prop · G30390 · 1979-12-31 00:00:00 — Behovel av en sådan mer övergripandeslyrning bör i princip vara förenlig med en slrävan all åstadkomma en effektivkommunal resursanvändning genom all låta kommunerna själva ta ell slorl ansvarför hur de samlade resurserna fördelas mellan olika kommunala verksamheler. 1praktiken kan del emellertid visa sig svårt alt finna lämpliga slyrmedel för enmer övergripande slyrning. Del kan då från allmänna ekonomisk-politiskautgångspunkter bli nödvändigl atl slyra den kommunala efterfrågan inom ettvissl område, t.ex. skolbyggnadsverksamhelen, trots de negativa effekter somdetta kan ha pä möjlighelerna all åstadkomma en rationell kommunalresursanvändning. Vi ulgår i del följande från atl statsmakterna, vad gällerskolbyggandet, eftersträvar en ordning där den kommunala resursanvändningenförbättras genom alt kommunerna får ett ökat ansvar för hur slora kommunalaresurser som skall användas för detta ändamål samt på vilkel säll dessaresurser bäst skall utnyttjas. Mol bakgrund av delta och vad som ovan anförlsframslår det enligt vår bedömning som angelägel all den slyrning som frånallmänna ekonomisk-politiska utgångspunkter är nödvändig sker på en såövergripande nivå som möjligt, och all någon direkl slyrning av skolbyggandetsomfallning från dessa utgångspunkter helsl inte sker. F.n. slyrs, som lidigare redovisats i avsnitt 2.5,skolbyggnadsverksamhelens omfattning i betydande ulsträckning genom en ram förstatsbidragsgivningen. Om investeringsbidraget slopas bortfaller dellaslyrmedel. Detta innebär emellertid inle alt en ramstyrning av skolbyggandetdärmed inte kan ske. Skolbyggnadsverksamhelen omfallas nämligen liksom alltannat byggande av lagen om byggnadstillstånd. Som lidigare nämnls ingår, enliglnu gällande förordning om byggnadstillstånd, stalsbidragsfinansierade skolorej bland de byggnadsprojekt som kräver byggnadstillstånd. Prop.1979/80:90 124 projekt ingår däremot skolor som uppföres ulanstatsbidrag. Om statsbidraget slopas skulle enligt gällande lagstiftningsamlliga skolbyggnader kräva byggnadstillstånd. Frågan om byggnadstillståndkommer då alt prövas av arbelsmarknadsstyrelsen, eller efter dessbemyndigande, av länsarbetsnämnderna. allernativl förtärande är alt regeringen fastställerramar, inom vilka byggnadstillstånd får beviljas. förtärande används f.n.vad gäller icke statligt belånat bostadsbyggande och användes tidigare ocksåför sjukhusbyggande. Enligt vår bedömning bör emellertid slyrningen av skolbyggandeli försia hand ske på elt mer övergripande sätt. Endasi om en sådan merövergripande styrning i vissa akuta situationer visar sig otillräcklig, börmöjlighelen övervägas alt genom en ram för skolbyggnadsverksamheten styradennas omfattning. Som en jämförelse kan nämnas de förändringar som vidtagitsnär del gäller statsmakternas slyrning av sjukhusbyggande. Som nämntsstyrdes detla tidigare genom ramar för byggnadstillstånd, men numera prövasfrågan om byggnadstillstånd för sjukhusbyggande av arbetsmarknadsstyrelseneller, efler dess bemyndigande, av länsarbetsnämnderna. Ingen ram finns för dettolala sjukhusbyggandeis omfallning. För projekl över I milj. kr. skallsocialstyrelsens och sjukvårdsdelegalionens synpunkler beaklas. För år 1980prövas projekl överstigande 50 milj. kr. Etl system liknandedella skulle självfallel kunna införas även för skolbyggandet. Enligt vårbedömning bör dock i försia hand ännu mer generella styrmetoder eftersträvas. 