prop · G30361 · 1979-12-31 00:00:00 — För att garantera atl hälsokontrollen står öppen för allajordbrukare föreskrivs i förordningen att den som äger eller innehar besättningav sådanl djurslag för vilket del finns organiserad hälsokontroll har rätt attfå besättningen ansluten till kontrollen. Den som äger eller innehar besättningsom omfattas av kontrollen har rätl all försälja djur urbesättningen under beteckning som anger alt djuret är fritt från sådan sjukdomsom kontrollen avser eller kommer från besättning som har friskförklarals ifråga om sådan sjukdom. I övrigt föreskrivs all regeringen kan förklara såsomskyddat område viss del av landet där del inte förekommer några smittsammasjukdomar som omfattas av hälsokontrollen eller där sådana sjukdomar har litenutbredning. För sådana skyddade områden gäller bl. a. förbud mot alt föra invissa slags djur. Enligt verkslällighetsföreskrifter till förordningen fårhälsokontrollen anordnas av riksorganisation eller annan sammanslutning påJordbruksnäringens område. Lantbruksstyrelsen,som har låtit ulreda den nuvarande hälsokontrollens omfattning ochorganisation m.m., föreslår alt i den organiserade hälsokontrollen skallinordnas också en hälsokontroll av hästar. Lantbmksstyrelsen anför atl Ridfrämjandelsedan är 1971 på försök har drivit en hälsokontroll av hästar vid ridskolor, ridlägeroch hyrstallar för alt få en bättre hästhållning. Under försöksverksamheten harbl. a. konstaterats att många anläggningar är bristfälliga, vilket återverkarpå hästarnas hälsa. Vidare har framkommit att hästar ibland används i arbetetrots sjukdomar och skador. Det beror bl.a. på svårigheterna att upptäcka ochbedöma hästarnas sjukdomar och skador. Med hänsyn härtill är det enligt lantbruksstyrelsenangelägel alt en organiserad hälsokontroll kommer till stånd även beträffandehästar. Lanlbruksslyrelsen föreslår atl Ridfrämjandel som riksorganisationskall vara huvudman för verksamheten. Djursjukhusutredningenföreslår atl gällande författningar om organiserad hälsokontroll av husdjurskall utvidgas till att avse även uppfödning av hundar. Som motiv anförutredningen atl en organiserad hälsokontroll för kenneluppfödning av hundarkommer att medverka till en förbättrad kvalitet hos saluförda valpar och till atlge köparen en viss trygghet när det gäller valparnas hälsotillstånd.Verksamheten bör också kunna innebära såväl praktiska som ekonomiska fördelarför kennelinnehavaren genom 1979/80:61 13 bl.a. minskad sjukdomsfrekvens och säkrare uppfödningsresultal.Utredningen anser att bör vara huvudman för hälsokontrollen. Lanlbruksstyrelsens och djursjukhusulredningens förslaghar såviti nu är i fråga i allt väsentligt tillstyrkts eller lämnats ulanerinran av remissinstanserna. I fråga om huvudmannaskapet för den föreslagnahälsokontrollen av hundar har dock framförts önskemål om annan huvudman änSvenska kennelklubben. I likhet med lantbruksstyrelsen och djursjukhusutredningenanser jag det vara angeläget atl den organiserade djurhälsokontrollen utvidgastill att omfalla även hästar och hundar. Den hälsokontroll av animalieproduktionensdjur som bedrivs av olika organisationer på Jordbruksnäringensområde har visat sig vara av slort värde. Hälsokontrollen har avsett allmän tillsynoch rådgivning i förebyggande syfte och dessutom kontroll för att molverkaspridning av de vanligast förekommande sjukdomarna hos olika slags djur.Verksamheten har medverkat lill alt förbättra hälsotillståndet hos djuren ochhar dessulom inneburit viss garanti för djurens hälsotillstånd vidförsäljningar. Verksamheten har inneburit både praktiska och ekonomiskafördelar för djurägarna. Enligt min mening finns del goda förutsättningar föratt en hälsokontroll av hästar och hundar på motsvarande sätt kommer altinnebära både praktiska och ekonomiska fördelar för djurägarna och ettförbättrat hälsotillstånd hos djuren. I fråga om uppfödningen av hundar bör enhälsokontroll dessulom kunna medverka lill all bl. a. ärftligt betingadesjukdomar hos valparna motverkas. Enligtgällande