prop · G303122 · 1979-12-31 00:00:00 — Föreslagen lydelse utom inom skyddsJÖremålet eller i dessnärhet samma befogenhel som polismän alt giipa den som del finns skäl attanhålla för .spioneri, sabotage eller förberedelse till sådant brott saml attlägga beslag på föremål som han för med sig. Vad som har sagts nu gäller ocksåom den misstänkte är på flykt från skyddsföremålet. De befogenheter som anges iför-sto och andra styckenatillkommer även gränsövervakningsmän som avses i lagen (1979:1088) omgräns-övervakningen i krig m.m. Råder civilförsvarsberedskap, tillkommerbefogenheterna all civil bevakningspersonal vid skyddsföremålet. Har någonannan än en polisman verkställt omhändertagande enligt första stycket 2 ellergripande eller beslag enligt andra stycket, skall anmälan göras polisman. Denne skall pröva om åtgärden skall bestå. Den som haromhändertagits enligt första stycket 2 skall .friges så snart ändamålet medomhändertagandet har förfallit, dock senast efter omhändertagandet.12 S Kroppsvisitation av mera väsentlig omfattning skallsåviit möjligt ske inomhus i avskilt rum och i vittnes närvaro.Kroppsvisitation av kvinna får inte utan att synnerliga skäl föreliggerverkställas eller bevittnas av annan än kvinna, läkare eller legitimerad.sjuksköterska. Vad som har sagts nu utgör dock inte hinder mot att det i annanordning företas sådan ytlig kroppsvisitation som bedöms nödvändig avsäkerhetsskäl och som avser endast eftersökande av vapen eller annat farligtföremål. En skyddsvakt får inte obehörigen röja eller utnyttja vadhan på grund av uppdrag enligt denna lag har fått veta om enskilds personligaförhållanden eller förhållanden av Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse belydelse för totåljörsvaret eller annars för rikelssäkerhet. 1 del allmännas verksamhet tilt-lämpiis i ställetbestämmelserna i sekretesslagen 11980:00). Denna lag träder i kraft den . Vad som i 10S i dess nya lydelse samt i 11 uch 13 SS föreskrivs nm skyddsvakt skall intillutgången av tillämpas även i fråga nm den som före ikraftträdandet harförordnals alt vara ordningsvakt för bevakning av skyddsföremål så längeförordnandet gäller. Lag om ändring i bevakningskungörelsen (1940: 383) Härigenom föreskrivs att 3-5 SS bevakningskungörelsen(1940:383)' skall upphöra all gälla vid utgången av . Lagom ändring i lagen (1943:881) om polisens ställningunder krig Härigenom föreskrivs att 4 S lagen (1943:881) om polisensställning under krig skall upphöra att gälla vid utgången av år 1980.Förordnande som har meddelals med stöd av 4 S skall dock gälla intill utgångenav , om ej regeringen besiämmer annal. Lagom ändring i lagen (1974: 191) om bevakningsföretag Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1974: 191) ombevakningsföretag dels atl i 5 S orden ""Kungl, Maj:t"' skallutbytas mot ""regeringen"", dels att nuvarande 9-12 SSskall betecknas 13- 16 SS, dels atl 1.3,6 och 8 saml nya 13- 16 SS skall hanedan angivna lydelse, dels alt i lagen skall införas fyra nya paragrafer, 9-12SS. av nedan angivna Ivdelse. I S avses i avses i denna lag den som yrkesmässigt denna lag den somyrkesmässigt åtager sig att för annans räkning åtar sig att för annans räkning he- titföra viss bevakningsiippglft. La- vaka fastighet, anläggning, viss gen gäller dock ej statlig eller kom- verksamhel, offenllig llltsiällniiig munal myndighel. eller någol annal sådanl ellerockså ' Senasle Ivdelse av att bevaka enskild person för dennes skydd. Lagen gällerdock ej bevakning som utförs av statlig eller myndighet. Den gällerej heller bevakning som utförs av enskild person, om denne endast fullgöruppdrag med stöd av etl förordnande som har meddelats honom av en myndighetenligt en bestämmelse i lag. Auktnrisatinn får beviljas endast um verksamheten kan antagas bli bedriven på etl sakkunnigi uch umdömesgillt sätl. Auklorisalion får beviljas endast um det kan antas attverksamheten 1. blir bedriven pä elt sakkunnigt uch umdömesgillt sätt och i övrigt i överensstämmelse med god sed inom branschen. 