prop · G303143 · 1979-12-31 00:00:00 — I dessa fall inträder nämligenen dubbelbeskattning genom att dels företaget förvägras avdragsrält och delsförelagsledaren beskattas för egendomens anskaffningsvärde. Om en delägareeller honom närstående avyttrar en fastighet Prop.1979/80:143 38 tillfämansföretagel tillämpas inte de vanliga realisationsvinstreglerna.Indexuppräkning av ingångsvärde får inte göras och det fasta avdragsbeloppetpä får inte åtnjutas. Inte heller fär ingångsvärdet beräknas enligt dens. 20-årsregeln eller med ledning av taxeringsvärdet i bouppteckning. Omorganisatoriska eller andra synnerliga skäl kan åberopas för en överlåtelsetill företaget kan dock dispens frän den skärpta lagstiftningen medges avriksskatteverket. Om en delägare eller honom närstående avyttrar annan egendomän fastighet eller akiier till fämansföretagel och denna egendom inte är ellerinte kan antas bli till nytta för företagets verksamhet, skall hela försäljningsprisetanses utgöra realisationsvinst för säljaren oavsett innehavstidens längd. 1vissa uthyrningssituationer inlräder också en dubbelbeskaltningseffekt. Sådanabeskaltningseffekter enligt särlagstiftningen för fämansföreiag som harangivits inlräder inle i enskild firma eller enkelt bolag. Slutligenkan nämnas att utskiftning av tillgångar från handelsbolag till dess delägare ivissa fall kan medföra beskattning. Jaghar tidigare nämnt (avsnitt 2.1) att regeringen har tillkallat enkommitté som bl.a. skall se över beskattningsreglerna för handelsbolag. Enligtdirektiven skall kommittén särskilt uppmärksamma tillämpningen av reglerna förfämansföreiag, som i vissa avseenden inte passar för handelsbolagen.Målsättningen för kommitténs arbete är atl beskattningsreglerna förhandelsbolag skall få en sädan utformning att denna företagsform kan användaspå ett ändamålsenligl sätt av framför allt mindre och medelstora företag. Motdenna bakgmnd anser jag inte att de av mig berörda skillnaderna i skattehänseendemellan handelsbolagen och de enkla bolagen utgör ett tillräckligt skäl för attavstå frän en sädan gränsdragning mellan dessa företagsformer som av andraskäl är önskvärd. Jagvill dock inte förneka att vissa olägenheter övergångsvis kan uppkomma ienskilda fall, om en verksamhet som har anpassais efter de skatteregler somgäller för ett enkelt bolag i fortsättningen skall anses utövad i handelsbolag.Enligt min mening får det anses skäligt all delägarna i ett nu näringsdrivandeenkelt bolag ges en viss övergångstid för att inrätta sig efter den nyaordningen. Jag förordar därför att den nya gränsdragningen mellan handelsbolagoch enkla bolag först efter en femårig övergångstid skall gälla för bolag somhar bildats före den nya lagstiftningens ikraftträdande. Jagövergår härefter till frågan om vilken gränsdragning mellan handelsbolag ochenkla bolag som är lämplig frän civilrättslig, materiell synpunkt. Jag delarkommitténs uppfattning att de handelsbolagsrättsliga huvudprinciperna - rättssubjektivitetoch solidariskt delägaransvar för bolagets förpliktelser - är lämpliga förbolag som idkar näring och att sädana bolag därför i allmänhet bör räknas somhandelsbolag. Någon principiell invändning mot detta betraktelsesätt har inteheller förekommit under remissbehandlingen. Prop.1979/80:143 39 Däremot har från vissa remissinstansers sida invändningarriktats mot den föreslagna, närmare avgränsningen av området för det enklabolaget. i läri hår funnit del motivei-ät ätt behovelav förelagsformen enkelt bolag utreds närmare innan den rättsliga definitionenav handelsbolag anknyts till bokföringslag. Vidare har underremissbehandlingen ä ena sidan hävdats att det inte skulle finnas skäl attbehälla konstruktionen enkelt bolag. Denna uppfattning har företrätls avlänsåklagaren i . Å andra sidan har påståtts att utrymmet för detenkla bolaget bör vidgas i förhällande till vad kommittén har föreslagit.Föreningen revisorer anser att om konsortier med egenbokföring inte kan bestå som enkla bolag bör konsekvenserna härav