prop · G3032 · 1979-12-31 00:00:00 — I sädana sammanhang finns starka skäl för atluppdragsgivaren skall kunna fä sekretesskydd. Fallel är jämförbart medvärderingsuppdragen. Ettannat exempel på vad LMV här avser kan hämtas från LMV:sflygfotograferingsverksamhet. Uppdragsgivaren kan därvid beställa flygbild 58 1979/80. Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 402 tagenpå viss höjd över visst område, LMV förbehåller sig därvid f n, altlid rättenatt kunna vidareutnyttja materialet. Om så inte skulle kunna ske på gmnd av alluppdragsgivaren begärt sekretess skulle ett rationellt, och i övrigt frånsamhällsekonomisk synpunkl optimalt utnyttjande av materialet hindras,Molsvarande gäller andra delar av lantmälerieis tekniskabeställnings-verksamhet. Här motsätter sig LMV bestämt den föreslagnaregleringen. Mot den angivna bakgrundenanser LMV förelaget innebära en alllför onyanserad och i vissa avseendenlångtgående reglering, 1 stället förordar LMV atl del läggs i myndighetensprövning atl på framställning av beställaren medge sekreiess i vissa fall,varvid synpunkter av det slag LMV anfört i del föregående kan vara vägledande. Vid vissa uppdrag kanannan myndighet eller konsult behöva anlitas för viss del av uppdraget. Det äri sådana fall nödvändigl att sekretess kan gälla i ärendet. Dessa spörsmålsynes även ha beaktats i det nu framlagda förslagel. Livsmedelsverketpåpekar alt paragrafens lydelse och motiven tyder på all man redan i sambandmed atl uppdraget ges måste ta ställning lill hur uppdragstagaren/myndighetenskall behandla materialet. Däremot lämnas, såvitt livsmedelsverket kan finna,ingen ledning hur myndigheten skall handla, om sekretessfrågan aktualiseras avtredje man först . Om någon överenskommelse inte träffasfrån början i sekretessfrågan, uppslår då frågan om denna omsiändighei utgörtillräcklig grund för alt lämna ut uppgifterna eller om det ankommer pålivsmedelsverket som uppdragstagare att i det aktuella fallel först inhämtauppdragsgivarens besked. anser all innebörden av denföreslagna regeln är någol oklar och skulle föredra en formulering som liksom 4§ 13 CSK klarare anger uppdragstagarens skyldigheter. Promemorieförelagetställer enligt några remissinstanser krav på särskild information om altsekreiess gäller bara om uppdragsgivaren begär det, JO förklarar att denenskilde, till vare förmån sekreiessen skall gälla, verkligen måsle fäupplysning om att sekreiessen är beroende av hans begäran, I annal fall kanbestämmelsen bli en tom bokstav, Samma uppfattning har skogsstyrelsen.StatensprovningsanstaU anger att man, i den mån promemorieförslaget följs, isamband med orderbekräftelse av uppdraget kommer att lä informerauppdragsgivaren om sekretessreglernas innebörd. Anstalten anser vidare atl delockså lorde bli nödvändigl alt upprätta en förteckning över de ärenden därsekretess begärts. Då verksamheten vid anstalten är uppdelad på ett tiugoiallaboratorier såväl centralt i som regionalt kommer en sädan ordning attmedföra ett inte oväsentligt administrativt merarbete med därav följandekostnadsfördyring. För personalens del skulle det också bli komplicerat atthålla reda pä eller i varje enskilt fall ta reda pä humvida sekretess är begärdeller ej. Dispensmöjlighetenbehandlas i vissa yttranden. bankorganisationer framhåller alt den allmänna principenär atl ett civilrättsligt avtal inte kan brytas annat än Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 403 Här skulle överenskommelsen om sekretess kunna brytas genom ett ensidigtförordnande av regeringen. Uppenbariigen kan delta vara allvarligi fören enskild,somhar föriilat sig på sekretessöverenskommelsen. Sekretesskyddet borde i vartfall kunna brytas endasl vid synneriiga skäl och detta borde klargöras i självalagtexten. För att öka fömtsebarheten av en sekretessöverenskommelses effektbör i motiven till lagen genom exempel belysas i vilka fall regeringen tankeskunna upphäva sekretessen. Organisationerna anser att även med en sådankomplettering man måste räkna med alt en uppdragsgivare