prop · G303104 · 1979-12-31 00:00:00 — Liten årlig resurstillväxt gerprioriteringsproblem och därav följande ställningstaganden till frågor omnedläggning av viss utbildning. Den addi-tiva planeringstekniken är överspelad. Mera akliv och flexibel planeringav utbildningsutbudet erfordras inte minst för all garantera möjligheter lillåterkommande utbildning i form av distansundervisning, eiappindeladeutbildningslinjer och på andra säll varierade distributionsformer. Ökade kravpå all utbildningen skall vara geografiskt tillgänglig måsle lillgodoses. Utbildning av seklorsövergripande karaklär efterfrågas. Resultaten av utbildningen måsteulvärderas på elt aklivt och mera systematiskt säll med hänsyn lill högskolansallmänna mål och mol bakgrund av nödvändighelen av prioriteringar inom ramenför begränsade resurser. Kriterier för omprioriieringar får tas fram. Frågor om turordning ochprioritering mellan de orler där högskolan skall byggas ut ytteriigare får nyaktualitet. Planeringen för ulbyggnad medpåbyggnadskurser och "överbryggande" kurser inom hela högskolefältelbl.a. inom den kommunala och blir viktig. Ulbildningens innehållsmässigaanknylning lill elt snabbi föränderligt samhälle och arbetsliv och nya grupperav studerande ställer stora krav på organisalionen. Sannolikl aktualiseras planeringför all lillgodose ökad eflerfrågan på utbildning från nya studerandegrupper iglest befolkade områden på slora avstånd från högskoleorter. 1979/80:104 46 Planering för effektivforskningsanknytning av all högskoleulbildning -på alla högskoleorter och medsåväl statlig som och landstingskommunal huvudman - blir angelägen. Relationernamellan högskoleforskningen och samhället utvecklas. Frågor omforskningsanknytning och former för forskning på orler som inle har fastforskningsorganisation måsle uppmärksammas. Frågor om fördelning mellanärnnesforskning. forskning knuten till olika samhällssektorer och forskningknuien lill utbildningslinjer blir viktiga. Fördelningen av resurser ochforskningsområden mellan de akluella högskoleenhelerna blir en angelägen fråga. Rekryleringen lillforskarutbildningen och arbetsmarknadens efterfrågan på forskarutbildade måsteägnas intensiv uppmärksamhet. Därmed måste också frågan om forskarulbildningensinnehåll bevakas. Planeringen av forskningsmiljön -lokaler, arbetsförhållanden, personalfrågor - blir viktig. Långsikliga program för forskningenoch forskarulbildningen, andra handlingsprogram av olika slag ochmåldiskussioner blir etl alll mer betydelsefullt inslag i planeringsarbelel påsamma sätt som vi lidigare anlagil blir fallel för den grundläggandeutbildningen. Planering av det konstnärliga utvecklingsarbetetintensifieras. Det slora flertalel remissinslanser inslämmer idecenlraliseringsgruppens bedömningar. Vissa remissinslanser har dock funnilanledning lill erinringar. UHÄ anför bl. Några inslag i denna bild av 1985 årshögskola som inle diskuleras av gruppen är den ökning av enskildas eflerfråganpå högskoleutbildning som kan väntas vid mitten av 1980-lalel med anledning avgymnasieskolans s. k. 16-årspuckel, del starka tryckel på högskolan altmedverka lill att skolväsendets och barnomsorgens behov av ulbildad personalblir tillgodosett saml effekterna av statsmakternas fattade beslutom forskning och forskarutbildning (prop. 1978/79:119, UbU 1978/79:44, rskr1978/79:244). i län tillägger här: Förändringar inom gymnasieskolanberäknas kunna börja genomföras vid 1980-lalets milt på grundval av bl. a.gymnasieulredningens kommande förslag. Förslagen bör - mot bakgrund avutformningen av gymnasieulredningens direktiv - få väsenllig belydelse förhögskolan. Dels kan gymnasieskolan och högskolan, lillsammans med olika formerför vuxenutbildning, komma all ses som etl sammanhängande system för ålerkommandeutbildning vilkel kan ge incitament till ökad samplanering, dels påverka denberäknade nya utformningen av gymnasieskolan, dels förulsällningarna förutbildningen inom högskolan. Nämnden