prop · G303168 · 1979-12-31 00:00:00 — Å andra sidan kan det ses sompositivt från jämställdhetssynpunkt att kvinnorna inte längre lämnararbetslivet helt och gör en lång paus i sitt yrkesarbete när de bildar familj.Deltidsarbetet gör det möjligt att ha en anknytning till arbetsmarknaden helalivet, upprätthålla sina yrkeskunskaper och skaffa sig arbetslivserfarenhet. Åvenför dem som har gjort ett långt förvärvsuppehåll kan deltid vara en möjlighetatt återinträda i arbetslivet. Deltidsarbete har emellertid också kommit att innebära attflera kvinnodominerade sektorer på arbetsmarknaden har börjat anpassa sig tillatt kvinnor önskar deltid. På vissa håll inom sjukvården är det t. ex. svårtatt få ett heltidsarbete för den som önskar. Deltidsarbete medför såledesen förstärkning av den redan mycket könsuppdelade arbetsmarknaden. Detta kanleda till en irrationell användning av arbetskraften vilket i sin tur begränsarden enskilda människans möjligheter att utvecklas och få ett förvärvsarbeteutifrån sina förutsättningar. Jag anser det därför angeläget att noga följautvecklingen av deltidsarbete och dess konsekvenser för jämställdheten. Eftersom deltidsarbetande utgör en betydande andel av dettotala antalet förvärvsarbetande har de sociala förmånerna för deltidsarbetefortlöpande förbättrats. Med anledning av utredningen (SOU 1976: 6) om dedeltidsan- 1979/80:168 20 ställdas villkor föreslog jämställdhetskommitten en radåtgärder för att förbättra de deltidsarbelandes villkor. (A 1977:01) fick därför bl.a. i uppgift atl pröva om arbetsgivare skall bliskyldiga att före nyanställningar erbjuda anställda med deltidsarbete merarbete. Vidare skulle kommittén pröva om en anställd som har lön endast förarbetad lid garanteras rätt till permitleringslön om han/hon inte bereds arbetei den utsträckning som varit normalt i anställningen. Under /79 avsatte regeringen medel för eninformationskampanj i hela landet om deltidsarbete och dess konsekvenser.Förutom AMS och jämställdhetskommittén medverkade representanter för de lokalaarbetsmarknadsparterna. anför alt det är angeläget att snaraslpåbörja en arbetstidsförkortning mot sex timmars arbetsdag bl. a. mot bakgrundav det allt mer ökande antalet kvinnor som arbelar deltid. Jag vill ocksåbetona att en generell arbetstidsförkortning är angelägen för att öka jämslälldhelenmellan kvinnor oeh män, för att ge ökad tid för kontakt mellan barn och vuxnaoch för att förbättra möjligheterna för arbetstagare att i ökad utsträckningdelta i samhällsarbetet. Jag anser alltså i likhet med de flestaremissinstanser att en generell arbetstidsförkortning bör ske - men den bör skei den takt som de ekonomiska förutsättningarna medger. Jag vill i dettasammanhang erinra om att småbarnsföräldrar fr. o. m. har fått enlagfäst rätt att förkorta sin arbetsdag till tre fjärdedelar av normalarbetstid till dess barnet är . Föräldrarna har rätl att när som helstmed viss varseltid återgå till heltidsarbete. Statligt anställda har redandenna rättighet som gäller till dess barnet fyllt . Jämställdhet innebär bl. a. att kvinnor och män skallkunna förvärvsarbeta på lika villkor. Det betyder inte bara att de skall hasamma möjlighet att förena yrkesliv med vård av barn utan också sammalönevillkor oeh möjligheter till utveckling och befordran i arbetet samt tilldeltagande i föreningsliv, fackligt eller politiskt arbete. Arbetslivet måste organiseras så att hänsyn tas till attbåde kvinnor och män har familj och barn. Barnen är grunden till ett samhällesmöjlighet att överleva och utvecklas. Det måste därför vara möjligt för kvinnoroch män att kombinera omsorgen om barnen med ett förvärvsarbete och ett aktivtsamhällsliv. är det kvinnorna som får ta den "kostnad" somomvårdnad av barnen innebär genom att helt eller delvis tvingas avstå frånförvärvsarbete under en kortare eller . Småbarnsfäder däremotarbetar ofta mer än heltid vilket framgår av utredningen på väg. Detta göratt skillnaderna mellan kvinnors och mäns liv och arbete består. Männen måsteta