i det särskilda fallelfinner sekretesskyddet alltför osäkert och därför hellre avstår från atl lämnauppdraget. En sådan konsekvens av regelsystemet är otillfredsställande,eftersom en myndighet kan tänkas vara på gmnd av speciella kunskaper eller avannan orsak överiägsen varje annan uppdragstagare. Det förtjänar därför enligtorganisationernas mening övervägas hur etl fullt betryggande sekretesskyddskulle kunna uppnås i dessa ärenden, t. ex. genom ett förhandsbesked frånregeringen att den avtalade sekretessen skall vara ovillkoriig. m. fi. instämmer i bankorganisationernas yttrande på dennapunkt, Sveahovrätt ifrågasätter om del inte är tillräckligt med den allmänna regeln i 2kap, 15 §, Tvåremissinstanser kommenterar förslagel om en sekrelesstid på 20 år.Konsumentverket finner regeln godtagbar. Den utsträckning av sekretesslidenfrån 10 till som föreslås bedömer statens geotekniska institut inteinnebära någol större problem för institutet, eftersom bara fä uppdrag drabbasav sekrelessbeläggning där, Skeppsprovningsansialtennoterar här med tillfredsställelse atl de krav på oförändrad sekretesstid på 50år som har framställts i samband med avgivande av yttranden över OSK:s resp,TK:s betänkanden i promemorieförslaget har tillgodoselts. Med hänsyn lillrådande konjunkturer inom varvs-och sjöfartsnäringarna ärskeppsprovningsansialtens konkurrenssituation om möjligt än mera framträdande.Av betydelse ur sekrelessynpunkl är bl, a, att utländska konkun-erandeskeppsprovningsanslalter ofta har juridisk ställning som enskilt företag. Dettamedför enligt anstaltens mening atl dess krav på oförändrad sekretesslidkvareiår med oförminskad styrka, då man därigenom fär en ställning mera iparitet med konkurrenterna. Paragrafen,som innebär en nyhet i jämförelse med LAH, mottas genomgående positivt avremissinstanserna. anser det som en värdefull förbättring attmyndighet nu föreslås fä laglig rätt atl i t, ex, etl upphandlingsärendeefterkomma en begäran från anbudsgivare om sekretess vad gäller det av honomavgivna anbudet, på grund av att ett offentliggörande skulle kunna åsamka honomskada. 1979/80:2 Del B Bilaga 2 404 styrelsenframförde i yttranden över OSK:s och i allt väsentligt harlillgodoselts, bl, a, genom 8 §, konstaterar att bl, a, 8 §innebäratt samma sekrelessmöjligheler som f n, finns enligt förslaget tyckskomma att föreligga beträffande de för skogsvårdsorganisationen betydelsefullahandlingarna, geologiska undersökning anser att bl, a, 8 § ger etttillräckligt sekretesskydd för myndighetens del. att i nu gällande lagstiftning närmast motsvarande regel för nämndensdel är utformad som en ren regel om tystnadsplikt i det att den endast förbjuderett obehörigt yppande av drifts- och affäreförhållanden inom näringslivet (16 §instmklionen /1973:567/ för ). Genom atlpromemorieförslagets sekrelessbegrepp även innefattar uppgifter som förekommeri allmän handling ger förslagel ett fullständigare sekretesskydd i förevarandehänseende. Enligt den bedömning stadsjuristen i gör fyller 8§ ett behov som 34 § SekrL bara delvis tillgodoser. Kravel alt sekreiessskall ha begärts av den enskilde i förening med "rakt" skaderekvisitsynes innebära en rimlig avvägning mellan insyns- och skyddsintressena. m.fl. välkomnar den möjlighel för enskild näringsidkareatt fä sina önskemål om sekretess tillgodosedda vid affärsförbindelser medmyndighet som ges i paragrafen. Med hänsyn lill det stötande i alt glömskaeller ett förbiseende av att ange sekretessönskemålen helt utsläckersekreiessen och den starka presumtion för sekreiess som råder i de avseddafallen anser organisationerna dock att paragrafen för att ge erforderiigl skyddobetingat måste kompletteras med en föreskrift all sekretessen skall gälla omden som uppgiften rör måsle anses ha avsett sådan sekretess. Som ett exempel pä problemsom stadsjuristen i anser sig kunna skönja vid den praktiskatillämpningen av paragrafen nämns följande. I ärenden om tillstånd till förvärvav hyresfastighet enligt lag därom begär ibland kommunensfastighetskontor