prop · G30358 · 1979-12-31 00:00:00 — Jag vill i detla sammanhang föreslå redaktionella ändringar i 2§ 1 mom.och 4§ 1, 3 och 4 mom. F.n ytteriigare fråga avser beskattningen av makars B-inkomster.F. n. gäller enligt 1 1 S Si alt sådana inkomster skall sammanläggas ochskatten beräknas som om hela beloppet utgjort inkomsl för den make som har den högslaA-inkomslen. Om makarnas sammanlagda B-inkomster inte uppgår till 2000 kr.behandlas de dock vid skatteberäkningen som A-inkomst. Ett slopande av del statligagrundavdraget skulle här leda till en skärpt beskalining i iitskilliga fall.Så blir genomgående fallel vid sammanläggning när makes A-inkomst inte uppgår till4 . Detla beror på att den beskattningsbara B-inkomsten enligt 9S 3 mom.sista styckel utgörs av skill- Prop.1979/80:58 67 nåden mellan den beskattningsbara B-inkomslen och denbeskattningsbara A-inkomsien. varvid bl.a. grundavdraget avräknas från sislnämndainkomsl. Slopandet av det statliga grundavdraget bör inte medföra en skalleskärpningav nu nämnt slag. Jag föreslår därior alt en regel införs i 11 § om alt vid skaiteberiikningenminst . av vardera makens inkomst skall behandlas som A-inkomst.Härigenom blir beskattningen i sammanläggningsfallen i princip oförändrad. Av molsvarande skäl bör en ändring göras i 3 § lagen ombegränsning av skall i vissa fall. Vid beräkning av spärrbeloppet bördenbeskattningsbara inkomsten minskas med . De bestämmelser som Jag nu tagit upp bör tillämpas förstagången vid taxering. Jag övergår nu till frågan om marginalskattespärrensnärmare utformning och tillämpning. En marginalskaitespärr måsle utformas så att den blirtekniskt lätthanterlig. Del är viktigt både för skaltemyndigheterna och för deskattskyldiga som bör ha möjlighet alt .själva kunna beräkna sin skatt. Detinnebär alt spärregeln bör byggas upp med utgångspirnkl i den situation som ärakluellför flertalet av de skattskyldiga som kan komma atl beröras. Det är nämligeninte möjligt alt redan från början förutse varje tänkbar variation av skilda inkomsifiirhållandenoch andra omständigheter som kan påverka skattens storlek och beakta den vidbestämmelsernas utformning. För skattskyldig vars inkomster både statligt ochkommunall beskattas i hemortskommunen erbjuder tillämpningen av en spärregelinga särskilda svårigheter. Inkomsterna läggs ihop och skattesatsen sätts ned ide inkomslskikt där så skall ske för atl inte det angivna skaiteultagel skallöverskridas. Detsamma gäller även i fråga om Ivå makar som båda har inkomster Bilden kompliceras emellertid i de fall därskattskyldighet föreligger i flera kommuner. Antag att en person förutom sinlöneinkomst, som skall beskallas i hemortskommunen, även har inkomsler därbeskattning skall ske i annan kommun, s. k. uibokommun. Den skatlskyldige ägert. ex. en jordbruksfastighet som ligger i en uibokommun. De kommunalaskattesatserna är då regelmässigt olika och man måste la ställning till hur nedsällningenav de statliga skattesatserna skall ske med hänsyn till att olika kommunalaskattesatser gäller för skilda delar av den sammanlagda inkomsten. För atl nåfram till ett principiellt rikligt resultat skulle man för fall av detta slagfå skapa speciella fördelningsregler av komplicerad nalur. Än siörre svårigheteruppkommer om den skaltskyldige har inkomster inte i bara en uibokommun ulan iflera. Det är emellertid inte möjligt att inom ramen för etl någorlundalätthanterligt system skapa millimeterrältvisa i sådana fall som jag nyssberört. Dessa torde inte heller vara vanliga. Jag vill därför i förenklande syfieföreslå att man i första hand låter skattesatsen i hemortskommunen varaavgörande vid tillämpningen av marginalskaltespärren. 1979/80:58 68 Det kan också uttryckas sä all inkomsterna ihemortskommunen antas ligga i toppen av den sammanlagda inkomsisumman när marginalskauenberäknas. Om inkomsterna och skattesatsen i utbokommunen är sådana all denskattskyldige fortfarande ligger inom områdel för spärren far skaiie-salsen idenna kommun vara avgörande i denna del. Etl exempel får belysa det sagda. 