prop · G30354 · 1979-12-31 00:00:00 — Förmänniskor - unga eller vuxna - som behöver vårdas eller bo i annat hem än detegna skall det finnas familjehem och hem för vård eller boende. Med familjehemavses såväl de nuvarande fosterhemmen som andra enskilda hem. Hem för vårdeller boende blir det sammanfattande begreppet för institutioner.Det innesluter nuvarande barn- och ungdomshem, ungdomsvårdsskolor,nykterhetsvårdsanstalter, inackorderingshem för narkotikamissbrukare m. m. Kommunernaoch landstingskommunerna skall enligt lagförslaget ha ansvar för att behovet avhem för vård eller boende inom blir tillgodosett. Behovet avsådana hem och ansvarel för deras inrättande och drift skall redovisas i enplan för varje landstingskommun. Huvudmannaskapet för de nuvarande statligaungdomsvårdsskolorna och allmänna vårdanstalterna för alkoholmissbrukareföreslås bli överfört till i första hand landstingskommunerna. Förhandlingar omett sådant överförande pågår f. n. mellan statens förhandlingsnämnd . 1lagen ges särskilda regler dU skydd för underåriga. De ersätter framför allt denuvarande reglerna om foslerbarnsvård i barnavårdslagen. Åldersgränsen höjs från 16 till bl. a. närdet gällerkrav på socialnämndens medgivande till att barn får tas emot för vård ochfostran i hem som inte tillhör någon av hans föräldrar eller någon annan somhar vårdnaden om honom. Denföreslagna socialtjänstlagen innehåller också bestämmelser omnämndorganisalionen, handläggning av ärenden och register. Kommunerna gesmöjlighet att inrätta sociala distriktsnämnder under socialnämnden. Liksomdistriktsnämnderna enligt nuvarande lagstiftning skall de främsl 1979/80:54 83 handläggaärenden om vård eller andra åtgärder beträffande enskilda personer. Dislriktsnämndernaföreslås emellertid ocksä kunna få vidgade uppgifter jämfört med . Omfullmäktige beslutar det, fär socialnämnden uppdra åt dislriktsnämnderna altgöra framställning till fullmäktige, besluta i frågor som gäller den allmäntförebyggande verksamheten i distriktet samt ha hand om egendomsförvaltning ochpersonalärenden. Fullmäktige får föreskriva att distriktsnämnderna skall lämnasina budgetförslag till socialnämnden, som med eget yttrande skall överlämnaförslagen till kommunstyrelsen. föresläsha tillsynen över i riket. Till ledning för socialtjänstlagenslillämpning skall styrelsen utfärda allmänna råd. Länsstyrelserna föreslåsfå i uppgift atl följa lagens lillämpning, informera och ge råd tillallmänheten i frågor som rör , biträda socialnämnderna i derasverksamhet och se till att nämndema fullgör sina uppgifter på eltändamålsenligt sätt. En särskild social enhet inrättas vid länsstyrelserna. Socialtjänstlagenföreslås slutligen innehålla bestämmelser om rätt för den enskilde att hoslänsrätten överklaga socialnämndens beslut i ärenden om rätt till bistånd m. m. En fristående/ag medsärskilda bestämmelserom vård av unga(L VU) föreslås för att garantera behövligvård när sådan inte kan ges med den unges eller föräldrarnas samtycke.Bestämmelserna ersätter i viss utsträckning barnavårdslagens bestämmelser omomhändertagande för samhällsvård. Vård med stöd av LVU skall beredas den som ärunder , om brister i omsorgen om den unge eller hans egel beteende medförrisker för hans hälsa eller utveckling. Förden som behöver vård p. g. a. sittbeteende kan vård med stöd av lagen beslutas tills den unge fyller . Värdmed stöd av LVU beslutas av länsrätten efter ansökan av socialnämnden. Kan länsrättensbeslut inte avvaktas, får nämnden i vissa fall besluta att omedelbartomhänderta den unge. Sådana beslut skall underställas länsrättens prövning. Beslutom omhändertagande eller om värd enligt lagen medför rätt för socialnämnden attbestämma hur vården skall ordnas och var den unge skall vistas under värdtiden.Nämnden skall noga följa vården av den unge och regelbundet pröva om värdenenligt lagen kan upphöra. I fräga om unga som bereds vård p. g. a. sitt egetbeleende skall nämnden minst en gäng pröva om vården kan upphöra.När värd enligt