2. inte kominer alt Jå en från all män synpunki olämplig Inriktning. Vidprövning enligt första stycket skall särskilt beaktas atl förelagel har enlämplig urganisatiun nch planläggning av sin verksamhet. Förauktnrisatinn kräves uckså alt företaget har utsett en persun sum föreståndareför verksamhelen. Prövning som avses i 4 § göres beträffande den som har hemvist inom , , eller polisdistrikt av polisstyrelsen och i övriga fall av i det län där han har hemvist. Prövning som avses i 4 § görs beträffande personalen hosett auktoriserat bevakningsföretag av i det län där den somprövningen gäller avses huvudsakligen komma att tjänstgöra. Ifråga omföreståndaren för verksamheten och ledamöter i företagets styrelse görsprövningen av den länsstyrelse som utövar tillsyn över företaget. Sedan ansökan om prövning gjnrts fär aukluriserat bevakningsföretag i avbidan på beslul eller besked i årendet anlila den snm ansökningen avser endast för verksamhel i vilken han ej får befattning med någnt förhållande sum har be- Sedanansökan nm prövning gjnrts får aukluriserat bevaknings företag i avbidan på beslut eller be sked i ärendel anlila den snm an sökningen avser för verksamhel i vilken han ej fär befallning med nå got förhållande sum har belydelse lydelse för rikets säkerhel. Gudkännande enligt 4 S får begränsas till , närsärskilda skäl föreligger. Länsstyrelsenutövar tillsyn över aukluriserat bevakningsföretag. Andra myndigheler skall påbegäran lämna det biträde Tillsynöver ett aukluriserat bevakningsföretag utövas av lånsstyrelsen i det län dårjöretagets ledning har sitt säte. snm behövs för tillsynen. ler skall på begäran lämna det biträde sumbehövs för lillsynen. Vidtillsynen skall särskilt kontrollera att de viltkor förauklorisalion som anges i 3 § alltjämt är uppfyllda. Ett auktoriserat bevakningsföretag skall lämnalänsstyrelsen de upplysningar om verksamheten som den begär för sin tillsyn. Företaget skall före mars månads utgång ri/((finsslvrefsen sända in en redogörelse för verksamheten under föregående år. har rätt att inspektera ett auktoriseratbevakningsföretag och att ta del av samtliga handlingar som rör förelagetsbevakningsverksamhet. Inspektion skall göras så snart det finns anledning tilldet, dock minst en gång . Underlåter etl auktoriserat bevakningsföretag att lämnaupplysningar enligt 9 § första stycket, att sända in redogörelse enligt 9 §andra stycket eller att lämna tillgång till handlingar enligt 10 §, får länsstyrelsenförelägga vite. Auktnrisatinn eller godkännande enligt 4 § kan återkallas,när i denna lag angiven fömtsättning för sådant beslut ej längre föreliggereller det i övrigt finns särskild anledning därtill. Därvid äger 5 § och 6 §första stycket motsvarande till-lämpning. får förelägga ett auktoriseratbevakningsföretag att vidta de rättelser och andra åtgärder som föranleds avtillsynen. Föreläggandet får förenas med vite. Auktorisaflon eller godkännande enligt 4 § kan återkallas,när i denna lag angiven fömtsättning för sådant beslut ej längre föreliggereller det i övrigt flnns särskild anledning därtill. Den som uppsålligen eller av oaklsamhel biyter mot 2 §dömes till böler eller fängelse . Talan mot polisstyrelsens beslul enligt denna lag föreshos genom besvär. Talan möt länsstyrelses beslul enligt denna lag föres hosKungl. Maj:t genom besvär. meddelar efter samråd med berördaarbetsmarknadsorganisationer och branschorganisationer närmare föreskrifterom utbildningen av väktare saml om väktares uniform och ulrustning i övrigt. Fråga om ålerkallelse av auktori-tation prövas av denlänsstyrelse som utövar tillsyn över det berörda företaget. Vid behandlingen aven sådan fråga tillämpas 5 § andra och tredje styckena. Fråga om ålerkallelse av godkännande prövas av denlänsstyrelse som har godkänd den som prövningen avser eller, om frågan angårföreståndaren för verksamheten eller en ledamot i företagets styrelse, av denlänsstyrelse som utövar tillsyn över företaget. Om det finns synnerliga skäl får i ställetför att återkalla ett godkännande begränsa det till en viss verksamhet ellerett visst område. 