prop · G303150 · 1979-12-31 00:00:00 — Efter kostnadskrisen i millen pä 1970-lalelvändes ulvecklingen 1977 och chanserna föreföll goda lill några är av ålerhämlning,som skulle ge oss möjligheter alt lösa våra externa och inlerna balansproblem. Oljeprishöjningarna har medförl att deinlernalionella ulsiklerna nu är ytterst osäkra och vi kan nu vänta oss enrelativt av instabilitet och stagnation i den inlernalionellaekonomin. Oljeprishöjningarna har dessulom direkl bidragit lill atl förvärravåra bylesbalansproblem och öka inflationstrycket i ekonomin. Allt della harallvarligt försämrat möjligheterna all komma lill rälla med våra balansproblem.Vårt ekonomiska läge är således allvarligt även om utvecklingen under delinnevarande året ter sig relativt ljus vad gäller tillväxt och sysselsällning. De mest påtagliga obalanserna i den svenska ekonomin ärunderskollen i bytesbalansen och i den statliga budgeten.Bytesbalansunderskotlet och dess orsaker har analyserats i många sammanhang ochdet torde råda en relativt stor enighet om dess orsaker och också om vad somkrävs för atl vi skall kunna häva denna balansbrist. De bakomliggande orsakernatill budgetunderskotten har inle analyserats i samma ulslräckning. Som ett komplementtill treårskalkylerna diskuteras därför i avsnitt 1.5 budgetunderskottet ochdess samband med övriga balansbrister i ekonomin. Vidare diskuteras vilka kravsom slälls på ekonomin i dess helhel för alt underskotten skall kunnanedbringas. Treårskalkylen och dess förutsättningar redovisasutförligt i kapitel 11. I del följande redovisas därför endast vissahuvudpunkter i analysen. Det finns i analysen av konjunkturutvecklingenanledning att ta fasta pä skiil- Bilaga 1.1 Reviderad nationalbudget 19 naderna mellan ulvecklingen 1973-1974 å ena sidan och denaktuella utvecklingen å den andra sidan. En viktig skillnad är att den förraoljeprisstegringen sammanföll med en ekonomisk överhettning i industriländerna.Kapacilelsutnytljandet var högt och investeringarna och lageruppbyggnaden vartypiska för slutfasen i en konjunkturuppgång. Oljeprishöjningarna bidrog därförlill atl underblåsa en redan tidigare krafiig inflationsutveckling. Näromsvängningen sedan kom samverkade den efterfrågedämpande effekten avoljeprishöjningarna med den samtidiga nedgången för lager och fastainvesteringar. De senaste oljeprishojningarna har ocksä kommit i enuppgängsfas i industriländernas konjunkturutveckling. Kapacitetsulnyttjandet äremellertid forlfarande relativt lågl. Investerings- och lagerkonjunklurenbefann sig också i varje fall i det europeiska långl ifrån ett naturligtomslag. Vi kan nu också konstatera atl konjunkturuppgången har fortsatt underslutet av 1979 och början av 1980, När del gäller inflationsutvecklingen förefaller del nusom om prishöjningarna på olja och andra råvaror denna gäng inte fär genomslagi löneökningar i samma omfattning som 1973-1974. Detta talar för att dennödvändiga reallöneanpassningen kan åstadkommas vid en lägre inflationstaktän förra gången. De faktorer som tagits upp här pekar mot atl deninternationella konjunkturnedgång vi har framför oss kan bli relativt dämpad.Varaktigheten kan däremoi förväntas bli ganska lång, I kalkylerna antas ocksåatt den uppgång som förutsatts vinna styrka i varje fall till atlbörja med blir relativt försiktig. Dessa bedömningar grundas pä flera faktorer. Del mesta lyder på att nedgången i den amerikanskaekonomin kommer att få relativt lång varaktighet. Den strama penningpolitiken iFörenta staterna bedrivs i syfte att dämpa inflationstakten genom en recession.Den hittillsvarande utvecklingen tyder på all detta kan komma att bli enutdragen process. Inflationstrycket i ekonomin är fortfarande högl och den högaräntan som penningpolitiken givit upphov fill förefaller ännu så länge inte habidragit till att dämpa inflationsutvecklingen. För att fullfölja polilikenoch verkligen få ner den nuvarande höga inflationstakten till acceptablanivåer förefaller del därför rimligt alt anta