prop · G303176 · 1979-12-31 00:00:00 — "Främmande makts inlresse" lordeväl oftast sammanfalla med en slörre eller mindre svensk minoritets önskemåloch kanske med vad majorilelen av folket på goda grunder anser varalämpligt. Vad är den avgörande skillnaden mellan atl en svensk eller utlänningmed svenska pengar försöker påverka den allmänna meningen i i främmandemakts intresse och alt en svensk eller utlänning gör samma försök med utländskapengar? Prop.1979/80:176 46 Det i reservation till beiänkandei framlagda förslaget altåterinföra cn straftbestämmelse mot tagande av utländskl understöd biträds avSvea hovrätt, (majoriteten), överåklagarna i ochMalmö, länsåklagaren i , överbefälhavaren, en ledamoi av ytirandefrihetsutredningen,och . hävdar att del är klarlotillfredsställande att samhället helt avsäger sig möjligheten att ingripa motden som mol belalning på uppdrag av främmande makt och för atl tjäna dess syflenpåverkar den allmänna meningen på elt sätt som kan utgöra en allvarlig risk försvenska säkerhelsinlressen. anser alt det är självklart attfrämmande makt, inlernalionella organisationer eller inlernationellt kapitalinte bör få påverka opinionsbildningen i grundläggande politiska frågor i värtland genom dolt ekonomiskt understöd. Tingrätten delar utredningens uppfattningatl från utlandet stödd propaganda i första hand bör molverkas genom upplysningoch offenllig debatt. Emellerlid anser tingsrätten att del ocksä bör finnas enbestämmelse som straffbelägger mottagandet av sådant understöd som bevisligenhärrör från utlandet och som ges i främmande makts inlresse. Möjligheter måstefinnas för polis och åklagarmyndighet atl ingripa mol angiven verksamhel. Manbör inte heller bortse från bestämmelsens preventiva effekt. Länsåklagaren iVärmlands län fäster särskilt avseende vid den preventiva effekt som en sådanstraffbestämmelse kan antas fä. De synpunkter som lagrådet anförde i JuU1975/76: 46 s. 45-47 till vilka justilieutskotlels majoritet anslöt sig -väger enligt länsåklagarens mening tungt. Som lagrådet anförde där gäller detdock att åsladkomma en liilfredsslällande begränsning av det kriminaliseradeområdet. Om en beslämmelse mol lagande av utländskl understöd införs -vilketlänsåklagaren förordar - bör ulformningen övervägas ytterligare. , överbefälhavaren och domareförbundhänvisar lill de yttranden som av dessa remissinstanser avgavs i samband medlagändringen . Bilaga 4 (Det remitterade förslagel) Lag om ändring av Härigenomföreskrivs i fråga om dels atl 19 kap. 5 och 16 §S skall ha nedanangivna lydelse. dds atl i balken skall införas en ny paragraf. 19 kap. 13 S,av nedan angivna lydelse. Den som, för alt gå främmande makt tillhanda, obehörigenanskaffar, befordrar, lämnar eller eljesi röjer uppgift rörande försvarsverk,vapen, förråd, import, export eller förhällande i övrigt, vars uppenbarandeför främmande makt kan medföra men för rikets försvar eller förfolkförsörjningen vid krig eller av krig föranledda utomordentliga förhållandeneller eljesi för rikets säkerhet, dömes, vare sig uppgiflen är riktig eller ej,för spioneri till fängelse i högst sex är. Detsamma skall gälla, om någon i syflesom nu sagls obehörigen framställer eller tager befallning med skrift, teckningeller annat föremål som innefattar sädan uppgift. lör alt gå främmande makt tillhanda, obehörigenanskaffar, befordrar, lämnar eller eljest röjer uppgift rörande försvarsverk,vapen, förråd, import, export, tillverkningssätt. underhandlingar, besluleller förhällande i övrigt, vars uppenbarande för främmande makt kan medföramen för total-jörsvaret eller eljest för rikets säkerhet, dömes. vare siguppgiften är riktig eller ej. för spioneri till fängelse i högst sex år.Detsamma skall gälla, om nägon i syfte som sagls obehörigen framställereller tager befattning med skrift, leckning eller annat föremål som innefattarsådan uppgift. Den som av en främmande makt eller Jrån utlandet av någonsom handlar för att gå en Jrämmande makt tillhanda tar emot pengar eller annanegendom Jör att genom utgivande eller spridande av skrifter eller på annat sättpåverka den allmänna meningen i en fråga som gäller rikets grundlagar eller inågon angelägenhet .som har betydelse för totåljörsvaret eller annars Senaste lydelse 1976:509. Förutvaiande 13 § upphävdgenom 1976: 509. Prop.1979/80:176 48 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse för rikets säkerhet och som det ankommer på riksdageneller regeringen alt besluta om, döms för tagande av utländskt understödtill fängelse i högst . 