förordning, som har beslutats av Kungl. Maj:l och , anordnasdjurhälsokonlrollen enligt föreskrifter som meddelas av regeringen. Den nyaregeringsformen kräver i allmänhet alt bemyndiganden för regeringen allbesluta föreskrifter tas upp i lag. Den organiserade djurhälsokonlrollenanordnas som nämnis f.n. av olika organisationer på jordbruksnäringens område.Enligt förslagen bör också andra sammanslutningar anförtros uppgiften allanordna sådan kontroll. Del är förutsatt i regeringsformen atlförvaltningsuppgift kan överlämnas till bolag, förening, samfällighet ellerstiftelse. Innefattar bemyndigandet myndighetsutövning skall överlämnandet skei form av lag. 1 hälsokontrollen ingår bl. a. uppgiften att pröva om djurenshälsotillstånd är sådanl att de får försäljas under särskild beteckning somanger att djuren är fria från vissa sjukdomar som hälsokontrollen avser. Medhänsyn härtill och lill alt beteckningen vid straffansvar är förbehållen djursom är anslutna lill kontrollen är delta en form av myndighetsutövning som fåranses kräva bemyndigande i lag. För alt det nuvarande rättsläget på områdelskall kunna behållas och för att hälsokontrollen dessutom skall kunna utvidgastill att avse flera djurslag förordar jag atl förordningen om organiseradhälsokontroll av husdjur ersätts med en lag i ämnet. 1 lagen bör regeringenbemyndigas atl ge organisalion på Jordbruksnäringens område eller annansammanslutning 1979/80:61 14 rättatt enligt de närmare föreskrifter som regeringen meddelar anordnahälsokontroll med ändamål att motverka eller förebygga sjukdomar hos husdjur.Med bemyndigandet atl besluta föreskrifter avses föreskrifter om kontrollensnärmare omfattning och utformning och föreskrifter om avgifter för kontrollen.Kontrollen bör slå öppen för alla som är intresserade av alt ansluta sig. Föratt garantera detta bör, i överensslämmelse med vad som f. n. gäller,föreskrivas alt den som äger eller innehar djur av sådanl slag och inom någotområde för vilket hälsokontroll har anordnats har rätl att få djuren anslutnatill kontrollen. Möjlighetenatl försälja djur som omfattas av hälsokontrollen under särskild beteckning,förbehållen sådana djur, innebär som sagts vissa garanlier för djurenshälsotillstånd och innebär ekonomiska fördelar för djurägarna. Enbestämmelse om sådan försäljning bör tas in i lagen. I lagen bör också las inett bemyndigande för regeringen atl meddela föreskrifter om under vilka villkorsådan försäljning skall få ske. Regeringen bör fä överiåla ål lanlbruksslyrelsenatt meddela föreskrifter enligt lagen och alt ge vissa organisationer ochsammanslutningar rält atl anordna hälsokontrollen. Lagenföreslås träda i kraft . Ienlighet med vad Jag nu har anfört har inom upprättatsförslag till 1. epizootilag, 2. lag om organiseradhälsokontroll av husdjur. Förslagenbör fogas till regeringsprolokollet i detla ärende som bilaga 5. Dennalag gäller sådana allmänfariiga djursjukdomar som kan spridas genom smittabland djur eller från djur till människa (epizooliska sjukdomar). Ombekämpning av salmonellainfektion hos djur finns särskilda bestämmelser. 1paragrafen, som har sin motsvarighet i 1 § nuvarande lag, anges lagenstillämpningsområde genom en allmän beskrivning av de sjukdomar lagen gäller.För en närmare precisering av fillämpningsområdet krävs verkställighelsföreskrifter. 1979/80:61 15 Dedjursjukdomar som omfattas av lagen är allmänfariiga i den meningen att de kanfå stor utbredning om de inte bekämpas . Beträffandeskälen till att särskilda bestämmelser bör gälla för salmonellainfektion hosdjur hänvisas lill den allmänna motiveringen. Bestämmelsema finns iförordningen (1961: 309) om bekämpande av salmonellainfektion hos djur m. m.och kungörelsen (1961:310) med närmare föreskrifter i fråga om bekämpande avsådan infektion. Densom har anledning misstänka alt en epizootisk sjukdom har drabbat djur i hansvård skall anmäla della till distriktsveterinären eUer annanveterinär. Paragrafenmotsvarar 2 § nuvarande lag. Jaghar inte, som lantbruksstyrelsen