uppgifter från resp. kommunala verk och andra förvaltningar omhuruvida köparen står i skuld för avgifter av olika slag, t. ex. va-avgifter,el- och gasavgifter samt sophämtningsavgifter. Uppgifterna begäre i syfte altlä belyst huruvida köparens ekonomi är sådan att han kan antas vara i stånd attförvalta fasligheten och hålla fastigheten i sådant skick att den motsvarar delagliga anspråk de boende kan ställa, dvs. om förvärvslillstånd lär vägrasjämlikt 4 § nämnda lag. Uppgifterna intas ofta i de yttranden hyresnämnden ochbosladsdomstolen inhämtar från kommunen i sådana ärenden. Uppgifter av dettaslag torde enligt stadsjuristens mening vara alt hänföra till uppgifter omaffärs- eller driftförhållanden. Däremol synes det stadsjuristen osäkert om delhär verkligen är fråga om "affärsförbindelse" mellan resp. myndighetoch den enskilde. När kommunen har en offentligrättsligl regleradprestations-skyldighet, som är fallet i fråga om sophämtning ochtillhandahållande av och avlopp, förefaller förhållandet mellan kommunenoch den Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 ' "' 405 enskildeknappast enligt språkbruket kunna betecknas som en afiarsförbindelse. 1 defall kommunens prestation yttéret vilar på civilrättslig grund, som är falletmed el-, gas- och värmeleverans, ligger det möjligen närmare till atl betraktaförhållandet som en affärsförbindelse. Utlämnandet av uppgifter avifrågavarande slag kan onekligen lända till skada, i det här angivna fallet såtill vida alt fasiigheisköparen på grund av dessa kanske vägrasförvärvstillstånd. Ett klargörande moiivuttalande om paragrafens tillämplighetpå uppgifter som rör brukare av detta slags kommunala nyttigheter anserstadsjuristen därför vara önskvärt. Exemplet sägs f ö. ge en fingervisning omvilka vanskliga bedömningar som kan uppkomma vid en intresseavvägning enligt 2kap. 7 § första slyckel 2. Delade meningar kan här råda om skyddsinlressel. JOgör samma anmärkning som i fråga om 7 §. Beträffandeuttrycken "bestämmande inflytande", "under myndigheten" och"överordnad myndighet" gör JK, ,stadsjuristen i och m.fl. sammaerinringar som de dessa remissinstanser riktar mot 7 kap. 1 §. Stadsjuristennoterar att ingei i promemorieförslaget talar mot atl förevarande beslämmelseblir tillämplig även vid de kommunala bolagens affärsförbindelser med kommunen. Dispensregelnfinner riksrevisonsverkel väl motiverad. Det kan nämligen finnas fall, anserverket, då del visseriigen från den enskildes sida föreligger ett vissl behovav sekretess, men där det allmänna intresset av offentlighet är så stort atldet fär anses väga tyngre än det enskilda intresset. Sveahovrätt ifrågasätter om det inte är tillräckligt med den allmänna regeln i 2kap. Bestämmelsernai andra stycket om sekrelesstid lämnas utan erinran av försvarets materielverkoch postverket. förutsätter att tillämpning av maximitidenblir aktuell bara i undantagsfall. berör bestämmelsernai samband med motsvarande regler i 7 kap. 2 § andra stycket. Importkontoretför u-landsprodukter anser att förslaget förefaller täcka myndighetens behov avsekretess med hänsyn till enskilds affärsförhållanden och har alltså ingainvändningar mot del. yOanmärker att det i bl. 9 § föreskrivs att sekretess skall gälla om den tillvars förmån sekretessen gäller har begärt sådan. Införande av detta rekvisitinnebär principiellt sett en nyhet. Om bestämmelsen inte skall bli en tombokstav måste den enskilde, till vars förmån sekretessen gäller, verkligen fäupplysning om att sekretessen är beroende av hans begäran. Det sagda gäller i Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 406 särskilthög grad i fråga om sekretess i myndighets verksamhet avseende internationelltutvecklingsbistånd. Sekreiess kan här komma alt gälla lill förmån för utländskaföretagare. Eftersom den i rådande offentlighetsprincipen i allmänhetinte är känd utomlands framstår det för JO .som särekilt angeläget allvederbörande blir upplyst härom och om att sekretess blir beroende av alt hansjälv begärt sådan, Sveahovrätt