anser alt sådan samplaneringäven skulle ge större möjligheter all underlätta de studerandes övergång frångymnasiestudier lill högskolestudier. Det är vidare nämndens förhoppning allförändringarna inom gymnasieskolan skall kunna genomföras successivi. i Stockholmshögskoleregion framhåller i likhei med fdosofiska fakultetsnämnden viduniversitetet i bl. a. alt den organisatoriskt inriklade diskussionensom förs bör 1985 ha fåll lämna plals för en mer konkret diskussion omutbildningarnas innehåll och kvalitet. förundervisningsyrken vid i konstaierar att del krävs enhandlingskraftig ledningsfunktion inom högskolesektorn med hänsyn till dekrav, som slälls på ledningen alt kunna prioritera och vara flexibel vidplaneringen av utbildningsutbudet. 1979/80: 104 47 Styrelsen jör framhåller bl.a.; Del bör övervägas om l. ex.lekniska högskolor skall kunna bli föremål för särskild behandling i anslulninglill en beslutad slallig salsning på omstrukturering av näringslivet. 2 Principiella överväganden om beslutsnivåerna Decenlraliseringsgruppen harövervägt tre modeller för uppbyggnaden av högskolans organisalion. Modell 1 centralt ämbetsverk för högskolan finnsModell 2 Inga regionslyrelser för högskolan finns Modell 3 Nuvarandeorganisalion gäller i sina huvuddrag. Decenlraliseringsgruppen behandlarinte frågan om principiella förändringar i fråga om organisalion på den lokalanivån. Decenlraliseringsgruppen föreslåralt modell 3 väljs och alt såväl UHÄ som regionstyrelserna bör finnas kvar ihögskolan med i huvudsak samma uppbyggnad och uppgifler som . Med några få undanlag anserremissinstanserna all UHÄ måsle finnas kvar som centralt ämbetsverk förhögskolan och tar avstånd från modell 1. De remissinstanser som inle delardenna bedömning är i samlflerlalel linjenämnder för undervisningsyrken och fakulletsnämnder vid i , som önskaratt man prövar möjligheterna att eliminera UHÄ. Några remissinslanser förespråkarmodell 2. Dessa är bl.a.; styrelsen för (förStockholmsregionens del), styrelsen för , fyra reservanteri slyrelsen för i , ordföranden i styrelsen förhögskolan i /, två reservanter i slyrelsen för Lundsuniversitet, /SR och SFS samt studeranderepresentanter i UHÄ;s styrelse ochi regionslyrelserna. Flertalet remissinslanser anslutersig till decentraliseringsgruppens förslag att modells väljs och atl UHÄ ochregionslyrelserna skall finnas kvar. 3 Den lokala nivån Decentraliseringsgruppen ger irapporten en redogörelse för hur statsmakterna centralt reglerat de lokalaorganens sammansällning och uppgifler i den nya högskolan. Gruppen anför bl.a.: När del gäller sammansättning avorgan är det vanligt i svensk offenllig rätt att regeringen själv tillsätterstyrelser i slatliga myndigheler. Då behövs inga regler för sammansättningeftersom regeringen inle behöver utfärda föreskrifter för sig själv iförfattningar. När man nu delegerar den myndighetsfunktion som beslutanderättenaU tillsätta myndighelers styrande organ innebär behövs cenirala direktiv. Debehövs för att regeringen - som trols decentraliseringen ändå ytterst haransvaret för den statliga verksamhelen - skall kunna styra hur och av vemslalliga beslul skall fallas eller - i vissa fall - åtminstone känna till vemsom fattar beslut på lokal nivå. har tagilställning till principerna om sammansällning av organ inom högskolan.Regeringen har då skyldighet att beskriva detta genom föreskrifter iförordningar. Prop.1979/80: 104 48 Skälel lill all frågan omsammansällning av olika högskoleorgan underställts är dock inleendasl av förvallningsrällslig nalur. De senasle lio åren har präglals av kravpå ökal medinflytande över högskolans verksamhet från nya grupper. Det är inlebara försöksverksamheien med nya samarbelsformer mellan sluderande, lärare ochövriga anställda (FNYS) som varil grunden för"demokralidiskussioner". Man har från samhällels sida begäri ökadinsyn i högskolans värld alll eflersom högskolesektorn lagil i anspråk störredelar av vår slaisbudgel och