föreslagit, ansett det lämpligt att i anslutningliU denna bestämmelse meddela föreskrifier om isolering av sjuka djur och omförvaring av döda djur. Vilka ålgärder som bör vidtas i sådana hänseenden ärbl. a. beroende av sjukdomens art. Det bör i stäUet överlåtas åt regeringeneller, efter regeringens bestämmande, åt lantbmksstyrelsen att meddelaföreskrifter om sådana ålgärder. Elt sådant bemyndigande har tagils upp i 7 §i den nu föreslagna lagen. Haren veterinär anledning misslänka atl djur drabbats av en epizootisk sjukdom,skall han göra en undersökning för atl fastställa sjukdomens art. Densom har djuren i sin vård är skyldig alt tåla det intrång och alt underkastasig de åtgärder samt att lämna det biträde som föranleds av undersökningen. Omdet är nödvändigt för undersökningen, får veterinären efter medgivande avlantbruksstyrelsen besluta atl insjuknat djur skall avlivas. Paragrafenmotsvarar 3 § 1 mom. i den nuvarande lagen. Vissaremissinstanser har ifrågasatt om annan veterinär än distriktsveterinär böråläggas del ansvar och de befogenheter som föreskrivs i den föreslagna lagen.Med anledning härav viU jag hänvisa tiU aUmänna veterinärinstruktionen (1971:810), enligt vilken det åligger vaije veterinär som är behörig att utövaveterinäryrket att vidta nödvändiga ålgärder för all förhindra smittspridning,om det finns anledning befara att det inom hans verksamhetsområde förekommer sjukdomsom avses i epizootilagen. Veterinären är då enligt instmklionen också skyldigatt undertälta bl.a. vederbörande distriktsveterinär. Det kan i anledning avvad anfört i sitt remissvar anmärkas atl även vederbörandehälsovårdsnämnd skaU underrättas. Iparagrafen har också tagits in en föreskrift om skyldigheter i samband medveterinäringripanden enligt första stycket för personer som i sin vård 1979/80:61 16 hardjur som berörs av undersökningen. Det gäller t.ex. skyldigheten atl beredaveterinären tilllräde lill djurstall för undersökningen. Det kan också vara såatt veterinären behöver biträde för alt kunna genomföra en provtagning ellerannan undersökning av djur. Har en veterinär grundadanledning alt anta att en epizootisk sjukdom har inträffat, skall han, i denutsträckning som behövs för att motverka smittspridning, besluta om förbud motpersontrafik och transporter till eller från de fasligheter som kan ha drabbatsav sjukdomen (spärrförklaring). om beslut enligt försia slyckel meddelas av regeringen ellermyndighet som regeringen bestämmer. Paragrafenmotsvarar 3 § 2 mom. gällande lag. Medhänsyn till alt del inte kan överlämnas åt regeringen atl meddela föreskriftersom inskränker den personliga rörelsefriheten har Jag vid utformningen avförevarande paragraf inte helt kunnal ansluta mig till lantbruksstyrelsensförslag. Enligt förslaget skulle veterinärens beslul innebära alt avregeringen eller lanlbruksslyrelsen utfärdade generella föreskrifter omnödvändiga förbud blev tillämpliga. Den av mig förordade lydelsen innebär attveterinären med direkl stöd av lagen har att besluta om förbud i denutsträckning som behövs för alt motverka smittspridning. Medfastigheler som kan ha drabbats av sjukdomen avses fastigheter där sjukdomsfallhar konstaterats och fasligheter lill vilka smitta kan ha överförts. Närdet är klarlagt att en epizootisk sjukdom har inträffat, skaU , iden utsträckning som behövs för atl motverka smittspridning, besluta om förbudmol persontrafik och transporter till eller från de fasligheter som hardrabbats av sjukdomen eller om andra begränsningar i hanteringen av djur eUervaror på fastigheterna (smitlförklaring). Undersamma fömtsättningar skaU besluta om 1. förbudmot transporter av djur eller varor eller om andra begräns ningar i hanteringen av djur eller varor inom angränsande områden (beslut om konlroUområde), 2. förbudmot tilllräde till vissa djurstallar inom länet (staUförbud). Närmare föreskrifter om beslul enligt första eller andra styckel medde las av regeringen eller myndighet som regen'ngen bestämmer. Paragrafenmotsvarar 4 § 1 