prop · G303143 · 1979-12-31 00:00:00 — Aktieägarna kan endasl i det fall bolagel saknar täckning föraktiekapitalet sägas fä en sämre ställning efler underkursemission än efternyemission föregången av nedsättning av aktiekapitalet, eftersom hinder motvinstutdelning, som nämnts, kvarstår i det förra fallet men kan undanröjas idet . Härvid bör dock beaktas, att det är aklieägarna själva som har allbesluta om de vill genomföra en underkursemission eller ej. Omsorgen omaktieägarnas intresse av vinstutdelning kan sålunda ej moiivera ett förbud motunderkursemissioner. Vad angår de anslällda slutligen synes ej heller derasställning kunna sägas påverkas negativt vid en underkursemission. 4: C Särskilda skäl mot underkursemission då bolagetsaknar täckning för aktiekapitalet? Utgångspunkten för föredragandens motstånd motunderkursemissioner, nämligen atl bolag som saknar läckning för det egnakapitalel skall rekonstrueras bl.a. genom nedsättning av aktiekapitalet istället för atl genomföra en underkursemission framstår med ledning av dethittills sagda som svår alt motivera. Om således ett bolag i denna situationkan uppleta aktietecknare som trols atl vinslutdelningsmöjligheter enligt vadsom visats ovan inte gives är beredda atl ge bolagel ettkapitaltillskott via underkursemission synes lagstiftaren inte ha någonanledning ingripa mot detta. Ovan har vidare visats atl några andra speciellaolägenheter för Prop.1979/80: 143 408 bolagets intressenter ej kan återfinnas i denna situationi förhållande till del lägel all bolagel har täckning för aktiekapitalet. Andrarekonstmktionsål-gärder än bokföringsmässig eliminering av förlusler kan ju skeoavsett i vilken form det nya riskkapitalet tillförts bolagel. 4: D Börskursen som mätare på bolagens flnansiellaställning Föredraganden har som nämnts i anslutning till sinframförda uppfattning atl bolag som saknar läckning för aktiekapitalet inlebör fä göra underkursemission hävdat all börskursen är en bälire mätare på eltbolags ställning än aktiers matematiska värde enligt en justerad balansräkning.Så snart ett bolags aktier noteras under pari synes föredraganden sålunda menaall bolaget skall anses sakna läckning för aktiekapitalet. Även i fall då akliekapitalettrots börsnolering under pari är täckt i balansräkningen skulleunderkursemission därmed bli otänkbar. Som framgår synes föredragandens hela resonemang bygga påtesen atl underkursemission ej kan tänkas i fall då bolaget saknar täckning föraktiekapitalet. Som visats under avsnitt 4;C torde bärande motiv för dennautgångspunkt dock saknas. Om föredragandens uppfattning i den frågan därföröverges, är såvitt kan bedömas resonemang om börskursen som mätare på bolagetsställning utan intresse i nu aktuella diskussioner om underkursemission. Om uppfattningen åter ej vill överges, bör följandebeaktas. Aktiebolagslagens regler till skydd för borgenärer och andraintressenter i bolaget bygger på de värderingsprinciper som finns nedlagda iaktiebolagslagen, bokföringslagen och i viss mån skattelagstiftningen.Börskursen lever i förhällande till dessa skyddsregler helt sitl eget liv, ochdet är i och för sig inte märkvärdigare att aktierna på börsen värderas överpari än under eller till pari. Det kan visserligen vitsordas, all börskurseninrymmer bedömningar av framlida vinslutdelningsmöjligheter o, dyl, saml alten värdering av akiier utgående frän en justerad balansräkning i sig inrymmer belydandeosäkerhetsmoment. I vissa lägen lorde sålunda en likvidationsbalansräkning l.ex.vara mer rättvisande. Akliebolagslagens skyddsregler utgår emellertid inte frånett sådant synsätt. Professionella finansanalytiker arbetar vidare med ettflertal olika beräkningsmetoder varav