den högre utbildningens sammhälleliga rolllillmälls ökad vikl. De lidigare kollegiala beslutsorganen inomuniversitetsområdet har ersatts av styrelser med förelrädare för allaanslällda inom högskolan, för de sluderande och för yrkeslivel och samhället iövrigt. De cenirala föreskrifterna förhögskolan är således som framgåli av denna redovisning endasl de regler somregeringen vara nödvändiga med hänsyn lill dels förvallningsiällen, delsriksdagens beslul om inflylande inom högskolan för olika grupper ochintressen. De lokall beslutande organensuppgifler i slora drag och deras sammansällning finns således klarl angivna iförfattningarna. Hur många organ som skall finnas av den ena eller den andrasorlen, vad de ska ha för närmare ansvarsområde, hur de ska arbela elc, beslämsdäremot lokall inom ramen för givna föreskrifier, 1 fråga om uppgifterna för deskilda lokala organ som angivils i högskoleförordningen gäller alt man genomlokala beslut dels kan flytta ner beslut i så goll som obegränsad omfallninggenom delegering, dels kan göra organisaloriska förändringar, Elt exempel pådel senare är alt man (enligt 15 kap, 12 § högskoleförordningen) kan slå sammantvå beslulande organ till ell, nämligen linjenämnd och institutionsstyrelse.Vidare gäller atl inle alla de i förordningen beskrivna organen på lokal nivåbehöver finnas. Vissa kan inrättas endast om behov an:5es föreligga (antagningsnämnd,13 kap, 1 §; förvaltningsnämnd, 17 kap, 2 !i: inslilulionsnämnd, 15 kap, 17 §m, fl,). Del bör också i della sammanhangpekas på atl myckel av den allmänna kritik som går ut på atl decentraliseringeninte drivits lillräckligl långl, alt byråkraliseringen är för stor inomhögskolan eller all handläggningen ska "avkränglas", i försia handbör kunna avhjälpas lokall, Efler har högskoleenheten själv ansvarför en vidarefördelning av den lokala kompetensen. Enligt allmänna verksladgansom gäller för högskoleenheterna har dessa ansvar förrationaliseringsålgärder m,m, I verks-stadgans 6 § sägs t, ex, all chefen (dvs,rektorsämbetet) skall verka för förenklingar och förbättringar i arbetelsplanläggning och utförande, uppmärksamma förslag som framställs avsamarbelsorgan vid myndighelen eller av personalen i annan ordning och lillseatt en eller flera ijänslemän ägnar uppmärksamhet ål arbetets rationalisering. i instämmer i gruppens allmänna syn påden lokala högskoleorganisalionen och framhåller alt den nuvarandedetaljregleringen av sammansättningen av olika organ har varit etl slöd iuppbyggnadsskedet, men del skulle fortsättningsvis räcka all ha andelslalen somriktmärken för lokala beslul. i Linköpingshögskoleregion har följande allmänna synpunkt på decentraliseringen inomhögskolan; Med hänsyn till de storaförändringarna bör man, enligt regionslyrelsens mening, räkna med att det larganska lång lid innan man fullt ut anpassal sig lill de nya förutsättningarnaoch lärt sig ta till vara de fördelar dessa 1979/80:104 49 Denna anpassningsprocess måsle ske på alla nivåersåväl centralt och regionalt som lokalt och den kommer all ta . 3.1 Möjligheter att delegera lokalt Decenlraliseringsgruppen har gjorten kartläggning av vilka delegerings-möjligheler som finns lokall inomhögskolan och hur den används. Gruppen, som framhåller alt resultatet måstelolkas försiktigt, menar att kunskap om möjligheter lill en flexibelorganisalion som finns i författningarna måsle spridas både genom lokala ochcenirala ålgärder. Enligt kartläggningen var de ärendetyper som mest frekvenldelegerades olika lyper av personaladministraliva ärenden (). prakliskaulbildningsärenden (), frågor av ekonomisk karaklär () och frågorom nämnder, organ och ledamöier i dessa (). Då gruppen undersökte lill vilkelorgan inom högskolan eller lill vilka personer som beslulen i fråga delegeratsfann de atl rektorsämbetet fåll av de delegerade ärendena. Av deräknade faktiska delegerings-beslulen gick besluianderälten i av fallenlill ijänslemän och lill olika former av