undersökas,eflersom det kan vara önskvärt all en sådan samverkan för ulförande av enskillprojekl kan ske i formen av enkelt bolag. definierar ettentreprenadkonsortium som en tillfällig och lidsbegränsad sammanslutning avtvå eller flera företag med syfte atl svara för elt visst begränsatenlreprenadäta-gande. Enligt byggnadsentreprenörföreningen ärdet synnerligenangeläget alt sådana konsortier, som är vanliga i byggbranschen och som oftahar egna inläkler och kostnader samt därför är bokföringsskyldiga enligt 1976års bokföringslag, också får möjlighet att vara enkla bolag. Somskäl för denna ståndpunkt har byggnadsentreprenörföreningen anfört attfördelarna med konsortiesamverkan inte får gå föriorade genom att konsortiernaåläggs ökad administration eller genom att beskattningssitua-lionen försämrassaml att öppen redovisning av resultatet av en enstaka entreprenad kan medföraallvarliga nackdelar ur konkurrenssynpunkt. Byggnadsenlreprenörföreningenföreslår därför att enkelt bolag även skall anses föreligga om två eller flerahar avtalat atl i bolag för visst företag utöva näringsverksamhet som medförbokföringsskyldighet. har framfört liknandesynpunkter. För min del anser jag till en början atl behovel avföretagsformen enkelt bolag har blivit tillräckligt belyst genom kommitténsuttalanden och de uppgifter om enkla bolag som har lämnats underremissbehandlingen. Jag finner det vidare lämpligt atl man som en samlandebeteckning behåller termen "enkelt bolag" för vissa på avtal grundadesamverkansformer som inle bör regleras av bestämmelserna i lagen (1904:48 s, 1)om samäganderätt och inte heller enbart av de föreskrifier som utformatsfrämst med tanke på näringsidkande associationer. Konstruktionen enkelt bolagbör alltså finnas kvar. Enligt min mening bör konsortier som är så organiseradeatt de har egna tillgångar och skulder samt kostnader och intäkter räknas somhandelsbolag. En annan lösning skulle innebära att näringsidkande bolag medbetydande omslutning eller omsättning skulle kunna undandras det handelsbolagsrättsligaregelsystemet. Därigenom skulle i dessa bolag borgenärsskyddet bli sämre än ihandelsbolag och utomståendes berättigade behov av Prop.1979/80:143 40 insyn inle tillgodoses. angivna intressen måste ansesväga tyngre än de administrativa olägenheter och nackdelar urkonkurrenssynpunkt som för delägarna kan vara förenade med att dessa konsortierklassificeras som handelsbolag. Del av byggnadsenlreprenörföreningen föreslagnaavgräns-ningskriteriet gentemoi handelsbolag, nämligen atl verksamhelen endaslskall avse visst förelag, lorde f. ö. medföra avsevärda problem i den praktiskatillämpningen. Resultatet lorde vidare bli att en del konsortier som enligt nugällande rätl är alt hänföra till handelsbolag i stället skulle komma atträknas som enkla bolag. Som kommillén närmare har beskrivit i betänkandet (s. 117)förekommer det emellerlid också konsortier som dels inle har någon personalsom arbetar direkl för konsortiet och dels saknar tillgångar och skulder samtkostnader och im akter. Jag delar kommilléns uppfattning atl sådana konsortierkan vara Ett betrakta som enkla bolag även vid den här behandlade nyagränsdragningen mellan enkla bolag och handelsbolag. Som framgått av vad jag har anfört tidigare delar jagkommitténs principiella uppfattning att bolag som driver näring skallbetraktas som handelsbolag. Kommitténs förslag innebär emellertid, somtidigare nämnts, atl bl.a. näringsverksamhet inom jord- och skogsbruk som drivsi bolag av fysiska personer inte skall anses utövad av handelsbolag (jfr I 8andra stycket första meningen bokföringslagen). Denna inställning har i stortsett lämnats utan erinran under remissbehandlingen. För min del villjag påpeka att verksamhet som bedrivs påjordbruksfastighet i allmänhet är av mindre omfattning. Man räknar alltså medalt endast en mindre del av näringsidkarna på jord- och skogsbrukssidan har enåriig bmttoomsättningsumma som överstiger 20 basbelopp. Med hänsyn bl.a. härtill delar jag kommitténs uppfattningatt