1 propositionen om uppgifler ochorganisation m.m. (prop. 1979/80:6) har föreslagits atl frågan omsjukvårdsinvesleringarna skall behandlas i de årliga överläggningarna omkommunernas ekonomi. Dessa överläggningar bör enligt propositionen utökas tillatt omfalta även de kommunala invesleringarna. Om ett system liknande detta infördes förskolbyggnadsverksamheten, skulle kommunerna och landstingskommunerna ha storamöjligheter att själva välja vilka resurser som bör avsättas för skolbyggande.Del ligger emellertid utanför vårl utredningsuppdrag att ta ställning lillvilka mer övergripande slyrmedel som bör användas. Vid sidan av en mer övergripande slyrning kan det frånallmänna ekonomisk-politiska ulgångspunkter finnas behov av en detaljstyrning,t.ex. av enskilda skolbyggnadsprojekt. Detta är främst betingat avsysselsättningspolitiska skäl, men den allmänna silualionen på t.ex.byggmarknaden kan också spela roll. Vi vill i detta sammanhang särskill peka påden säsongmässiga styrning av enskilda projekt som länsarbetsnämnderna utövar.Denna styrning måsle självfallel ske även och grundas på lagen ombyggnadstillstånd. Vid sidan av den direkta slyrningen av byggnadsverksamhetengenom byggnadstillstånd är det också möjligt atl styra byggnadsverksamhetengenom invesleringsavgifler. Delta skedde senasl under (SFS 1977: 322, 323, 1064) men omfattade då ejskolor. I en akul silualion borde man enligt vår bedömning i princip kunnaöverväga en Slyrning av skolbyggandet med sådana avgifter, om alternativet ären direkl ramstyrning av skolbyggnadsverksamheten. Vi vill också fästa uppmärksamheten på den styrning somsker genom bidrag till beredskapsarbeten. Genom denna styrning kan kommunernasskolbyggande päverkas, när behov av detta föreligger av sysselsättningspolitiskaskäl. Det statsbidrag som ulgår till beredskapsarbeten är i allmänhet slörreän del slalsbidrag som ulgår till skolbyggnader. Vid ett slopatstatsbidrag lill skolbyggandet kommer kommuner och landstingskommuner somgenomför skolbyggnadsprojekl som beredskapsarbete att erhålla störreslalsbidrag än vid nuvarande ordning. Mot den bakgrunden förutsätter vi attskolbyggnadsprojekl endasi i undantagsfall och efler prövning av regeringen ivarje särskill fall genomförs som beredskapsarbeten. Om finansieringssystemet, trots de skäl som enligt våruppfattning talar mot en sådan ordning, skulle utformas i avsikt alt styraskolbyggandet från skolpolitiska eller bostadspolitiska ulgångspunkler, kommerfrågan om statsmakternas slyrning från mer allmänna ekonomisk-poliiiska utgångspunkteri etl annat läge. En slyrning som avser alt genom etl förmånligtfinansieringssystem, såsom bostadsfinansieringssystemel, stimulera skolbyggandetkan bl.a. medföra att en kreditpolitisk åtstramning knappast berörskolbyggnadsverksamhelen. 8.5 Finansieringssystem för skolbyggnadsverksamheten De alternativ för finansiering av skolbyggandel sompresenleras i de följande avsnitten kommer alla all belysas frånskolpolitiska. bostadspolitiska och allmänna ekonomisk-politiskautgångspunkter. Särskild hänsyn kommer att las till hur de olikafinansieringssystemen kan länkas främja en effektiv resursanvändning. Systemens konsekvenser för ekonomins funktionssätt i storlkommer också alt uppmärksammas. Slulligen kommer de olika finansieringssystemensadministrativa konsekvenser alt något kommenleras. 8.5.1 Finansiering på den allmänna kreditmarknaden Etl finansieringssystem, där finansiering sker på denallmänna kreditmarknaden, innebär atl kommunerna genom löpande inkomsler ellergenom upplåning på den allmänna kredilmarknaden själva svarar för finansieringenav skolbyggnadsverksamheten. Etl sådanl syslem är enligt vår bedömning bäslförenligl med strävanden alt genom ett ökat kommunalt ansvar för skolbyggandetfrämja en effektiv resursanvändning. Genom en sådan ordning kankommunernas val mellan olika finansieringsalternativ, mellan olika sätl alttillgodose behovet av skollokaler saml mellan behovel av skollokaler och behovelav andra kommunala investe- Prop.1979/80:90 126 ringar ske under så likvärdiga förutsättningar som möjligtoch inte styras av de särskilda finansieringsmöjligheter som elt förmånligtfinansieringssystem för skolbyggandel skulle innebära. Från skolpolitiska utgångspunkter kan sägas all ell syslemmed finansiering på den allmänna kredilmarknaden varken gynnar ellermissgynnar skolan. Syslemel har i sig ingen slyreffekt vare sig påskolbyggnadsverksamhelens omfallning eller skollokalernas ulformning. Somlidigare framhållits finns emellertid inte heller något behov av atl