ifrågasätter här liksom belräffande 7 och 8 §§ om det inte ärtillräckligt med den allmänna regeln i 2 kap, 15 §, Paragrafenkommenteras endast av länssiyretsen I . som anser atlbeskrivningen av verksamhetsområdet där sekretessregeln skall vara lUlämpligbör göras mer distinkt, Patent-och registreringsverket (palenlverket) framhåller atl verkets Önskemål vadgäller sekreiess i ärenden om ansökan om palenl har beaktats på flera punkter.Verket framför ingen kritik mot förslaget i denna del. Två remissinstanser harsynpunkter på förslagel om sekreiess för sådana uppgifter om uppfinningar somhar lämnais till myndighei enligt lagstiftning om arbeisgivares rätl tillarbetstagares uppfinningar. Försvarets civilförvaltning framhåller allparagrafens andra stycke lämnar tillräckligt sekretesskydd för ritningar,beskrivningar och liknande uppgifter av leknisk natur vad avserarbetsiagaruppfinningar, Däremol vill det synas som om skyddet förevagas föruppgifter av ekonomisk eller liknande art som berör den enskilde, F, n, gällerenligt 4 § 14 CSK all handling med sådana uppgifter inte fär lämnas ut, utansamtycke av vederbörande arbetsgivare och arbetstagare, tidigare än tiugo årefter handlingens datum. Denna bestämmelse lorde ha bidragit lill parternasvillighet atl lämna uppgifter av ekonomisk natur till statens nämnd förarbetstagares uppfinningar och därmed underiältai nämndens uppgift att biläggatvister utanför domstol. Det är därför önskvärt att den nya lagstiftningen idetta avseende följer hittillsvarande ordning genom etl klart uttalande attuppgifter i ärende hos statens uppfinningar skall fäutlämnas före tjugo-årefristens utgång endasl om parterna samtycker därtill.Statens nämnd för arbetstagares uppfinningar anser det tillfredsslällande att -i motsats lill - tystnadsplikten avses skola omfatta även sådanuppgift rörande uppfinning som lämnas muntligen inför nämnden. Nämnden haremellertid vissa erinringar beträffande avgränsningen av de uppgifter somomfattas av sekreiessen. Vad föret angår handlingssekrelessen synes denföreslagna Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 407 bestämmelseni andra stycket första punklen snävare än molsvarande reglering i 4 § 14 CSK,Där gäller sekretessen i fråga om beskrivning, ritningar och andra handlingarsom har inkommit lill nämnden eller har upprättats där. Den omfattar sålundaalla handlingar som ges in till nämnden eller upprättas där, och delta även omhandlingarna inte direkt rör uppfinning ulan endasl på det sättet anknyter tilluppfinning att de ingår i sådant ärende rörande uppfinning som har hänskjutilslill nämnden, I fråga om lystnadsplikten medför den föreslagna bestämmelsen iandra stycket företa punkten tystnadsplikt i samma omfattning somhandlingssekreless föreligger. Enligt nämndens uppfattning är det viktigt atlalla handlingar som ges in till nämnden och alla uppgifter som lämnas muntligeninför nämnden omfattas av sekretess. Dylika uppgifter kan ofta röra andraförhållanden av känslig natur än uppfinning, t, ex, ett företags organisalion,produktionsmetoder, kostnadskalkyler, prissättning eller ekonomiskaförhållanden i övrigi. Nämnden anser all dess verksamhei skulle hämmas, omparterna måste räkna med alt uppgiftersom lämnas till nämnden kan blioffentliga utan deras samtycke, I så fall är det risk för att parternasvillighet att lämna upplysningar inför nämnden minskar. Därigenom molverkas delsyfte som låg lill gmnd för nämndens inrättande, nämligen att tvister om rättlill uppfinningar och ersättning härför i störeta möjliga mån skulle kunnabiläggas ulan att behöva dras inför domslol, I sammanhanget bör erinras om attenligt 22 § femte styckel palentiagen sådana handlingar i palentansökningsärenden,som innehåller företagshemlighet och som inte rör patentsökt uppfinning, kanhållas hemliga även efter det alt övriga handlingar i ansökningsärendet harblivit allmänt tillgängliga. Mot bakgmnd av vad sålunda har anförts föreslårnämnden all andra stycket företa punkten ges följande lydelse, "Sekreiessgäller