1hemortskommunen där- inkomsterna uppgår till 9s()(), är skallesatsen 29kr. och i utbokommunen, där inkomsterna är 120000 ki.. är skattesatsen 31 kr.Vid statstaxeringen är alltså inkomsten (95 t- . De kommunala skallesalsernaär sä höga all marginalskaltespärren skall tillämpas. 1 skiktet 116000- 174000kr. är skatten vid den statliga laxeringen och på beloppen däröver.Mitt förslag innebär- att hemortskommunens skattesats i första hand bliravgörande. På beloppet mellan . skall marginalskattennedsättas från (58+29) till . Av inkomsten i hemortskommunen återstår nu54000 kr. (95-41) och på denna del blir marginalskatten i stället för 82%.Nu återstår i skiktet ett belopp av . och även här utlasskatt . i stället för (53 + 31). Om exemplet ändras så att skattesatsen i hemortskommunenantas vara bara . blir marginalskattespärren bara tillämplig i fråga omdel sistnämnda beloppet . Hemortskommunens skallesats blir alltså avgörande i försiahand. Berörs flera uibokomriiuner bör därnäst skaltesaisen i den kommun därden högsla ulboinkomsten finns bli avgörande osv. Molsvarande bör- giilla i de sällsyntafall fysisk person har inkomsler i flera föisamlingai- irian all vara mantalsskriveni någon. Även här bör fördelningen ske efler inkomsler nas storlek i de skilda fc)rsamlingarna.Skulle i någol fall inkomslerna i olika kommuner vara lika slora. bör denhögsta skattesatsen vara vägledande. Belräffande makar uppkommer i vissa fall särskilda problemberoende pil sambeskall ningen. Sambeskallningen sker i princip så att B-inkomster-navid beräkningen av den statliga inkomsiskallen liiggs i lopperr hos den makesom har den högsla A-inkomslen. Sii länge makarna har inkomsler bara ihemortskommunen behövs inte några särskilda regler. Så är däremol fallel omden make. som har den lägre A-inkomsten har B-inkomst i annan kommun med annanskattesats än hemortskommunen. Jag har föreslagit atl man för det fallmaken med den högre A-inkomsten haren B-inkomsl i annan kommun låterskattesatsen i hemortskommunen vara avgörande i första hand. Denna modell ärenligt min åsikt också den lämpligaste för del fall som avses. Även vidsambeskattning bör alltså skattesatsen 1 hen-ioitskommunen bli avgörande. Förde sällsynta fall där makar, som skall sambeskatlas. är skrivna i olikakommuner bör motsvarande gälla. Del innehiiratt skatten i hemorlskommunen fördensom härden högsta . '\-inkvinisten blir avgörande. Är inkomsterna lika slora bör den kommunsom härden högsla skattesatsen anses som hemortskommun. Prop.1979/80:58 69 Vid sambeskalining i sådana fall där båda makarna har B-inkomsterskall skallen fördelas dem emellan efter inkomsternas storlek. Då marginalskaltespärrenlillämpas bör man försl, liksom , räkna ut den sammanlagda skallen på sununanav högsla A-inkomster och makarnas B-inkomster. Den skall som skall fördelasmellan makarna bör sedan motsvara skillnaden mellan denna summa och skatten påA-inkomsten. Detta följer av gällande besiämmelser i 11 § 1 mom. Si. Genom de lösningar som jag nu har förordat i sambeskatlningsfallener-hiills ell system som är relativt enkelt att tillämpa i praktiken. Det står ock-siii överenssiiimmelse med reglerna för sambeskallningen av makars B-inkiimsi.Dessa regler bygger på länken att skatten så långt möjligt bör bli densammaoavsett vilken av makarna som har B-inkomslen. En ytlerligare fråga som jag vill beröra gäller de falldär slalligt och kommunalt beskattningsbar inkomst uppgår lill olika belopp.Om den statliga beskallningsbara inkomsten är lägre än den kommunala träffas överskju-tantlekommunalt beskattningsbar inkomst bara av den kommunala skaltesaisen. Någraegentliga marginalskatieproblem föreligger inte. Detsamma far siigas vara lägeli del omvända fallel. Uppgår den slatiigt beskattningsbara inkomsten