alt det krävs en recession somvarar flera kvartal, Svårighelerna ati få ned inflationen leder troligen fillen betydande försiktighet när det gäller aU åter stimulera ekonomin till enuppgång. De bytesbalansunderskott som de senasteoljeprishöjningarna givit upphov till i OECD-området gör att många länderkommer att uppfatta bytesbalansen som en restriktion för den ekonomiskapolitiken. Detta i förening med önskemålet att nedbringa inflationstakten kanförväntas leda lill en mycket försiktig finans- och penningpolitik i de flestaindustriländer under de närmasle åren. Därtill kommer att risken för nya oljeprishöjningar läggeren ytterligare restriktion på ekonomiska politik. Priser på bearbelade varor i inlernalionell handel Som framgår av tabell 1: 7 förulses att den försikligaekonomiska politik som antagits leder till en dämpning av inflationstaktenredan 1981. Vid den förra oljeprishöjningen följdes prisuppgången på indusirinsråvaror- och insatsvaror av en uppgång i färdigvarupriserna och med en vissfördröjning också av en höjning av lönekostnaden per producerad enhel, vilkelytterligare drev upp färdigvarupriserna. Vid den senaste oljeprishöjningen efterföljande lönekostnadsslegringen ännu så länge förblivit måttlig.Prisanlagandena i tabell 1:7 bygger på förutsättningen alt det inle blir någraytterligare lönestegringar som kompensation för de redan iniräffadeoljeprishöjningarna samt ocksä på förutsättningen att det inte sker någraytterligare realprishöjningar på olja. Den utveckling av de internationella lönekostnaderna somsålunda ligger bakom tabell 1:7 gör att löneantagandena blir av centralbelydelse för ulvecklingen för svensk del. Detla belyses av diagram 1:3 somanger utvecklingen av de svenska lönekostnaderna per producerad enhet tillsam- Diagram 1:3 Lönekostnad per producerad enhet i industrin(manufactured unit labour costs) i och de sju stora OECD-länderna19701979 i dollar. 260 240 220 200 180 160 si'CHi(;[ s II' SMinAiircn-i a.ndlrna 1970 19711972 1973 1974 1975 1976 1977 1978 1979 Bilaga 1.1 Reviderad nationalbudget Tabell 1:8 Priser 1980-1982 Procentuell ökning, svenska kr. Konsumenlpriser 11,6 Exportpriser 10,3 Importpriser 12,6 mans med motsvarande utveckling för . Därframgår alt de svenska lönekostnaderna steg relativt långsamt fram till 1974.Därefter steg emellertid de svenska lönekostnaderna betydligt kraftigare än deinternationella , vilket orsakade en mycket kraftig föriustav marknadsandelar för den svenska exporten. Denna utveckling bröts först i ochmed devalveringen 1977. Den betydelse lönekostnadsutvecklingen kan väntas ha förutvecklingen i vår ekonoini gör del naturligt atl arbetamed två olika löneantaganden i kalkylerna. Det lägre alternativet innebär enökning av lönekostnaden per producerad enhet i industrin som ligger i linje medden vi hade i och under 1960-talet.Under denna tid låg inflationstakten i genomsnitt kring . Det högrealternativet ligger i linje med den nominella lönekostnadsstegringen vi haflunder senare delen av , dvs. Utveckligen avlöner, lönekostnad per producerad enhet i skyddad och konkurrensuisatt sektorsamt konsumentprisindex sammanfattas av tabell 1:9. I båda alternativen förutsätts en klart långsammareutveckling i de offentliga utgifterna än . 1 kalkylen fömtsätts att detär möjligt att väsentligt dämpa den kommunala konsumtionsutvecklingen. Denreala utvecklingen i offentlig sektor i alternativ I sammanfattas inedanstående tablå, (Årlig procentuell volymförändring,) -2,0 -2,0 Den lägre löneulvecklingen i alternativ I leder till attvår industri får ett bäitre konkurrensläge. Vidare kan vi förvänla oss attinflationstakten blir lägre. Kostnadsutvecklingen för industrin i alternativ I geruirymme för en vinstförbättring men också till en sänkning av relativprisernaoch en mind- oo' r i sO r' C ri rg ' '' >0 rr vD r*-! -ri OO u-i " t/) 1) -o T3 n -o « a. önekoslna roduklivits önekoslna roducerad Ua.