är godtagbart från medicinsk synpunkt och ger lägsta möjligakostnader. För det tredje skall sjukvårdsstyrelsen på uppdrag av försvarsgrenschefernase ^lill alt ^försvarsmaklens sjukvårdsorganisation förses med ändamålsenligaoch brukbara förnödenheter. Slutligen skall styrelsen rekrytera ochvidmakthålla kompetent medicinsk personal till ^hälso-och sjukvården i^försvaret. Planering, ledning och administration bör enligt institutetbetraktas som stödfunktioner vilkas kostnader fördelas på berörda^internprogram. ^Rationaliseringsinstilulels förslag ^lill intern ^organisalion bygger på denföreslagna programstrukturen. Under verkschefen skall återfinnas ansvarigaförvar och en av de fyra funktionerna ^hälso- och sjukvård i fred och krig samtpersonal- och förnödenhetsförsörjning för försvarsmaktens ^hälso- ochsjukvård. Vidare skall del finnas en administrativ enhet. I en sådan^organisalion med fem chefer, direkt underställda verkschefen, säkerställskravet på klara och entydiga ansvarsförhållanden som antaletorganisatoriska enheter minskar. För att få en ur rekryterings- och ^arbelsfördelningssynpunkt lämplig fördelning av ärenden mellan olika enheter bör dock enligt institutet till ^personalförsörjningsenheten förassjukvårdsstyrelsens uppgifter avseende utbildningsfrågor för personal inomfacket ^Hälso- och sjukvård. Vidare bör man enligt institutet föra samman defackmässiga ledningsfunktionerna för ^hälso- och sjukvård i krig och fred ^lillen organisatorisk enhet, förslagsvis benämnd sjukvårdsplaneringen. Isjukvårdsplaneringen bör finnas två huvudmän, var och en ansvarig för sittprogram. Vilka resurser i ^övrigl som bör satsas på vardera programmet börbeslutas budgetårsvis i samband med verksamhetsplaneringen.Resursutnyttjandet måste enligt institutet principiellt bli bättre i en projektorganisation där man på detta sätt kontinuerligt omprövar behoven. Institutet förordar en organisation för sjukvårdsstyrelsen som kan åskådliggöraspå följande ^säll. 1979/80:100 Bilaga 7 Försvarsdepartementet Av befintliga enhetermotsvaras ^sjukv^årdsbyrån, hälsovårdsbyrån och specialmedicinska sektionen ^avsjukvårdsplaneringen, ^medicinalkårexpedi-^lionen ^av enheten förpersonalförsörjning, ^materielbyrån och huvuddelen av ^farmaceutiska enheten avenheten för förnödenhetsförsörjning och administrativ^a^ sektionen av^administrativa enheten. Centralplaneringen saknar ^molsvarighet i denföreslagna organisationen. Styrelsen bör enligt^rationaliseringsinstilulel ^allljäml vara organiserad som ^etl ^s. Verkschefen bör således i ^allmänhel ensam fatta ^beslul.Institutet anser ^inle all det finns ^moliv ^atl införa en politiskt sammansatt^lekmannastyrelse i sjukvårdsstyrelsen. ^Inle heller finns del skäl att införaen styrelse med företrädare för överbefälhavaren och försvarsgrenscheferna,eftersom deras inflytande tillgodoses genom direktiv- och ^anvisningsräll. ^Eltvetenskapligt råd bör alltjämt finnas i sjukvårdsstyrelsen. Ledningen avsjukvårdsstyrelsen utövas av verkschefen. Denne skall ^f. alllid varaläkare - ^ijänsiebenämning generalläkare ^-^ och han är ^samiidigi chef för^medicinalkåren. ^Rationaliseringsinstilulel anser ^atl tjänsten som chef försjukvårdsstyrelsen bör kunna tillsättasoberoende av personalkategori, ^Emellerlid är del en fördel om verkschefen harkompelens inom sjukvårdsstyrelsens fackområde. Är verkschefen inte läkare ärdet därför lämpligt att ^ställförelrädaruppgiflen utövas av enhetschef som ärläkare, lämpligen en av huvudmännen i sjukvårdsplaneringen. En konsekvens av^ralionaliseringsinsiitulets förslag ^atl skiljaverkschefskapet från chefskapet för ^medicinalkåren blir alt en särskildtjänst måste avses för sistnämnda uppgift. Lämpligen placeras denne som chefför enheten för personalförsörjning i sjukvårdsstyrelsen. I