mom. nuvarande lag. Det har inte ansetts nödvändigt att behålladen nuvarande bestämmelsen om skyldighet att förklara ställeteller området misstänkt för smitta och meddela därav föranledda beslut. Förtiden innan beslul enligt förevarande paragraf kan detförutsättas att de beslut veterinären meddelat med stöd av 4 § utgör etltillräckligt skydd mot smittspridning. Beträffandeskälet lill alt Jag vid utformningen av paragrafen inte har 1979/80:61 17 anslutitmig till lanlbruksstyrelsens förslag kanjag hänvisa till vad som har anförtsunder föregående paragraf Beslutenligt 4 § skall upphävas av distriktsveterinären och beslut enligt 5 § av länsslyrelsen,så snart del blivit klarlagt alt förutsättningarna för beslutet inte längreföreligger. Paragrafenmotsvarar i huvudsak 3 § 2 mom. sista stycket och 4 § 2 mom. nuvarande lag. Sedan annan veterinär ändistriktsveterinär vidtagit de åtgärder som krävs vid ettsjukdomsfall lorde regelmässigt ansvaret för fortsatta åtgärder komma att övertasav en distriktsveterinär. Med hänsyn härtill har det ansetts lämpligast atl endistriktsveterinär skall svara för alt beslul enligt 4 § upphävs oavsett vemsom har meddelat beslulel. 7 § .. - .- Föratt bekämpa eller förebygga epizooliska sjukdomar får regeringen eller, efterregeringens bemyndigande, lantbmksstyrelsen meddela föreskrifter om 1. avlivning av djur som är ellermisstänks vara smittade eller djur som kan vara smiltspridare, 2. avlivning av andra djur (epizootislakt), 3. oskadliggörande av döda djur, 4. åtgärder för smittrening, 5. skyddsympning eller annanförebyggande behandling av djur, 6. undersökning av djur ikontrollsyfte, 7. åtgärder i fråga omdjurhållningen, 8. förbud mot transport inomlandet av djur och varor. Paragrafenmotsvarar 5 § gällande lag. De föreskrifier som kan meddelas med stöd avbestämmelsen behöver inte begränsas till atl gälla åtgärder när fall av en epizootisksjukdom har konstaterats. Föreskrifterna kan också avse förebyggande åtgärder. Medepizootislakt avses avlivning av djur för konsumtionsändamål. I förhållandetill förslaget har det tillägget gjorts alt föreskrifterna också skaU kunnaomfatta åtgärder i fråga om djurhållningen för atl motverka att smitta sprids.Ett sådant bemyndigande fordras bl.a. för föreskrifter om att hundar skallhållas i band eUer inslängda för att förhindra spridning av rabies. Efterbeslut av föreligger skyldighel för 1. innehavare av sådanslakteriinrättning som är ställd under offentlig kontroll att ställa lokal ochutrustning till förfogande för epizootislakt, 2. innehavare av redskap ellerannan ulmstning som oundgängligen behövs för alt bekämpa eller förebygga en epizootisksjukdom atl tillhandahålla utmslningen, 2 1979/80. Prop.1979/80:61 18 3. personal vid slakleriinrätlning som avses i 1 och densom handhar ulmstning som avses i 2 atl della i bekämpning eller förebyggandeåtgärder enligt denna lag. Den föreslagna bestämmelsen motsvarar närmast 6 § och 7 §första stycket i den gällande lagen. Bestämmelsen innebär en vidgad möjlighetatt rekvirera utrustning och personal för bekämpningen. Skyldigheten att ställaredskap till förfogande kommer i fortsättningen att gälla även andra ändjurägaren. Den materiel som främsl kommer atl behövas är grävmaskiner ochutrustning för smittrening. Den möjlighet som bestämmelsen ger att ta i anspråkarbetsmaskiner hos djurägaren får självfallel inte utnyttjas på sådant sätt attrisk för smittspridning uppkommer. All så inte sker bör säkerställas genom detillämpningsföreskrifter lanlbruksslyrelsen utfärdar. Den centrala tillsynen över efterlevnaden av denna lag ochmed stöd av lagen meddelade föreskrifter utövas av lantbmksstyrelsen.Länsstyrelsen utövar tillsynen inom länet. Länsstyrelsenfår meddela föreläggande eller förbud som uppenbart behövs för atl denna lageller föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen skall efterlevas. I beslulom föreläggande får utsätta vite. Underlåternågon att fullgöra vad som åligger honom enligt denna lag eller föreskriftersom har