för sådan uppgift om uppfinning som har lämnats i ärende inför myndigheienligt lagstiftning om arbetsgivares rätl till arbetstagares uppfinningar samlför uppgift rörande affärs- eller driftförhållanden som har lämnais i sådanlärende och vars röjande skulle medföra skada för den uppgiften rör," -Nämnden har inte någol alt erinra mot paragrafens andra stycke andra punkt, Palenlverketär kritiskt mot den föreslagna mönstersekretessen. Den föreslagna regelnstämmer inte väl med mönsieriagstiftningens huvudregel om offentlighet imönsterärenden, från vilken undantag kan göras på begäran. Beträffande tredjestycket förordar palenlverket därför följande lydelse, "I ärende omregistrering av mönster gäller sekretess för handling som visar mönstret, omsökanden begärt det. Sekretessen gäller dock endast i den utsträckning somföljer av gällande lagstiftning om mönslerskydd," 12-14§§ Paragraferna har inte föranlett något yttrande från remissinstanserna. Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 408 HovrättenförVästra förordar alt uttrycket "som avser" ersätts medexempelvis "inom", eftersom ett mål kan avse vad som helst, behövs i sekretesslagen en motsvarighet till12 § kungörelsen (1969:690) om buss- och taxivärderingsnämnd, vari föreskrivsatl den som hos nämnden har tagit befattning med ärende inte obehörigen färyppa yrkeshemlighet eller affareförhållande, varom han sålunda har fältkännedom, påpekar atl del i promemorian anges att 16 § ibehörighetslagen för utövande av veterinäryrket bör upphöra. Förbundet villerinra om alt djursjukvården i inte utövas endast av offentligafunktionärer (distriktsveterinärer m, fl,) utan även av veterinärer anställdavid privata djurejukhus och djurkliniker samt av privatpraktiserande veterinärer.Främst utövar dessa djursjukvård av sällskapsdjur och sporthästar. Dessaveterinärer bör enligt förbundels mening liksom tidigare ha lystnadspliklbelräffande kundernas personliga förhållanden, yrkeshemligheter eller eljeslvad som anförtrotts dem i förtroende. Den nya lagen bör därför kompletteras medbestämmelse om tystnadsplikt också för legitimerade privatanställda ochprivatpraktiserande veterinärer, bör beslämmelse ibehörigheislagen finnas kvar som reglerar tystnadsplikten för legitimeradeveterinärer som ej är offenlligansiällda, Sekretess med hänsyn till skyddet både för enskilds personliga ochekonomiska förhållanden Sveahovrätt anser att rubriken bör ses över språkligt, Någraremissinstanser tar upp frågan om regleringen på taxerings- och skatieområdeibör utgå från uppgifter som är skyddsvärda i och för sig i stället för, som nuhuvudsakligen är fallet, anknyta till vissa handlingar, Riksskatteverketdelar uppfattningen i promemorieförslaget att den föreslående omläggningen avtaxeringsförfarandet i första instans och av skalleadminislralionen kräver enövereyn av sekretessreglerna. Därvid måsle särskild hänsyn tas till denomfattande regisierföring med ADB-stöd som avses förekomma. Verket instämmer iståndpunkten att sekreiessregleringen på skatteområdet - mot bakgrund av att deförda ADB-registren blir allmänna handlingar i TF:s mening - bör utgå från deolika uppgifterna som sådana. Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 409 Enligtdatainspektionens mening synes förelaget leda till en mera följdriktigreglering än den nu gällande. Den föreslagna ordningenmed ett i princip omvänt skaderekvisii utom vid domslol, där ett raktskaderekvisii skall gälla, anser kammarrätten i SundsvaU rimma väl med degrundläggande tankegångarna bakom förelaget och böra godias. Kammarrättenframhåller emellertid att beslämmelserna när det gäller såväl domstolama somandra myndigheter kan komma att föranleda svårigheter och ojämnheter vidtillämpningen. De uttalanden som görs i motiveringen till bestämmelsema lyderpå atl avsikten närmast är att de föreslagna bestämmelserna skall medföra attde uppgifter som är sekretessbelagda enligt nuvarande regler också skall varadet i fortsättningen, dvs, att sekretessen enligt förelaget skall ha i