prop · G303100 · 1979-12-31 00:00:00 — B 8 Gemensam ^kontorsdrif^i^^m. B 9 Diverse utgifter B 10 Byggnadsarbetenför polisväsendet C Åklagarväsendet C 1 Riksåklagaren B 4 Polisverket:Särskild polisverksamhet för hindrande och uppdagande av brott mot riketssäkerhet ^m, ^m. B 8 Statenskriminaltekniska laboratorium B 6 : Förvaltningskostnader B 7 : Utrustning B 2 Polisverket:Inköp av motorfordon ^m.m. B 3 Polisverket:Underhåll och drift av motorfordon ^m. B 9 Gemensam kontorsdrift ^m.^m. B 5^Polisverkel: Diverse utgifter KB II I Polishus ^m.m. 1979/80:100 Bilaga 5 ^Littera och anslag i C 2Läns- och distriktsåklagar- C 2Läns- och ^dislriklsåklagar- ^D^ 1 ^D^ ^ I ^D^ 2 Allmänna ^domstolama ^D^ 2 Allmänna ^domstolama ^D^ 3 Allmänna ^förvaltningsdomsto- ^D^ 3Allmänna förvaltningsdomsto larna lama ^D^ 4 Bostadsdomstolen och ^hyres- ^D^ 4^Bosladsdomstolen och hyres nämnderna ^m.m. ^D^ 5 ^Utmslning till domstolar ^D^ 5Utrustning till domstolar ^D^ 6 Byggnadsarbeten för dom- ^Kb II 2Byggnadsarbeten för dom stolsväsendet ^slolsväsendel ^E^ 4 Maskin- ochverktygsutrustning ^m. ^E^ 5^Engångsanskaffning av inventarier ^m. ^E^ 6 Utbildning av personal ^m. ^E^ 8 Byggnadsarbetenför kriminalvården ^F^ 1 ^F^ 2^Kriminalvårdsanstaliema ^F^ 3 Frivården ^E^4 Maskin- och verktygsutrustning ^m. ^F^ 5 ^Engångsanskaffning av inventarier^m. ^F^ 6 Utbildningavpersonalm.fi.^F^ 7 ^Kb 1 1 Förvärv av ^jordbmksfas- ^tigheter för kriminalvården ^Kb II 3Vissa byggnadsarbeten för ^F^ Rättshjälp ^m.m. ^F^ I ^Rättshjälpskoslnader ^F^ 2^Rällshjälpsnämnderna ^F^ 3 Allmänna advokatbyråer: Uppdragsverksamhet ^F^ 4 Allmännaadvokatbyråer: ^Driflbidrag ^F^ 6 Ersättning ål vittnen^m. G Övriga myndigheter G I ^Justitiekanslem ^E^ ^ 1 ^Rättshjälpskoslnader ^E^ 2Rättshjälpsnämnderna ^E^ 3 Allmänna advokatbyråer: Uppdragsverksamhet^E^ 4 Bidrag till allmänna advokatbyråer ^E^ 5 Ersättning åt vittnen ^m. 1979/80:100 Bilaga5 ^Littera och anslag i G 3 Centralnämndenför fastig-helsdala G 5 Brottsförebyggande rådet:Förvaltningskostnader G 6Brottsförebyggande rådet: Utvecklingskostnader G 8^Brottsskadenämnden: Förvaltningskostnader G 9^Brottsskadenämnden: Ersättning för skador på grund av brott A 8 ^D^ ^ ^ ^ 6 9Datainspektionen A 10 Brottsförebyggande ^rådel: Förvaltningskostnader A 11 : Utvecklingskostnader G 5Bokföringsnämnden G 6 ^Brottsskadenämnden G 7 Ersättning för skador pågrund av ^broll ^H^ 2 Bidrag ^lillutgivande av litteratur på förvaltningsrättens område ^H^ 3 Bidrag ^lillvissa internationella sammanslutningar ^m. ^H^4 ^Slöd till politiska partier A 6 G I Bidrag tillutgivande av författningskommentarer ^m. G 2 Bidrag till vissa ^inlernalionella sammanslutningar^m, ^m, G 3 Stöd till politiska partier G 4 Vissa ^kosinader i anledning avallmänna val ^Prop.1979/80:100 Bilaga 5 158 1 ^Justiliekanslern........................................................................................ . 158 4 ^Riksrevisionsverkei ................................................................................ . 169 5 Hovrätten för Nedre ................................................................... 174 6 Kammarrätten i ........................................................................ 175 7 Norra allmänna advokatbyrån ................................................................... 175 8 Södra allmänna advokatbyrån .................................................................. 