16 § Olovlig underrrättelseverksam- Olovligunderrättelseverksamhet hel eller olovlig värvning eller för- eller olovligvärvning eller försök, sök, förberedelse eller slämpling till förberedelse eller slämpling till olovlig underrrätlelseverksamhel olovlig underrättelseverksamhet må f7 ulan regeringens förordnande får inte utan regeringens förord- åtalas av åklagare. nande åtalas av åklagare. av utländskt understöd får inle åtalas av åklagare utanförordnande av riksåklagaren. Gärning som avses i 3 eller 4 kap. och innebär sådankränkning av främmande makt som i 11 S sägs, så ock försök, förberedelse eller slämplingtill gärning som sagls eller underlåtenhet all avslöja sådan gärning må ejheller åtalas av åklagare utan förordnande av regeringen eller den regeringen bemyndigaldärtill. Denna lag träder i krafl . Prop.1979/80:176 49 Närvarande: f. d. justitierådet . regeringsrådetHilding, juslilierådel Vängby. Enligt lagrådet tillhandakommet utdrag avprotokoll vid regeringssammanträde har regeringen påhemställan av statsrådet och chefen för beslutatinhämta lagrådels yttrande över förslag till lag om ändring av . Förslaget har inför lagrådet föredragits avhovrättsassessorn . Förslaget föranleder följande yllranden: Vid bifall till vad lagrådel föreslår under 19 kap. 5 §skall i ingressens första dels-sats upplagas även 19 kap. 7 och 9§§. 5 § Lagrådet: Förslaget att utvidga spioneribestämmelsen i brottsbalkentill att omfatta skydd för totalförsvaret har tillkommit underdepartementsbehandlingen. Del har sålunda inte blivit föremål för övervägandeni den parlamentariskt sammansatta utredningen och inte heller förremissbehandling. Del lillämpade förfaringssättet har medfört att en i och försig önskvärd genomlysning saknas. Genom vad departementschefen anfört har emellerlid givilsen klargörande redogörelse för vad som ingår under begreppet totalförsvar.Innebörden av vad som är till men för totalförsvaret måste dock anses vara meraobestämd. Bl.a. mäste det utrikespolitiska läget inverka därpå. Så kan i eltläge röjandet av ett visst sakförhållande sakna betydelse ur totalförsvaretssynpunkt medan i ett annat läge röjandet av samma sakförhållande kan innebäraallvarligt men för samma försvar. Vid lagsliflning på ett område som detförevarande torde det vara ofrånkomligt att obestämdhet av den art som nuantytts kommer alt vidlåda de bestämmelser som meddelas. Genom att bestämmelsenmen för totalförsvaret i viss mån sammanbindes med men för rikets säkerhet fårstadgandet anses ge uttryck för att skadan för totalförsvaret särskilt såvittgäller det område till 4 1979180. Prop.1979/80: 176 50 vilket del genom föreliggande reform utsträckes inte kanvara_hur obetydlig som helst för att men skall anses vara för handen. Vid bedöm-ningihutvidgningen lill atl gälla hela totalförsvaret är ur rättssäkerhetssynpunktgodtagbar är vidare atl beakta kravet på direkt uppsåt hos gärningsmannen allgå främmande makt lillhanda. Delta utgör i sin mån en garanti för atlförfaranden, som icke är straffvärda, ej faller in under stadgandet. På grundjiydetanförda fär det anses godtagbart att områdel för brottet spioneri utsträcktestill hela totalförsvaret. Nägon erinran föranleder ej förslaget all bland desärskilt angivna områdena upptaga även tillverkningssätt. underhandlingar och beslul. Utformningen av 19 kap. 5§ bestämmer, med den lydelse 7-9§§i samma kapitel har, gränsen även för del enligt dessa paragrafer straffbara områdel.Och detsamma torde gälla innebörden av 7 kap. 