ett större praktiskt ansvar för hem och barn. 1979/80:168 21 som en grupp av både kvinnor och män oeh inte som av enbarikvinnor. har som lidigare nämntssmåbarnsföräldrar laglig rätt till nedsatt arbetstid så länge barnen är under åtlaår. Rälien utnyttjas till största delen av kvinnor. Arbetets uppläggning,planering och organisation måsle utgå från att alla småbarnsföräldrar har dennarätt. Till följd av att många yrkesområden hell domineras av kvinnor har denkvinnliga delen av arbetsmarknaden till stor del organiserats med ulgångspunklfrån att kvinnorna arbetar deltid. fortsätter de yrkesområden somdomineras av män att organiseras som om gruppen män var en homogen grupp. Dettagör det myckel svårt för småbarnsfäderna atl ulnyllja sin rätl att få del avomsorgen om sina barn. Kommitténs förslag om att småbarnsföräldrar som arbetarnattskift bör få förtur hos arbetsgivaren till arbete på daglid harkommenterats i flera remissyttranden. De flesta remissinstanser instämmer i attdel vore önskvärt medan några är mer tveksamma. Jag utgår från arbetsmarknadensparter noga kommer att följa denna fråga. Del är min övertygelse att arbetslivet måste göras merflexibelt och alt arbetslivets organisation måste anpassas i högre grad tillbarns och förvärvsarbetande småbarnsföräldrars behov. Kvinnorna på arbetsmarknaden har lägre genomsnittslön änmännen. En del av löneskillnaderna mellan kvinnor och män beror på attkvinnornas traditionella yrkesområden är låglöneområden. Det finns även andraorsaker till löneskillnader mellan kvinnor och män, t. ex. olika utbildning,ålder och erfarenhet och arbetstidens olika längd. Men det finns ocksälöneskillnader som inte kan förklaras med något annat än könstillhörighet.Lönesättningen är ett utryck för den värdering man av tradition gör av enarbetsuppgift. Av remissinstanserna stöder bl. a. /uppfattning att en ny arbetsvärdering är önskvärd ochatt detta är en av de kärnfrågor som måste lösas för att uppnå jämställdhetmellan kvinnor och män på arbetsmarknaden. /SR menar vidare att man intebara skall utgå från arbetets direkta ekonomiska betydelse utan även beaktamänskliga och sociala aspekter. TCO är inne på samma tankegång och hänvisar isitt remissvar till en lägesrapport som lämnades vid . Där sägs att det behövs utveckling avsystem för arbetsvärdering som ger stor vikt åt den betydelse arbetet harhumant och socialt. framhåller att enarbetsorganisation som präglas av gemensamma insatser mer än individuellaprestationer är en viktig förutsättning för att nå jämställdhet i arbetslivetoch att detta också skulle kunna bidra till en förändrad arbetsvärdering. SAFdäremot anser att bästa Skr.1979/80:168 22 sättet att genomföra jämställdhet mellan kvinnor och män iarbetslivet är att kvinnor och män erbjuds likvärdiga anställnings- ochutbildningsmöjligheter och därmed samma möjligheter till ansvarsfullaarbetsuppgifter. SAF påpekar också alt arbetsmarknadens parter fortlöpandearbetar med arbetsvärderingssystem för att försöka få bort eventuella brister. Det är min förhoppning att en av utgångspunkterna i dellaarbete är att genom förändringar i arbetsvärderingssystemen främjajämställdheten i arbetslivet. Detta ligger också helt i linje med jämställdhelslagen. och arbetsmarknadens parler börvara observanta på utformningen av platsannonser. Högt ställda krav i enplatsannons som inte är relevanta för arbetet som sådant kan avskräcka kvinnoratt söka traditionellt manliga arbeten som de i och för sig skulle vara klartkompetenta att utföra. Jämställdhetskommitten anser att vård av barn bör kunnavara meritgrundande inte bara vid tillträde till utbildningar utan också inomarbetslivet. Som tidigare nämnts har staten som arbetsgivare infört regler sommedger att tjänstledighet för vård av barn räknas som merit vid tillsättning avtjänst inom den statliga förvaltningen. Delade meningar råder bland remissinstanserna omjämställdhetskommitténs förslag att arbetsförmedlingen bör bedriva uppsökandeverksamhet bland hemarbetande. Positiva