ingen metod dock är helt baserad päbörskursen, med dess understundom irrationella svängningar. Det synes härvidologiskt och innebärande ett brott mot akliebolagslagstiftningens principer atli övervägandena kring enbart en aktiebolagsrättslig bestämmelse omunderkursemission överge del i lagstiftningen nedlagda värderingssystemet lillförmån för börsens värdering. Lagstiftningen blir härigenom vidare inkonsekvent, i delall börskursen endast i det lägel att denna understiger pari skall anses haföreträde. Då detta synsält dessutom skall tillämpas parallellt medaktiebolagslagens värderingssystem uppstår som ovan visats den för borgenärernaoförmånliga effekten att aktiekapital vid nedsättning av detsamma föranpassning till börskurs hell i onödan överförs till reservfond så snart nedsättningsbeloppetinle motsvaras av verkliga förluster i redovisningen. Vidare bör påminnas om deovan påpekade olika förutsättningar atl undvika börsnotering under pari somskillnader i den bokföringsmässiga fördelningen av del egna kapitalel mellanaktiekapital och reservfond kan ge upphov till. Det må i sammanhanget tillåtas pekas på några orimligheteren konsekvent tillämpning i aktiebolagslagen av föredragandens uppfattning ombörskursens innebörd skulle innebära. Med hänsyn till borgenärsskydd,vinstutdelningsbegränsningar m, m. borde då nämligen krävas alt bolagen i Prop.1979/80: 143 409 anslutning till fluktuationerna i dessa aktiers börskursskulle skriva upp resp. skriva ned det egna kapilalel med motsvarande ändringarpå lillgängssidan. Detta alltså även vid noteringar över pari. Som bekant har i svensk och såvitt veierligt i inlernationellrätlslradilion börskurserna aldrig givits denna betydelse framförföretagsekonomiska värderingsprinciper. Att ulgå frän börskursen innebär kastar om hela redovisningssystemet, så att det egna kapitalet i ställetför att utgöra ett saldo styr värderingen av lillgängssidan. Då etl sådanlsyslem ej synes kunna bli akluelll saknas anledning föra diskussionen vidare. Det av föredraganden förda resonemanget omfattar ej hellerde fall där bolag noteras till eller strax över pari. Även dessa bolag kan somutvecklats ovan ha behov av möjlighet lill underkursemission. Om sådana bolagenligt sin redovisning har läckning för del egna kapitalet kan med ulgångspunklfrån börskurserna sålunda ej hävdas all täckning skulle saknas. Sammanfattningsvis kan beiräffande detta avsnillkonstaleras. Börskursernasom värdemätare på ett bolag lorde i nu diskuterade sammanhang inte finnasanledning närmare beakta, annat än om man godtar ståndpunkten atlunderkursemission ej bör få förekomma i bolag som saknar täckning föraktiekapitalet. Att endast vidbörsnotering av akiier under pari anse att börskursen skall ha företrädeframför aktiebolagslagens värderingssystem (och således innebära att bolagel dåsaknar läckning för aktiekapitalet) är ologiskl, gör lagen inkonsekvent,strider mot aktiebolagslagstiftningens principer, och kan slå ojämnt. Somargument mot underkursemissioner kan uppfattningen ej användas i situationerdär ett bolags aktier börsnoteras till eller strax över pari. 4: E Börsens reaktion vid underkursemission Föredraganden och lagutskottet har uppehållit sig vid dentänkta reaktionen på börsen vid en nyemission till underkurs. Sålunda harfarhågor uttalats för att börskursen vid en underkursemission skulle komma attsjunka ytterligare eller att emissionen skulle uppfattas som en bekräftelse päatt företagets ställning är dålig. Utgående från uppfaltningen att en börskurs under pariinnebär atl bolaget ifråga saknar läckning för det egna kapilalel kan detgivetvis sägas vara mindre önskvärt att i lagstiftningen tillåta förfarandensom riskerar