prop · G3031 · 1979-12-31 00:00:00 — Utredningen föreslår därför alt beslutet skall anses haförlorat sin giltighet, om inte socialnämnden från det beslutethar kunnal verkställas har vidtagit åtgärd för alt bereda den unge vård utomdet egna hemmet. Flera remissinstanser har riktatkritik mot bestämmelsen. Den föreslagna tiden för genomförande av beslut ärväl knapp anser i . Om innebörden av utredningensförslag är att placeringen skall vara genomförd, kan fristen medföra attförfarandet vid länsrätt i onödan måste göras om eller att onödiga placeringarprovisoriskt måste tillgripas i avvaktan på den för barnet lämpligasteplaceringen. Även andra länsstyrelser anser tiden för kort. /SR framhålleri sitt remissyttrande atl är en orimligt för den grannlagaoch kvalificerade åtgärd som en fosterhemsplacering innebär. Av den anledningenbör tidsgränsen utgå. Samma uppfattning redovisas av ochSvenska läkaresällskapet. Det framhålls även i remissyttrandena att be- 1979/80:1 25 stämmeisen är oklar såtillvida all del inle framgår vadsom avses med all nämnden skall ha vidtagit åtgärd för atl bereda den ungevärd. i ifrågasäller om yissa förberedandeålgärder, som I.ex. eU misslyckal försök aU hilla ett enskill hem som kan taemot den unge, är lillräckligl. När vård med slöd av lagenakutaliseras, är ofla vårdbehovet akul. Den unge kommer därför som regel altges värd utom det egna hemmet sä snart länsrällens beslul får verkställas.Socialnämnden lorde oftast ocksä redan före beslutel ha vidtagit sådanaförberedande ålgärder all vården omedelbarl kan inledas. Del bör uppmärksammasatl socialnämnden redan när del upprällas en plan över behandlingen larslällning lill vilken vård som bör beredas den unge. Del kan emellertid inlräffa atlnämnden vill avvakla med en placering av den unge. Förhållandena i den ungeshem kan på så sätt ha förändrats alt del inle längre finns samma skäl för atlomedelbarl skilja honom från föräldrarna. Hinder mot att placera den unge i elllilllänkt foslerhem kan ocksä ha uppkommil. Del kan således finnas anledningalt dröja med den unges placering. är del dock för den unge och hansföräldrar av stor betydelse all inle frågan om vård enligl lagen hålls öppenför . Del mäsle här göras en avvägning mellan å ena sidan föräldrarnasberälligade anspråk på alt så snarl som möjligi få vela vilken vård nämndenavser au anordna efter länsrättens beslut och å andra sidan nämndens behov avrådrum för atl kunna ge den unge den vård som bäsl svarar mol hans behov. Jag ansluler mig lillsocialutredningens uppfaUning all del i lagen bör anges inom vilken lid vårdenskall ha påbörjals för atl beslutet inte skall anses ha förfallit. En sådanbeslämmelse måsle med hänsyn lill de räiisverkningar som den är förenad medges en klar och entydig ulformning. Jag anser atl man når det syftet bäsl ombeslulels beslånd anknyls lill den lidpunki då vård ulom del egna hemmelinleds. Jag delar den uppfaUning som har kommil fram under remissbehandlingen attden tid som har föreslagits av socialutredningen i vissa fall kan visa sig förkorl. Jag föreslår all tiden besläms lill från den dag besluiel harkunnal verkställas. Det anförda innebär således all har vården inle inlettsinom från den dag beslutel har vunnil laga krafl eller annars pågmnd av rättens förordnande har kunnal verkställas, skall omhänderlagandelupphöra. Som framgår av vad jag har anförltidigare (avsnill 2.1,4) förfaller beslul om vård som grundar sig på brisier iomsorgen om den unge, om vården inle har inlells innan den unge fyller 18 år.Molsvarande gäller om vård som har beslutats på grund av den unges egetbeteende inle har inlells senasl från den dag den unge fyller20 år. 1979/80:1 26 Den som bereds vård med slöd av LVUhar som regel lidigare fåll slöd och hjälp av socialljänslen i frivilligaformer. Beslutet om värd med slöd av LVU behöver i och för sig inle innebäraall den vård som bereds den unge blir annorlunda eller sköts av annan personalän han har hafl konlakl med. Del är som socialulredningen