lagen inte längre behövs, skall nämnden förklara värdenavslutad. Närdet gäller personer skall det inte längre vara möjligt att beslutaom vård utan samtycke enligt sociallagstiftningen. I stället föreslås att lagen(1966:293) om beredande av sluten psykiatrisk värd i vissa fall (LSPV) skallkompletteras med vissa bestämmelser om missbrukare. Enligtlagförslaget skall den som är beroende av alkohol eller narkotika och tillföljd härav är i trängande behov av avgiftning och annan psykiatrisk vård i 1979/80:54 84 sambandmed denna kunna beredas vård oberoende av samtycke, om utebliven vård skulleinnebära allvariig fara för hans hälsa eller liv eller för nägon annanspersonliga säkerhet eller hälsa. Vård med stöd av lagen skall kunna pågå ihögst . Som regel skall sjukhuset meddela socialnämnden om intagningav en missbrukare. blir skyldig att upprätta en plan för den värdsom missbrukaren kan behöva efter det att sjukhusvistelsen har upphört. Vidöverklagande av beslut om intagning för värd enligt den nya regeln gäller enrätt tili särskilt snabb besvärsprövning. Brottsbalkensbestämmelse om överiämnande för vård enligt barnavårdslagen som påföljd förbrott av unga ersätts av överiämnande för vård inom socialtjänsten.Bestämmelsen om överiämnande för vård enligt lagen om nykterhetsvård upphör attgälla. Den nya socialtjänstlagen medför också följdändringar i ett stort antalandra lagar. Samtligalagförslag föreslås träda i kraft den . Propositionen beräknaskunna behandlas under /80. 3Särskilt om de sociala distriktsnämnderna Redannu ger lagen (1970:296) om social centralnämnd m. m. (SCL) kommunerna möjlighetatl inrätta tvä eller flera lokala nämnder, sociala dislriktsnämnder, förhandläggning av vissa ärenden enligt främst socialhjälpslagen, bamavårdslageneller nykterhetsvårdslagen. Förutsättningen för att inrätta distriktsnämnder ärdock att kommunen enligt samma lag har beslutat atl de uppgifter som ankommerpä socialnämnd, och nykterhetsnämnd enligt gällandeförfattningar skall has om hand av en för de tre vårdområdena gemensam socialcentralnämnd. Distriktsnämndernaskompetens bestäms i 4 § SCL. Där sägs atl del ankommer på social distriktsnämndatt avgöra ärenden som avser värd och behandling eller annan åtgärd beträffandeenskild person enligt ShjL, BvL eller NvL. Fullmäktige fär uppdra åtdistriktsnämnden att även i övrigt avgöra ärenden som avser vård och behandlingeller annan åtgärd beträffande enskild person. Del sistnämnda kan t. ex. avseärenden om bidragsförskott och allmänna barnbidrag, ärenden om fördelning avplatser vid ålderdomshem m. m. Distriktsnämndlär inte göra framställning och avge yttrande till fullmäktige. Dettaförbehålls den centrala nämnden, 1prop, 1970:121 med förslag till lag om social centralnämnd m, m, (s. 37) angavsföljande om kompetensfördelningen mellan en social centralnämnd ochdistriktsnämnderna: "I de kommuner där distriktsnämnder inrättas kommercentralnämnden huvudsakligen att svara för organisation, administration ochekonomisk förvaltning, för samordning, information och uppföljning beträffandesocialvårdsverksamhelen, för planeringen inom socialvårdssektorn, för socialvårdensmedverkan i den allmänna samhälls- Prop.1979/80:54 85 planeringensamt för ett allmänt förebyggande arbete i syfte att motverka uppkomsten avsociala störningar," Enligt förslaget tillsocialtjänstlag (prop. 1979/80:1) skall det föratt fullgöra kommunens uppgifterinom finnas en socialnämnd i varje kommun (4 §),Kommunfullmäktige fär besluta att i kommunen inrätta tvä eller flera socialadislriktsnämnder, var och en för ett geografiskt distrikt (41 §). De socialadislriktsnämnderna avgör ärenden som enligt SCL eller annan författningankommer på socialnämnden och som avser värd eller någon annan åtgärdbeträffande enskild person, om inte fullmäktige har beslutat annoriundabeträffande en viss grupp av ärenden. Möjligheten för fullmäktige att begränsanämndens kompetens motiveras med atl det kan vara lämpligt att frågor, somgäller hur kommunens