stortsett samma omfattning som f n. Konstruktionen av bestämmelserna ger emellertidinte möjligheter att bedöma humvida det åsyftade resultatet kommer alt uppnås,Mol denna bakgrund föreligger i och för sig behov av vägledande uttalandenangående tillämpningen ulöver dem som gjorts i promemorian. Detla gäller i allsynnerhet som bestämmelserna skall lillämpas inte bara av domstolar ulan ocksåav ett stort antal beskatlningsmyndigheter med vitt skilda förutsättningar attbedöma sekretessfrågor med utgångspunkt i allmänna skaderekvisit. Eftersomsvårigheterna att åstadkomma sådana uttalanden av allmängiltig karaktär äruppenbara, torde man emellertid enligt kammarrättens mening i stället fäförlita sig på en omfattande anvisnings- och instrukiionsverksam-het. Kammarrällen i Göteborgförordar en reglering som mera ansluter sig lill den gällande. Rentprincipiellt talar enligt kammarrätten starka skäl för en vidsträcktoffentlighet på skatteområdet. Skatter och offentliga avgifter är av såavgörande betydelse för samhället och medborgarnas inbördes förhållanden attdet är motiverat med goda möjligheter till allmän insyn på området. Motoffentiighel bmkar iniegritetsskäl åberopas, i regel ulan att man närmareklargör vad man åsyftar därmed. I allmänhet är det väl inte särekilt mycket somskulle kunna blottläggas genom en fullständig offenllighet på skatteområdet ijämförelse med vad som kan avslöjas på annat sätt. I vart fall lorde enligtkammarrättens mening delta gälla de flesta av dem som inte har andra inkomsterän inkomst av tiänst. Mot en fullständig offentlighet på skatte- ochavgiftsområdet talar framförallt alt deklarationsmaterialet ger en långt gåendeinsyn i de enskilda individernas ekonomiska personliga förhållanden.Kammarrätten anser atl den sekretessreglering som f n. gäller på skatte- ochavgiftsområdet i ston sett är godtagbar. Det är sålunda rimligt att självdeklarationer,liksom promemorior om taxeringsrevision, hålls hemliga. Däremot anserkammarrätten att handlingar i taxeringsprocess inför skattedomstol fortfarandei princip bör vara offentliga. Någon utvidgning av sekretessen på skatteområdetbör inte komma till stånd. Kammarrätten anser att den i promemorian föreslagnaavgränsningen av skaltesekretessen Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 410 emellertidinnebär också betydande praktiska ölägenheter. Enligt promemorieförslagetskall sekretess gälla endast om skaderekvisilet är uppfyllt. Till kammarrätteninkommer ca 8 000 mål varav ca 6 000 skattemål. Om exempelvis enjournalist vill skaffa sig en överblick över de besvär som har inkommit, måsteen tjänsteman på kammarrätten föret läsa igenom alla besvärsinlagorna föranavgöra om det däri lämnas någon uppgift som gör atl skaderekvisilet äruppfyllt. Delta innebär en enorm byråkralisering och lorde på lång sikt krävaalt stora arbelsresurser avdelas för ändamålet. Den praktiska effekten blir attinsynen avsevärt försvåras pä gmnd av atl prövningen av skaderekvisilet skallprövas och delta kan i praktiken innebära atl hela besvärsprocessen blir slängdför insyn. Kammarrätten avstyrker därför alt uppgifter i besväreskrifter ochandra partsinlagor skall kunna omfattas av sekreiess. Riksskatteverketframhåller som sin uppfattning att ett absolut sekretesskydd utan skaderekvisiibör vara ett grundläggande krav särskill i fråga om uppgifter i samband medtaxeringsrevision och för innehållet i deklarationer och kontrolluppgifter. 29§ LAH innehöll en sådan sekretessregel. Till stöd för verkels uppfattning pådenna punkt åberopas de skäl som verkel anför under 14 kap. 2 § 3 beträffande10 kap. 1-7 §§. Vad som där anförs mot meddelarfrihet på skatteområdet talaräven starkt för en absolut sekretessregel på området. Om man avser atl i en ochsamma lag genomföra en konsekvent reglering av sekreiess ochtystnadspliklsfrågorna måste dock tekniken med skaderekvisit väljas. Har manden utgångspunkten bör man enligt verkets mening också lösa frågan omskatlesekreiessens innehåll i huvudsak på det sätt som skett i promemorian.