anförIvärlom angelägel alt de personkontakter som kan ha uppkommit lidigare sä långlmöjligi fär fortsätta även då vården kommer till stånd med slöd av LVU. Härigenomökar förutsättningarna för en riktig bedömning av vilka vårdinsatser som behövs.Föräldrarna och den unge kan också lättare fä det personliga stöd som de kanvara i särskill behov av i en situation när vården har beslutats. Del ärföljakfiigen viktigi all uppnådda personkontakler kan ulnylljas säväl i delskede som föregår värden och under denna som i del skede då beslulad vård skallövergå i frivilliga slöd- och hjälpinsalser. Det finns som socialutredningenframhåller inte skäl all bygga upp särskilda vårdresurser för unga som vårdasmed slöd av LVU. De skiljer sig i en fas av behandlingen frän övrigavårdbehövande enbarl i fråga om de förulsällningar under vilka resurserna harlagits i anspråk. Avsiklen är ju också all den vård som har inletts med stöd avlagen om del behövs skall kunna fortsätla i frivilliga former vid t.ex. sammainsliluiion. Den konlinuilet i vården som det ienlighel med vad jag har sagl nu blir möjligi alt uppnå lalar tillsammans meden rad andra skäl, däribland behovel av alt kunna överblicka resursbehovel, föralt socialnämnden bör ha ansvaret för all värd som ges den unge, antingen denbereds med stöd av LVU eller inle. Nägon annan mening har inle heller kommillill uttryck i remissyllrandena. Det anförda innebär atl sedanlänsrälten har beslulal om vård med slöd av LVU övergår ansvaret för värden pänämnden. Del ankommer därvid på nämnden atl bl. a. bestämma var den unge skallvistas . Enligl socialulredningens förslagskall socialnämnden kunna falla beslut om omhänderlagande av denunge (se avsniu 2.1.11). Beslutanderätten i fråga om beredande av vård skalltillkomma länsrätten. I båda fallen ankommer del på socialnämnden all beslämmaom vårdens närmare ulformning. Det är då nödvändigt att ange vilka befogenhelersom nämnden skall ha i förhållande lill den unge själv och lill hansföräldrar. Socialulredningen hänvisar tillbeslämmelserna i 6 kap. 3 S . Enligl dessa skall vårdnadshavaré,som regel föräldrarna, ulöva den uppsikl över barnet som är erforderlig medhänsyn till barnets ålder och övriga omsländigheier. Föräldrarna skall se lillatl barnet inte skadar sig självi eller annan. För all kunna göra della måsleföräldrarna bl. a. när det behövs kunna hindra barnel frän all lämna hemmel.Föräldrarna måste också kunna hämta hem etl barn som mot deras vilja har lämnathemmel. 1979/80:1 27 Föräldrarnas befogenhet all besluta om barnels personminskar i samma mån som deras plikl all ha uppsikl över barnel avlar I.ex. med barnels stigande ålder. Om föräldrarna brisier i omsorgenom den unge, skall enligl del nu framlagda förslagel den unge kunna beredasvård med stöd av LVU med en skyldighel för socialnämnden atl sörja för den vårdsom behövs. Nämnden överlar därvid föräldrarnas beslämmande över barnel i dehänseenden som är nödvändiga för alt vården skall kunna genomföras. Del finnsemellertid som socialulredningen framhåller inle anledning all ge nämndenvidsiräcklare befogenheler än dem som annars fillkommer föräldrarna. Nämndenbör således inle i slörre ulslräckning än föräldrarna kunna ulöva tvånggenlemol barnel. Vad som har sagis nu gäller även när nämnden beslular omomedelbarl omhändertagande av den unge. all placera denunge i ell foslerhem, övergår del direkla ansvarel för vården påfosterföräldrarna. Del är dessa som under nämnden fär bestämma om den ungesperson och personliga förhållanden. Det följer av vad som har sagis altfosterföräldrarna inle kan vidta längre gående åtgärder vid vårdensgenomförande än vad föräldrarna i molsvarande situation hade kunnat.Molsvarande gäller föreståndare eller annan som har ansvarel för den vård somges vid inslilution. Del hiuills sagda följer avskyldigheten all ha uppsikl över den unge. När del gäller de fall då beslul omomedelbarl omhändertagande eller om vård har sin grund i den unges egelbeteende kan nödvändiga