gemensamma resurser skall utnyttjas, t, ex, fördelning avplatser i förskola och , kan handläggas centralt. Vidare fär distriktsnämndernaenligt lagförslaget (44 §) göra framställning till fullmäktige, besluta ifrågor som gäller den allmänt förebyggande verksamhelen i distriktet, handhaförvaltning och verkställighet i fräga om egendom som annars förvaltas avsocialnämnden samt handlägga frågor om anställning, ledighet, vikariat ellerskiljande från tjänsl samt andra frågor beträffande personal inomdistriktsnämndens verksamhetsområde. Som förutsättning för atl distriktsnämndenskall ha denna kompetens gäller dock den viktiga föreskriften atl socialnämndenskall ha uppdragit åt distriktsnämnden att handha sådan fråga och attfullmäktige skall ha givit socialnämnden befogenhet atl lämnasådant uppdrag. I fråga om budgetframställningar ges den ytterligare regeln attfullmäktige får föreskriva att distriklsnämnd alllid skall lämna sådanframslällning försl till socialnämnden, som sedan med eget yttrande skallöveriämna förslagen till kommunstyrelsen. Genomden föreslagna regleringen öppnas möjlighet att ge de uppgifter som enligthuvudregeln ankommer pä socialnämnden åt dislriktsnämnder. Vad gäller andrauppgifter än de som avser enskilda personer fömtsätter en sådan ordning dockbeslut av både fullmäktige och socialnämnden. Vidare begränsas kompetensen tillatl avse frågor knutna till distriktsnämndens geografiska distrikt. Omdistriktsnämnder inrättas skall de vara minst två. Distrikten skall täckakommunens hela yta. Föredragandedepartementschefen anför i prop. 1979/80:1 bl. a. följande (s. 558): "Enligtden beslutade lagen (1979:408) om vissa lokala organ i kommunerna fårkommunfullmäktige tillsätta lokala organ i kommunema. Fullmäktige bestämmer delokala organens uppgifter och verksamhetsområden. Det innebär alt om enceniral nämnd och distriktsnämnder har inrättats, så ankommer det päfullmäktige att bestämma kompetensfördelningen mellan dem. Om fullmäktige pämotsvarande sätt för den specialreglerade förvaltningen som socialtjänstenulgör skulle ges ensam behörighet alt 1979/80:54 86 fastställakompetensfördelningen mellan socialnämnden och distriktsnämnderna, skulle delsjälvständiga ansvar som bör tillkomma socialnämnden kunna tunnas ut.Fullmäktige skulle med en sådan ordning formellt kunna överföra sådanauppgifter lill distriktsnämnderna att socialnämnden inte kunde utöva ettövergripande ansvar. Delhar inte ansetts au den specialreglerade förvaltning som utgörbör jämställas med den kommunallagsreglerade förvaltningen. Inom dennaförvaltning råder det full frihet för kommunen alt tillsätta de nämnder sombehövs och med de uppgifter som fullmäktige fastställer. För denna oregleradeförvaltning kan det därför sägas vara principiellt riktigt att fullmäktigeockså skall ensam reglera uppgiftsfördelningen mellan centralnämnd ochdistriktsnämnder. För den specialreglerade förvaltningen gäller däremot somregel en skyldighet för kommunen att tillsätta nämnder för att fullgörauppgifter som anges i särskild lagstiftning. Med en lagstiftning, somförutsätter alt det inom kommunen skall finnas en nämnd som har detövergripande ansvaret för verksamheten, har det inte ansetts kunna förenas enrätt för fullmäktige att självständigt besluta i fräga om kompetensfördelningenmellan en sådan central nämnd och distriktsnämnden." Socialvårdenskiljer sig alltså från övriga speciallagsreglerade verksamhetsområden på detsättet att där redan finns en lagstiftning som medger att kommunen inrättarlokala organ, sociala distriktsnämnder, låt vara att reglerna i vissa avseendenskiljer sig års lagstiftning om lokala organ. Kommunernas socialaverksamhet står inför en genomgripande omdaning inte minstlagsiiftningsmässigi. Från skall det gälla en enhetliglagstiftning med en den nya . Möjlighetemaatt inrätta två eller flera distriktsnämnder behålls, men distriktsnämndernaskompetens utvidgas kraftigt i linje med vad som gäller enligt lagen om vissalokala organ i kommunerna. En viktig