är bl. Andra är mer reserverade eller negativa tillförslaget. AMS t. ex. menar att orsaken till att många kvinnor inte tar kontaktmed arbetsförmedlingen inte nödvändigtvis är okunnighet om förmedlingen ochförmedlingens sätt att arbeta. Det är säkert i många fall en realistiskbedömning av de hinder som föreligger för deras inträde på arbetsmarknaden, t.ex. i form av brist på barnomsorg, kommunikationer eller arbetstillfällen. Jag är medveten om att arbetsförmedlingarna med nuvaranderesurser kan ha svårt att starta en uppsökande verksamhet hos framför allt dekvinnor som är hemarbetande. Inom ramen för sina resurser kan förmedlingarnaaktivt informera tänkbara ny- och återinträdande arbetssökande genom annonser idagspress, informationsträffar m. m. Detta skulle ge de hemarbetande merkunskap om vilka möjligheter arbetsförmedlingarna har att erbjuda dem arbeteeller utbildning. arbetar f. n. med förslag tillåtgärder i anslutning till utredningen arbete. Förslaget kommer senareatl lämnas till regeringen. Skr.1979/80:168 23 5.6 Positiv särbehandling vid arbetsmarknadsutbildning ochberedskapsarbete AMS och SÖ fastställde ett gemensamt jämslälldhelsprograminom arbetsmarknadsutbildningen. I programmet har båda myndigheternas regionalaoch lokala organ upppmanats atl agera i följande sammanhang. Vid utlagning av kursdeltagare skall sökande från underrepresenleralkön priorileras. Arbetsmarknadsutbildning skall i vissa fall lokaliseras lillflera orter, bl. a. för att undvika långa resor. Ökade möjligheter tilldeltidsstudier bör ges. Komplettering och/eller förlängning av undervisning börges generöst till dem som tvingats vara frånvarande t. ex. på grund avbarnomsorgsproblem. Invandrare bör ges särskilt stöd bl. a. genom svenskundervisningoch undervisning i facksvenska i yrkesutbildningen. Reakliveringskurser börordnas för personer som varit frånvarande från arbetslivet . AMS har meddelat atl man kommer att göra en uppföljning avprogrammet . Jag kommer med intresse att ta del av denna uppföljningoch får därvid i samråd med chefen för överväga omytterligare jämställdhetsinsatser kan föreslås inom ramen förarbetsmarknadsutbildningen. Jag anser att AMS även då det gäller beredskapsarbeten börpröva att inom ramen för gällande bestämmelser mer systematiskt använda dem ijämställdhetssyfte. I ökad utsträckning skulle man t. ex. vid anvisning tillberedskapsarbete kunna sträva efter att erbjuda kvinnor och män arbeten inomtypiskt manliga resp. kvinnliga yrkesområden. Reformarbetet på det familjepolitiska området har varitomfattande . Det framgår bl. a. av jämställdhetskommitténsredovisning i Steg på väg. Barnen identifierar sig särskilt medsina föräldrar. Jämställdhet och delat ansvar mellan föräldrarna kan tidigtskapa medvetenhet om värdet av samarbete och solidaritet. Därför måstejämställdhetssträvandena inom familjen ses om en viktig del avjämställdhetsarbetet. Min uppfattning är att familjepolitiken måste utgå från atlbåda föräldrarna har samma rätt och skyldighet till såväl försörjaransvar sompraktiskt ansvar för hem och barn. vill jag betona, liksom i sittremissvar, att en annan utgångspunkt måste vara alla vuxnas medansvar för barnsuppväxt och utveckling. Barnfamiljerna måste så långt möjligt ges valmöjlighet allfördela sin tid mellan förvärvsarbete oeh värd av barn på det sätt som bästpassar familjen. Förutsättningen för detta är tillgång till arbete och tillgångtill barnomsorg. 