befogenheter för nämnden all vidta åtgärder mol denenskildes vilja inle alllid härledas ur föräldrarnas plikl alt ha uppsikl överden unge. Nämndens befogenheler måste i ställd ses mol bakgrund av deomständigheter som har nödvändiggjort omhändertagandel. Som socialulredningenanför måsle nämnden i dessa fall ha möjlighel all förhindra all den ungeavviker och forlsäller broilslig verksamhel eller ell i övrigl deslruklivibeleende. Del måste finnas regler som ger nämnden befogenhel alt i sådant fallvidta sådana åtgärder som är nödvändiga för alt vården skall kunna genomföras. Men jag vill poänglera atl om denunge bereds vård i fosterhem eller annal enskill hem kan fosterföräldrarna intelilläggas längre gående befogenheler än dem som har tillkommit föräldrarna,lika lilel som när del är fräga om vård som har sin grund i brisier i omsorgenom den unge. Fosterföräldrarna kan således inle i vidare mån än vad föräldrarnahade kunnal genom inlåsning eller annars med Ivång hindra den unge från alllämna foslerhemmel. Avviker den unge från hemmel, ankommer del påfosterföräldrarna all omedelbarl underrälia socialnämnden. Nämnden får dåeventuellt pröva behovel av annan vårdform. För unga som vårdas på grund avsill egel beleende finns del emellertid ofla anledning all välja en vårdformsom ger möjligheler till en mer belryggande övervakning än den som kan ges ietl enskill hem. Institutionella resurser måste därför finnas för dessa tidvissvårbehandlade ungdomar Prop.1979/80:1 28 dels i ell akul skede när del föreligger elt uttalat behovav kvalificerade insatser, dels i en efterföljande vård. Det är nödvändigl altden som har ansvaret för institutionsvården fär sådana befogenheter alt vårdenför dessa ungdomar kan genomföras. Enligt socialulredningens förslagskall nämnden eller den äl vilken nämnden har anförtrott vålden ha uppsikl överden unge och, om del behövs för vårdens genomförande, beslämma om hans personligaförhållanden. Den unge skall kunna underkastas den begränsning i rörelsefrihetensom är nödvändig för att genomföra vården. Enligt förslagel bör del ankomma päregeringen att utfärda närmare föreskrifter om delta. Frågan om nämndens befogenhelerberörs endast av ell fålal remissinsianser, Kammarrällen i har ingelatt erinra mol förslagel i och för sig men framhåller all utredningen harförulsall all samma befogenheler inte bör tillkomma nämnden dä den unge beredsvård på grund av brister i omsorgen om honom, som då han bereds vård på grundav sill eget beteende. Kammarrällen ifrågasäller om inle denna skillnad i frågaom befogenheter bör komma fram i lagtexten. JO pekar på all lagen inteinnehåller nägra preciseringar av nämndens befogenheler genlemot den som beredsvård enligl lagen. Meningen synes vara all del bör uppdras äl regeringen allmeddela yllerligare föreskrifter. JO anser del inle tillfredsställande attfrågor av della slag regleras genom anvisningar eller avgörs av praxis. Förulsältningarnaför alt vidla frihelsinskränkande ätgärder bör i huvudsak anges och preciserasi lag. Av lagen bör även framgå vem som har räll atl beslula om sådanaålgärder. eller den åt vilken nämnden har anförlroll vården ärenligl JO:s mening alllför oklar. Jag anser det angeläget all de befogenheler som tillkommernämnden i fråga om de unga som bereds vård med slöd av LVU kommer till klarareutlryck än de har gjort i utredningens förslag. Jag föreslår därför att i LVUges bestämmelser som medger alt den som är inlagen vid institution på grund aveget beteende fär underkaslas den begränsning av rörelsefriheten som ärnödvändig för hans egen, övriga intagnas eller personalens säkerhet, förupprätthällande av ordningen och för all förhindra atl den unge lämnarinstitutionen. 