näringsverksamhet inom jord- och skogsbmk som drivs av fysiska personer ibolag inte bör räknas som utövad av handelsbolag. Såsom fallet är enligtjordbmksbokföringslagen bör dödsbon därvid jämställas med fysiska personer. Kommitténs handelsbolagsdefinition innebär vidare att enav fysiska personer i bolag bedriven uthyrningsverksamhet som är så begränsadatl den inte medför bokföringsskyldighet (se 1 8 andra stycket andra meningenbokföringslagen) inte skall betraktas som utövad av handelsbolag. Alt särskiltundanta den nu angivna situationen från begreppet handelsbolag kompliceraremellertid enligt min mening handelsbolagsdefinilionen utan att enpåtaglig fördel uppnås i något annal avseende. Även ulan enundantagsbestämmelse torde en här avsedd uthyrningsverksamhet inte sällan fallautanför handelsbolagels område. Så är fallet när en uthyrningsverksamhet pågrund av sin begränsade omfattning över huvud taget inte är att hänföra tillnäringsverksamhet. I andra fall kan uthyrningsverksamheten vara att betraktasom binäring lill jordbruksrörelse (jfr prop. 1975; 104 s, 204). Prop.1979/80:143 41 Jag övergår nu till frågan om det ur lagleknisk synpunkilämpligaste sättet att avgränsa handelsbolaget och det enkla bolaget.Kommitténs förslag på den här punkten har soth tidigare nämnts blivil föremålför invändningar under remissbehandlingen. Invändningarna gär främsl ut pä attbegreppet handelsbolag borde definieras direkt i den nya laglexlen utanhänvisning lill bokföringslagen. Enligt stiftelseulredningen är kommitténsförslag till avgränsning av bolagsformerna belydligl svårare all tillämpa änden nuvarande lagstiftningen. Detta, menar man, leder till brister i rättssäkerhetensom bör avhjälpas exempelvis genom att handelsbolag mäste registreras för allförvärva rättspersonlighet. Jag delar uppfattningen att det är mest praktiskt altdefiniera begreppet handelsbolag direkt i den nya lagsiiftningen utanhänvisning till bokföringslagen. Enligt min mening bör det lämpligen anges allhandelsbolag föreligger, om två eller flera har avtalat alt i bolag ulövanäringsverksamhet. I enlighel med vad jag har utvecklat tidigare Bör undantaggöras från den regeln då två eller flera fysiska personer eller dödsbon haravtalat att i bolag utöva verksamhet som medför skyldighel alt föra räkenskaperenligt jordbruksbokföringslagen. Den nu föreslagna bestämningen av begreppelhandelsbolag uppfyller enligt min mening rimliga krav på säkerhet vidgränsdragningen mot enkelt bolag. Ett handelsbolag kännetecknas framför allt avbolagsmännens solidariska ansvar för bolagsskulderna. Inträdet av dennarättsverkan, som ju är av största vikl för tredje man, bör i fråga omnäringsdrivande verksamhel normall inte få vara beroende av huruvidabolagsmännen har låtit registrera bolaget. Ett handelsbolags uppkomst bördärför i normalfallet inte knytas till registreringen. Kommitténs uppfattning att del saknas skäl atl uppställakrav pä gemensam firma för att handelsbolag skall anses föreligga har inlemött några invändningar under remissbehandlingen. Även jag ansluter mig härlill kommitténs uppfattning. Om två eller flera har avtalat att utöva verksamhet ibolag och det inte enligt den förordade definitionen blir fråga om etthandelsbolag, föreligger ett enkell bolag. En remissinstans, , harifrågasatt om det inle vore bättre att bryta ut reglerna om enkelt bolag urförevarande lagförslag och reglera det enkla bolaget genom särskildlagstiftning. Särskilt med hänsyn till att näringsverksamhet inom jord- ochskogsbruksområdet även kommer att kunna bedrivas i enkelt bolaganser jag emellertid att det hävdvunna sambandet mellan lagstiftningen omhandelsbolag och den om enkla bolag bör bevaras. 1 likhet med remissinstanserna ansluter jag mig tillkommitténs uppfattning att ett enkelt bolag även i fortsättningen bör kunnaövergå till att bli handelsbolag genom att föras in i handelsregistret. 