-) Q. Bilagal.l Reviderad nationalbudget 23 re appreciering såväl 1981 som 1982. Löneulvecklingen iallernaliv IIlämnar ej utrymme förrelalivprissänkning, trots atl kronkursen i delta alternativ antagilsoförändrad gentemoi korgen. 1 del svaga internationella konjunkturläge somantas råda 1981 resulterar antagandena i all vi i alternativ I får cn ökningav exporlvolymen med 3 1/, medan molsvarande ökning i alternativ II inskränker sig till 1,. Deltainnebär en marknads-andelsvinsl i alternativ I 1981, att jämföra med någonandelsförlust i alternativ II. antas den inlernalionellakonjunkturuppgången ge en ökning av väridshandeln . 1 alternativ Ifortsätter svensk exportindustri att vinna marknadsandelar. Det blir därförmöjligt alt detta år öka exporten med 7,i alternativ 1, medan motsvarandeökning blir 5,i alternativ 1). I alternativ I är genom den bättre exorlulvecklingenefterfrågan på industriprodukter högre. Därtill kommer atl vinsllägel ärbättre. Som en tredje positiv faktor för indusiriulvecklingen tillkommer denlägre infta-tionstaklen i alternativ I. Dessa faktorer verkar för en bättreutveckling av industriinvesteringarna. Industriinvesteringarna ökar ialternativ 1 1981 och 1982. Motsvarande lal för allernaliv II är -1981 och 1982. Dessaskillnader avspeglar sig ocksä i en väsentligt högre BNP-tillväxt. Sålunda ökarBNP med 2,1981 och 3,1982 i alternativ I. I alternafiv II inskränker sig BNP-ökningen 1981till 1 1/och 1982 fill 1,, Den högre aktivitetsnivån i alternativ I leder till all vii delta alternativ kan räkna med en bättre sysselsättningsutveckling. Hur storskillnaden i arbetslöshet kommer alt bli mellan alternativen är en mycketsvårbedömbar fråga. Detta beror bl, a. på vilket arbetskraftsutbud vi kanräkna med i alternativen och på vilka skillnader i produktivitetsutveckling somvi får. är BNP i alternativ 1 1,slörre än i alternativ II. Om vi antar atlproduktivitetsutveckling och arbetskraftsutbud är desamma i båda alternativenskulle detta leda lill atl antalet arbetslösa i alternativ II skulle vara 80000 fler än ialternativ I. 1 kalkylen har emellerlid förutsatts att produktiviteten skiljersig åt mellan alternativen så att den lägre aktivitetsnivån i alternativ llhuvudsakligen slår ut i en lägre produktivitetsutveckling. ligger i linjemed ulvecklingen under den senasle konjunkturnedgången. Den lågaproduktivitetsutveckling som vi då såg var emellertid i hög grad ett resultatav den stora satsningen på arbetsmarknadspolitik och industripolitik som dåfördes. Bytesbalansutveklingen i de båda alternativen påverkasdels av skillnaden i konkurrenskraft och dels av skillnaden i ekonomiskaktivitet. Den bättre konkurrenskraften i alternativ 1 bidrar till en högreexport och möjliggör en tillbakahållen import i detta alternativ. Påimportsidan ulgör emellertid den högre aktivitetsnivån i alternativ 1 enmotverkande faktor. Slutresultatet av detta för importens del blir en ungefårlika stor ökning i båda alternativen. Därmed slår skillnaden i export mellan debåda alterna- Prop.1979/80: 150 Tabell I: 10Försörjningsbalans 1980-1982 -0,1 -0,2 Exporl av varor och tjänster Imporl av varor och tjänsler Lagerinvesleringar i procenl av föregående års BNP. liven ut i en bättre bytesbalanstuveckling i alternativ I.Slutårel beräknas bytesbalansunderskotlet i alternativ 1 uppgå till 13,3miljarder kr., medan motsvarande siffra för alternativ II är ,I alternativ I har också en bättre grund lagts till fortsatta förbättringar avbytesbalansen. Kalkylresultaten sammanfattas i en försörjningsbalans förde båda alternativen som presenteras i tabell 1: 10. Diagram 1:4 Investeringskvoten i industrin' 19631982 67 69 71 73 75 77 79 81 ' Bruttoinvesteringar inom gruvor ochtillverkningsindustri som andel av förädlingsvärdet. Bilaga 1.1 Reviderad nationalbudget 25 För atl kunna avveckla budgetunderskollel vid fullsyselssättning med bibehållande av våra långsiktiga tillväxtmöjligheter är det,som utvecklas närmare i avsnitt 1.5, nödvändigl med en krafiig uppgång iinvesteringarna. Kravet atl förbättra bylesbalansen gör en