7"/// böter eller fängelse i högsl dömsden som uppsålligen eller av oaklsamhel biyter mot 2 § eller lämnar osannuppgift i fall som avses i 9 §. beslut enligt denna lag överklagas hosregeringen genom besvär. Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmermeddelar närmare föreskrifter om utbildningen av väktare samt om väktaresunifnrm och ulrustning i övrigt. Denna lagträder i kraft den . Beträffande ärende nm prövning enligt 4 §snm har anhängiggjnrls men inte slutligen avgjurts före ikraftlrädandel skallduck äldre beslämmelser tillämpas. Har etl förelagföre ikraftlrädandel börjat bedriva verksamhet som då ej fordrade auktnrisatinnmen för vilken sådan behövs enligt denna lag. får företaget, underföruisättning atl ansökan om auklorisalion görs före den ,fortsätta verksamheten utan auktnrisatinn lill dess ansökningen slutligt harprövats. Avslås ansökningen, får auktnrisalionsmyndigheten, när särskilda skälföreligger, medge atl verksamheten ändå får fortsätta en viss övergångstid. Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden , , , , , Mogård, Söder,Krönmark, , , , , , , ,, Lagrådsremiss om ordningsvakter och bevakningsföretag Med stöd av regeringens bemyndigande tillkallade dåvarandechefen för juslitiedepartementel en sakkunnig' för att se överbestämmelserna om ordningsvakter. Den sakkunnige, som antog namnelordningsvaklsutredningen, överlämnade belänkandet (SOU 1978: 33)Ordningsvakter. Vidare tillkallade dåvarande chefen förjustitiedepartemenlel ijuni 1975, med stöd av regeringens bemyndigande, ensakkunniga för all utreda frågan om utbildning av väktare m. m. Den sakkunnige,som antog namnel väktarutbildningsutredningen, överiämnade ijuni 1978betänkandet (Ds Ju 1978:4) Bevakningspersonal. Till protokollet i detta ärende bör som bilaga 1 fogas ensammanfattning av ordningsvaktsutredningens betänkande och som bilaga 2 ensammanfattning av väktarutbildningsutredningens betänkande. Beiräffande nuvarandeförhållanden och de båda utredningarnas närmare överväganden hänvisas tillbetänkandena. Betänkandena har remissbehandlais. En sammanställning avremissytlrandena bör fogas lill protokollet i detta ärende som bilaga 3. ' Ledamoten av planeringschefen av elektrikern . 2 Rik.sdagen 1979/80. 1979/80:122 18 Enligt2 § polisinstruktionen (1972: 511) har polisen till huvuduppgift attuprätthålla allmän ordning och säkerhet. 1 denna uppgift ingår bl. a. attförebygga brott och att hindra alt den allmänna ordningen och säkerheten störsgenom brott eller på annat sätl. Sedanlång tid har det i vårt land varit möjlig för polismyndigheterna att förordnapersoner som inle är anställda inom polisväsendet att utföra vissa begränsadepnlisiära uppgifter. Enligt 90 S pnlisinstmktinnen kan en polismyndighetsålunda ge förordnande för en person som inte är anställd inom polisväsendetatt utföra polisbevakning. En sådan person kallas ordningsvakt. Ordningsvaktenär vid sin tjänstgöring underställd polisen, och vissa regler som gäller för enpolisman gäller även för en ordningsvakt. Med förordnandet som ordningsvaktföljer i allmänhet vissa särskilda befogenheter, l.ex. alt göraomhändertagande enligt 3 S lagen (1973:558) om tillfälligt omhändertagande(LTO) eller enligt lagen (1976; 511) om omhändertagande av berusade pesoner m.m. (LOB). Ipolisinstmktionen har inte närmare angetts för vilka uppgifter en ordningsvaktfår förordnas. Det fömtsätts emellertid uttryckligen i allmännaordningsstadgan (1956:617) att polismyndigheten skall kunna ålägga den somanordnar offentlig tillställning att bekosta ordningshållning genom förordnadeordningsvakter. Det ojämförligt största antalet förordnande för ordningsvakthar avsett just urdningshållning vid offenfliga flllställningar. 