lill ellhögre belopp än den kommunalt beskattningsbara. niigol som lill följd avgrundavdragsreformen ofta blir fallet , så iriiflas överskjulandedel bara av statlig inkomstskatt. Jag förordar därtör all marginalskallespärrenlillämpas lill de delar inkomsterna sammanfaller men inte mer-. Om den statligtbeskattningsbara inkomsten uppgår lill 140000 kl. och den kommunala till 200000kr. kan spärren tillämpas i in--komsiskiklen . och detsammabör gälla också i det omvända fallet. Några ullryckliga besiämmelser om detta anserjaginte behövas. Jag vill avslutningsvis ta upp några detaljfrågor somaktualiseras av den föreslagna marginalskallespärren. Försl villjag påpeka allspärren liksom den nu gällande 80/85-procenlregeln skall tillämpas bara i frågaom fysisk person som är bosalt här i landet saml dödsbo efler sådan person.Spärren anses kunna lillämpas även i fråga om preliminär skatt. Marginalskallespärren innebären minskningav skatteuttaget.Den skall .självfallet beaktas vid tillämpningen av dubbelbeskattningsavtal ochvid avräkning av utländsk skatt enligt 24-28§§ Si. Skall t.ex. utländsk skattavräknas från svensk skatt fastställs den svenska skatten med beaktande avspärregeln. Likaså skall marginalskattespärren tillämpas innan nedsättningsker enligt den nuvarande 80/85-procentregeln. För den som inte tillhör nedsätts församlingsskatten . Detta leder lill att den kommunalaskattesatsen blir lägre vilket givetvis skaU beaktas vid spärrens tillämpning.Några särskilda regler för de faU jag nu behandlat lorde inte behövas. Da maiginalskallespärren tillämpas kommer den självfallel atlnågol försvara beräkningen av skatten. För flertalet fall lorde emellertidberäkning- Prop.1979/80:58 70 arna kunna benväsiias någorlunda enkelt. Det får bli cn uppgiflRvr riks-sk-i>tieverket att närmare informera enskilda och niyndigheler om hurde nya reglerna skall lillämpas. Marginalskaltespärren bör irllän-ipas förslå grmgeni fråga om 1981) års inkomsler. 2.8 Avdrag för avgift för arbetslöshetsförsäkring I princip föreligger vid den skattemässiga behandlingen avförsäkringar reciprocitel mellan avdrag för försäkringspreniier och beskattningav utfallande ersättningar. Antingen medges avdrag för de erlagda avgifternaoch beskattas utfallande försäkringsbelopp eller också vägras avdrag för avgifternaoch är de utfallande beloppen skattefria. 1 fråga om livförsäkringar behandlaspensionsförsäkringar (P-försäkringar) på det förra sättet ochkapitalförsäkringar (K-försäkringar) på det . En rätt till avdrag med begränsat belopp för premier- försådana försiik-ringar som behandlas som K-försäkringar har dock funnits alltsedanår 1910. Avdrag får således enligt 46§ 2 mom. KL göras för och andraavgifter för kapiialförsäkring, arbetslöshetsförsäkring samt sjuk-ellerolycksfallsförsäkring, därunder inbegripen avgift till sjukkassa förbegravningshjälp (kapitalförsäkringsavdragel). Rätt till avdrag enligt dessaregler föreligger dock inte i vissa fall då premien i stället är avdragsgillenligt särskilda bestämmelser och inte heller för avgift till sjukförsäkringenligt 2-4 kap. AFL. Avdraget är maximerat fill . för ensamstående samttill . för sammanlevande makar gemensamt och för ensamstående medhemmavarande barn. Avdraget har till syfte att stimulera försäkringssparande. Avdrag för medlemsavgift till arbetslöshetskassa äravdragsgill endast inom ramen för kapitalförsäkringsavdiaget. Utfallande beloppär skatleplikfig inläkt (prop. 1973: 49, SkU 1973: 30, rskr 1973:199, SFS 1973:505). hade i betänkandet (SOU 1972:60)Beskattade förmåner vid sjukdom och arbetslöshet m.m. föreslagit införande avskatteplikt för bl. a. sjukpenning, dagpenning från arbetslöshetsförsäkringenoch kontant arbetsmarknadsstöd. Utredningen uttalade atl avdrag i praktikenredan erhölls inom ramen för försäkringsavdiaget och atl anledning därför inteförelåg att föreslå ändrade avdiagsiegler. Under remissbehandlingen riktades kritik mol förslagetfrån bl.a. . Dåvarande departementschefen anförde att. med hänsyn bl.a.till atl försäkringsavdraget var under översyn av skatteulredning ochtill att utgående avgifter i regel rymdes inom maximibeloppet, skäl inte förelågatt då föreslå någon ändring. 