uppgång i industriinvesteringarnaspecielll angelägen. Diagram 1: 4 anger investeringarnas andel av industrinsförädlingsvärde . Av diagrammet framgår att dennaandel ligger långt under vad som varit normalt . För attbära upp en utbyggnad av industrisektorn som krävs för all eliminera delslruklurella underskottet i den svenska bytesbalansen mästeinvesterings-andelen i varje fall normaliseras. Av diagrammet framgår attutvecklingen i altemativ I innebär en återgång mot mera normala värden, medanalternativ IIleder till attinvesteringsandelen ligger kvar på en otillräckligt låg nivå. En sådanutveckling kommer med nödvändighet alt leda lill en kraftig begränsning avkapaciletstillväxten inom industrin. Detla skulle försvåra eller omöjliggöra enlösning av våra externa balansproblem genom en utbyggnad av konkurrensutsattsektor. 1 ett sådant fall skulle ingen annan utväg återstå än att uppnå balansi utrikeshandeln genom alt dra ner på aktiviteten i den svenska ekonomin. Därmedblir alternativ II omöjligtatt förena med full sysselsättning. Kraven påen ökad kapitalbildning belyses också i diagram 1:5 som anger BNP-ökningen ochdess användning samt enligtde båda allernaliven. Stapelns höjd anger ökningen av BNP, dvs. ökningen av vårsamlade produktion. I stapeln anges hur stor del av produktionsökningen somanvänds till offentlig eller privat konsumtion. Återstoden utgör värkapitalbildning, som utgörs av Diagram 1:5 BNP:s ökning och dess användning 19601982 kr., priser. BNP + 9 200 Kap I LDNl It Kapitalbildning + 5 700 Offentlig konsumtion + 2600 Offentlig konsumtion + 2300 Privat konsumtion + 1000 Off.KONS, + 1900 1979-1982 Alt, 1 Prop.1979/80: 150 26 reala invesleringar saml netloförändringar i vär ställninggenemot utlandet. I jämförelsen mellan 1960-talel och 1970-lalel framgår alltillväxten försvagats kraftigt. användes vidare nära nog 1/3av tillväxten till ökad kapitalbildning. Under 1970-lalet gick i stor sell helaBNP-ökningen lill ökad privat och offenllig konsumlion. För all undvika ensituation med myckel låg lillväxl är del nödvändigl all under 1980-talel lälakapitalbildningen la huvuddelen av vår produktionsökning i anspråk.Kapitalbildningen i alternativ II ärdärför otillräcklig i elt längre perspektiv. Diagrammet belyser också del faklum att det är kravel påökad kapitalbildning som nödvändiggör en dämpning av ökningen i privat ochoffentlig konsumtion. Som framgår av diagrammet lar den offenlligakonsumtions-ökningen merparten av konsumtionsutrymmel. Den privatakonsumtions-ökningen har bringats ned till en nivå som knappast tillåter någraökningar av reallönen efter skalt. Antagandena om den internationella prisutvecklingensammanfattades i tabell 1:7. Den inhemska utvecklingen av konsumentpriser samlexporl-och imporlpriser i svenska kronor anges i tabell 1: 8. Den dämpadelöneutvecklingen i alternativ I möjliggör en relativt snabb uppbromsning avprisökningarna. En förutsätlning för denna dämpning i inflationstakten är attdet är möjligt att föra en aktiv apprecieringspolitik som möjliggör en dämpningav export- och importpriser i svenska kronor. Denna appreciering är nödvändigför att vi skall kunna uppnå en inhemsk inflationstakt som ligger under denanlagna internationella inflationen. Utan appreciering får vi snabbare ökningav export- och imporlpriser i alternativ I. Detta verkar uppdrivande påprisnivån därigenom att de högre importpriserna pressar upp de inhemskakostnaderna som de högre exportpriserna leder till en vinstuppgängsom verkar inflationsdrivande. Det bör slå klarl av kalkylerna all del inte är möjligtatt bedriva en apprecieringspolitik för att dämpa inflationen i alternativ II. En sådan politik skulle vadexportpriserna beträffar leda aniingen till höjda priser pä svenska varor iutländsk valuta eller till en sammanpressning av vinstnivåerna i den konkurrensutsatlaseklorn, vilket ger försämrad konkurrenskraft för svensk industri. Lägreimportpriser som apprecieringen skulle ge upphov till ger en