176 9 Västra allmänna advokatbyr^ån................................................................. . 183 32 Centralorganisationen /SR............................................................... 221 34 ().............................................. . 232 Den i betänkandet redovisade analysen av del ekonomiskautfallet vid de allmänna advokatbyråerna är klargörande. anförunder 7.1 om inriktningen av verksamheten vid de allmänna advokatbyråerna kanjag i allt väsentligt instämma i.Även jag tycker att del är viktigt ^atl del framhålls att något förbud förbyråerna all ^Prop.1979/80:100 Bilaga 5 159 handlägga ärenden utanför ^rättshjälpsområdel ^inleråder. Det bör tvärtom vara stimulerande för juristerna vid de allmännaadvokatbyråerna att ge sig i kast med dessa ofta mera komplicerade ärenden.Dessutom torde del bidraga ^lill alt ^förbällra byråernas anseende hosallmänheten om del blir bekant ^atl de åtar sig även annat än renodlade^rällshjälpsärenden. Kommitténs allmännaöverväganden i ^övrigl ger mig ^inle anledning ^lill ^någol särskilt uttalande. Förslagen under 8.1och 8.2 i fråga om ^möjlighelema all öka ^klienlinläk-^terna och minska^kostnadema finner jag väl underbyggda. Jag vill särskilt understrykakommitténs uttalande på ^s. 42 ^n^ om nyansering vid beräkning av arvoden iärenden utanför ^rättshjälpsområdel. När del gäller^förslagel ^lill organisatoriska ^ålgärder (8.3) ställer jag mig något tveksam^lill behovet av en fast ^ijänsl som ^konlaktperson i . Jaganser ^inle all skillnaden mellan de allmänna advokatbyråerna och övriga^myndigheler som har som centralinstans är så ^slor alt denmotiverar ^ell avsteg från de principer för ^organisalion someljest gäller. Avsnittet 8.4 Byråerna och staten ger mig anledning^lill följande kommentar. Jag anser del tveksamt om ^förslagel under 8.4.2angående ersättning för vikariekostnader vid onormalt ^slor frånvaro ärförenligt med principen om konkurrens på lika villkor. Det förhållandet ^atlsjukfrånvaron vid de allmänna advokatbyråerna är högre än vid de enskildabyråerna bör således enligt min mening inte föranleda någon särskild ekonomiskkompensation till de allmänna byråerna. I stället bör lämpligen ^ålgärdervidtagas för att komma till rätta med den höga frånvaron vid de allmänna advokatbyråerna. Av samma skäl(konkurrens på lika villkor) finnerjag del i princip vara felaktigt all privatpraktiserande advokater ^inle skallkunna få ersättning av statsmedel i ärenden som avses i punkt 8.4.3. ifrågasättas om ^inle möjlighet bör införas att ersättaprivatpraktiserande advokater för utgifter för ^lolkkoslnader irådgivningsärenden ^(s. 55). Kommitténs förslag till^ålgärder på ^rättshjälpsområdel (8.5) föranleder ingen erinran från min sida.Likaledes vill jag ansluta mig ^lill vad som anförs under 9 om viklen av att enfortlöpande omprövning sker av de allmänna ^advokabyråemas ^verksamhel. Detekonomiska utfallet och dess orsaker (5) Kommittén återger ikorthet de skäl ^DV i skilda sammanhang anfört ^lill all de ^allmännnaadvokatbyråerna har brottats med lönsamhetsproblem. Den ekonomiska undersökningkommittén själv utfört styrker de uppgifter 1979/80:100 Bilaga5 160 om orsakssammanhangen som ^DV lämnat. Några nyaiakttagelser synes inte ha gjorts. ^DV anser sig genom undersökningen ha fåttytterligare ^slöd för den inriktning av ^insalsema som i samarbete med byråernahittills skett i syfte att pressa^kostnadema och förbättra ^iniäklema. Åtgärdersom pågår for att