5 § punkt 1tryckfrihetsförordningen, enligt vilket stadgande såsom otillåtet offentliggörandei tryckt skrift skall anses sådan enligt lag straffbar gärning som innefatlarbl. a. offentliggörande av uppgifter rörande förhållanden, vilkas röjandeskulle enligt lag innefatta brott mot rikets säkerhet. Dessa konsekvenser hari remissen såvitt angår 19 kap. 7S berörts bara i förbigående,genom atl departementschefen uttalar atl del enligt hans mening är befogat attäven nämnda bestämmelse kommer att bereda skydd mot verksamhet lill men förtotalförsvaret i allmänhet, medan tryckfrihetsförordningen inte alls ärberörd. För tillämpligheten av bestämmelserna i 19 kap. 7-9 §§ ochdäremoi svarande Iryckfrihelsbrott enligt 7 kap. 5 § punkt Itryckfrihetsförordningen förutsätts atl del skall vara fråga om förhällande"av hemlig natur". Härunder torde enligt gällande räll inte fåinbegripas annal än sådant som verkligen är avsett atl hemlighållas och som inleheller redan har blivit allmänt känt. För all ell visst förhållande skall kunnaanses vara avsett att hemlighällas bör denna avsikt i regel ha kommii till utiryckpå någol säll, säsom - frånsell hemligstämpel - genom order till underlydandeeller anslag om förbud för obehöriga att vinna inträde o. dyl. I undantagsfallkan elt visst förhållande - t. ex. militära positioner under krig - vara sådantatt det i och för sig framgår atl förhållandet är av hemlig natur. 1948:80 s. 126). Beträffande innebörden av uttrycket "förhållande avhemlig natur" i bestämmelserna om obehörig befattning med hemlig uppgifteller vårdslöshet med hemlig uppgift uttalas i förarbelena till den avriksdagen anlagna sekretesslagen alt vad som i fortsättningen skall försläs meddetta utiryck givelvis måsle bedömas uiifrän reglerna i sekretesslagen och atten uppgift således kan röra förhållande av hemlig nalur bara om sekretessgäller för uppgiften (prop. 1979/80: 2 s. 134). När det gäller skydd för folkförsörjningen eller förtotalförsvaret kan dragas i tvivelsmäl om del gjorda uttalandet verkligen ärtill alla delar hållbart. Totalförsvaret åren hela folkels angelägenhel. 1979/80:176 51 torde också enskilda företag få anses indragna i dennaverksamhet. För dem gäller inte sekretesslagen. Särskilda lystnadspliktreglertorde ofta saknas, eftersom de förhållanden vars röjande kan medföra skada förtotalförsvaret tillika ofta torde vara yrkeshemligheter som det ligger iföretagets eget intresse att bevara. Därjämte finns allmänna straffsanktionermot röjande av yrkeshemligheter i lagen (1931: 152) med vissa beslämmelser molillojal konkurrens. Slutligen erinras om att enligt gällande rält i vissamyckel klara fall ett förhållande anses kunna vara sådant all del i och för sigframgår alt förhållandel är av hemlig natur. Översatt till prival verksamhetskulle det kunna hävdas att ett visst förhållande kan vara av hemlig natur,ehuru sekretessbestämmelser saknas. Om exempelvis en råvaruproducerande makthotar med leveransblockad mol ett land som importerar en försörjningsviktigvara från elt annat råvaruproducerande land, kan det länkas att uppgiflen om atlelt enskilt företag verkligen importerar varan från sisinämnda land anses röraförhållande av hemlig natur, åtminslone om som i den angivna situationen ofta lordevara fallet förhållandet är del importerande företagets yrkeshemlighet(typexemplet är olja vars hantering av mellanhänder kan göra ursprunget svårtatt spåra). Utvidgningenav spioneriparagrafen till att omfatta även skydd för totalförsvaret harsålunda gjort innebörden av uttrycket "förhållande av hemlig natur"mera svårgripbar . Denna fråga har inte alls blivil belyst i .remissen. Det måsle slutligen mot bakgrund av det förut i olikahänseenden anförda ifrågasättas, om i en fredskris hänsyn till totalförsvaretsintressen i alla situationer bör fä ta över yttrandefriheten ochinformationsfriheten ens när det gäller förhållanden av hemlig natur. Somexempel kan las regeringsöverläggningar under pågående fredskris, vilkasyppande skulle kunna medföra