skillnad i förhållande till den senarelagen är att det i socialtjänstlagen har lagls på den cenlrala nämnden allefter kommunfullmäktiges beslut uppdra åt distriktsnämnderna att isocialnämndens ställe handlägga andra uppgifter än sädana som gäller vård m. m.av enskild person. Regeringenhar alltså tagit ställning för ett system med lokala organ inomden nya . Det kan mot den bakgrunden inte gäma komma i fråga allföreslå en försökslagsliftning som skulle träda i kraft ett är tidigare och somskulle innebära viktiga avsteg från principerna i det redan överiämnadepropositionsförslaget. Som framgår av det tidigare citeradedepartementschefsuttalandet när det gäller frågan om alt behålla ett övergripandeansvar hos socialnämnden finns det principiella skillnader mellankommunallagsreglerade och specialreglerade nämnder som åtminstone för 1979/80:54 87 socialvårdens() del motiverar en något annoriunda reglering än den somriksdagen har beslutat skall gälla beträffande kommunallagsreglerade nämnderfr. o, m, 1980, Inte heller kan man gärnatänka sig att - utan att ha hela socialtjänstpropositionen tillbedömning - med ett beslut om lokala organ som innefattar ocksäspecialreglerade nämnder skulle föregripa ett ställningstagande tillsocialtjänstpropositionens förslag i dessa delar, i varje fall inte omförslagen skulle skilja sig åt på viktiga punkter. Ev. hinner intebesluta om socialtjänstproposilionen förrän . Men det anförda behöver åändra sidan inte innebära att de sociala nämnderna måste lämnas utanför enutvidgad tillämpning av lagen om vissa lokala organ i kommunerna. Det bör varamöjligt atl i viss utsträckning anpassa den gällande sociallagstiftningen tilllagstiftningen om lokala organ. Det enklaste vore alt införa de regler somföresläs i socialtjänstlagen förden nuvarandenämndorganisationen. Kommunerna skulle då få möjlighet att i belydandeomfattning föra över den centrala nämndens uppgifter på distriktsnämnder, menmed den skillnaden att man behöll ett Övergripande ansvar för centralnämnden.Man skulle vidare kunna öppna möjlighet alt lägga över uppgifter frånskolstyrelse, hälsovårdsnämnd osv, på de sociala distriktsnämnderna.Konstruktionen med den sociala centralnämndens övergripande ansvar möjliggördäremot knappast att sociala uppgifter skulle läggas på lokala organ enligtlokalorganslagen. Föratt åstadkomma en skisserad anpassning av reglerna i sociallagarna tilllagstiftningen om lokala organ kan man tänka sig att socialvården undantas iden lagstiftningen och att SCL i stället omarbetas. En annan utväg är attupphäva SCL ett är tidigare än som var tänkt och föra in de nya"SCL-reglerna" i lagen om vissa lokala organ i kommunerna. Det är docktroligt att det senare alternativet medför onödigt stora ingrepp i den nyalagen. Slutligenbör även följande anmärkas. Omman trots vad här har sagts genom en särskild lagstiftning vill göra detmöjligt för kommunfullmäktige att fritt lägga ut barnavårdsnämndens, socialnämndensoch nykterhetsnämndens uppgifter på lokala organ - etl eller flera - kommer SCLatt lä en egendomlig ställning, SCL fömtsätter att om en kommun väljer attlägga dessa nämnders uppgifter på en central nämnd, så måste dedislriktsnämnder som kommunen också kan inrätta enligt SCL se ut på ett visstsätt. Distriktsnämnderna är reglerade både till antal, områden och uppgifter.Vidare skall de obligatoriskt handlägga vissa uppgifter enligt ShjL, BvL ochNvL. SCL ger alltså inte någon valfrihet åt fullmäktige i dessa avseenden. Dettorde därför vara önskvärt för att inte säga nödvändigt att, vilken lösning somän väljs, göra ändringar ocksä i SCL för att anpassa den till enlokalorganslag. Underlåter man detta skulle man fä två med varandra konkurrerandelokalorgansystem, något som är ägnat att enbart skapa förvirring både hoskommunerna själva, hos andra myndigheter och hos allmänheten. 