meddelats med stöd av lagen eller enligt föreläggande, kanlänsstyrelsen förordna om rättelse på hans bekostnad. Bestämmelser om tillsyn finns i 9§ gällande lag. Medhänsyn tiU att lanlbruksslyrelsen numera biträds av statsepizootologen och epizootolo-giskaavdelningen vid siatens veterinärmedicinska anstalt har det inte ansettsnödvändigt all behålla möjligheten att i vissa fall tillsätta en särskildnämnd med uppgift att fullgöra lanlbruksstyrelsens befogenheter ochskyldigheter. Genom denföreslagna paragrafen får länsslyrelsen vidgade möjligheter att åstadkommarättelse när lagbestämmelser eller föreskrifter inte efterlevs. Den som får vidkännas kostnader eller föriuster på gmnd avbeslut enligt denna lag eller med stöd av lagen meddelade föreskrifter ärberättigad tiU ersättning av statsmedel för 1. värdet avhusdjur som har avlivats eller som har dött lill följd av skyddsympning ellerannan behandling, 2. intrång inäringsverksamhet. Den som deltagit i bekämpning eller förebyggande åtgärderenligt denna lag är berättigad till ersättning av statsmedel för arbete ochtidspillan och för kostnader för resa och uppehälle. Den som ställer lokal eller utrustning lill förfogande förändamål som Prop.1979/80:61 19 anges i andra stycket är berättigad lill ersättning avstatsmedel för kostnader och för förlorad avkastning eller nytta. Gällande bestämmelser om rätt till ersättning avstatsmedel finns i 8§ epizoolilagen och 9§ epizooliförordningen. I denföreslagna paragrafen anges i vilka hänseenden enskilda skall vara berättigadetill sådan ersättning. Belräffande förslagets innebörd i förhållande tillnuvarande bestämmelser hänvisas till den allmänna motiveringen. Ersättning för djur bör utgå för del värde djuret skulleha haft om sjukdomen inte hade inträffat. Kan del avlivade djuret nyttiggörasbör ersättningsbeloppet minskas med värdel av vad som kan las lill vara. För inlrång i näring bör ersättning kunna utgå förförluster och kostnader som uppstår när meddelade beslul leder till alt delnormala arbetet på den sjukdomsdrabbade gården inte kan utföras eller till attframställda produkter inte kan föras ut från gården. Till inlrång i näring börockså räknas hinder mol att utnyttja betesmark till följd av att viss betesmarkinte får utnyttjas. Föreligger särskilda skäl, får ersättning lämnas även förannan kostnad eller förlust än som anges i 10 §, om kostnaden eller förlustenföranleds av beslut enligt denna lag eller med stöd av lagen meddeladeföreskrifter. Undanlagsvis kan del finnas anledning att helt ellerdelvis med allmänna medel ersätta en kostnad eller förlust som inte omfattas avföregående paragraf. För att sådan ersättning skall lämnas bör omständigheternavara sådana, atl det inte framstår som rimligl alt den enskilde ensam svararför kostnaderna eller förlusten. Frågor om ersättning enligt denna lag prövas av lanlbruksslyrelsen. Anspråk på ersättning skall framställas hoslantbruksstyrelsen från den dag då anspråket uppkom, om intesärskilda skäl föranleder annat. Liksom gäller f. n. bör frågor om ersättning prövas av lanlbruksslyrelsen. Till böter döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet 1. underlåter att göra anmälan enligt 2 §, 2. bryter mot ett beslul enligt 4 eller 5 § eller moten föreskrift som meddelats med stöd av 7 §. Innefattar brott som avses i första styckel olovligtransport eller förflyttning av djur eller vara, skall sådan egendom förklarasförverkad, om det ej är uppenbart obilligt. I stället för egendomen kan dessvärde förklaras förverkat. 