1979/80:143 42 Kommanditbolaget skiljer sig från det vanligahandelsbolaget genom att inte alla bolagsmännen svarar obegränsat för bolagetsförpliktelser. Enligt kommitténs mening bör företagsformen kommanditbolag varatillåten även . Kommittén har bl. pekat pä alt denna företagsformkan ha betydelse för småföretagens kapitalförsörjning. Kommitténs inställninghar inte mött invändningar under remissbehandlingen. En del remissin--Stanserhar understmkit vikten av att kommanditbolaget inte avskaffas. Jag delar uppfattningen att kommanditbolaget, som ärallmänt förekommande i många industriländer, i vissa fall kan vara en lämpligform för tillförande av kapital till en rörelse. Enligt min mening bör därförföretagsformen kommanditbolag stå till näringslivets förfogande också iframtiden. Enligt gällande rätt måste minst en av bolagsmännen,komplementären, vara obegränsal ansvarig för bolagets förpliktelser. Övrigabolagsmän kallas för kommanditdelägare. Varje rättssubjekt kan i princip varakomplementär i ett kommanditbolag. För att en viss kreditbas skall säkras förkommanditbolaget har kommittén funnit alt endast fysiska personer ochaktiebolag bör kunna komma i fräga som komplementärcr. Öm aktiebolag fritt fårvara komplementärcr, kan emellertid detta enligt kommitténs mening utnyttjasför skatteflykt. Kommittén har därför intagit den ståndpunkten att i principendast fysiska personer bör tillåtas som komplementärcr. I speciella undantagsfall kan det enligt kommittén dockframstå som obilligt att ett akliebolag inte får vara komplementär. Omsynnerliga skäl föreligger, bör därför kunna medge ett aktiebolagatt vara komplementär. De föreslagna bestämmelserna skall inte gälla i fråga omden som har inträtt som komplementär före den nya lagstiftningens ikraftträdande. En ledamot i kommittén har reserverat sig mot kommitténsförslag i fråga om komplementärcr och ansett att nuvarande ordning på dennapunkt bör behållas. Ett stort antal remissinstanser har yttrat sig överkommitténs ståndpunkt i komplementärfrägan. Flera remissinstanser har vitsordatatt skatteflykts-problem genom utnyttjande av underskottsavdrag förekommer isamband med att aktiebolag uppträder som komplementär. Å andra sidan har åtskilligaremissinstanser gett uttryck för uppfattningen att skatteflyktseffekter börelimineras genom ändringar i skattelagstiftningen samt atl det av praktiska,affärsmässiga skäl är av värde att aktiebolag, och även ekonomiska föreningar,utan särskilt dispensförfarande kan uppträda som komplementärcr. För min del gör jag följande bedömning ikomplementärfrägan och uppehåller mig därvid först vid spörsmålet om vilkarättssubjekt som av hänsyn lill borgenärernas iniressen bör tillåtas somkomplementärer. Från denna synpunkt delar jag kommitténs uppfattning attfysiska personer och 1979/80:143 43 aktiebolag bör kunna godtas som komplementärcr. Med fysiskperson bör jämställas dödsbo. Emellerlid finns del ur borgenärssynpunkl enligtmin mening inle skäl att vägra att som komplementär godta en ekonomiskförening, elt vanligl handelsbolag eller ell kommanditbolag. Reglerna för dessarättssubjekt har utformats med sikte på att rättssubjekten skall idka näring.Med någol av dessa rättssubjekt som komplementär blir den sammanlagdakreditbasen i etl kommanditbolag i varje fall inte mindre än om rättssubjektetensamt och inte via etl kommanditbolag skulle driva näringverksamheten. Det sist sagda utgör i och för sig ocksä ett argument förall tillåta stiftelser och ideella föreningar all uppträda som komplementärcr.Regelsystemen för dessa båda rättssubjekt är emellerlid inte utformade främstmed tanke på att rättssubjekten skall användas för näringsverksamhet. Sålundafinns inte här regler vare sig om bundet kapital eller om personligt ansvar fördelägare. Jag vill också påpeka atl ingen remissinstans har gjort gällande attpraktiska, affärsmässiga skäl skulle tala för godtagande av stiftelser ellerideella föreningar som komplementärer. Vad jag här anfört har lett mig till uppfattningen aUstiftelser och ideella föreningar inte bör godtas som komplementärer men attdet i övrigt inte är påkallal med