1praxis har emellertid ordningsvakter kommit att förordnas också för en mängdandra bevakningsuppgifter av skiftande karaklär. Det har sålunda varit vanliglatl ordningsvakter har förordnats för att hålla ordning vid kaféer,restauranger o. d. och för atl bevaka industrier, köpcentra, varuhus,campingplatser och idrottsanläggningar. Förordnanden har i vissa polisdistriktäven getts för bevakning eller ordningshållning på gator, torg, parker ochandra ställen som är allmänna platser enligt allmänna ordningssladgan. Enganska stor del av gällande förordnanden som ordningsvakt har avsett jakt- ochfiskeiillsyn. En annan speciell grupp av förordnanden har gällt tjänstgöringsom arrestant- och förpassningsvakter, passkontrollanter ochflygplaiskonlrollanler. Som ytterligare exempel kan nämnas att ordningsvakterhar förordnals för atl utöva tillsyn över nationalparker, naturreservat ochandra frilutftsområden samt i viss utsträckning för att bevaka objekt avbetydelse för försvarsväsendet eller annars för landets säkerhet. - Praxis närdet gäller förordnande av ordningsvakter har varierat starki mellan olikapolisdristrikt och län. Imilten av fanns i landet ca 18 000 gällande förordnanden förordningsvakt. Av dessa avsåg ca 10000 ordningshållning vid offenfligatillställningar. Sannolikt förhåller del sig så att en inte obetydlig del av Prop.1979/80: 122 19 dessa 18000 förordnanden har avsett personer som inle ipraktiken eller åtminstone inte regelbundet har fungerat som ordningsvakter vidden angivna tidpunkten. Ett förordnande anses nåmligen kunna meddelas tillsvidare. Det växande behovet av att på skildaplatser och i olika sammanhang kunna komplettera det allmänna skydd somsamhället tillhandahåller genom bl. a. polis- och brandmyndigheter har medförtatl olika bevakningsföretag har bildats med uppgift att yrkesmässigttillhandahålla framför allt personal men även ulrustning för bevakningsändamål.Som exempel på företagens arbelsuppgifter kan här nämnas bevakning av fastigheter,industrier, byggnadsplatser, anläggningar och bostadsområden samt övervakningav kunder i varuhus och affärer. Genom lagen (1974: 191) om bevakningsförelag (BevL) harinförts ett krav på obligatorisk auklorisalion för alla som yrkesmässigt ålarsig att för andras räkning utföra bevakningsuppgifter. Lagen trädde i kraft den1 . Den är tillämplig på alla slag av bevakningsföretag men gällerinte statliga och kommunala myndigheter. Avsikten bakom lagstiftningen harfrämst varit att tillgodose samhällets intresse av att bevakningsförelagensverksamhel blir föremål för viss kontroll och bedrivs under betryggande former. Som förutsättning för auklorisalion gäller enligt BevL attverksamheten kan antas bli bedriven på ett sakkunnigt och omdömesgillt sätt.All personal hos ett auktoriserat bevakningsföretag skall vara godkänd vidprövning med avseende på laglydnad, medborgerlig pålitlighet och lämplighet iövrigt. Den som år godkänd för anställning i ett auktoriserat bevakningsföretagoch som har till uppgift att utföra bevakningsljänsl kallas väktare. En väktare åtnjuter del skydd som avses i 17 kap. 5 §brottsbalken (BrB). Det innebär atl våld eller hot om våld mot en väktare ihans tjänsteutövning bestraffas enligt de strängare straffbestämmelser som gällerför förgripelser mot tjänstemän i myndighetsulövning. En väktare har inte andrabefogenheter än vilken medborgare som helst när det gäller att ingripa motandra personer eller att använda våld för att genomföra arbetsuppgifter. Enfrån praktisk synpunkt betydelsefull befogenhel är den som enligt 24 kap. 7 §rättegångsbalken tillkommer envar, nämligen att gripa bl. a. den som ertappaspå bar gärning eller flyende fot när det är fråga om brott som kan bestraffasmed fängelse. För väktare gäller dessulom liksom för andra medborgare reglernaom nödvärn i . Del har emellertid inle varit ovanligt att väktarehar fått förordnande som ordningsvakter för direkta bevakningsuppgifler ochdärmed även de befogenheter som följer med etl sådant förordnande. Sålundaberäknades drygt 2000 väktare ha