arbetsutskott. Intressant alt notera var allendasl av de delegerade ärendena delegerats till linjenämnd och lillinslilutionssiyrelse. Flera remissinslanser ansluter sigtill decenlraliseringsgruppens syn på möjligheterna all delegera inom ramen förden nya lokala organisalionen. UHÄ anför bl. a. här; Decenlraliseringsgruppen sirykermed rälla under all högskolestyrelserna kan göra myckel i förenklings- ocheffeklivilelssyfle när det gäller högskoleenheternas inre organisation ocharbelsformer. De delegerings-möjligheler som del nuvarande regelsystemet ger ärdärvidlag en tillgång som inte synes ha utnylljats lillräckligl hitlills. Delav regeringen lämnade uppdraget till atl uireda möjligheternaatt effektivisera verksamhelen vid högskoleenhelerna bör kunna ge ytteriigarekonstruktiva bidrag till överväganden och ålgärder i dessa frågor. UHÄ:s uppfattning delas i huvudsakav bl.a. , styrelsen för högskoleregion,högskolan i , avdelningen för bergniaskinteknik vid högskolan i ochstyrelsen för högskolan i . Styrelsen för universiieiei i Lunddelar ocksä decentraliseringsgruppens helhetssyn och anför: Universitetsstyrelsen har därförparallelll med remissbehandlingen av föreliggande betänkande påbörjai enöversyn av den lokalt beslutade organisationen vid i nämnder anmodades atl -som de avgav yltrande överbetänkandet - göra en invenlering av problem, som föranlells av lokala beslut.Även institutionerna har inbjudits att medverka i denna process. En särskild avuniversitetsstyrelsen tillsatt arbelsgrupp skall bearbela del inkomnamalerialel och skall inom ske enremissbehandling avseende förslag lill fortsatt lokal organisation m, m, fr, o,m, budgeiårei 1980/81, Kritik motdecenlraliseringsgruppens kartläggning anförs dock bl, a, av iStockholms högskoleregion som anför: Utredningen redovisar (s, 62) enkarlläggning av olika lyper av delegationer från högskolestyrelserna. Dennautvisar all flertalet delegalioner gått till rektorsämbetena medan endasl enmyckel liten del gåll till linjenämnder och institutionsstyrelser. Sammanställningenav dessa delegalio-4 1979180. Prop.1979/80:104 50 ner lorde vara av mindre inlresse. Dels ger den ingenöverblick över de olika organens lolala beslulskompelens, dels innebär vissabeslul, l.ex. medelsfördelningar i form av ramar, en belydande delegation ulanall detta framkommer. Framför alll torde instilulionsslyrelsernas befogenheierkomma all krafligl underskallas om man uteslutande ser till den redovisadekartläggningen. Kansli 5 vid universiieiei i anser del anmärkningsvärtatl näslan ingenting sägs om institutionernas beslutsfattande. Likartade synpunkter anläggs avsamhällsvetar-, psykolog-, ekonom-och sekreterarlinjenämnderna viduniversitetet i : Något utförligare borde ulredningenha varil beiräffande den lokala nivån. T. ex. hur frågor där skildalinjenämnder inom samma sektor kommit lill skilda beslul i gemensamma frågorskall lösas (kursplanefrågor). Vidare hur linjenämndsrepresentanter skall kunnaknytas närmare själva utbildningsnivån utan all den lokala organisalionensplittras yllerligare. Även kritik moldecenlraliseringsgruppens syn på möjligheterna alt delegera anförs bl. a. avuniversitetsstyrelsen i : Delegeringsmöjlighelerna harhittills tillämpats i relativt liten utsträckning när det gäller överförandeav beslulanderäll lill institutionsnivå. Universitetsstyrelsen anser en sådandelegering principiellt önskvärd. Enligt styrelsens mening är den emellertid ejmöjlig, annal än beträffande rena rutinärenden, så länge del stora flertalelinstitutioner ej har lillgång lill administrativ sakkunskap. Denaturvetenskapliga sektionsnämnderna har berört detta problem i sill yttrande.Som nämnderna framhåller är tanken på överföring av administrativa ijänslemänfrån de cenirala eller lokala förvaltningarna lill institutionsnivåorealislisk, så länge ingen salsning görs på den resursmässiga sidan. Problemethar tidigare framhållits från sida i olika sammanhang. Även harnpedagogiska institutionenvid