några begränsningar av hänsyn tillborgenärerna. Jag går härefter över till komplementärfrågan bedömd urskattesyn-punkl. Enligt min uppfattning ger bl. a. vad ,länsstyrelser och åklagarmyndigheter har anfört i sina remissyttranden stöd förantagandet alt kommanditbolag med aktiebolag som komplementär i viss omfattninganvänds i skatteflyktssyfte. Kommanditdelägare kan i dessa företag missbruka rätlentill underskottsavdrag i den mån denna rält inte är begränsad till gjordakapitalinsatser i bolaget. Underskottet används till kviuning mot överskott iannan förvärvskälla, l.ex. inkomsi av tjänst. Som framhålls av några remissinstanserkan molsvarande förmåner uppnås även i elt vanligt handelsbolag. Remissutfallet har emellertid visat altkommanditbolag uppbyggda med aktiebolag som komplementärer fyller ett interinga praktiskt, företagsekonomiskt behov. Det bör vidare beaklas allbeskattningssitua-tionen i sin helhet för såväl vanliga handelsbolag somkommanditbolag övervägs av den tidigare nämnda kommillén med uppdrag alt seöver beskattningsreglerna för familjeföretag. Direkliven för den kommittén handen att man särskilt kommer alt uppmärksamma kommanditdelägaresmöjligheter att utnyttja underskottsavdrag. principiellt förbud för akliebolag alt varakomplementär måste, som kommittén ocksä har föreslagil, nyanseras genominförande av en dispensmöjlighet. Utformningen av en sädan dispensregel möteremellertid svårigheter. Det kan sålunda råda tvekan om på vilka grunderlänsstyrelsens dispensbedömning bör ske. Enligt min mening kan det knappaslkomma i fråga att ålägga atl ulifrån förelagsekonomiskaöverväganden 1979/80: 143 44 bedöma huruvida i ell visst fall ett aktiebolag bör godlassom komplementär. De bedömningar som kan åläggas måsle rimligtvisfrämsl gälla huruvida risk för skatteflykt föreligger, om elt aktiebolagtillåls som komplementär. Som har framhållits under remissbehandlingen kan länsstyrelsensdispens i sä fall komma att uppfattas som ell slags förhandsgodkännande frånskalteflyktssynpunkt. En dispensregel leder också lill ökal byråkratisktkrångel och risk för rättsosäkerhet. Sammanfattningsvis anser jag, trolsskatteflyklssynpunkterna, all övervägande skäl talar för alt man inle införnågon begränsning i olika rättssubjekts möjligheter all uppträda somkomplementär. Jag är således inte beredd att föreslå några undanlag utöver vadjag har sagl om stiftelser och ideella föreningar. När det gäller stiftelser och ideella föreningar börförbudet att vara komplementärer inle gälla den som inträtt som komplementärföre den nya lagens ikraftlrädandel. Jag delar kommitténs uppfattning att i den nyahandelsbolagslagen bör föreskrivas att kommanditdelägare, vid krav frånbolagsborgenärers sida eller då han eljest skall fullgöra sin insatsskyldighet,blir skyldig all beiala beloppet, inte direkl till bolagsborgenären ulan tillbolaget. Om inbetalning av beloppet sker till bolaget lorde nämligen, såsomkommittén har framhållit, återvinningsreglerna vid konkurs möjliggöra en merarättvis fördelning av beloppet mellan borgenärerna. Enligt 7 8 BL har en bolagsman, även om han inte dellar iförvaltningen, rätt att granska bolagets räkenskaper och i övrigl få kännedomom bolagets angelägenheter. Denna regel är dispositiv. Kommittén har föreslagit att regeln om kontrollrätt iframtiden skall vara tvingande då fråga är om handelsbolagsmän som harobegränsat ansvar för bolagets förbindelser. Enligt kommillén bör däremoiregeln om kontrollrätt vara dispositiv såvitt gäller kommanditdelägare. Molbakgrund av atl kommitténs förslag till regler om revision saknar molsvarighettill aktiebolagslagens bestämmelser om minorilelsrevisor har en remissinstansifrågasatt om inte regeln om kontrollrätt bör vara tvingande även då detgäller kommanditdelägare. För egen del har jag inte funnit anledning att här gåifrån kommitténs bedömning. En tvingande regel om kontrollrätt anser jagolämplig om antalet kommanditdelägare är slort och deras insalser små. Det kanvidare enligt min mening antas atl en kommanditdelägare som gjort mera betydandeinsatser inte ulan särskilda skäl avslår från sin kontrollrätt. Jag delar i likhet med remissinstanserna kommitténsuppfattning att del inte föreligger lillräckliga skäl all i lag uppställaminimigränser för de insatser som skall göras av kommanditdelägare. 