1972 äis skatteutredning föreslog en oinskränktavdragsrätt för avgift till arbetslöshetsförsäkringen genom att denna avgiftlades utanför beloppsgränsen för försäkringsavdraget. 1979/80:58 71 , länsstyrelserna i ,, och samt . Centralorganisationen SACOISR,, ochTjänstemännens centralorganisation tillstyrkte förslagel eller lämnade det utanerinran. Några remissinstanser, däribland länsstyrelserna i ochÖstergötlands län, påpekade alt förslaget har nackdelar från administrativsynpunkt. Riksrevisionsverkel och Föreningen ansågall avdraget bör slopas. anslöt sig lill utredningenssynsätt men ansåg atl frågan borde prövas i ett större sammanhang i anslutningtill förslag års utredning om en allmän arbetslöshetsförsäkring (A1974: 08). Att resultatet av nämnda utredning borde avvaktas ansåg också bl.a. riksskatteverket.Försäkringsinspektionen och log uppfrågan om en höjning av försäkringsavdragei. För egen del villjag anföra följande. Den skattemässiga behandlingen avarbetslöshetsförsäkringen strider mot den princip som gäller för beskattning avförsäkringar. 1 fiåga om avdrag för jämställs den med K-försäkringaroch i fråga om utfallande ersättning med P-försäkringar. Redan deltaförhållande motiverar i och för sig en ändring av avdragsrätten. Avgifterna lill arbetslöshetskassorna varierar kraftigt,från några tiotal kronor till flera hundratal. Skillnaderna beror i vissmån på olikheler belräffande utfallande förmåner men till slor del på riskenför arbetslöshet inom verksamhetsområdet. De tar vanligen i anspråk en belydandedel av försäkringsavdraget och i vissa fall räcker delta inte till. Dettadrabbar i första hand dem som har elt yrke där risken för arbetslöshet är särskillstor. Mot bakgrund av vad Jag nu har anfört vill Jag därförföreslå alt en särskild rält till avdrag införs för avgift till erkändarbetslöshetskassa. Den nyssnämnda utredningen har numera lagl fram belänkandet(SOU 1978:45) Allmän arbetslöshetsförsäkring. Enligt utredningens förslag skallen allmän arbetslöshetsförsäkring inte finansieras genom avgifter från deförsäkrade. Del är f n. inte möjligt alt bedöma när de statsfinansiellaförutsättningarna för en sådan reform kan komma alt föreligga. Jag anser detdärför inte motiverat att på grund av det framlagda förslagel underlåta att nureformera avdragsrätten. Avdraget bör medges i förvärvskälla, i de flesta fall fråntjänsteinkomst. Kan flera förvärvskällor komma i fråga bör avdraget i försiahand hänföras till den där intäkterna är störst. Förslaget medför ändringar i 46§2 mom. och anvisningama till 20, 22, 29 och 33 §§ KL. De nya reglema börtillämpas försia gången vid taxering. Prop.1979/80:58 72 Demarginalskattesänkningarjagidet föregående harföreslagit kan beräknas medföra etl inkomstbortfall är 1980 för staten orn ca2 650 milj. kr. Jag har därvid tagit hänsyn också till effekterna av grundavLliagsrcfor-niciioch den tekniska anpassningen av skalh.-skahiii. .Skauohoi if illei lill följvlav marginalskallespärren kan uppskattas lill ca 80 nulj. om man beaktar-inverkanav 80/85-procentregeln och variationerna i de kommunala skattesatsema.Slutligen beräknas omläggningen av avdragsrällen för avgift till arbetslöshetskassage upphov till en sådan ökning av Je skalteiniissiga avdragen att skatteboilfalleluppgår' till ca 50 milj. kr. Sammantagel blir effekten av de föreslagnaåtgärderna alliså en inkomstminskning om ca 2 780 milj. kr. Statsbudgetenför näsla år- påverkas emellertid inie eritlasi av de här behandlade inkomslskalleförändringarna..lag vill erinra om ai! regeringen tidigare i prop. 1979/80:30 om höjning av skallenpå energi, m.m. har-föreslagil höjningar av skatten på bensin, olja och elektriskkraft som - även om skattehöjningarna främst har ett energipolitiskt syfte -kan beräknas medföra en betydande inkomstökning för staten. Likaså innebär denhöjning av skatterna på alkoholhaltiga drycker och tobak som redanhar beslutat om (prop. 1979/80:28. SkU 1979/80:8. rskr 1979/ 80: 1, SFS1979:858-860) också en inkomstförstärkning. 