1 specialmoliveringen återkommer jag till några särskildafrågor som gäller möjligheterna lill kroppsvisilering, isolering m. m. 1 detlasammanhang bör ytterligare en fråga uppmärksammas. Socialulredningen haruttalat alt om den som är omhändertagen för vård behöver tas in på sjukhus förundersökning eller vård, bör på nämndens begäran läkare på sjukhusel kunnautöva samma bestämmande över den unge som annars hade tillkommit nämnden.Läkaren bör säledes på begäran av nämnden på lämpligt sätl kunna förhindra altt.ex. en underårig som bereds vård på grund av sitt beteende lämnar sjukhusel. JO ifrågasätter i sill yllrande ombefogenheten atl vidla frihelsinskränkande ålgärder kan överflytlas till eltvanligl sjukhus. Enligl JO:s mening kan delta inte ske utan särskilt lagstöd.Med motsvarande resonemang 1979/80:1 29 skulle man annars kunna komma till det resultatet altnämnden har möjlighel att uppdra åt enskild person att utövafrihelsinskränkande åtgiirder. t.ex. alt låla lösterlöriildrar låsa in ehomhändertagen tonåring som vill rymma. erinrar i siltremissyllrande om alt verkställighet av omhänderlagandebeslui f. n. inle kandelegeras lill överläkare i de fall ett omhändertaget barn placeras t. ex. päen barnpsykiatrisk klinik. Genoin utredningens förslag kan detta problem lösas.Styrelsen anser emellertid att särskilda lillämpningsbestämmelser är nödvändigabl.a, beträffande överläkares skyldighet atl överta nänmdens rättigheter och ivilken ulsträckning tvängsvisa behandlingsåtgärder får vidtas med stöd avlagen. Med nämndens ansvar för vården avden unge följer en skyldighel för nämnden att se lill atl den unge när delbehövs får genomgå läkarundersökning eller ges vård på sjukhus. Därmed uppkommerocksä frågan om på vilkel sätt och med vilka medel läkaren fär genomföraundersökningen eller värden. Det är därvid uppenbart atlläkarens befogenheler inle utan särskilda föreskrifter kan sträcka sig längreän föräldrarnas. Det innebär alt läkaren i samma omfattning som en förälder kanhindra atl barnet lämnar sjukhuset. Det lorde däremol inte falla under läkarenskompetens att genom inläsning eller på annat säll med Ivång hålla barn i deövre lonåren kvar på sjukhusel. Här liksom i andra fall då del gäller ansvarelför barns och ungdomars förhållanden får del göras en bedömning från fall lillfall. där den unges mognad och utveckling måste lilläggas stor belydelse. Molsvarande bör gälla i fråga omall genomföra medicinska åtgärder mol den unges vilja. Läkaren bör säledeskunna operera ell barn i enlighet med föräldrarnas eller nämndens begäran, ävenom barnel molsälier sig operationen. Är det däremol fråga om barn i de övrelonåren, kan den omsländighelen all den unge vårdas med slöd av LVU inle geläkaren längre gående befogenheler all genomföra operationen mol den ungesvilja än vad han annars skulle ha hafl. Den situationen får bedömas på sammasätt som då annars fråga uppkommer om atl genomföra vård och behandling medstöd av SjvL:s bestämmelser. Någon anledning all genom särskilda föreskrifterge läkaren befogenheter som sträcker sig längre finns det inle heller enliglmin mening. har föreslagitatt socialnämnden skall kunna förbjuda förälder eller annan vårdnadshavaré all Iräffabarn som vårdas eller har omhändertagits med stöd av LVU. Nämnden skall ocksåkunna beslula all den unges vistelseort inte får röjas för vårdnadshavaré.Sådana föreskrifter kan vara nödvändiga för all hindravårdnadshavaren från all ingripa i vården på ell säll som allvariigl kan skadadenna. Någon erinran mol de föreslagna föreskrifierna, som har sinamotsvarigheler i BvL, har inle gjorls av remissinslanserna. Jag ansluler miglill ulredningens förslag. Prop.1979/80:1 30 Länsrällens beslul om vård med slödav LVU innebär alt socialnämnden skall besluta om var den unge skalt vislasunder vårdliden. Nämnden skall således la slällning till om värden skall gesden unge i annal enskill hem eller om inslilulionell vård är alt föredra. Somregel har nämnden redan i planen över behandlingen angett vilken vårdform sombör komma i fråga. Nämnden skall sedan vården harinletts kontinuerligt följa denna och när det finns anledning ändra den valdavårdformen eller förklara vården avslutad. Som socialulredningen anför är delinget som hindrar all vården på försök föriäggs lill den unges