frånskolpolitiska ulgångspunkler slyra skolbyggandel genom finansieringssyslemelsutformning. Den styrning som från skolpolitiska ulgångspunkler kan varanödvändig, kan ske genom skollag, läroplaner, rådgivning m. m. Från bostadspolitiska utgångspunkter kan sägas atl etlsystem med finansiering på den allmänna kredilmarknaden innebär en relalivislark styrning mot skollokaler i integrerade serviceanläggningar, om nuvaranderegler för finansiering av sådana lokaler bibehålls. Om bostadsfinansieringenav skollokalerna i integrerade serviceanläggningar slopas och ersätts avfinansiering på den allmänna kreditmarknaden, försvinner denna slyreffekt.Därigenom minskar risken för s. k. lånearkileklur. Å andra sidan skulle enfinansiering av de nu bostadslåneberältigade lokalerna på den allmännakreditmarknaden kunna innebära atl de boendes behov av boendeservice kom atlbeaktas i alltför lilen ulsträckning. Som tidigare nämnts finns det möjligheteratl komma till rätta med de risker för snedvridning som skildafinansieringssystem för sådana skollokaler som även ulnylljas för boendeserviceoch andra skollokaler kan medföra. Vi anser därför alt det vid en finansieringav skolor på den allmänna kreditmarknaden bör vara möjligt att utan någrastörre negativa effekler på effektiviteten i den kommunala resursanvändningenlåta sådana skollokaler som också utnytljas för boendeservice erhållabostadslån. Reglerna bör dock ändras på del sätt som vi nämnt i avsnitt 8.4.2. Från allmänna ekonomisk-politiska utgångspunkter kan sägasall ett system med finansiering på den allmänna kreditmarknaden innebär allskolbyggnadsverksamhelen omfallas av den indirekta styrning av kommunernas ochlandstingskommunernas efterfrågan på varor och tjänster som kan ske medkreditpolitiska medel. Detla är en lämplig ordning, om statsmaklernaeftersträvar en så generell styrning av skolbyggandet som möjligt.Statsmakternas slyrning av skolbyggnadsverksamhelen förutsälls i konsekvenshärmed även i övrigl ske med relativt generella medel på del sätt som tidigarebeskrivits i avsnitt 8.4.3. Elt system med finansiering på den allmännakredilmarknaden saknar enligl vår uppfattning negativa effekler på ekonominsoch särskill då kreditmarknadens funktionssätt i slort. Vad gäller systemets administrativa konsekvenser kan vikonslalera all någon ny statlig administration inte krävs. Tvärtom medförsystemet, jämfört med nuvarande finansieringssystem, administrativaförenklingar genom atl den administration som är knuten lillinvesteringsbidraget slopas. Jämfört med ett alternativ där statsmakterna anger ramarför skolbyggnadsverksamheten och säkerställer denna verksamhetsfinansiering, torde finansiering på den allmänna kredilmarknaden i kombinationmed en slyrning av skolbyggandel med mer generella styrmedel ge bätlreförutsätlningar för en samplanering och samtidig utbyggnad av skolor ochbosläder. En situation där slalsmaklerna garanlerar skolbyggnadsverksamhetensfinansiering ulan all ge några ramar för skolbyggandels omfattning, vilkenfrån planeringssynpunkt skulle kunna te sig idealisk, är enligt vår bedömninginte realislisk. Sammanfattningsvis vill vi framhålla alt del nu beskrivnafinansieringssystemet har belydande fördelar. Några direkla nackdelar medsystemet kan vi inte se. De finansieringsproblem som vissa kommuner, vilka inteerhåller ökade skalleuljämningsbidrag, möjligen skulle kunna möla avseregentligen inle ell vissl skolbyggnadsprojekls finansiering ulan sammanhängeri så fall snarare med dessa kommuners möjligheter att finansiera hela denverksamhel de bedriver. 