förbättra lönsamheten (6) ^Beiräffande utfallet under^budgetårel 1978/79 av insatta åtgärder för ^atl förbättra lönsamheten måhänvisas ^lill denverksamhetsberättelse som avlämnas . I korthet kan emellertid nämnasatt ansträngningarna ^atl öka intäkterna främst inriktats på bättremarknadsföring och skärpt ^debileringskonlroll. ^Intäklsökningen blev under^årel . ^Ålgärder riktade mot kostnadssidan har ^främsl bestått ianpassning av personalorganisationen ^lill ^eflerfrågan, granskning av^lokalbeslåndet och ^insalser för ^atl ^molverka ^ell ^onödigl ^högl^ulnyttjande av den rörliga krediten. Årskostnaderna beräknas ha minskal med irunt tal ^lill följd av dylika ^ålgärder. ^DV inriktar i stigande gradsina ^insalser på all utveckla och stärka byråernas beredskap ^mol framtidaförändringar i efterfrågan på deras tjänster till följd av ändringar ilagstiftningen, i konkurrensläget eller av andra skäl. En ökad satsning påutbildning utgör därvidlag ^ell betydelsefullt inslag. Ett nära samarbete haretablerats med på utbildningsområdet.^Rationaliseringsarbeiel inriktas på studier av möjligheterna ^atl utnyttja^ADB-teknik i kontorsarbetet. Sålunda pågår utvärdering avförsök som skett ^atl utnyttja textbehandlings-utrustning för framställning av^standarddokumenl, för klient- och ^moi-^partsregisler mm. ^DV vill slå fast alt denväsentligaste förutsättningen för all de allmänna advokatbyråerna ävenframdeles skall kunna bedriva en effektiv och rationell verksamhet är ^atl defår konkurrera med privata byråer på lika villkor. Denna förutsättning måste^främsl beaktas vid bestämmande av verksamhetsinriktningen men uppmärksamhetenriktas också på sådana ^kosinader som åvilar de allmänna advokatbyråerna ideras egenskap av ^slalliga ^myndigheler och som följaktligen saknar^molsvarighet på den ^privala sidan. Allmänna överväganden (7) Staten har ^etl ansvar förall medborgarna äger tillgång till kvalificerad hjälp i ^råiisliga angelägenheter.Förekomsten av ^slatliga advokatbyråer är ^ell Ullryck, bland andra, för dettaansvar. Kommittén framhåller ^atl det statliga ansvaret för tillgången pårättsligt biträde måste preciseras i fråga om ämnesområde, kvalitet, kvantitetoch geografisk spridning. Det framgår inte klart av betänkandet om kommitténförordar en delvis ^Prop.1979/80:100 Bilaga 5 161 annan eller ändrad motivering till ^atlstaten driver ^advokaiverksamhet än den ^s^t)m presenterades när ^rättshälpsrcformengenomfördes. D^å^ ^anfi^ndcs bland ^annal att statliga ^byiåer behövs för allerbjuda ^klienlerna valfrihet mellan privat verksamma och statligt anställdaadvokater. ^Konimiiicn berör ^inle det argumentet för statliga advokatbyråer, ^vilkel ger ^DV anledning uttala all det enligt ^DV:s mening alltjämtbör tillmätas bärkraft. För mångamänniskor i samhället utgör del säkert en viss trygghet all vid val av advokatkunna vända sig till en allmän byrå. För de allmänna advokatbyråerna bör äveni ^fortsäUningen gälla att de är skyldiga att åtaga sig ärenden inomrättshjälpsområdet. ^N^ägon ^yllerligii^restyrning av deras verksamhetsinriktning bör inte förekomma. Del finns sålunda ingen anledning att. som kommitt^én ^gjort, så ^kraftiglbetona att ^tyngpunkten i ^byiåernas verksamhet skall ligga inom rättshjälpsområdet^.