1979/80:54 88 1 Organisationeninom den allmänna hälso- och miljövården Ettflertal myndigheter har ålagts hälso- och miljövårdande uppgifter. som finns byggdes till största delen upp . Organisationenär uppdelad på nivåer-central, regional och lokal nivå. På regeringsnivå berörsflera departement, men hälso- och miljövårdsfrågor handläggs framför allt avjordbruks- och socialdepartementen. Tillsyn som rör hälsovård och miljövårdbedrivs av myndigheter pä central och regional nivå och i de flesta fall även avlokala myndigheter. Dencenlrala tillsynen utövas främst av , ,, arbetarskyddsstyrelsen och lantbruksstyrelsen, Hälso-och miljövärdsorganisationen kan översiktligt redovisas enligt efterföljandefigur. Utöverde myndigheter som angivits i figuren ovan har ochstatens planverk betydande uppgifter när det gäller markanvändning ochbyggnader. Länsstyrelsenhar på regional nivå ansvaret för plan- och byggnadsväsendet, naturvård,miljöskydd och allmän hälsovård. är tillsynsmyndighet enligtmiljöskyddslagen och på regional nivå enligt hälsovårdsstadgan m, n,författningar. Yrkesinspektionenhar kontakt med de kommunala tillsynsmännen som oftast är hälsovårdsinspektörer. a. till uppgift att verka för den allmänna hälsovårdens främjande.Organisationen biträder i frågor som rör den allmänna hälsovårdenmen är underställd . Hälsovårdsnämndenär den myndighei som på den lokala nivån har ålagts hälso- och miljövårdandeuppgifter. 1 ett flertal författningar ges bestämmelser om uppgifter som delankommer på nämnden att fullgöra. Dessa bestämmelser-i lagstiftningen angeremellertid endasl de uppgifter som en nämnd är skyldig att fullgöra. Ingentinghindrar atl en kommun ålägger sin hälsovårdsnämnd att fullgöra även andraarbetsuppgifter än de som föreskrivs i lag eller annan författning, Detlaförekommer också i flera kommuner, I vissa kommuner meddelar hälsovårdsnämndenhälsoupplysning och liknande uppgifter av individuellt sjukdomsförebyggandenatur. 31 Z > > ta a. u o 1979/80:54 90 Flerakommuner har ålagt sin hälsovårdsnämnd att svara för omfattande insatserbeträffande planering och utredningar inom miljövårdsområdet. Hälsovårdsnämndensarbetsuppgifter kan indelas i följande ämnesområden: bostadshygien, hygieninom offentliga lokaler, livsmedelshygien, yrkeshygien (tillsyn),epidemibekämpning, djurskydd, miljöskydd och leknisk hygien. Vidare ingår inämndens arbetsuppgifter även information till allmänheten, granskning avplaner som rör den fysiska planeringen, byggnadslovsärenden, remissbehandlingav ärenden som rör miljöskyddslagen och övriga remisser i frågor som rörnämndens verksamhetsområde. 1 en del kommuner har planerings- ochutredningsarbetet som avser olika miljövårdsinsatser ökat väsentligt undersenare år. Deförfallningsreglerade uppgifterna för hälsovårdsnämnden återfinns som ovanangetts i ett flertal skilda författningar. Den centrala författningen förhälsovårdsnämndens del är hälsovårdsstadgan (1958:663). I denna stadga finns degmndläggande bestämmelserna för hälsovårdsnämnden. 2.1Huvuddragen i gällande hälsovårdsstadga - hälsovårdsnämndens organisation ochallmänna uppgifter Nugällande hälsovårdsstadga (1958:663) trädde i kraft , då denersatte hälsovårdsstadga. Till gmnd för stadgan ligger ett betänkande(SOU 1953:31) av hälsovårdsstadgekommitté och propositionen nr B 46 år1958 med förslag till ny hälsovårdsstadga. Hälsovårdsstadganär indelad i 15 kapitel. Där finns bestämmelser om hälsovårdsnämnd, bostad,samlingslokal, hotell och pensionat, badinrättning, frisersalong, lokal förhygienisk behandling, vattenförsörjning och vattenundersökning, åtgärder motvatten- och luftförorening m, m., klosett och urinoar, hållande av djur,anläggning och upplag för industriell verksamhet m, m., hälsovårdsordning,hälsovårdskontroll samt om ansvar och besvär. Hälsovårdsstadgansbestämmelser kan kompletteras med föreskrifter som utfärdas i lokalhälsovårdsordning. Sådana lokala hälsovärdsförordningar har utfärdats isamtliga kommuner. Hälsovårdsstadganhar sedan sin tillkomst ändrats vid fiera tillfällen. En betydelsefull ändringgjordes är 1969 i samband med miljöskyddslagens tillkomst. skullehälsovårdsnämnden enligt 38 § vidla åtgärder endast för att motverkavattenförorening. Genom ändringen fick nämnden motsvarande skyldighet även närdet gäller luftförorening, buller och andra sådana störningar. 