8.5.2 Finansiering genom bostadslånesystemet Finansiering av skolbyggnadsverksamhelen genombostadslånesyslemet innebär alt nuvarande finansiering genom skatter,slatsbidrag, upplåning pä den allmänna kredilmarknaden m. m. ersätts med enfinansiering genom bostadslån av praktiskt taget hela kostnaden förskolbyggnadsprojektet, på det sätl som redan sker för samuinyltjade skollokaleri integrerade serviceanläggningar. Etl sådant finansieringssystem innebär en långlgåendepriorilering på kredilmarknaden av skolbyggnadsverksamhelen. Den stimulans avskolbyggandet som priorileringen medför blir särskill slark ombosladslånefi-nansieringen också innebär atl bidrag lill räntekostnadernautgår. Vi har tidigare framhållit alt det från skolpolitiska utgångspunkterinte finns nägot behov av aU styra skolbyggnadsverksamhelen genom etlförmånligt finansieringssystem. Den slyrning som från skolpolitiskaulgångspunkler är nödvändig kan bäsl ske på annal sätt. Med hänsyn till önskemålen om en effektiv kommunalresursanvändning avvisar vi varje finansieringssystem med räntebidrag. Etlsådanl bidrag skulle med största säkerhel leda lill en med hänsyn till andraangelägna behov alllför omfattande skolbyggnadsverksamhet. Visserligen skulleen sådan utveckling kunna motverkas genom någon form av ram för det tolalaskolbyggandel. En sådan ordning skulle dock enligl vår uppfattning varaförknippad med belydande nackdelar. Dessulom skulle en övergång till bostadslånmed räntebidrag av den omfattning som utgår till bosläder, förskolbyggandet innebära ett totalt sell betydligl mer omfaltande stalligl stödän del nuvarande investeringsbidraget. Några moliv för en Prop.1979/80:90 128 sådan ökad belastning av statsbudgeten med nya utgifterför del kommunala skolbyggandel är svåra atl finna. Vär principiella invändning avser även enbosiadslånefinansiering utan räntebidrag, även om de negativa effekterna på denkommunala resursanvändningen i delta fall är mindre. Från bostadspolitiska utgångspunkter skulle det vara ihuvudsak en fördel att låla skolbyggnadsverksamheten såvitt gäller grundskolaningå i bostadslånesystemet. Detta skulle underlätta en samplanering och en samordnadutbyggnad av bosläder och de för de boende nödvändiga bostadskomplementen. Eninvändning är dock alt en ulvidgning av den prioriterade upplåningen påkredilmarknaden till att generelll omfatta även skolbyggnadsverksamhelennegaiivi skulle kunna påverka möjlighelerna atl säkerställa den redan tidigareprioriterade upplåningen. I detla sammanhang vill vi också erinra om allgymnasieskolan inte kan anses falla inom vad som normalt brukar räknas somboendeservice. Del kan från bostadspolitiska utgångspunkter varaintressant att nolera. alt en övergång till bostadsfinansiering av helaskolbyggnadsverksamheten skulle innebära att finansieringssystemet i stort settmiste sin styreffekt vad gäller utformningen av skollokaler i syfte atltillgodose de boendes behov av boendeservice. Därmed skulle den stimulanseffekttill förmån för samordning av skollokaler med lokaler för annan boendeservice,som nuvarande finansieringssystem medför, bortfalla. Från allmänna ekonomisk-politiska ulgångspunkler innebären övergång till bostadsfinansiering av skolbyggnadsverksamheten, atl denna ejberörs av den styrning av kommunernas efterfrågan på varor och Ijänsler somstatsmakterna utövar med kreditpolitiska medel. Om bostadslån skulle ulgå för praktiskt taget helakostnaden för ett skolbyggnadsprojekt, så skulle della frånkreditmarknadssynpunkl innebära den allvarliga nackdelen all den prioriteradeupplåningen på kredilmarknaden skulle öka med ca .' Del skulleockså innebära att kommuner som kunde ha erhållit en tillfredsställandefinansiering på den allmänna kredilmarknaden. skulle la prioriteradekreditmarknadsresurser i anspråk. En bosiadslånefinansiering av skolbyggandetskulle dessutom innebära alt relativt kortfristiga finansieringsbehov skulletillgodoses genom att myckel långfristiga, knappa finansieringsresurser togs ianspråk. Hur mycket kommunernas och landstingskommunernas upplåning på denallmänna kreditmarknaden skulle minska är svårt att bedöma.Kommunernas upplåning på den allmänna kreditmarknaden för skolbyggnadsverksamhetenberäknas uppgå till mellan 600 och 800 milj. kr. ' Vi har dä räknat med att de prioriterade lån som redannu utgår till skollokaler i integrerade serviceanläggningar uppgår till ca 300milj. Enligt vår uppfattning har en bostadslånefinansiering