^ En sak är att de ^allmänn^ti advokatbyråerna rent faktiskt har tyngdpunktenav verksamheten förlagd dit, en annan all lägga hämsko på deras utveckling,vilket med säkerhet skulle bli ^fallel om kommitténs uppfattning blir vägledande.Kommitténs utläggningar om inriktning på ^"allemansärenden" förtanken till den verksamhetsinriktningsom var förhärskande på ^rältshjälpsanslalternas tid. ^DV anser att del vorevärdefullt om bistånd i alla slags rättsliga angelägenheter tillhandahöllsallmänheten även av statligaadvokater. En konkurrens på lika villkoräven ^ulom ^rätishjälpsområdet är ägnad att motverka en osund utvecklingav advokatersättningarna. De främsta skälen för ^DV att förorda enöppnare verksamhetsinriktning är ^emellerlid följande. Den statliga byråorganisationen måste fåutvecklas så att den blir mindre känslig för ändringar iverksamhetsbetingelserna. Erfarenheten har visat hur ny eller ändrad^lagsliftning drastiskt ändrat inkomstbilden för byråer med snävverksamhetsinriktning. Anledning saknas att anta all sådana förändringar inteskall inträffa . ^Eör alt lättare kunna anpassa sig ^lill ändradeförhållanden bör byråerna ha en så ^slor handlingsfrihet som möjligt. Förrekryteringen till de allmänna advokatbyråerna är det vidare av väsentligbetydelse att juristerna erbjuds utvecklingsmöjligheter som inte är sämre än desom kan erhållas i privat verksamhet. ^DV kan inte se något felaktigt i att enallmän advokatbyrå får utveckla en specialitet, kanske av exklusiv natur sålänge byrån svarar även mot sin skyldighet alt ta emot uppdrag inomrättshjälpsområdet. Av det som sagts nu framgår ^atl ^DVförordar en sådan ändring av ^3^§^ instruktionen (1973:249) för de allmännaadvokatbyråerna att en längre gående styrning av verksamheten inte bör ske än som följer av åliggandetatt lämna ^rättshälp enligt rättshjälpslagen. Till följd härav får ^DV föreslåatt 3 ^S^ instruktionen för de allmänna advokatbyråerna får följande lydelse:"Vid allmän advokatbyrå lämnas rättshjälp enligt ^rättshjälpslagen (1972:429). Om det kan ske utan hinderför den ^verksamhel som bedrivs enligt 11 1979180. 1979/80:100 Bilaga5 162 ^rällshjälpslagen skall vid ^allm^iin ^advc^ikalbyiålämnas ^annal ^biliäde i rättsligangelägenhet." ^Förslagelatt låta tillämpning av taxa enligt ^3S andra stycket ^utg^ä^ kommenterasunder avsnitt 8.1.3. Vad ^kommitlcn anförtom kostnadskontroll, neutralitet i ^ftåga om kos^tnader och marknadskrafternasinverkan föranleder ingen erinran från ^DV:s sida. Det bör dock understrykasatt en nämnvärt lägre marknadsandel för de allmänna advokatbyråerna än de hari dag knappast skulle ge en tillräckliginsyn i advokatverksamheten ochmöjligheten till kostnadskontroll. ^Kummittcnsförslag i de olika frågorna (8) Marknadsföring (8.1.1) Kommittén anser i likhet med^DV ^atl de allmänna advokatbyråerna aktivt måste marknadsföra sina tjänster.^DV anser att de allmänna advokatbyråerna därvid inte blott bör upplysa om sinexistens ulan i större utsträckning än tidigare och på ett mera aktivt sättfästa allmänhetens uppmärksamhet på vilka tjänster och vilken service somerbjuds vid en allmän advokatbyrå. Genom en sådan marknadsföring kan eventuelltkvardröjande missuppfattningar om att en allmän advokatbyrå såvitt gällerärendeinriktningen är alt jämföra med ^lidigare rättshjälpsanstalt undanrö^jas. Debitering(8.1.3) För de allmänna^advokabyråerna gäller att kostnaderna för verksamheten skall täckas avintäkter. Kostnadsnivån för de allmänna byråerna är vägledande vid^laxesätlning. Kostnadstäckningen är angelägen inte ^enbari från den synpunktenatt staten ej skall belastas ekonomiskt utan även därför att det är önskvärt^atl åstadkomma konkurrens pä lika villkor mellan allmänna och privataadvokatbyråer. Som nämnts i kommentaren till avsnitt 6 har ^DV ägnat^debiieringsfrågorna särskild uppmärksamhet. 