egel hem sedanhan försl har vårdals i annat enskill hem eller i insfitution. Så länge den medstöd av lagen beslutade vården pågår kan nämnden på nyll bereda den unge vårdulom hemmel, om förhållandena påkallar det. Socialulredningen har föreslagitden beslämmelsen i lagen all vården så snarl som möjligt skall förläggas lillden unges egel hem. Ett par remissin-sUinser har kritiserat delta. JO anser inle generelll kan uppställa det kravel all ell omhändertaget barn så snarlsom möjligt skall vårdas i del egna hemmel. sådanl riklmärke kan enligl JOkomma all leda till många skadliga försök all flylla hem barnet, innanproblemen i familjen ännu är lösta. Del kan enligl JO:s mening övervägas atl ilagen la in en beslämmelse som svarar mol 44 § BvL ("Vid beslul omslulligl eller villkorligt upphörande av samhällsvård skall barnavårdsnämndentillse, all den omhändertagne kommer i lillfredsslällande levnadsförhållanden...") och låta beslämmelsen även omfatta placering i det egna hemmet undervårdtiden. Liknande synpunkler framförs av länsslyrelsen i länoch av . LVU har bl.a. lill syfte all skyddaden unge genom atl bereda honom vård när brisier i omsorgen om honom ellerannal förhållande i hemmel medför fara för hans hälsa. Barnel bör enligl minmening inle återföras lill det egna hemmet, om inte nämnden anser sig hagarantier för att förhållandena har ändrats så all barnet kan ges enbelryggande omvårdnad där. Del bör självfallet inle komma i fråga att ålerförabarnet till hemmel enbart av den anledningen att nämnden inle har kunnal finnaelt lämpligt fosterhem för barnet. Något behov av den beslämmelse som harföreslagits av socialutredningen föreligger enligt min mening inte. Närmare bestämmelser om vårdensinnehåll avses få sin plals i socialtjänstlagen. I den blivande propositionenkommer bl.a. frågor som gäller vården i familjehem och i institution samtnämndens tillsyn över vården atl behandlas. Enligt 14 § BvL skall ulredninginledas utan dröjsmål, om del enligt BvL eller annan författning åligger nämndatt i anledning av ansökan eller Prop.1979/80:1 3] annars pröva viss fråga eller om nämnden genom anmälaneller pä annat säll har fått kännedom om fall där ålgärd som ankommer pånämnden kan anlas vara påkallad. Ulredningen skall genomföras såskyndsamt som förhållandena kräver. När del är fräga om någon som är underårigär som regel särskild skyndsamhet påkallad. Ulredningen skall enligl 14 § syflalill alt allsidigt klariägga de omständigheter som har belydelse för ärendelsbedömning. Ulredningen skall bedrivas på sådant säll all obehag, olägenheleller koslnad inle i onödan vållas någon. Därmed menas bl. a. alt ulredning iärende som rör ingripande skall bedrivas med sådan diskretion alt del inlekommer lill utomståendes kännedom atl ingripande är ifrågasatt. Den saken röreller hans närmaste bör inle ulsällas för onödig uppmärksamhel. Enligl 14 § BvL skall vidare vadsom har framkommil vid ulredning av betydelse i ärendei upptecknas i protokolleller lillvaralas på annal belryggande säll. Den ärendei rör eller annan som kan anlas kunna lämnaupplysningar av belydelse får enligl 15 § BvL höras under ulredning. Lagensläller inga krav på all den som skall höras skall inställa sig vid nämnden.Undanlagsvis är del emellertid lämpligl eller t. o. m. ofrånkomligl alt denenskilde kommer lill nämnden. I sådana fall får enligl 15 § BvL den som skallhöras kallas alt inställa sig inför barnavårdsnämnden eller särskilt utsettombud för nämnden. Är det fråga om alt höra barn , bör enligt vad ilagrummet sägs kallelse med föreläggande all insiålla barnel delges föräldereller annan som har barnel i sin vård. Inle sällan behöver ell yllrande från läkare inhämlas förall man skall få en fuUsländig ulredning. Även andra sakkunniga som i. ex.psykologer kan på ell värdefulll säll bidra lill ulredningen. I 16 § BvLföreskrivs all om del erfordras för utredningen, bör yllrande inhämtas avläkare eller annan sakkunnig. Gäller ärendei ingripande med slöd av 25 § ellerförbud som avses i 50 § (all la fosierbarn från foslerhem), fårbarnavårdsnämnden eller dess ordförande förordna alt läkarintyg angående denunge skall anskaffas. Sådant intyg skall föreligga innan nämnden beslutar allomhänderla någon för samhällsvård enligt 29 § eller meddelar förbud som avses i50 § första slyckel. 