1979/80:168 24 Det innebär alt utbyggnaden av samhällets barnomsorg kommer att fortsätta. Rätlen lill förkortad arbelslid för föräldrar är etl steg i riktningen alt ge föräldrarna mer lid tillsammansmed barnen. Arbelslivei måsle som jag tidigare framhållil så långt möjligianpassas lill alt båda föräldrarna har ett förvärvsarbele. Endasl av fäderna utnyttjar möjligheten tillföräldraledighet. Flera orsaker kan tänkas ligga bakom detta förhållande. Deltar självfallet lång lid att bekämpa fördomar och all förändra attityder ochmönster kring vård av de minsta barnen men det är grundläggande förjämställdheten att kvinnor och män har ett delal ansvar för barnen. framhåller att det fr. o. m. den 1januari 1980 väsentligt utökade dagantalel för rätt lill föräldrapenningför tillfällig vård av sjukt barn inte bör få medföra atl kommunerna minskarsin service när det gäller dagbarnvårdare. Jag anser att det är viktigt att mani kommunerna var för sig inom de givna ramarna diskuterar hur resurserna börfördelas bl. a. med hänsyn till behoven av dagbarnvårdare. Chefen för , som jag har samrått med omjämställdhetsfrågor rörande familjepolitiken, har fått regeringensbemyndigande att tillsätta en kommitté som skall göra en översyn aversättningsreglerna inom föräldraförsäkringen och föreslå administrativaförenklingar. Huvudsyftet är härvid att förenkla regelsystemet och därmed uppnåadministrativa besparingar. Denna kommitté har också fått i uppdrag atl studerahur föräldraförsäkringen har fungerat från jämställdhetssynpunkt. Underriksmötet /79 beslöt om riktlinjer för en allmänföräldrautbildning för tiden kring barns födelse. Riktlinjer bygger på enöverenskommelse med . Rätten till särskild föräldrapenningkan utnyttjas för deltagande i föräldrautbildningen. För min del ser jag föräldrautbildningen som ett viktigtled i samhällets stöd lill de unga barnfamiljerna. Den ger en möjlighet förföräldrarna att diskutera och bearbeta olika värderings- och attitydfrågor somhör samman med familjebildning och könsroller. har som stöd fördiskussionen utarbetat ett material som berör jämställdhetsfrågorna. kommer Barnomsorgsgruppen att avlämna sittslutbetänkande med förslag till föräldrautbildning som gäller även förföräldrar med barn i förskolan och . De villkor under vilka barn lever sina första är präglarderas värderingar . Barns värderingar blir en spegling av vuxnasattityder. har med stöd av medel frånsocialdepartementet, och som ett led i det internationella barnåret vilkettidigare nämnts, producerat filmen . Filmen skallanvändas som underlag i diskussioner mellan framför allt föräldrar och personali barnomsorgen. Inom pågår nu ett arbete på att ta framett informations-och utbildningsmaterial med sikte på förskolan. Skr.1979/80:168 25 Vad gäller forskningen i familjeplanering så bör den utgåfrån all familjeplanering är en angelägenhet lika mycket för mannen som förkvinnan. Ansvarei för familjeplanering skall inte kvinnan ensam behöva bära. Målet för jämställdhet innebär alt kvinnor och män skallkunna leva som ekonomiskt oberoende och självständiga individer. Genom atl ansvareiför barn och hem traditionellt huvudsakligen har vilat på kvinnorna har de intekunnat förvärvsarbeta i den utsträckning som behövs för atl bygga upp elltillräckligt pensionsskydd inom ATP. Detta framgår bl. a. avjämställdhets-kommitténs undersökning Kvinnors arbete. Chefen försocialdepartementet kommer att tillsätta en arbetsgrupp inom departementet föratt utreda frågan för vård i hemmet av små barn. har i Steg på väg påtalat attefterlevandepensionen är utformad på ett icke könsneutralt sätt. 1 likhet medkommittén anser jag att detta strider mot principen att var och en skall svaraför sin egen försörjning. (S 1970: 40) har fått i uppdrag atti samband med övriga uppgifter utreda frågan om hur ett efterlevandeskydd somär neutralt i förhållande till kön bör utformas. Jag övergår nu till frågan om den information som belyserekonomiska och juridiska villkor för gifta resp. sammanboende somjämställdhetskommittén föreslagit. Kommittén föreslår att sådan informalionskall finnas tillgänglig hos t. ex. . påpekaremellertid i sitt remissyttrande att i den mån informationen berör kassornasämnesområde finns den redan. Att sprida information som omfaltar frågor utöverförsäkringskassornas ansvarsområde och där försäkringskassa vid förfrågan intekan stå till tjänst med upplysningar slrider mot den informalionspolicy somkassan har. Jag anser att det är viktigt att kvinnor och män ärmedvetna om de juridiska och ekonomiska konsekvenser som följer av att mangifter sig eller är sammanboende. Information av den typ somjämställdhetskommittén föreslår bör därför utarbetas. 