1 ^3§byråinstruktionen sägs ^atl taxa som fastställts för bestämmande av ersättningtill biträde enligt rättshjälpslagen skall ^lillämpas även i ^ftåga om annatuppdrag. Bes^täm^melsen torde ha kommit till då del allmäntantogs att ^rättshjälpsområdel skulle ^taxeregleras i betydligt störreomfattning än som senare visat sig möjligt. Ledning för debiteringen skulle dåkunnat erhållas på ^etl enkelt sätt.Del kan ifrågasättas om regeln bör slå kvar i instruktionen. ^DV anservisserligen alt den bakomliggande tanken är tilltalande. En tillämpning avsamma normer vid bestämmande av biträdesersättning inom och uto^m^rättshjälpsområdet medför en garanti för allmänheten att de allmännaadvokatbyråerna inte tar mer betalt för sina tjänster än en tillsynsmyndighetfunnit vara skäligt. Från allmän synpunkt medför en sådan debitering vidare enangelägen prispress pä advokattjänster och 1979/80:100 Bilaga 5 163 ett stimulerande konkurrensmedel för^advokalverksamheten. Praxis vid bestämmande av ersättning utanför ^taxesatlområde är emellertid numera så fast utvecklad att n^ågot behov av^instruktionsbeslämmelse inte längre föreligger. Minskadekostnader (8.2) anför häromfattar i allt väsentligt sådana uppslag som ^varil och är förem^ål föringående behandling inom ^verkel. Under ett senare avsnitt (8.4) redovisar ^DV sin inställning ^lillkommitténs förslag i kostnads-delen. ^Orguiiisulorisku åtgärder (8.3) Styrsystem för de allmänna ^advokatbyräeina (8.3.2) Kompetensfördelning mellan riksdag, regering och ^DV ^DV tillstyrkerkommitténs förslag om kompetensfördelning. Såvitt gäller frågor omtjänstetillsättning är ^DV medvetet om att ^återbe-^sättning av tjänst i vissafall medför ^olillfredssällande lång handläggningslid. En bidragande orsak^lill ^lidsuldräkl vid ^lillsältningav tjänster är föreliggande förhandlingsskyldighet. ^DV skall - med beaktandeav föreliggande berättigade krav på ^medin^f^iytande - undersöka möjligheternaalt genom kollektivavtal få till stånd förkortning av den tid informations- ochförhandlingsskyldigheten tar. Kommittén föreslår inga ändrade handläggningsregler.Utan sådana ändringar kan de handläggningstider kommittén ansett önskvärda intehållas. Sedan ^oklober 1976 haradvokater från allmän advokatbyrå varit knutna till ^DV som konsulter för ^atlbiträda verket i frågor som rör verksamheten vid de allmänna advokatbyråerna.Byte har skett och den advokat som tjänstgör i ^DV är såledesden tredje i ordningen. ^DV har ^bedömi behovet av att knyta advokat till^verkel som permanent och hälsar ^däiför förslaget om ^inräiiande av en ^Ijänslmed ^lillfredsslällelse. Del ^lorde få ankomma på ^verkel ^atl närmare beslutaom tjänstens infogande i organisationen. Byggnadsstyrelsensroll (8.3.2) anskaffar lokaler åt de allmänna advokatbyråerna. Myndighetens handläggning har, somkommittén påpekar, varit föremål ^föi kritik.Någon annan åtgärd än alt hos ^byggn^tidssiyrelsen utses en kontaktman för deallmänna advokatbyråerna föreslås inte. Föl de allmänna ^advokatbyr^äeina ^äi^'^ det ensvårbegriplig ordning ^atl ^Prop.1979/80:100 Bilaga 5 164 besluten om ^f^iirhyrning skall fallas av byggnadsstyrelsenmedan praktiskt ^lugci alla förberedelser och ^bedöniningai görs av