gällandeordningsvaktsförordnanden. När det gäller utbildningen av väktare bygger lagen på förutsättningenalt det skall ankomma på det enskilda företaget atl själv sörja för utbildningenav sin persunal. Rikspulisslyrelsen har efter samråd med berörda parterutfärdai närmare föreskrifier om utbildningen. Prop.1979/80:122 20 Den fanns det 87 auktoriseradebevakningsföretag i . Det totala antalet anställda vidbevakningsföretagen var ca 11200, varav ca 10000 väktare. Bevakningsbranschen iSverige domineras av och av fem andra iSecuritaskoncernen ingående bolag. () hade /78 ca 6400 anställda, varav 5 700 väktare. Det näst störstabevakningsföretaget i är det av staten genom ägdaAllmänna () som vid nämnda tid hade ca 1 300 anställda,varav ca 1 200 var väktare. Av de 87 företagen var det endast 15 som hade merän 50 anställda, medan 21 av företagen hade högst 4 anställda. Av allaanställda inom bevakningsföretagen i var anställda i företag tillhörandeSecuritaskoncernen och i ABAB eller ABAB:s doUerbolag bör påpekas att de angivna procenttalen dock inte är ett tillförlitligtmått på resp. företags marknadsandel. Av de 87 företagen hade 31 företag,alltså drygt en tredjedel, beviljats auklorisalion av iStockholms län, 15 företag av i Götegborgs och län och 11förelag av i . Detla innebär alltså att tvåtredjedelar av alla företag hade sitt säte i de tre storstadslänen, de flesla iStockholm, Göleborg nch . Ordningsvakternas nch bevakningsföretagens uppgifter nchbefogenheter har varit föremål för en delvis ganska livlig debatt sedan fleraår tillbaka. Ordningsvakter och väktare har nckså blivit ett alll vanligareinslag i samhällsbilden. Till stur del får della ses mnt bakgrund av altulvecklingen, åtminstone lill för elt par år sedan, i allt större ulslräckninghar gått mot en urdning där företag uch andra intressenter köper tjänster avbevakningsföretag i stället för att som tidigare bedriva bevakningen i egenregi med anställd personal. En del befattningar med traditionella tillsynsuppgifter,t. ex. som vicevärd i fastigheter, har också fortlöpande kommit atl ersättasmed uppdrag åt bevakningsförelag. Etl annat drag i utvecklingen är desträvanden som alltsedan polisväsendets förstatligande har pågått för allfrigöra den polisutbildade personalen från uppgifter som har ansetts likavälkunna utföras av personal med mindre kvalificerad utbildning. Även dessasträvanden har bidragit till atl ordningsvakts- nch väktarverk-samheten harutvidgats till alt avse nya uppgifter. Hos allmänheten torde den nu beskrivna utvecklingen intesällan ha letl till en osäkerhel om olika uniformerade kårers ställning ochfunktion i samhället. Det har i den allmänna deballen salts i fråga omanställningskontrollen och utbildningen av ordningsvakterna och väktarna ärlillfredsställande och om den fortlöpande tillsynen av deras arbele ärtillfyllest. har del gjorts gällande atl den verksamhet som utövas avdenna personal innebär ett rättssäkerhelsproblem så till vida som ekunumisklstarkare grupper får möjlighel att skaffa sig ett bättre skydd än de snm harsämre resurser. Från andra håll däremnt har uttryckls missnöje med debegränsningar snm f. n. gäller i fråga um persnnalens användning. Prop.1979/80: 122 21 Närdel gäller ordningsvakterna har från flera håll påtalats bristen pä enhetligabeslämmelser. Därvid har man påpekal att 90 S polisinstruktionen har tillämpatspå olika säll på skilda håll i landet och att detta har letl till atlordningsvaktsförordnanden i en del fall utfärdats i en utsträckning somknappasl kan antas ha varit avsedd. Vidare har det hävdats atl en orsak tilldet förhållandevis stora antalet ordningsvaktsförordnanden även kan vara attpolisen i praktiken tvingas prioritera olika övervakningsbehov i förhållandetill varandra. Detta kan i sin tur ha lett till att man från enskilda ochkommunala organs sida har försökt atl på egen bekostnad tillgodose vad som haransetts som akuta behov av ett extra skydd. Denproblematik som här i