7 Boende- och samhällsplanering anför i Steg på väg attjämställdhet mellan kvinnor och män måste vara en av utgångspunkterna församhällsplanering på alla nivåer och stadier. Jag instämmer med kommittén idetta avseende . Därför är det också nödvändigt att kvinnor i slörreutsträckning måste medverka i det praktiska arbetet för boende- ochsamhällsplanering. I avsnittet om representation i beslutande församlingaråterkommer jag till denna fråga. I jämställdhetsfrågor som rör boende- ochsamhällsplanering har jag samrått med chefen för ochstatsrådet . Den fysiska planeringen kan inte tidigare sägas ha beaktatutgångspunk- Skr.1979/80:168 26 terna om jämställdhet mellan kvinnor och män. Utvecklingengick mot ett ökat avstånd mellan bostad och arbele också i tältbefolkadeområden. Boendel glesades ul och arbetsplatserna koncentrerades till särskildaområden. Det ledde lill längre arbetsresor, sämre service i bostadsområdena,sämre boendegemenskap elc. Boendeplaneringen bör ulgå från alt både kvinnor ochmän är förvärvsarbetande vilket innebär atl kommunikationer i form av en välfungerande kollektivtrafik och bra barnomsorg med barnstugor i direklanslutning till bostadsområdena måsle finnas. Detta är också regeringensintentioner. Regeringens bostadspolitik grundar sig på en helhetssyn.De statliga bostadspolitiska instrumenten är utformade med sikte på att göradet möjligt all skapa boendemiljöer som fungerar väl för allahushållskategorier och alla boende. Sålunda medges statliga bostadslån tillsåväl bostäder som servicelokaler. På kommunerna ligger uppgiften att geboendemiljön den fysiska utformning som krävs för alt den skall tillgodose deboendes behov. För att komma till rätta med segregalionsproblem ochbrister i bostadsområdena genomför många kommuner s. k. bostadssocialainventeringar. Genom dem kartläggs hur områdena fungerar för de boende. a. vilken boendeservice som finns och vilka kompletteringar sombehöver göras. Etl arbete med att utveckla metoder för sådana inventeringarpågår inom i nära samarbete med såväl statens planverksom . Jag anser det självklart att en av utgångspunkterna förde bostadssociala inventeringarna måste vara alt boendemiljön skall underlättaför både kvinnor och män att förena yrkesarbete och politiskt arbete m. m. medbarnomsorg och hushållsarbete. Jag anser i likhet med jämställdhetskommitlén att nyaformer av boende kan ge nya utgångspunkter för jämställdhet och nya förebilderför barnen. Detta instämmer flera remissinstanser i. Exempelvis gerbostadsrätten förutsättningar för gemensamma beslut och möjligheter attutveckla gemenskapen i boendet. Men liknande möjligheter bör också utvecklasför dem som hyr sin lägenhet. Ett reellt boinflytande ger ökade möjligheter attbeakta framför allt kvinnors synpunkter på närmiljön. framhåller att den lokalabundenheten kommer att öka även bland män i samband med att deras ansvar förbarn och hem ökar. Både kvinnor och män kommer således att i ökad utsträckningvara beroende av närheten till arbetsplatser, närservice och goda kommunikationer.En mångfald av valmöjligheter är nödvändigt för att få en anpassning till denenskildes situation och behov. Den lokala boendeservicen har stor betydelse förhur vardagen med förvärvs- och hushållsarbete skall flyta. I direktiven tilllänsplaneringen anges att dessa frågor skall beaktas. Frågorna tas upp också idirektiven för stadsförnyelsekommittén (Bo 1979:04), där det framhålls somangeläget att man nu tar itu med att förbättra den samlade miljön i våratätorter i syfte att göra dem mer ändamålsenliga som livsmiljöer Skr.1979/80:168 27 och mer funktionsdugliga i fråga om arbete, boende ochrekreation. Därvid kommer bl. a. jämsiälldhetsaspekterna in i bilden. De nu berörda förhållandena blir en naturlig utgångspunkiför den kommunala planeringen och kan komma till uttryck t. ex. genom alloffentliga arbetstillfällen men också ej slörande småinduslri