berörd^byrii och ^DV. En bättre ordning vore att ^DV i samspel med byråerna ficköverta lokalan-svaret vad gäller ^förhyrningarnti. Det innebär ingen kritik ^;iv byggnadsstyr^elsen när ^DVhävdar att en sådan ordning skulle ^innebäia en snabbare och ^mcia rationellhantering av lokalfrågorna som den medger en bättre anpassning tillde allmänna advokatbyr^åernas behov, som det skulle innebärastimulans för de anställda vid ^byränalt verka för ^etl sa gott resultat som möjligt. ^DV förordar ^däiför all^verkel får överta lokalansvaret vad avser förhyrning av lokaler. ^Byråernuoch sluten (8.4) Anslagsmodellerför statliga myndigheter (8.4.1^) Med hänsyn ^lill allallmänna advokatbyråer skall verka på lika villkormed de privatpraktiserande advokaterna förefaller det naturligt attanvända en förelagsform som skapar förutsättningar härför i så stor^ulslräckning som möjligt. Om aktiebolagsform valdes skulle rättvisare och medkonkurrenskraftig ^lönesältning kunna ske, rekryterings- ochtillsättningsförfarande vad gäller olika tjänster skulle förenklas, rationella möjligheter att disponera överskotti verksamheten skulle förefinnas och frånvaron av ^f^iera myndighetsfunktionerskulle skapa större handlingsfrihet. De nackdelar som är förbundna med enövergäng till annan verksamhetsform överväger emellertid som kommittén^redovisal i ^etl tidigare avsnitt (8.3). ^DV delar den av ^kominillénframförda uppfattningen att de allmänna advokatbyråerna åtminstone förnärvarande bör förbli statliga myndigheter. Driftbidragtill verksamheten vid de allmänna advokatbyråerna (8.4.2) ^Slalliga bidrag tillverksamheten vid de allmänna advokatbyråerna bör begränsas i största möjligautsträckning och ej utgå såvida ej särskilda skäl föreligger. Sådana skäl harsedan byråernas tillkomst ansetts föreligga beträffande ^kosinader vid socialmottagning. Den bidragsformen måste givetvis bibehållas. ^DV tillstyrker alt ersättningsreglerna ändrasså som kommittén ^föreslagil. En nyhet utgör förslaget om ersättningför huvudkontor som bas för social mottagning. ^DV välkomnar förslaget. Den^föieslagna ordningen möjliggör en öppen redovisning av den subvention sommåste till för att garantera verksamheten i de fall som avses. Förslaget om^ersäitning för ^vikarialskostnader tillstyrks. ^DV avstyrker^förslagel om ersättning för personalkostnader föranledda av myndighetsformen.Någon invändning kan i och för sig inte riktas mot vad kommittén ^anfön.Merkostnaderna på byråerna ^lorde ^emellerlid balanseras av värdet på detarbete ^DV utför för byråernas räkning i form av ^löneadministralion ^m.m. ^Prop.1979/80:100 Bilaga 5 16^5 Ersättning för specialutrustadelokaler bör utgå i enlighet med kommitténs förslag. Beträffande ersättningför tolkkostnader vill ^DV i delta sammanhang ta upp en ^fiåga sominvandrarbyrån i aktualiserat. Skall en invandrare som ^inlebehärskar svenska språket vara hänvisad till en allmän advokatbyrå förrådgivning enligt ^rättshjälpslagen? Under förarbetena till^rättshjälpsreformen uppmärksammades alt vissa svårigheter rörande tolk skullekunna uppslå vid tillämpning av reglerna om rådgivning. Departementschefenuttalade ^(prop. 1973; 74 sid. 39) bland ^annal följande; De antydda problemen berorhuvudsakligen på att den för rådgivning ^bestämdiiavgiften, , inte medger att tolk anlitas i ^rådgivningsärendel. Delta skulle kunnaleda till alt rådgivning i praktiken aldrig skulle kunna lämnas en ickesvenskspråkig