2.2.3 Slyrelse i handelsbolag I gällande rätl saknas bestämmelser om slyrelse ihandelsbolag. 1979/80:143 45 emot skall del alllid finnas slyrelse i aktiebolag ochekonomiska föreningar. Det främsta skälet för slyrelse i aktiebolag är alt dessabolag ofta har sä mänga aktieägare alt det är uteslutet atl de personligenskall kunna medverka vid förvaltningen av bolagets angelägenheter. skälför styrelse gör sig enligt kommittén inle gällande i fråga om handelsbolag.Däremoi lalar enligt kommitténs mening företagsdemokraliska skäl för införandeav slyrelse i större handelsbolag. Därmed skapas fömtsättningar för att utvidgalagen (1976: 351) om styrelserepresentation förde anställda i aktiebolag och ekonomiskaföreningar till att gälla även anställda i handelsbolag. Med hänsyn till det sagda föreslår kommittén atl slyrelseskall finnas i handelsbolag som under del senast förflutna räkenskapsåret harsysselsatt i genomsnitt minsl 25 arbetstagare. 1 fräga om handelsbolag som ärmoderföretag bör antalet arbetstagare avse koncernen i dess helhet. Enligt kommittén bör i styrelsen utöver anställda ingå depersoner som hade förvaltningsrätt i bolaget vid den lidpunkt då skyldighetenatt inräita styrelse inträdde. Beslut i styrelsen skall fattas genom enkelröstmajoritet. En bolagsman som ingår i styrelsen och som har obegränsatpersonligt ansvar bör dock enligt kommittén ha rätt att inlägga veto mot avmajoriteten fattat beslul. Enligt kommittén skall de nu angivna reglerna integälla om annat har beslämts i bolagsavtalet. En ledamoi i kommittén har reserverat sig mot kommitténsförslag och ansett atl det inle bör införas några lagbestämmelserom slyrelse ihandelsbolag. Kommitténs förslag har kritiserals av ett slort anlalremissinstanser. Sammanfattningsvis går kritiken ul på att handelsbolagetsgrundstmktur gör att en styrelse typiskt sett framstår som främmande för dennaassociationsform samt att det bör vara möjligt atl finna andra former för atttillgodose de anslälldas berättigade anspråk på medinflytande. Någon enigkriiik är det dock inte fråga om. Åtskilliga remissinstanser har menat alt detföretagsdemokratiska intresset av en reform bör väga över i jämförelse med debetänkligheter av nyssnämnda innebörd som har framförts. Enligt min uppfattning är del viktigt att de anställda ihandelsbolag tillerkänns rätt till medbeslämmande som är likvärdig med denmedbestämmanderätt som lillkommer anställda i aktiebolag och ekonomiskaföreningar. Rätten till styrelserepresentation är och uppfattas pä arbetsmarknadensom elt viktigt komplement till den rätt till inflylande som tillkommer deanslällda enligt medbestämmandelagen. Den naturliga ulgångspunkten måstealltså vara att försöka erbjuda samma möjligheter att nå insyn och inflytandeöver företagens verksamhet för alla anställda, oavsett i vilken formverksamhelen bedrivs. Å andra sidan måsle man beakta de invändningar som kanresas mol att lösa frågan om medbestämmande i handelsbolag på det sätt somkommittén föreslagit. Jag delar uppfattningen att bestämmelser om styrelse ihandelsbolag Prop.1979/80:143 46 riskerar att medföra vissa olägenheter. Genom sådanaregler kan beslutsfattandet komma atl kompliceras i inle obetydlig grad. Somflera remissinstanser har berört leder den i och för sig nödvändiga vetorättenför en obegränsat ansvarig bolagsman lill alt styrelsens möjlighet atl fungerasom ell beslutsorgan begränsas. Spänningsförhållandet mellan bolagsmännens ochstyrelsens kompelens kan också tänkas leda lill konflikter med risk förrättsförluster för tredje man. Det kan inle heller uteslutas atl vissa handelsbolagmed ett fåtal anställda skulle kunna uppfatta lagregler om slyrelse som etthinder mol fortsall expansion.