i har invändningar mot decenlraliseringsgruppensslutsatser: Den undersökning utredningen gjortangående högskolestyrelsernas sätt atl fullfölja "statsmakternas önskemålom all lägga beslutsbefogenheter och ansvar så nära utbildningssituationen sommöjligt" pekar i riktning mot en lokal centralisering. Institutionen yrkar i stället påall få utförligare cenirala direktiv för alt man skall kunna uppnå en ökaddecentralisering. viduniversitetet i framhåller att den nya högskolan på många håll upplevs somen byråkratisk koloss. Liknande synpunkier anförs avlinjenämnderna inom teknisk yrkessektor och vid i : Denna skenbara decentralisering hari många avseenden inneburil att de inom verksamheten direkt berörda, nämligenlärare och studerande, snarare fjärmats från än närmals beslutsfattandetrörande den egna situalionen! Det bör även påpekas att försök från central nivåall delegera beslutsrätt till "rätt" lokal nivå ofta misslyckatsberoende på att de ärenden, som förts ned från central nivå, ofta stannat på"högskolestyrelsenivå" och ej förts vidare inom den lokala hierarkin.Den lokala centrala förvaltningen har härigenom fåll siarkt ökade uppgiftersamt i många avseenden en ej önskad stark ställning gentemot underiiggandeorgan. Definitionen av den lokalabe:ilulsnivån inom högskolan kritiseras av sektorsnämnden jör AES-sektorn viduniversitetet i : Universiteten har varken formellleller reelll någonsin varil en lokal statlig förvaltning. Tanken har ju aldrigvaril all etl visst universitet skall 1979/80:104 51 läcka en viss kommuns behov av akademisk utbildning ochforskning. Snarare har universiteten varil rikstäckande och haft hela landettill upptagningsområde, även om de flesta studerande sökl sig till det närmstauniversitetet. Universiteten skall ur förvallningstcorelisk synpunkt placeras mellancentral och regional förvaltningsnivå. 1 och med regiimsiyrel-sernas tillkomsthar man emellerlid börjal tala om universiteten som lokala förvaltningsenheter. Interimsstvrelsen jör den statligahögskoleutbildningen I menar all decentralisering och delegering är enfråga om kompelens och förtroende och så länge de lokala enhelerna inte hunnitbygga upp denna kompelens befinner de sig i ell underläge. 3.2 Tjänstctillsättningsärenden och besvärsärenden Decentraliseringsgruppen har bl.a.i fråga om ijänsteiillsåtlningsåren-den hafl överläggningar med förelrädare förhögskolan, varvid frågan om på vilken nivå lillsätlningsbeslulen bör ligga ifråga om ijänsler som professor, biirädande professor och universitetslektor,redovisar sina överväganden men lägger ej fram någraförslag med hänvisning till alt lärartjänstulredningen i kommande belänkandeavser alt behandla denna fråga, I fråga om handläggningen avbesvärsärenden anmäler gruppen alt viss uppmärksamhel riktats på all UHÄ ochutbildningsdepartemenlel har en krafiig arbetsbelastning i della hänseende. Härredovisas dock all en arbelsgrupp inom departementet arbelar med en översyn avdella i syfle all överflytta besvärsmålen från regeringen som sisla instanstill UHÄ eller annan myndighel. Gruppen erinrar också om all debesvärsärenden, som skall behandlas på lokal nivå, kan delegeras, Decenlraliseringsgruppen framläggerinle några förslag om besvärsförbud men redovisar alt förslag i dellahänseende framförts lill gruppen, 3.2.1 Yttranden ifråga om tjänstettllsåttningsärenden Ärenden om lillsällning av ijänslerinom högskolan har inle föranlett särskilt många uttalanden frånremissinstanserna. Några remissinslanser har dockuppmärksammat frågan om på vilken beslutsnivå som tillsällningsfrågorna böravgöras. Styrelsen för i anför bl, a.; Gruppen påpekar all frågan omhandläggningen av lillsällningsärenden och besvärsärenden är föremål för olikauiredningar, Slyrelsen vill fästa uppmärksamheten på de juridiska nämndernassynpunkt atl handläggningen av besvär i lillsällningsärenden bör ske på högnivå inom verkel, så alt största möjliga kompelens och representativitet ärgaranterad. I