1979/80:61 20 1 punkt 1 straffbeläggs underlåtenhet alt anmälasjukdomsfall när det finns anledning all anla alt det är fråga om en epizootisksjukdom. Punkt 2 gäller brott mot beslut om spärrförklaring, smitlförklaring, konlroUområdeeller staUförbud och mot de föreskrifter om bekämpning och åtgärder motsmittspridning som regeringen eller lanlbruksslyrelsen meddelar. I nuvarandelag finns molsvarande straffbestämmelser i 12 § försia stycket. Polismyndigheterna skall lämna den handräckning som behövsför att denna lag skall efterlevas. För alt bl.a. säkerställa atl inledande undersökningar kangenomföras bör veterinärer och företrädare för tillsynsmyndigheterna kunnapåkalla biträde av polismyndigheten. Ett annat exempel på när sådant biträdekan erfordras är när någon inte följer elt beslul all tillhandahålla redskap eUerannan utrustning. En veterinärs beslut enligt 4§ får överklagas hos länsslyrelsengenom besvär. Länsslyrelsens beslul och lantbruksstyrelsens beslut isärskilt faU fär överklagas hos kammarrätten genom besvär. Andra beslut av lanlbruksslyrelsen får överklagas hosregeringen genom besvär. Beslut som avses i försia och andra styckena gäUer medomedelbar verkan, om ej annat förordnas. Den föreslagna bestämmelsen innebär alt även beslut i ersällningsfrågorskall överklagas hos kammarrätten. Som påpekats vid remissbehandlingenöverensstämmer en sådan besvärsordning med de principer som lades fast vid denförvaltningsreform som beslutades . Däremot bör lantbruksstyrelsensnormbeslut överklagas hos regeringen. 4.2 Förslaget till lag om organiserad hälsokontroll avhusdjur Regeringen bemyndigas all ge organisation eller annan sammanslutning rätl att enligt de föreskrifiersom regeringen meddelar anordna hälsokontroll med ändamål att motverka ellerförebygga sjukdomar hos husdjur. Paragrafen motsvarar 1 § första stycket i nuvarandeförordning. Av de skäl som Jag har angivit i den allmänna motiveringenbehövs ett bemyndigande för regeringen att bestämma vilka organisationer ochsammanslutningar som skall få anordna djurhälsokontroll. Bemyndigandet hartagils in i denna paragraf De förskrifter som regeringen får meddela avses omfattaföreskrifter om Prop.1979/80:61 21 kontrollens närmare omfattning och uiformning ochföreskrifter om avgifter för kontrollen. Den somäger eller innehar djur av sådanl slag och inom sådant område för vilketorganiserad hälsokontroll har anordnats har rält att få djuren anslutna lillkontrollen. Bestämmelsen motsvarar 1 § andra stycket i nuvarandeförordning. Djur som omfattas av den organiserade hälsokontrollen fårförsäljas under särskildbeteckning, förbehållen sådana djur. Regeringen får meddela föreskrifter om vilka villkor somskall gälla för sådan försäljning. Paragrafen motsvarar 2 § i nuvarande förordning. Enligt 3 § nuvarande förordning är del förbjudet att säljadjur av sådant slag som omfattas av den organiserade hälsokontrollen underbeteckning som anger eller ger sken av atl djuret är fritt från sjukdom ellerkommer från besättning som har friskförklarals i fråga om sådan sjukdom om delsaknas förutsättningar för att ge några garantier för djurels hälsotillstånd. I6§ förordningen stadgas bötesstraff för brott mot bestämmelsen. bör lämpligen få sin plals i verkslällighetsföreskrifterna lilllagen. Regeringenfår överlåta åt lanlbruksslyrelsen alt ge förening eller sammanslutning somavses i I § rätt att anordna hälsokontroll och att meddela föreskrifter enligtdenna lag. Som Jag anfört i den allmänna motiveringen bör regeringenfå överiåla åt lantbmksstyrelsen att meddela föreskrifier enligt lagen och atlpröva frågor om vilka sammanslutningar som har förulsältningar alt anordnahälsokontroll. Jag hemstäUer att lagrådets yttrande inhämtas överförslaget till epizootilag. Regeringen beslular i enlighet med föredragandenshemställan. 1979/80:61 22 Epizootilagen (1935:105) i dess nuvarande lydelse 1 § Denna lag äger i den utsträckning Konungen förordnartillämpning på djursjukdomar som kunna spridas genom smitta bland djur eller från djur lill människa. Om bekämpande av salmonellainfektion hos djur finnassärskilda bestämmelser. 2 § Inträffarsjukdom som är eller misstankes vara någon av de i denna lag avsedda sjukdomar,åligger det djurägaren att ofördröjligen och sist därom göraanmälan hos vederbörande tjänsteveterinär eller närmast boende veterinär. 3 § I mom. Harveterinär grundad anledning misslänka förekomsten av i denna lag avseddsjukdom, skall han verkställa undersökning för fastställande av sjukdomensart.