sin egenskap avkårchef bör han i överensstämmelse med vad som ^f. gäller lyda underöverbefälhavaren. ^Sjukvårdsp^kmeringenär i institutets^org^tinisationsförslag den enhet som har att ^handläggii de för styrelsencentrala styruppgifterna avseende den fackmässiga ledningen av försvarsmaktens^hälso- och sjukvård både i krig och fred. Till krigsuppgifterna hör alt svaraför den medicinska kompetensen inom ^försvarsmaklen. Denna kompelens bör sessom ^etl vidare begrepp, som 1979/80:100 Bilaga7 Försvarsdepartementet 184 även inrymmer sidokompetenser inom ^l.ex.del ^farmaceutiska eller ^veleri^närmedicinska området. I uppgifterna ingårockså all ge ^programmyndighe-^lerna underlag för planeringen av försörjningenmed ^sjukvårdsmaleriel och läkemedel. Även uppgiften att ^bilrädacivilförsvarsstyrelsen med medicinsk sakkunskap bedömer ^inslilutel ^främsltillhöra ^krigsuppgiflerna. ^Fredsupp-^gifterna kan sammanfattas undersjukvårdsstyrelsens åligganden som central fackmyndighet för facket ^Hälso- ochsjukvård. Häri ingår uppgifter som tillsynsmyndighet för ^försvarsmaklenshälsovård, tillsyn enligt^livmedelsla-^gen och tillsyn överden medicinska verksamheten inom förbandssjukvården. En viktig ^uppgifl kan enligt ^rationaliseringsinstilulelbli att ^siödja förbandschefer i förhandlingar med sjukvårdshuvudmännen om^läkarmedverkan i försvarets förbandssjukvård, bl. a. i syfte ^atl hålla^kosinaderna på en rimlig nivå. Löpande driftfrågor inomförbandssjukvården bör decentraliseras till förbandscheferna. Sjukvårdsstyrelsens uppgifternär det gäller hälsovård och livsmedelskontroll bör behållas. Ledningen isjukvårdsplaneringen bör utövas av två huvudmän, en för krig och en för fred,båda läkare. En av dem bör svara för ärenden som är gemensamma försjukvårdsplaneringen. i första hand fungera som chefens för ^medicinalkårenstab. Kårchefens uppgift bör begränsas till personaladministrativa frågor. Påenheten bör också ankomma frågor om fördelning av personal inom totalförsvarets^hälso- och sjukvårdsfunktion mellan försvarsmakten, den civila ^hälso- ochsjukvården och civilförsvaret liksom vissa utbildningsfrågor. Tvåbefattningshavare vid denna enhet bör vara läkare. En av läkarna ^-^ chefen för^medicinalkåren - föreslås vara chef för enheten. I sin egenskap av enhetschefskulle han vara underställd chefen för sjukvårdsstyrelsen och ingå somtjänsteman i styrelsen. Som kårchef skulle han däremot vara direkt underställdöverbefälhavaren. Enheten för^förnödenhelsförsörjning bör enligt institutet i första hand svara föranskaffning av ^sjukvårdsmaleriel och läkemedel. Häri ingår frågor omförnödenheternas fördelning, underhåll, vård, omsättning ^m. Viss del avanskaffningsprocessen kan enligt institutet knytas närmare till försvaretsmaterielverk. Delta gäller ^främsl i fråga om ^objekl som är mindre specifikaför sjukvård. Beträffande medicinskt speci^f^ika artiklar bör ett ökat^samarbele med bl. a. komma i fråga. Institutetförutsätter vidare att ^materielredovisningen ^saml viss ^ADB-verksamhet försöver till materielverket resp. försvarets datacentral. För kvarvarandeuppgifter inom ^ADB-området, ^främsl systemering ^m. ^m., räknar institutet medatt enheten skall svara för det verksgemensamma resursbehovet. 