besvärsärenden av mera rutinartad karaktär bör åtminsloneprinciperna för bedömningen fastläggas på motsvarande sätl. Tekniska högskolan i all nuvarande lillsällningsförfa-rande för professurer ochuniversilelslektoral även fortsätiningsvis skall tillämpas. Vissa problem uppmärksammas av denjuridiska fakultetsnämnden vid i , som anser sig ha fungeralväl ulom i fråga om utseende av sakkunniga i tillsättningsärenden ochanlagande av oavlönade docenter. Tillräcklig sakkunskap har inle alllidfunnits i nämnden. Prop.1979/80:104 52 verksamhel sägs hell ha dominerats av handläggning avlöpande ärenden. "Tanken all fakullelsnämnden ;skulle kunna planera och"styra" forskningen måsle betecknas som en illusion." Båderesurser och överblick över del rällsvelenskapliga forskningsområdet saknas. Vissa förslag framförs av några remissinslanser. Matematisk-naturvetenskapligajäkultetsnåmnden vid i framhåller bl. När del gällerijänsielillsältningar vill vi uttala tvekan inför de decen-traliseringslankarsom diskuteras. Däremoi vill vi framhålla atl man bör överväga all låtaijänsteförslagsnämnderna även behandla lillsättningar av extra lekloral samtdocent- och forskarassistentljänsler. menar alllillsällning av professorer vid med fördel skulle kunna ske pålokal nivå, där den slörre kompetensen finns och all del genombesvärsinslilulet alllid finns möjlighel lill prövning på högre nivå om sökandeså skulle önska. Decenlraliseringsgruppen har medhänvisning till lärartjänslulredningens arbele avstått från atl behandlalillsätlningsordningen. Utredningen kommer all i silt huvudbetänkande avgeförslag i dessa frågor. 1 fråga om nivån för besvärsärendens handläggning finnsolika meningar. förgymnasliklärariinjen vid högskolan för lärarutbildning i anser atlbesvärsinslilulet bör behållas men all man bör se över till vilken nivå olikaärenden skall hänskjutas. ochjuridiska linjenämnden vid i framhåller följande; F,n, synes beslut rörande besvärfrån högskoleorgan med myckel god saklig och formell kompelens, t. ex. linjenämnderna,ofta fallas på avdelningsdirektörsnivå i UHÄ. vilket måsle betraktas somotillfredsställande. Besvärsrätten berörs också avmedicinska fakultetsnämnden vid i som framhåller alt enbegränsning av denna räll vore olyck- En annan uppfaUning redovisas av högskolestyrelsen iLuleå: Besvärsärendena kan nämnas som ärendelyp, som känns som tung. Denlånga behandlingen innan man fill slut "gått lill " är för allaarbelssam och tidskrävande. På denna punkt ger utredaren inga förslag, mendenna fråga kunde gott tagas upp. När det gäller besvär överijänsle-tillsältningar är högskolestyrelsens erfarenhet att besvären ofta föresvidare lill regeringen. Ett lämpligl säll alt förenkla behandlingen vore altbesvären ställdes direkt till regeriingen och atl UHÄ hade atl avge yltrandeöver besvären innan regeringen beslular. När det gäller tidsbegränsade tjänster är rätten atlbesvära till regeringen av föga värde och bör utgå. Här kan UHÄ få varaslutgiltig besvärsinstans. Humanistiska sektionsnämnderna vid iGöteborg anför: Redan UKÄ har på eU förtjänstfullt sätt delegeratbeslutanderätt i en hel del ärenden till lokal nivå. UHÄ har också upphört aftvara besvärsinslans vid tillsättning av professurer. UHÄ är med sin tjänslemannasamman-sättninginte lämplig instans över huvud taget för besvärsärenden. Ytteriigaredelegering av uppgifter bör genomföras från UHÄ till lokal nivå. I fråga om handläggningen på lokalnivå instämmer i högskoleregion i utredningenspåpekande all besvärsärenden numera inte behöver behandlas av högskolestyrelsenulan kan delegeras. Prop.1979/80:104 53 Om detla sker bör slyrelsen enligt regionslyrelsens meningkunna använda mer tid lill övergripande frågor. 3.3 Inrättande av antagningsnämnd Från förelrädare för både lokal ochregional nivå har vi fåll förslag om atl beslut enligt 13 kap. 1 §högskoleförordningen om inrättande av en vid en högskoleenhet skall läggas ned från regionstyrelse till lokalnivå.