en viss, men inle alltför allvarlig skada för lolalförsvarel,t. ex. på så sätt atl imporlen av en försörjningsviktig vara faller borl från eltland som svarar för bara en mindre del av vårt behov av den varan. Det lorde,även om det ej är hell säkert, kunna antas atl uppgifler om dessaöverläggningar för framliden anses vara sekretessbelagda enligt den nyasekretesslagen och alltså rör förhållanden av hemlig natur. Trots skadan förlandet skulle det kunna hävdas att en tidning vars journalister fått del av uppgiflernabör ha rätt atl publicera dem utan risk all drabbas av ansvar för Iryckfrihelsbrottbestående i obehörig befattning med hemtig uppgift, om det behövs för alt t.ex. belysa regeringens hanlering av krisen. Atl sädana värderingar inle äruteslutna framgår av alt meddelarfriheten enligt 1 kap. 1 §tryckfrihetsförordningen inte bryts av tystnadsplikten enligt 2 kap. 2§ nyasekretesslagen. Alt ingen får röja hemliga uppgifter vars uppenbarande förfrämmande makt kan skada rikets försvar, i betydelsen krigsmakten, ellerfolkförsörjningen vid krig eller av krig föranledda utomordentligaförhållanden torde stå klart för envar. Om molsvarande värdering på bekostnadav yttrandefriheten och informationsfriheten bör gälla 1979/80:176 52 ävenmed avseende på någol sä relativt obestämt som totalförsvaret under enfredskris är mera ovissi. Någol underlag för denna avvägning ges inte i remissen. Medhänsyn till vad nu anförts anser lagrådel att i ärendel icke har förcbragtssådan ulredning att tillräcklig grund finns för ell bedömande huruvida 19 kap.7-9 §§ bör utsträckas att omfatta hela del område som täckes avtotalförsvaret och huruvida de verkningar en sädan ändring lorde ha för 7 kap.5 § punkl I tryckfrihetsförordningen är godlagbara. Den i del föregåendegodtagna utsträckningen av 19 kap. 5 § bör begränsas till dennnaoch 6 § i samma kapitel. Detta kan uppnås genom att 19 kap. 7 och 9 S§brottsbalken ges förslagsvis följande lydelse; Den som, utan syfte att gå främmande makt lillhanda, obehörigen anskaffar,befordrar, lämnar eller eljest röjer uppgifl rörande försvarsverk, vapen,förråd, imporl, export, tillverkningssätt, underhandlingar, beslul ellerförhållande i övrigl, vars uppenbarande för främmande makt kan medföra men förrikets försvar eller för folkförsörjningen vid krig eller av krig föranleddautomordentliga förhållanden eller eljesi för rikels säkerhel, dömes, om uppgiflenrör förhållande av hemlig natur men oavsett om den är riktig eller ej, förobehörig befattning med hemlig uppgift till böter eller fängelse i högst tvåär." "9S.Den som av grov oaktsamhet befordrar, lämnar eller eljesi röjer uppgifl, somavses i 7§, dömes/ör vårdslöshet med hemlig uppgift till böler eller fängelse ihögst eller, om riket var i krig, lill böler eller fängelse ." Hildingär skiljaktig och anför: Totalförsvaretär ett vidsträckt begrepp och omfallar, förutom del mililära försvarei ochcivilförsvaret, även det psykologiska försvaret, det ekonomiska försvaret ochgruppen övrigt totalförsvar. I sistnämnda grupp ingår bl. a. polisverksamhetenoch hälso- och sjukvården. Det ekonomiska försvarei innefattar i sin tur bl. a.livsmedelsförsörjningen, industriproduktionen, energiförsörjningen ochtransporterna (se prop. 1972: 75 angående försvarets fortsatla inriktning m. m.,s. I nämnda proposition fastslås att totalförsvaret bör vara så uppbyggtoch organiserat att det är en hela folkets angelägenhet (s. 109). Ilagrådsremissen hänvisas beträffande tolkningen av begreppel totalförsvar tillstatsmakternas regelbundel återkommande beslut om totalförsvarets utvecklingoch inriktning (avsnitt 2.L). Den senaste proposilionen i ämnet, efter 1972 årsproposition, är prop. 1976/77:74 om inriktningen av säkerhetspolitiken ochtotalförsvarets fortsatta utveckling. I fråga om begreppel lolalförsvarinnehåller den nya propositionen ingen ändring i förhållande lill vad somanfördes . Beiräffande det ekonomiska försvaret sägs ytterligare i1976/proposition, atl del i allt väsentligt bygger på det