1 båda fallen är etl huvudsyfte medskattehöjningarna att hålla tillbaka förbrukningen, vilket gör en noggrann beräkningav inkomsieffekternii vansklig. Effekterna vid oförändrad konsumlionsvolymuppgår till ca 2 900 milj. kr. i fiiiga om energibeskattningen och drygt 1 400 nrilj.kr. i fr-iiga om skallen på alkohol och tobak. Med hänvisning till vad Jag nu har anfört hemställer jagalt regeringen föreslår atl antaga inom budgeldepartemenieiupprättade förslag till 1. lag om ändringi lagen (1947: 576) om statlig inkomstskall. 2. lag om ändringi kommunalskaltelagen (1928: 370), 3. lag om ändringi taxeringslagen (1956: 623), 4. lag om ändringi uppbördslagen (1953: 272), 5. lagom ändring ilagen (1958: 295) om sjömansskatt, 6. lag om ändringi lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om kommuns och annan menighetsutdebitering av skatt m. m,, 7. lag om ändringi lagen (1961: 436) om församlingsstyrelse, 8. lag on-|ändring i lagen (1970: 172) om begränsning av skatt i vissa fall. 9. lag om ändringi lagen (1962: 381) om allmän försäkring. 1979/80:58 73 10. lag om ändring i lagen (1976: 380) om arbeisskadeföisäkrij-ig. Det under- 7 angivna förslagel hai uppiiiltats i sainiåd niedchefen för kommundepariementet och de under ) och 10 uppiagna förslagen i samrådmed chefen för socialdepariemeiitel. Regeringen ansluter sig lill föredragandens övervägandenoch beslutar att genom proposition föreslå all antaga de förslag somföredraganden lagl fram. Prop,1979/80:5H 74 Propositionens huvudsakliga innehåll ........................... ....... 1 1 Förslag till lag om ändring i lagen (1947: 576) omstatlig inkomst 2 Förslag tilllag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370) .. 7 3 Förslag tilllag om ändring i taxeringlagen (1956: 623) 21 4 Förslag tilllag om ändring i uppbördslagen (1953: 272) 22 5 Förslag tilllag om ändring i lagen (1958:295) om sjömansskatt . 6 Förslag lilllag om ändring i lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om kommuns ochannan menighets utdebitering av skall, m. m............................................... 37 7 Förslag tilllag om ändring i lagen (1961: 436) om församlingsstyrelse 39 8 Förslag tilllag om ändring i lagen (1970: 172) om begränsning av skatt i vissa fall 41 9 Förslag tilllag om ändring i lagen (1962: 381) om allmän försäkring 42 10 Förslag till lag om ändring i lagen (1976: 380) om arbetskadeför- Utdrag av protokoll vid regeringssammanträde 44 1 Inledning....................................................................... 44 2 Föredragandensöverväganden ................................... 45 2.1 Utgångspunkter för den ekonomiskapolitiken ....... ..... 45 2.2 Fortsalt reformering avinkomstskatten ................ ..... 50 2.3 Det kommunala skatteunderlaget ........................ ..... 51 2.4 Teknisk anpassning av skatteskalan m.m................ ..... 53 2.5 Marginalskaltefrågor, m.m....................................... ..... 55 2.5.1 Sänkta marginalskatter för ................. ..... 55 2.5.2 Marginalskattespärr ...................................... 60 2.6 Folkpensionärernas skatleiältnader ....................... ..... 63 2.7 Tekniska frågor ..................................................... 64 2.8 Avdrag för avgift förarbetslöshetsförsäkring ......... ..... 70 3 Inkomsteffekterför ......................................... 72 4 Hemställan ................................................................. 72 5 Beslut ......................................................................... 73 -rryckeri, 1979