1 fråga omläkemedelsförsörjningen har institutet förutsatt att Apoteksbolaget även ifortsättningen skall tillhandahålla tjänster i ^enlighel med löpande avtal. ^Prop.1979/80:100 Bilaga 7 Försvarsdepartementet 185 Den administrativa enhetenskall svara för gemensamma stöd- och servicefunktioner i sjukvårdsstyrelsen. Försjukvårdsplaneringen har rationaliseringsinstitutet räknat med ^etl behov av 20personår, för ^personalförsörjningsenheten , för enheten för^förnödenhelsförsörjning och för administrativa enheten . Enligt direktiven förrationaliseringsinstitutets översyn skulle verksamheten vid sjukvårdsstyrelsenfr. bedrivas inom en ram av . Institutet har iöversynen jämkat ramen till . Sammanlagt tre personår har räknats^borl för överföringar till en enhet med gemensamma resurser för ADB, ^lill försvarels materielverk och ^lillgemensamma administrativa funktioner i ^ämbetsbyggnaden . ^Å^ andrasidan har institutet påfört ramen avrundat ^etl personår för medicinskt ^slöd^lill ^civilförsvarsslyrelsen. Vid bedömning av personalbehovet har ^insliluleträknat med de förändringar i sjukvårdsstyrelsens arbetsuppgifter ^m. Institutet har vidare försökt att la hänsyn ^lill deförändringar i anspråken på sjukvårdsstyrelsens resurser som kan bli en följdav att den militära fredstandvården avvecklas och ^atl dess uppgifter förs övertill de civila sjukvårdshuvudmännen ^(prop. 1976/77:100 bil. 7, ^FöU 1976/77:9,^rskr 1976/77:154), att förelagshälsovården och sjukvården för försvaretsanställda personal utformas enligt denna princip ^(prop. 1975/ 76:100 bil. 2,^InU ^1975/76:.34, ^rskr 1975/76:168) samt an förbandssjukvården organiseras pågrundval av beslut vid /78 ^(prop. 1977/78:139, ^FöU 1977/78:27,^rskr 1977/78:354). Del totala personalbehovet, ,understiger utgångsläget med . Detta är dock ennettosiffra. 1 institutets förslag har framför ^alll den medicinska kompetensenförstärkts. Ökningen, ^lolall ^drygl tio personår, omfattar bl. a. fem läkare,tre sjuksköterskor och en apotekare. Den sammanlagda minskningen i förhållande^lill utgångslägel, , blir därför ca . Minskningen ärresultatet av all vissa uppgifter faller bort, vissa förs över till andramyndigheter eller decentraliseras samt ^atl rationaliseringar ochambitionssänkningar företas. Rationaliseringsinstituteträknar med att en ny ^organisalion för sjukvårdsstyrelsen bör kunna^f^illämpas fr. o. ^m. Anpassning till den förordadepersonalramen förutsätts ske successivt fram till den 1 januari 1985.Avvecklingen av personal bör ske genom naturlig avgång eller omplacering inomstatsförvaltningen. Institutet ^foruisätler ^atl omplacering skall ske underhänsynstaganden till den enskildesförhållanden varför myndigheter i Karlstadsområdet ^främsl syns ^akluella.Institutet föreslår i ^detla sammanhang ^atl . anslås för olika^omslällningsålgärder i samband med personalavvecklingen. Institutet bedömer all de årliga ^kosinaderna försjukvårdsstyrelsens 1979/80:100 Bilaga7 Försvarsdepartementet 186 verksamhet fr. o. ^m. ^budgetårel 1984/85minskar med ca 2,5 milj. kr. i fast pris- och löneläge.Sjukvårdsstyrelsens förmåga att fullgöra sina uppgifter bör enligt institutetförbättras genom den föreslagna omstruktureringen av personalsammansättningen. Rationaliseringsinstitutetanser att del finns skäl ^atl ^klarl markera all betydelsefulla förändringarsker i fråga om inriktning, uppgifter och sammansättning. Institutet föreslår bl. a. av detta skäl att myndighetens namnändras från försvarels sjukvårdsstyrelse till försvarets sjukvårdsnämnd. Av de ^myndigheler somhar yttrat sig allmänt om ^översynsrapporlen instämmer^/ö^wi^Y^(^rc/^5^sjukvårdsstyrelse i ^inslilutels förslag ^lill inriktning av styrelsensframlida ^verksamhel och ändring av dess organisation. Liknande uttalanden görsav och . Kritiska ^synpunkier anförsav /SR som anser att en omorganisation av sjukvårdsstyrelsen bör skjutas påframliden. Statskontoret pekar på attinstitutet i sin översyn ^inle har diskuterat vad som mera konkret motiverar ensärskild myndighet som försvarels sjukvårdsstyrelse. Statskontoret menar försin del alt ^slorieken på uppgifterna inte kan vara tillräcklig grund för all ha en särskild central sjukvårdsmyndighetinom försvaret. Den grundläggande tanken bakom en särskild myndighet skullesnarare vara alt koncentrera medicinsk