1 sådanl fall får den unge kallas till undersökning hosanvisad läkare. Skall barn kallas, skall kallelsen i ställd delgesföräldern eller annan som har bamel i sin vård. I kallelse lill förhör eller tillläkarundersökning får föreskrivas vite. Har kallelsen delgivits den sökle i godlid och uieblir han ulan laga förfall, får nämnden eller dess ordförandeförordna all han skall hämtas genom polismyndighets försorg, Inställes inleden kallade får nämnden i fall av Iredska uldöma det förelagda vild. Slulligen bör uppmärksammas attenligt 18 § BvL kan nämnden eller dess ordförande påkalla polishandräckning förall vinna lilllräde lill den enskil- Prop.1979/80:1 32 Förutsättningarna härför är dels atl ingripandeenligl 25*! är ifrågasatt, dels att tillfredsställande utredning inte kanåstadkommas ulan detta hembesök. Socialulredningen har föreslagitatt bestämmelser om bl. a. handläggning av ärende vid nämnd skall regleras i ensärskild lag. 1 anslutning till förslagel uualar ulredningenbl.a. all del inle ulan den enskildes medgivande bör kunna inledas utredning omsädana förhållanden som kan föranleda insalser enligl socialljänsllagensbesiämmelser. 1 många fall kommer emellertidnämnden alt efler anmälan eller på annat sätl få kännedom om sådanaförhållanden som enligt vad som sagts förut kan föranleda vård av underårigäven utan samtycke av den som berörs av åigärden. Det mäste enligtsocialulredningens mening i sådana silualioner ankomma på nämnden all inledaulredning, även om den enskilde inle har efterfrågat vården. Med det ytterstaansvar som nämnden enligl den föreslagna socialljänsllagen skall ha för denunge följer således en skyldighel för nämnden, all vidla den ulredning sombehövs för atl nämnden skall kunna bedöma om den underårige behöver värd. Kandet anlas alt den unge behöver beredas vård med slöd av lagen, bör såledesenligl förslaget nämnden genast inleda utredning. Nämnden är därvid inle bundenav den enskildes samiycke för atl genomföra ulredningen. Frågan om hur utredning skallinledas har berörts av ell par remissinstanser. JO uppger i anslutning tillförslagel alt han i sin verksamhet har kunnat konstatera atl elt vanliglmisslag som begås av socialförvallningarna gäller jusl inledande av ulredning.Belydande oklarhel synes råda pä många håll angående skyldigheten all sältaigång ulredning, främsl i barnavårdsärenden. Man verkar inle heller ha klarlför sig all del är nödvändigt att ha en ulredning lill grund innan man vidlarålgärder. Nämndernas Iveksamhel fär lyvärr ofla till följd all ålgärderuleblir eller sälls in för sent med följd all åigärden, när den väl sker,kanske måsle bli mer ingripande än om nämnden hade handlat pä ell lidigarestadium. JO framhåller därtör atl det ärangeläget alt den nya lagstiftningen ger klart besked till socialnämnderna omderas skyldighel atl i lid föranstalta om behövlig ulredning. Den avsocialulredningen föreslagna beslämmelsen fyller inle detla krav på klarhel.länken är att nämnden skall inleda utredning om ålgärder med slöd avLVU kan bli akluella. Är del däremot fråga om stöd- och hjälpälgärder enliglsocialljänsllagen, fär utredning inledas försl sedan den enskilde genom ansökaneller på annat sätt har vänt sig lill nämnden. JO framhåller alt i de fleslafall där man har anledning all ulreda ett barns förhållanden, kan man knappastredan frän början förutse all ett omhändertagande kommer au bli aktuelll.Tvärtom önskar man kanske framför allt utreda just behovel av andrahjälpåtgärder för bamets del. Av ulredningens förslag all döma skullesocialnämnden i Prop.1979/80:1 33 del fallel inte få inleda och genomföra utredning ulanföräldrarnas samtycke. inger enligl JO starka betänkligheter.