korthet har antytts har utretts av tvåkommittéer, ordningsvaktsutredningen och väktarutbildningsutredningen.Ordningsvaktsutredningen har bl. a. haft i uppgift atl ta ställning till deprincipiella och praktiska aspekterna på att personer som inte är polismänåläggs att utföra vissa polisuppgifter och till det allmänna behovet av ensådan ordning. Båda utredningarna har haft till uppdrag alt närmare belysa fråganom hur avgränsningarna bör göras mellan å ena sidan polisens verksamhetsområdeoch å den andra ordningsvakternas resp. väktarnas arbetsuppgifier.Utredningsuppdragen har redovisats i betänkandena (SOU 1978:33) Ordningsvakteroch (Ds Ju 1978:4) Bevakningspersonal. Betänkandena har remissbehandlais. Vidremissbehandlingen har allmänt framhållits värdet av att ordningsvakternas ochbevakningsförelagens verksamhet genom de båda betänkandena har fått enordentlig genomlysning. Betänkandena har också fått ett förhållandevis gynnsamtmottagande, även om delade meningar bland remissinstanserna föreligger i en radsärskilda frågor. Under remissbehandlingen har särskilt understrukits viktenav att det tillskapas fasta reglerför när en ordningsvakt skall kunna förordnas,så att man därigenom kan få en enhetlig praxis på området och ökamöjligheterna att från samhällets sida styra utvecklingen i önskvärd riktning. Föregen del anser jag i likhei med flertalet remissinstanser att de bådabetänkandena är väl ägnade snm underlag för ett ställningstagande frånstatsmakternas sida till de aktuella problemen. Detta hindrar givetvis inte attdet med hänsyn till vad som har framkommit vid remissbehandlingen kan finnasanledning att på en del punkter diskutera andra lösningar än dem som harföreslagits av utredningarna. Innan jag går närmare in på de olika delfrågornavilljag emellertid beröra ett gmndläggande spörsmål som har ägnats storlutrymme både i ordningsvaktsutredningens och i väktamt-bildningsutredningens betänkande,nämligen gränsdragningen mellan polisverksamheten å den ena samt det arbetesom får utföras av den särskilt anlitade bevakningspersonalen å den andrasidan. Ordningsvaktsutredningenanger som sin grunduppfattning att allmän ordning och säkerhet skallupprätthållas med för ändamålet utbildad polispersonal. Det måste enligtutredningen vara en viljeinriktning från samhäl- 1979/80:122 22 letssida att uppnå detla mål. Innan målet har nåtts måste emellertid enligtutredningen ordningsvakter anlilas i viss begränsad omfattning. Väktarutbildningsutredningenger i stort setl uttryck för samma synpunkter. Utredningen finner detangeläget atl klara gränser dras upp mellan de funktioner och uppgifter isamhället som faller på polisen, ordningsvakterna och väktarna. Jagdelar de båda utredningarnas inställning i principfrågan. Del är för mig ensjälvklarhet atl en grundläggande regel bör vara alt det är polisenshuvuduppgifl atl upprätthålla allmän ordning och säkerhet. Samtidigtmåsle man emellertid hålla i minnet att vad som skall anses innefattat iuppgiften att upprällhålla allmän ordning och säkerhel fortlöpande påverkas avden allmänna samhällsutvecklingen. Inriktningen av polisverksamheten har därförändrats . Vidare tvingas polisen liksom andra samhällsorgan atttill följd av begränsningen på resurser göra prioriteringar mellan olikaverksamheter. Som en följd av detla har man som förut nämnts bl.a. strävatefler att frigöra pnlisutbildad persnnal från uppgifter snm kan utföras utanfullständig pulisutbildning. Med hänsyn till polisverksamhetens speciellakaraktär och önskemålet om att den även i fortsättningen skall kunna efter handanpassas till ulvecklingen är det f. n. knappast vare sig möjligt ellerlämpligt atl annat än i allmänna ordalag beskriva innehållet i polisenshuvuduppgift. Redan på grund härav torde del stå klart att principen om att detankommer pä polisen att upprätthålla allmän ordning och säkerhet inte alllidutan vidare kan ge vägledning för de praktiska överväganden som behöver göras iskilda sammanhang.