expertis inom försvaret. Sjukvårdsstyrelsenhar dock enligt statskontoret inte lyckats på denna punkt ^efler ^f^lyttningen^lill ^Karislad. En ändrad intern ^organisalion ^lorde inte göra det lättarealt rekrytera läkare ^lill ^slyrelsen. ^Slalskontoret bedömer altarbetsmarknaden för läkare inom överskådlig tid kommer att vara sådan ^atl detblir ^mvckei svårt för sjukvårdsstyrelsen att rekrytera den sökta personalen i^Karislad. Oberoende av vilkaorganisatoriska ^ålgärder som vidtas kommer styrelsen därmed enligtstatskontoret ^atl få svart ^atl uppnå den kompetens som behövs för all lösahuvuduppgifterna på ^ell ^lillfredsstäl^lande sått. ^Slalskontoret anserdärför att del från ^ralionaliseringssynpunkl finns skäl ^atl överväga om ^inlesjukvårdsstyrelsen bör avvecklas som frislående myndighet.^Fackuppgifterna skulle därvid successivt kunna föras över ^lill de centralastaberna och ^produktionsuppgi^f^ierna till försvarels materielverk. Därigenomskulle enligt statskontoret säkerställas att ledningen av ^hälso- ochsjukvården blir en integrerad del avförsvarsledningen, att flera gränsdragningsproblem kommer ^atl undvikas och^atl möjlighe^terna all anskaffa medicinsk kompelens förbättras. Målet alt minskasjukvårdsstyrelsens personalstyrka från till , dvs. med23 personår, torde enligt överbefälhavaren kunna nås. Överbefälhavaren menardock all ytterligare tre tjänster bör finnas vid ^slyrelsen. Två av dessaskulle vara läkartjänster med innehavarna placerade 1979/80:100 Bilaga7 Försvarsdepartementet 187 för att fullgöra uppgifter vidförsvarsstaben. Personalreduceringen bör sålunda enligt överbefälhavaren^begränsiis till . ^Överbefälhiivii-^ren anser vidare att^materielförsörjningssidan skulle kunna minskas något till förmån för deadministrativa uppgifterna. Vad ^beträf^f^iir ^person^iilstyrkan an^ser ^sjukvård.ssivrelsen^atl myndigheten behöver 6-8 tjänster utöver vad ^inslilulet har ^föreslagil.Ungefär samma bedömning av personalbehovet framförs av ^TCO-S som docksamtidigt framhåller att personalbehovet kan bli ^slörre beroende på vilkenservice som kan ^kommii alt behöva ges till andra ^lotalförsvarsmyndigheler iframtiden. SF menar all besparingarna inom ^försvarei inte enbart skall görasgenom personalreduceringar. /SR anser all någon personalminskning inte bör vidtas ^f. ^n.^Värml^andsdelegalio^nen och framför invändningar mot allpersonalstyrkan vid sjukvårdsstyrelsen föreslås minskad. Man påpekar bl. a. alt^Karislad ^f. ^endasl har fåll 900 av tidigare beslutade 1 100 ^slatliga^omlokaliseringstjåns-^ter. Därför måste enligt delegationen och kommunen^yllerligare statlig verksamhet lokaliseras ^lill ^Karislad. Försvarets materielverkgodtar ^inslilutels förslag alt föra över vissa uppgifter frånsjukvårdsstyrelsen tillmaterielverket. Dock krävs en detaljgenomgång när det gälleruppgiftsöverföringen som enligt materielverket bör leda till alt två tjänstertillförs verket. Även stöder förslaget om ^uppgiflsförändringarmen pekar på ^atl och sjukvårdshuvudmännen liggernärmast till för ^elt samarbete i fråga om specifik medicinsk materiel. Förslaget attsjukvårdsstyrelsen i huvudsak skulle svara för medicinskt underlag för^sjukvårdsulbildningen inom försvaret medan själva utbildningen i regel skulleskötas av försvarsgrenscheferna tillstyrks av överbefälhavaren. Hantillstyrker även att ansvaret för ^naval- och flygmedicin flyttas över tillresp, försvarsgrenschef. Försvarets materielverkgodtar inte förslaget ^atlsjukvårdsstyrelsen skulle handlägga ^iirbetsmiljöfrågor enbart för den egnapersonalen. ^Verkel menar all ^slyrelsen bör ha ansvar för ^arbelsmiljöfrågormed tanke på de specifika miljöer i vapenbärare ^m. som förekommer i^försvarei. Överbefälhavaren godtar dock alt de övergripande^arbelsmiljöfrågorna åläggs honom men