person. En sådan ordning är givetvis inte godtagbar. Det fårantas alt just invandrare, vars kunskaper om svenska förhållanden ärbegränsade, har ^sårskill behov av all till en rimlig kostnad kunna göra sådanaförfrågningar som avses med ^rådgivningsinstiiuiet. Jag föreslår därför alt deallmänna advokatbyråerna bereds möjlighet alt anlitatolk (översättare) i rådgivningsfall på liknande sätt som de nuvarande^rätlshjälpsanstalierna, utan att ^della skall påverka byråernasrörelseresultat. Del är med andra ordbara vid allmän advokatbyrå som tolk vid rådgivning kan anlitas utan kostnadför den rättssökande. Vill den icke svensktalande invandraren gå till privatadvokatbyrå får han, om det är fråga om rådgivning, själv betala ersättning ^lill tolk såvida inte invandrarbyråtar på sig kostnaden. ^Detla kan innebäraökade kostnader för invandraren för resa till allmän advokatbyrå eller förtolk. Dessutom är det fråga om invandrares rätt all fritt få välja advokat.Svårigheten kan också belysas av ^atl makar, båda i behov av tolk, men medmotstridiga intressen, vänder sig till allmän advokatbyrå. Ena maken får då -om advokat på orten skall anlitas -hänvisas ^lill privat advokat ulan alt därvid^lolkkostnaderna kan ersättas av allmänna medel. ^DV ifrågasätter om tiden intenu är mogen ^atl låta samtliga advokatbyråer i riket och ej endast de allmännafå sin kostnad för tolk vid rådgivning enligt ^rällshjälpslagen ersatt avallmänna medel. Statligersättning i ärenden som annars ej skulle bli behandlade (8.4.3) ^DV har i skrivelse ^lilljustitiedepartementet (bilaga 2) föreslagit att ersättning^lill ^likvidalor i aktiebolag då bolaget saknar tillgångar och likvidationen^föranlells av anmälan från patent- och registreringsverket skall ^ulgå avallmänna medel. Den av ^DV föreslagna ordningen har därefter antagils såvittgäller ersättning till förvaltare i mindre konkurs som avskrivs enligt 185 ^d^^S^ konkurslagen. Enligt mening saknas anledning befara attadministrationskostnaderna för det av ^verkel föreslagna systemet skulle bli avnågon nämnvärd ^slorlek. ^Prop.1979/80:100 Bilaga 5 166 stolsverket förordar därför en ordning i enlighet medsitt tidigare angivna förslag. ^DV ansluter sig helt ^lillkommitténs förslag och motiveringen för det. Av särskilt intresse är kommitténssyn på behovet av utbildning för advokatkåren i dess helhet och statens ansvarför ^atl fortbildning anordnas. Som nämnts förut i detta yttrande har ^etlbetydelsefullt samarbete börjat utvecklas på utbildningsområdet mellan ^DV ochSveriges advokatsamfund. ^Statskapit^til (8.4.4).redovisning av förändring i upparbetat värde (8.4.5) och eftergift av viss delav ackumulerade förluster (8.4.8) Inledningsvis vill ^DV beröraen fråga som inte behandlats av kommittén nämligen frågan om disposition avvinst och täckande av förlust vid de olika byråerna. Departementschefen anförde i ^prop. 1973: 74 sid. 38all ^.^ ^.^^resultaluljämning byråerna emellan ej bör förekomma. En resultat-utjämningmellan de allmänna byråerna skulle i praktiken innebära en"koncernbildning" som inte står i överensstämmelse med den ställningi förhållande till enskilda advokater som de allmänna advoka^tbyråerna avsesfå. Över- eller underskott i verksamheten vid de olika byråerna får i stället balanseras från ett budgetär till ^elt ^annal." ^DV vill understrykabetydelsen av ^atl ett ^kortsikligi ^budgelårslänkande inte läggs påverksamheten vid de allmänna byråerna.