ytterligareförsiärkning av köpkraften. Detla lenderar alt driva upp den privatakonsumtionen. En appreciering i alternativ II skulle alltså försvaga vår bytesbalans såväl frånexporlsidan som från importsidan. Avslutningsvis måste konstateras att vårbytesbalansposition gör en apprecieringspolitik svår även i alternativ I, Föratt apprecieringspolitiken skall bli lyckosam krävs därför alt den dämpadelöneutvecklingen och begränsningen av de ofTentliga utgifterna skapar eninternationell trovärdighet för en uppskrivning av kronan trots våra storabytesbalansunder-skon. Av löneantagandena och tabell 1:8 framgår attreallönerna före skatt i Bilaga1.1 Reviderad nationalbudget 27 alternativ II ökarnågot 1981 och 1982, medan de är i stort sett oförändrade i allernaliv 1. Deltaskall ses mol bakgrund av att alternativ I innebären återgång mol balans i densvenska ekonomin. Ulvecklingen av reallön före skatt i allernaliv I är sålundaen nödvändig del av den anpassning som krävs. Detta belyses av diagram 1:6 somanger utvecklingen av reallön inkl. socialförsäkringsavgift och produktivitetenper sysselsatt under 1970-talel. I ett längre perspektiv är del inle möjligtall öka den reala ersällningen till arbetskraften väsenlligl snabbare änproduktiviteten per sysselsatt. Skall vi nå balans i den svenska ekonomin under1980-talet krävs alt gapei mellan reallönekurvan och produktivitetskurvanminskas kraftigt. Av diagrammet (1:6) framgår atl en sädan utvecklingåsladkommes i allernaliv 1. medan alternativ 11 inte medför någon förbättring idetta avseende. Diagram 1:6 Bruttoreallöner och Ju.sterad produktivitet19701982' / Ri(ll[f[]f(F:ALLlt.\Llf- _ '"""" JUGITRAD rRflOUKIlV! <-" \_-"" I I \ \ \ \ I lllllll 1970 1971 1972 1973 1974 1975 1976 1977 1978 1979 1980 1981 1982 ' 1970-1979 faklisk utveckling 1979-1982 enligt RNB 1980 ..... alt 1 ' Summalöner och kollektiva avgifier per sysselsatt. Deflateringen lill fasla priserhar gjorts med implicitprisindex för privat konsumtion. 'BrultonaUonalprodukt (BNI) i fasta priser per sysselsatt BNI = BNP justerad förlerms-of-tradeeffekter och för netlofaktorinkomster från utlandet. Prop.1979/80:150 28 1.5 Budgetunderskottet och sparbalansen Budgetunderskottet har utvecklats påell säll som i saknar motsvarighet . Detta hängeri hög grad samman med den balansbrist som uppställ i vår ekonomi under1970-talel. Det förtjänar att påpekas att utvecklingen inle är unik förSverige, ehuru den är mest markerad i vårt land. De flesla industriländer haremellertid haft mycket krafiiga budgetunderskott . Detta gälleräven för länder som klarat med en god exlern balansposition, såsomJapan och . Budgetunderskottet har mekaniskt selt uppstått därigenomatl statens inkomstutveckling varit exceptionellt svag under de senasle åren, 1reala termer sjönk inkomsterna och 1978. Den svaga inkomstutvecklingen kani sin tur förklaras dels av atl vi sammantaget knappasl hafl någraskattehöjningar samt av att ulvecklingen av statens skalleunderlagvarit svag 1977 och 1978. Detta sammanhänger i sin tur med den uppbromsning avreallöneutveckling och privat konsumtion som, efter överbryggningsåren varnödvändig för att återföra den svenska ekonomin till balans. Begränsar visynfältet lill statens inkomster och utgifter har vi alltså under de senasteåren haft en utgiftsexpansion i den offentliga sektorn som ej har finansieratsmed skatteökningar, därigenom har vi fått ett växande budgetunderskott. Man kan emellertid inle av detta dra slutsatsen att detslora budgetunderskottet beror pä en underlåtenhet all höja skatterna i laklmed en fortgående utgiftsexpansion. Grunderna till utvecklingen är i ställetatt söka i de balansbrister som vi fått i ekonomin under 1970-lalet och framförallt i samband med överbryggningspolitiken och kostnadskrisen och 1976. Deviktigaste bakomliggande faktorerna är sålunda vår svaga bytesbalansposiiion,låga investeringar i den privata sektorn samt strukturproblem i denkonkurrensutsatta sektorn. Med en viss generalisering kan man