fredstidasamhället. Del ekononomiska försvaret, heter del vidare. Prop.1979/80:176 53 innefaltar alla de personella och maleriella resurser samtall den verksamhet i övrigl som krävs för att uppnå en lillfredsställandeförsörjningsberedskap. Sålunda ingår beredskapsåtgärder som bl. a. berörråvaruproduktion, induslriell förädling, handel, försörjning med energi och arbelskrafl,iransportverksamhel, väghållning, post- och bankväsende m. m. I tillprop.) Av det sagda framgår atl det är elt brett spektrum avskilda aktiviteter som enligt del remitterade förslaget kommer att beröras avstraffbestämmelsen i 19 kap. 5 §. Begreppel totalförsvar synes inte heller förde lagstiftande myndigheterna vara helt entydigt. I förfogandelagen (1978:262) talas i 2§ första stycket punkten 2 och i 4S om totalförsvaret ellerfolkförsörjningen. 1 kommentaren härtill säger departementschefen (prop.1977/78:72 s. 87): "Utredningen har ansett att totalförsvaret inbegriperbl. a. landets försörjning med förnödenheter och tjänster varför del inte ärnödvändigt att särskilt ange folkförsörjningen. För tydlighetens skull anserjag dock alt folkförsörjningen uttryckligen bör nämnas." Enligt den nuföreliggande lagrådsremissen bör emellerlid den del av del ekonomiskaförsvarets verksamhel, som avser folkförsörjningen vid krig eller av krigföranledda utomordentliga förhållanden, inte nämnas särskilt. Såsom majorilelen anförl har förslaget alt utvidgaspioneribestämmelsen i 19 kap. 5 § till att omfalta skydd förtotalförsvaret tillkommit under departementsbehandlingen. Förslaget har såledesinte blivit föremål för övervägande i den parlamentariskt sammansattautredningen och inte heller för remissbehandling. Det kan hävdas alt begreppettotalförsvar inle skulle ha blivit klarare åskådliggjort genom etl sådantförfarande. Den ifrågasatta utvidgningen av bestämmelsen hade dock härigenom kommiiatt bli föremål för en debatt, där bl. a. konsekvenserna för yttrandefriheten ochinformationsfriheten kunnat bli ytterligare belysta. 1 synnerhet gäller dettaåterverkningarna pä bestämmelserna i 19 kap. 7§ (obehörig befattning medhemlig uppgift) och 19 kap. 9§ (vårdslöshet med hemlig uppgift). I vad avser 19kap. 7§ föreligger - i motsats till vad som sedan den gäller ifråga om spioneri enligt 19 kap. 5§ - inget krav på direkl uppsåt för allstraffbestämmelsen skall träda i funktion. Spioneribeslammelsen i 19 kap. 5 § och dedärefter följande paragraferna i samma kapitel står i etl nära lagteknisklsamband med varandra (jfr förarbetena till lagsliftning). Dettasamband bör inte brylas utan tungt vägande skäl. Även om utvidgningen ay_[9kap. 5 §, med hänsyn till kravet i denna paragraf på direkt uppsåt, kan ansesmöta mindre betänkligheter än de åtföljande verkningarna för 19 kap. 7 och 9 §§,föreligger etiligfrnin mening redan på grund av det nämnda sambandet mellanbestämmelserna skäl all låla ändringen i 19 kap. 5S anstå, i vart fall lillsfrågan ytterligare utretts. Pä grund av det anförda finner jag mig inte kunnatillstyrka förslaget om en utvidgning av straffbestämmelsen i 19 kap. 5 §brottsbalken till alt avse 1979/80:176 54 Skulle emellertid förslagel ändågenomföras, finner jag i likhei med lagrådets övriga ledamöter, atl dellagtekniska sambandet mellan 19 kap. 5 § och följande paragrafer bör brylasoch 19 kap. 7 och 9§§ få den lydelse dessa ledamöter föreslagit. Mot det remillerade förslaget i vad det avser atl bland desärskilt angivna områdena i 19 kap. 5 § upptaga även tillverkningssätt,underhandlingar och beslut harjag i likhet med majoriteten ingen erinran. Det framslår i och för sig som ett intresse av betydelseatt molverka all främmande makt eller utländska organisationer genom doltekonomiskt stöd söker påverka opinionsbildningen i politiska frågor. Meningarnahar varit delade om för ändamålet erfordras en straffbestämmelse. När dentidigare bestämmelsen i ämnet upphävdes 1976 synes enighet ha rått om atl den ivart fall var alltför omfattande. I det nu framlagda förslaget begränsasstadgandet