avskolbyggandel så allvarliga kreditmarknadsmässiga nackdelar, att dessa i sigsjälva motiverar all bostadslånesystemet inle ulnylljas för en generellfinansiering av skolbyggnadsverksamhelen. De negaliva effekterna på ekonominsfunktionssätt och på effektiviteten i den kommunala resursanvändningen skullesjälvfallet minska om endast en del av koslnaden för skolbyggandet fickfinansieras genom bostadslån. En sådan ordning skulle emellertid ur administrativsynvinkel vara klart olämplig, som övriga negaliva effekter skullekvarstå, om än bli någol mer hanterliga. De administrativa konsekvenserna av en övergäng tillgenerell bostadsfinansiering av skolbyggandel skulle självfallel vara attökade krav slälldes på bostadslånemyndigheterna. Sammanfattningsvis framstår enligt vår bedömningbostadsfinansiering av hela skolbyggnadsverksamheten som olämplig. Deallvarligaste nackdelarna är de kreditmarknadsmässiga konsekvenserna ocheffekterna på den kommunala resursanvändningen. Den sistnämnda nackdelen blirsärskilt påtaglig om räntebidrag ulgår. Därutöver bör framhållas att bosladslånesystemet har ettrelativt komplicerat regelsystem, som snarare skulle försvåra än underlättaden administrativa hanteringen av skolbyggnadsfinansieringen i jämförelse meddagens ordning. En övergång lill bosiadslånefinansiering skulle vidare göradet svårt, om än inte omöjligt, alt ta de särskilda hänsyn lill skolpolitiskaoch andra intressen än rent bostadspolitiska som kan visa sig erforderiiga.Sådana hänsyn skulle under alla förhållanden göra regelsystemet ännu merkompliceral. 8.5.3 Finansiering genom statlig lånefond Finansiering av skolbyggnadsverksamheten genom statliglånefond innebär att staten över statsbudgeten ställer lånekapilal lillförtogande som läcker hela eller delar av kostnaden för eltskolbyggnadsprojekt. 1 den mån lånemedel endasi utgår för en del av kostnaden,svarar kommunerna och landstingskommunerna själva för den övriga finansieringenbl.a. genom upplåning på den allmänna kreditmarknaden. Som exempel på en sådanlånefond kan nämnas lånefonden för byggnadsarbeten vid folkhögskolor (seavsnitt 2.3). För atl finansiering genom statlig lånefond skall ha vissafördelar jämfört med bosladsfinansieringsallernalivel, måstefinansieringsvillkoren skilja sig från dem som gäller i det sislnämndasystemet. Vi har vall att försöka skissera elt system med en statlig lånefondså atl de negativa effekterna av systemet på effektiviteten i den kommunalaresursanvändningen och på kredilmarknaden blir mindre än ibosladsfinansieringsallernalivet, samlidigl som påfrestningen på statsbudgetenunder lånefondens uppbyggnadsskede blir av samma storleksordning som den somnuvarande statsbidrag ger upphov till. För atl uppnå detla bör för del försialånemöjlighelen i 9 1979/80. Prop.1979/80:90 130 fonden begriinsas lill av den tolala kostnaden förskolbyggnadsinvesleringar. vilkel i stort sett molsvarar vad som läcks avinvesteringsbidrag. För det andra bör amorteringstiden vara relativt korl,förslagsvis 7- . För det tredje bör räntan sättas i nivå med den som kommunlå-neinstilulenkräver för molsvarande lån. Som lidigare framhållits föreligger enligt vär bedömninginget behov av att från skolpolitiska utgångspunkter styraskolbyggnadsverksamhelen med hjälp av finansieringssystemet. Det beskrivnasystemet med statlig lånefond innebär jämfört medbostadsfinansieringsallernativet en begränsad stimulans avskolbyggnadsverksamheten. Stimulansen skulle främst avse kommuner som har svärlatt få upplåning på den allmännu kredilmarknaden. Mol bakgrund av della och motbakgrund av att lånevillkoren är ungefär desamma som de som gäller på denallmänna kreditmarknaden och att dessutom av den lolalaprojektkostnaden täcks av finansieringssystemet, anser vi alt det är svårt altse några stöne nackdelar med en statlig lånefond vad gäller effekterna päeffektiviteten i den kommunala lesursanvändningen. Vi återkommer dock tilldenna fråga vid diskussion om behov av ramar för fondens utlåningsverksamhet. Från