säga att det ärambitionen atl trots dessa balansbrister i ekonomin bibehålla den fullasysselsättningen som drivit fram budgelunderskottet. Därav följer också att omvi vill avveckla budgetunderskottet ulan en sysselsättningskris så måste dettavid bibehållet sparande i privat sektor ske inom ramen för enekonomisk-politisk strategi där också övriga balansbrister avvecklas. För att närmare illustrera detta resonemang är detlämpligt atl ta sparbalansen som utgångspunkt. Det finansiella sparandet fören viss sektor ulgör skillnaden mellan sektorns totala intäkter och dess totalautgifler. Summan av del finansiella sparandet i samtliga inhemska sektorer ärlika med skillnaden mellan de inkomster som genereras inom landet och landetstotala utgifter. Denna skillnad är definitionsmässigt lika med bylesbalansunderskottet. Av sparbalansen (se tabell l:.l 1)framgår alt det finan- Tabell I: 11 Finansiellt sparande som andel av BNP1968-1979 -0,6 -2,2 -0,2 -4,8 -6,4 -0,3 -0,3 -1,3 -1,0 -0,9 -0,9 -4,6 -4,5 -3,8 -3,8 -3,8 -3,4 -2,6 -2,6 -2,3 -3,1 -3,0 -1,4 -2,4 -4,7 -2,8 -1,2 -5,1 -7,6 -3,8 -1,3 Tolall (= byles- -0,3 -1,5 -2,4 -3,4 -4,2 -1,7 -1,9 siella sparandel utanför den offentliga sektorn har ökatkraftigt samlidigt som bytesbalansunderskotlet har vuxit från -0,av BNP till-1,av BNP. Den offentliga seklorns fmasiella sparande har minskal med 8 procentenheter.Den offenlliga sektorn utgörs i sin tur av socialförsäkringssektorn, kommunoch stal, där budgetunderskottet i princip motsvarar den statliga sektornsfinansiella sparande plus den statliga upplåningen. Sparandet i kommun ochsocialförsäkringssektorn har genomgålt myckel små förändringar mätt som andelarav BNP . Förbättringen för kommunernas del medför ensammanlagd uppgång för dessa båda sektorer . Den krafiiganedgången i offentligt sparande motsvaras därför av en ännu kraftigare nedgångi den statliga seklorns finansiella sparande. Ökningen av budgetunderskottethar varit ännu någol slörre än minskningen i statens finansiella sparande somföljd av all den statliga utlåningen har ökat sin andel av BNP . Det kan också vara instruktivt att se frågan i elt kortaretidsperspektiv. Man finner dä att den dramaliska ökningen i budgetunderskottetunder åren efler 1977 motsvaras av en myckel kraftig uppgång i den privalasektorns finansiella sparande. Denna sammanhänger i sin tur med dennormalisering av vinsterna som ägde rum efter 1977, Eftersom denna vinstuppgångskedde vid låg investeringsnivå kom den att slå ut i en kraftig förbällring avföretagens finansiella sparande. De förändringar i det finansiella sparandet som justbeskrivits avspeglar balansbristerna i den svenska ekonomin. Försämringen i bytesbalansen mellan 1976 och 1979avspeglar att vi kommit i elt läge där vi har ett betydande strukturelltunderskott i bytesbalansen. Orsakerna till denna utveckling är flera, men deviktigaste är otvivelaktigt (1) pris- ochkostnadskrisen från vars sviter vi ännu inle hämtat oss (2) försvagningenav viktiga svenska exportbranscher som varvsindustrin och järn- ochstålindustrin (3) terms-of-tradeföriusteni samband med oljeprisslegringarna 1973 och 1978-1979 Prop.1979/80:150 30 För att förstå sambandet mellan en ökning ibylesbalansunderskoitel ä ena sidan och en ökning i budgelunderskottet å denandra sidan kan man erinra om att etl ökal bytesbalansunderskoll moisvarar ennedgång i nettoefterfrägan frän utlandet. Siaten har i omsorg omsysselsättningen motverkat denna nedgång genom all öka sin egen eflerträgan,vilkel innebär att gapet mellan ulgifter oeh inkomsler, dvs.budgetunderskottet, ökas. Alternativet på kort sikt till en sådan politik äratt siaten inle ändrar sina inkomster eller utgifter. 1 detta fall motverkasförsämringen i bytesbalansunderskotlet genom en åtstramning som måste gå ulöver sysselsättningen. De privata investeringarna ökade och beräknasöka även . ligger emellerlid investeringarna på en sä lågnivå att de i ett längre perspekliv inte kan beräknas bära upp en BNP-tillväxtpå 2,5 ä .