lill all gälla understöd från främmande makt eller understöd fränutlandet från någon som handlar för att gå en främmande makt tillhanda. Som framhållils av spionbrotlsutredningen blir enbestämmelse som begränsas lill fall när understödet kommer från utlandet föga effekliv.Möjlighel kommer att finnas för främmande makt all lämna understödet genomsvenska bulvaner. I de fall då bulvaner används kommer avsevärda svårigheteralt uppstå alt bevisa dels varifrån understödet kommer och dels all mottagarenägt kunskap om ursprunget. Den tidigare bestämmelsen om tagande av utländsktunderstöd synes före sitt upphävande inle ha tillämpats sedan år 1946.Uppställs krav på bevisning om all understödet härrör från utlandet elt kravsom från andra synpunkter är väl motiverat lär broll enligt den nyabestämmelsen kunna styrkas än mer sällan. Å andra sidan lär det ej sällan kunna finnas befogadanledning att inleda spaning eller förundersökning för all utröna om brott ombestämmelsen föreligger. Departementschefen kommenterar den i lagrådsremissenföreslagna straffbestämmelsen så. att denna som regel blir lillämplig, omexempelvis ett politiskt parti skulle ha tagil emot understöd för sin allmännaopinionsbildande verksamhet från en främmande makt, nämligen om del i partielsverksamhet ingår alt påverka den allmänna meningen i någon angelägenhet som detankommer på statsmakterna atl besluta om och som rör grundlagarna eller harbetydelse för totalförsvaret eller rikels säkerhel i övrigl. I remissentilläggs med all rätt, alt delta regelmässigt torde vara fallet. Kommentarentorde i sina huvuddrag äga lillämpning, även om bestämmelsenstillämplighetsområde på sätt lagrådet kommer alt förorda i det följandeinskränks i fräga om de områden som opinionsbildningen skalt avse. Prop.1979/80:176 55 Omden föreslagna straffbestämmelsen införs - även med ytteriigare begränsat lillämpningsområde- uppkommer i enlighet med det förul anförda en avsevärd risk för att spaningoch förundersökning inleds mot poliliska organisationer, tidningar ochtidskrifter saml mol kulturella och religiösa minorilelsgrupperingar medutländskt ursprung, ulan atl likväl brott kommer att kunna styrkas ulommöjligen i något sällsynl undantagsfall. Kommer utredningsverksamheten, somlätt kan hända, till allmän kännedom ulan alt den leder lill fällande dom,motverkar den - om de misstänkta i verkligheten skulle vara skyldiga - närmast siltsyfte, eftersom de då framstår som orättvist förföljda. Viktigare är, frän desynpunkter lagrådet har all beakta, att om de misstänkta är oskyldiga utredningsverksamhetenföranleder belänkligheter med hänsyn lill yttrandefriheten,informationsfriheten och föreningsfriheten. Pågrund av det anförda ställer sig lagrådet tveksamt till förslaget att i brottsbalkenåterinföra en beslämmelse som straffbelägger tagande av Skulle emellertid en sådan bestämmelse ändå införas, bör den enligt lagrådets mening erhålla en avfattning som mera strikt begränsarde områden som opinionsbildningen skall avse. Enligtförslagel skall avsiklen med mottagandet av understödet vara att genomutgivande eller spridande av skrifier eller på annal sätl påverka den allmännameningen i en fråga som gäller rikels grundlagar eller i någon angelägenhet somhar betydelse för totalförsvaret eller annars för rikets säkerhet och som detankommer på eller regeringen alt besluta om. Av departementschefensuttalande framgår att den åsyftade propagandan skall kunna gälla - förutomtotalförsvaret och säkerhetsfrågor -statsskicket eller författningen. Avsiklentorde vara att del straffbara området skall begränsas till statsskicksfrågorav ej alltför obetydligt art. I lagtexten har ifrågavarande område angivilsgenom uttrycket "en fråga som gäller rikels grundlagar". Igrundlagarna upplages emellertid på åtskilliga områden regler av skäligendetaljmässig natur. Med stadgandets utformning enligt det remillerade förslagelkommer understöd för propaganda för en mindre jämkning i en sådan delaljregelatt omfattas av straffbestämmelsen.