bostadspolitiska utgånspunkler kan sägas attfinansiering genom en statlig länefond inte innebär någon större förändringjämfört med nuvarande situation, om nuvarande möjlighel alt erhålla bostadslåntill integrerade skollokaler behålls. Vi förutsätter därvid att lokaler somerh-åUil bosladslån självfallel inte ocksä kan erhålla lån ur en särskildlänefond för skolbyggnadsverksamhet. Om reglerna för bostadsfinansiering av skollokalerförändras i den riktning som lidigare har diskuterats, begränsas desnedvridningseffekter som skilda finansieringssystem kan ge upphov lill. Från allmänna ekonomisk-politiska utgångspunkter kanfinansiering genom en slallig lånefond sägas vara elt mellanting av de tvåsystem som diskuterats tidigare. En del av de styrmöjligheter med hjälp avkredilpolitiska medel som föreligger när kommunerna själva svarar förfinansieringen, bl. a. genom upplåning på den allmänna kredilmarknaden.föreligger också vid en statlig lånefond, även om styrmöjligheterna är mindre.Om statsmakterna skall kunna ha konlroll över hur slora utgifter som utlåningenfrån fonden förorsakar, måste dock en ram för utlåningen anges. En sådan rambehöver dock inte ha särskilt allvarliga konsekvenser för effektiviteten i denkommunala resursanvändningen, eftersom ramen inle avser rätten atl bygga. Omfinansiering kan ske på annat sätt, i.ex. genom upplåning på den allmännakreditmarknaden, kan skolbyggnadsprojektel ändå genomföras. Ett besvärligtproblem vid en sådan ordning är dock hur det totala låneutrymmet i fonden skallfördelas pä de olika skolbyggnadsprojekten. Här uppkommer i princip sammaprioriteringsproblem som är förknippade med nuvarande investeringsramar. Deltorde säledes liksom nu fordras att en cenlral instans samlar in informationfrån samtliga kom- muner och landstingskommuner om vilka invesleringar iskollokaler som behöver genomföras samt de beräknade kostnaderna för dessa. En lånefond får i inledningsskedet samma effekter pästatsbudgeten som det nuvarande investeringsbidraget. Budgeibelastningen upphörinte förrän efler . Om de extra statsutgifter som lånefondenförorsakar finansieras genom upplåning i , ökar likviditeten iekonomin med de negaliva kreditmarknadsmässiga konsekvenser som detta kan ha.Om utgifterna i stället finansieras genom obligalionsupplåning, begränsaslikviditetsökningen i ekonomin. Den prioriterade upplåningen på kreditmarknadenvid en sådan finansiering blir betydligt lägre än ibostadsfinansieringsallernativet. En viss yllerligare fördel innebär det förhållandet attstatsobligationer normalt är något mer lätlplacerade på marknaden änbostadsobligationer. Även om lånefondsallernativet har uppenbarakreditmarknadsmässiga fördelar jämförl med bostadsfinansieringsalternativet,innebär del ändå alt den prioriterade upplåningen på kreditmarknaden underfondens uppbyggnadsskede kommer atl öka med ca 300 milj. kr. Frän kreditmarknadssynpunkl har lånefondsalternativelslutligen den fördelen framför bosladsfinansieringsalternalivet att den germöjlighet att avpassa amorteringstiden så all långfristiga knappaullåningsresurser inle används för alt lillgodose relativt kortfristigafinansieringsbehov. Enligt vär bedömning är kommunernas ochlandstingskommunernas upplåningsbehov nämligen främst betingat av alt det fördem kan vara angeläget alt genom upplåning möta den finansiella påfrestning somkraftiga variationer i investeringsverksamheten medför. Vad gäller de administrativa konsekvenserna kankonstateras atl ell tak för utlåningen från fonden medför ett särskill problemalt fördela de tillgängliga resurserna på olika låntagare. Vad gäller möjligheterna till samplanering och tillsamtidig utbyggnad av skolor och bostäder lorde elt system med en statliglänefond, där en ram för utlåningen anges, vara sämre än etl system medfinansiering pä den allmänna kreditmarknaden. Sammanfattningsvis vill vi framhålla att ett syslem med enstatlig länefond ar baltre än ett system med bostadsfinansiering av helaskolbyggnadsverksamheten.