1 samband medden nya livsmedelslagstiftningen skärptes bestämmelserna beträffandekommunernas skyldighet att anställa hälsovårdsinspektör ändrades är 1977en del bestämmelser av huvudsakligen organisatorisk arl för att överensstämmamed de nya bestämmelserna i kommunallagen (1977:179), De sistnämnda ändringarnahade till syfte att minska den statliga styrningen och detaljkontrollen av bl,a. 1979/80:54 91 Ettgrundläggande begrepp i hälsovårdsstadgan är sanitär olägenhet, I nästansamtliga avsnitt i stadgan finns bestämmelser om att olika anordningar skallvara så utförda, underhållasellerskötas att sanitärolägenhet inte uppstår. Hälsovårdsstadgansbestämmelser är lillämpliga i hela riket. Inom hälsovårdslälorl förekommervissa strängare föreskrifter vad gäller sanitära förhållanden. Medhälsovärdstätort menas stads- och byggnadsplanelagl område. Bestämmelsema omhälsovårdstätort kan genom föreskrift i en lokal hälsovårdsordning utvidgastill alt gälla även andra områden inom kommunen. Stadgan äger inte utansärskill förordnande tillämpning inom försvarsmakten. Kommunenansvarar för den allmänna hälsovården inom kommunen. a. attkommunen ärskyldig att bevilja anslag till den verksamhet, som behövs förtillsynen över den allmänna hälsovården. Enligt hälsovårdsstadgan skall det ivarie kommun finnas en hälsovårdsnämnd, som har att utöva det närmasteinseendet över den allmänna hälsovården inom kommunen. Hälsovårdsnämndenskall ägna uppmärksamhet åt den allmänna utvecklingen inom kommunen ihälsovårdshänseende samt verka fören förbättrad hälsovård och därvid upprättade förslag och göra de framställningar som är påkallade. Den skall samarbetamed andra myndigheter, lämna allmänheten råd och upplysningar ihälsovårdsfrågor samt övervaka att hälsovårdsstadgan och övriga föreskrifterangående den allmänna hälsovården efterlevs. Genomhänvisning i hälsovårdsstadgan till kommunallagen (1977:179) har åtskilliga avde bestämmelser som gäller för kommunallagsreglerad nämnd gjorts tillämpliga påhälsovårdsnämnden. Vissa betydelsefulla skillnader föreligger dock, 1 följandeavseenden gäller andra regler för hälsovårdsnämnden. Ledamöterna ochsuppleanterna i nämnden väljs av kommunfullmäktige till det antal somfullmäktige bestämmer. Antalet ledamöter får dock inte vara mindre än fem ochantalet suppleanter bör vara minst lika stort som antalet ledamöter.Ledamöterna och suppleanterna i nämnden väljs för tre är. - I kommunväljs dock ledamöter och suppleanter åriigen. -Beträffande jäv tillämpas debestämmelser härom som ges i 4 och 5 §§ förvaltningslagen (1971:290). I övrigtgäller samma regler för hälsovårdsnämnd som för kommunallagsreglerad nämnd. Ikommuner med mer än 40 000 invånare skall det finnas en eller flerastadsläkare, som har att biträda nämnden i tillsynen över den allmännahälsovården. Om det anses behövligt bör sådan eller motsvarande läkare ävenfinnas i annan kommun med minst 15 000 invånare. biträdas av en eller flera hälsovårdsinspektörer med särskildutbildning. Det åligger nämnden au åriigen upprätta en berättelse angående detallmänna hälsotillståndet i kommunen. 1sin verksamhet äger hälsovårdsnämnd meddela de föreskrifter, förelägg- 1979/80:54 92 andeneller förbud som behövs för all förebygga eller undanröja sanitär olägenhel.Föreläggande eller förbud får förenas med vite. Nämnden äger också låta vidlaåtgärd på den försumliges bekoslnad. Dock får uppdrag åt avdelning,ledamot/suppleant eller tjänsteman att på nämndens vägnar fatta beslut ejomfatta befogenhet att besluta om föreläggande vid vite eller om verkställande avåtgärd på den försumliges bekostnad. Nämnden kan i fall där så är nödvändigtbegära handräckning av polismyndighet. Bland nämndens åligganden finnsskyldighet alt inom hälsovärdstätort utföra återkommande besiktning avbostäder, samlingslokaler m, m.