anser all en läkartjänst för ändamåletbör finnas vid sjukvårdsstyrelsen med innehavaren placerad vid försvarsstaben. I fråga om själva^organisalionsförslaget knyter sig remissinstansernas intresse främst ^lillsjukvårdsplaneringen och den ^farmaceutiska verksamheten. Överbefälhavaren och^TCO-S avstyrker ^förslagel om en gemensam sjukvårdsplanering med internaprogram och huvudmän för krigs- resp. ^fredssjukvårdert. Riksrevisionsverketoch ^socialsryrelsen kan godta en sammanhållen krigs- och sjukvårdsplaneringmen pekar på ^olik^ii problem som kan uppstå. menar all eneventuell lösning av detta slag måste följas upp för alt se om den fungerar väl^efler . framhåller sålunda alt^fredssjukvårdsuppgiflerna inte får 1979/80:100 Bilaga7 Försvarsdepartementet 188 inkräkta på ^krigssjukvärdsverksamheten. Attsjukvårdsstyrelsens organisation bör innehålla en särskild ^farmaceulisk enhethävdar . ^SACOISR och Apo^teksbolaget. För ^della talar bl. a.erfarenheterna av hittillsvarande organisation. Överbefälhavaren menarall en läkartjänst bör inrättas vid sjukvårdsstyrelsen med innehavarenplacerad vid försvarsstaben för medverkan i ^siudie-^ochplaneringsverksamheten. Förslaget all chefenför ^personalförsörjningsenheten skulle vara chef för ^medicinalkåren^ifrä^gasättsav , som ser svårigheter i alt innehavaren skullevara underställd dels sjukvårdsstyrelsens chef, dels överbefälhavaren. ^Civilförsvursstyrelsenfinner del ^lillfredsställande alt institutet föreslår all sjukvårdsstyrelsenskall avsätta ^ell personår för medicinskt stöd ^lill ^civilförsvarsslyrelsen.^Slyrelsen anser del angelägel att en av läkarna vid sjukvårdsstyrelsen får^lill särskild uppgift alt ägna sig ål civilförsvarsfrågor och alt dennetjänstgör till tre fjärdedelar vid ^civilförsvarsslyrelsen och resterande tidvid sjukvårdsstyrelsen. Den föreslagna tidsplanen föromorganisationen tillstyrks av sjukvårdsstyrelsen och . Sjukvårdsstyrelsenmenar dock liksom ^TCO-S ^atl övertaligheten inte kan nå ned till dennivå som rationaliseringsinstitutet har beräknat. ^TCO-S förutsätter allnuvarande personal omplaceras till de föreslagna tjänsterna vid myndigheten. Överbefälhavaren ochApoteksbolaget avstyrker förslaget om en ändring av sjukvårdsstyrelsens namn. Under ^avsnittel 3.4Det militära försvarets fortsatta utveckling ^(s. 68) har jag redovisat vilkaåtgärder som har vidtagits och ^f, ^n. pågår för att genomföra riksdagensbeslut ^(prop. 1977/78:63, ^FöU 1977/78:9, ^rskr 1977/78:174) om^försvarsmaklens centrala ledning ^m. Jag tar nu upp del förslagsom inom ramen för ^della arbete har lagtfram om ändrade uppgifter, ändrad ^organisalion och nytt namn för försvarelssjukvårdsstyrelse. Förslaget och ^remissytlrandena har redovisats i delföregående. fick sin nuvarande organisation bestämdes ^atl^mvndighelen skulle ha ^etl odelat ansvar för såväl försörjningen medsjukvårdsförnödenheter som den medicinska verksamheten inom ^försvarsmaklen.Till ^slyrelsen knöts också uppgifter som avsåg den nyinrättade försvarels^medicinalkår. har sjukvårdsstyrelsen också fatt ansvaret för^försvarsinaktens läkemedelsförsörjning i samband med ^atl militärapoteketavvecklades. ^Eör ^atl lösauppgifterna behövde sjukvårdsstyrelsen en organisation med relativt inångaenheter. Under verksledningen - generalläkaren ^-^ finns ^Prop.1979/80:100 Bilaga 7 Försvarsdepartementet 189 sålunda en ^cenlralplanering. en ^hälsovårdsbyrä, ensjukvårdsbyrå, en ^malerielbyrå, en ^specialmedicinsk sektion, en ^farmaceuliskenhet, en administrativ sektion samt ^mediciniilkårens expedition. Indelningeni enheter är ^lill sin huvuddel fastlagd i instruktionen (1969:403) förförsvarets sjukvårdsstyrelse. Genom senare ändring^arhar verksamheten inom ^sjukvårdsmaterielområ-^del delvis lagts över påförsvarels materielverk.