och hanlverk-sarbelsplatserförläggs i bostadsområdena. Detla skulle ge ökade möjligheter för såvälkvinnor som män alt förena förvärvsarbete med familjeliv ochfritidsaktiviteter. () har fått medel för atl göraen vidare studie av SCB:s statistik från jämställdhelssynpunkt. Sludien skallkunna visa i vilken utsträckning statistikens definitioner och begrepp präglasav ett förlegal könsrollstänkande. Vidare skall studien visa om det är möjligtatt belysa kvinnors och mäns olika möjligheter, olika situationer etc. med denstatistik som samlas in och redovisas. Del är angeläget attstatistiken kan ge en rättvisande bild av kvinnors och mäns situation ochvillkor så att den kan tjäna som underlag för förslag till åtgärder på olikasamhällsområden. 8Hälsa och sociala problem har utifrånvärldshälsoorganisationens definition av hälsa - ett tillstånd av fullständigtfysiskt, psykiskt och socialt välbefinnande och inte bara frånvaro av sjukdomoch skröplighet - gjort en genomgång av ett flertal av de områden därjämställdhet mellan kvinnor och män kommer in. Förändringar i samhället påverkar människors hälsa och kanockså skapa sociala problem. Det är därför viktigt att på alla samhällsnivåerobservera och ta itu med de problem som uppstår för att förhindra en social utslagning.Risker för social utslagning finns i alla samhällsgrupper men vi vet att riskerna är störst för de redan utsatta, arbetslösa, lågavlönade,dåligt utbildade, sjuka, socialt isolerade m. fl. Även om åtgärder för attfrämja jämställdhet mellan kvinnor och män kan bidra till att motverkaden sociala utslagningen måste vi redan nu inrikta arbetet mol att förhindrafortsatt utslagning. De faktorer som påverkar social utslagning är dock mångaoch komplexa och berör ett flertal områden. I de jämslälldhelsfrågor som berörsocialpolitiken m. m. har jag samrått med chefen för soeialdepartementet ochstatsrådet . Jag anser att jämställdhetskommitténs förslag är välensidigt inriklade på specifikt kvinnliga medicinska problem. Kommitténsförslag är i och för sig viktiga och angelägna. Men minst lika viktigt är attuppmärksamma männens hälsorisker. Behov av åtgärder för att förebygga männenshälsorisker som hjärtinfarkt, yrkesskador, lungcancer, olycksfall etc. är minstlika angelägna. I Steg på väg påvisas hur skillnaderna i uppfostran mellanflickor och pojkar och en annorlunda inställning till risktagande avspeglar sigi statistiken över Skr.1979/80:168 28 olycksfall i irafiken, där belydligl fler pojkar änflickor skadas. Männen utsätts ocksä för större livshotande risker iarbetsmiljön och och antalet yrkesskador är betydligt högre för mänän för kvinnor. Jämslälldhelskommiiién har i sill arbete för jämställdheti stor utsträckning utgått från kvinnornas situation och också lagt ned ettvärdefullt arbete på utredningar om detla. Belänkandet Steg på väg liksombetänkandet Kvinnors arbele speglar del. Jag anser att det nu är dags att få enbild av männens arbetssituation och livsvillkor ur ett jämställdhetsperspektiv. Jag anser därför atl jämställdhetskommitlén bör göra enkartläggning av mäns situation motsvarande den som gjorts av kvinnors iKvinnors arbete. Detta kommer jag att ge uttryck för i kommitténs nya direktiv.Enligt vad jag erfarit har kommittén själv också diskuterat denna fråga. Jag anser vidare atl problemen med kvinnors ökadealkoholmissbruk måste få ökad uppmärksamhet. Behandlingsresursernas utnyttjandemåste anpassas också till kvinnornas behov. Under de senasle årstiondena haralkoholkonsumtionen ökat framför allt bland de yngre kvinnorna. Kvinnorna hartagit efter männen. Men att överta dåliga vanor från det motsatta könet innebärinte jämställdhet. Regeringen har på initiativ av chefen försocialdepartementet tillkallat ett samordningsorgan för alkoholfrågor för attbredda och intensifiera insatser på alkoholområdet. Samordningsorganet har bl.a.fått i uppdrag att beakta kvinnors stituation och uppmärksamma behovet avsärskilda insatser beträffande information, förebyggande ålgärder ochbehandling.