att ytterligare sänka kursen och därmed urholka det egnakapitalel. Svagheterna i detta sätt att uppfatta börsnoleringar har dock redovisals.Börsens reaktion på en underkursemission är vidare mycket svåra» uttala sig omi förväg. Om exempelvis ett bolag genom en riktad underkursemission skulle få etllivgivande kapitaltillskott kan snarare en uppgång i börskursen förväntas. Detkan vidare vara fråga om atl via en underkursemission ta till vara entillfällig stämning på börsen elc. Bedömningar av delta slag ankommer närmastpä aktieägarna eller om dessa givit fullmakt därtill bolagsledningen alt görainför emissionsbeslutel. Utan atl fördjupa diskussionen ytterligare synes kunnasägas all frågan om reaktioner på börsen är av sådan komplex och oförutsebar karakläratt de bör lämnas utanför det lagstiftningsärende som behandlas. Prop.1979/80:143 410 5 Aktieägarnas inbördes relationer I frågan om aktieägarnas inbördes relalioner anfördeorganisationerna i sin promemoria 1972: "Den omständigheten atlemissionskursen ligger under värdel på de förutvarande aktierna ger upphov tillexakl samma problem, vare sig emissionskursen ligger över eller under pari, ochbehovel av uljämning mellan förutvarande och nytillkommande aklieägare genomregler om företrädesrätt till teckning och överlåtelse av teckningsrätterfinns i lika mån i båda fallen." Eflersom det har hävdats atl underkursemissionerendasl lorde bli aktuella i form av riktade emissioner kan tilläggas, atl de avslegfrån aktieägares företrädesrätt m. m. som en riklad emission innebär hellerinte blir annorlunda vid en emissionskurs under pari än vid en emissionskursöver pari. 6 Underkursemissioner i ocb I gäller alltjämt aktiebolagslag. Stadgandenaom ökning av aktiekapitalet är knapphändiga (29§). Nyemission av aktier lillunderkurs har kunna ske, om samiidigi lill aktiekapitalet överförts beloppfrån bolagets egna medel motsvarande underkursdifferensen. 1 den nyaaktiebolagslag (prop. 1977 rd nr 27) som iräder ikraft synes dennamöjlighet enligt samma modell som i den svenska akliebolagslagen ha tagils bort(4 kap. 12 § jämförl med 2 kap. 11 §). 1 motiven ges ingen förklaring tilldenna ändring av rättspraxis. Sålunda sägs endast (sid. 40) "De nyaaktierna får icke emitteras lill underkurs. Om marknadskursen är under pari menman önskar öka aktiekapitalet i enlighet med en sanerings-plan, l.ex. i syfte atlkvitta skulder, kan det vara ändamålsenligl att nedsätta aktiekapitalet ochsamtidigt öka detsamma," Underkursemissioner med utfyllnad av underkursdifferensenfrån egna medel har i med tanke på fondemissionselementet benämnts"blandade emissioner". De har genomförls av såväl börsnolerade somicke börsnolerade företag, Moiiven för de blandade emissionerna har såvitt uppgivitsfrån finskt bankhäll i allmänhet inle varit en börsnotering under pari ulanallmänt sett vid en mindre god börskurs etl sätt att göra emissionen såattraktiv att dess lyckliga genomförande på en kapitalsvag marknad kunnalförutses. Vid en god ställning har det ansetts vara ett sätl att ge aklieägarnafondemissionsfördel. Riktade emissioner har ej förekommit. Av bilaga 7' framgår hur en vanlig "biandemission"genomförts med en teckningskurs om 37,50 mk mot nominellt 50 mk. Exempel finnsäven där teckningskursen ligger av del nominella beloppel (bilaga S)'.Vid sidan av detta förfarande har en annan typ av biandemission förekommil.Mot samma emissionskupong har därvid tvä aktier kunnat erhållas, den ena molbetalning av aktiens nominella belopp och den andra gratis (bilaga 9)'.Slutligen har biandemission kombinerats med vanlig fondemission (hilaga 10)'.Blandade emissioner har enligt tillgängliga emissionsvillkorförekommit vid minst 11 lillfällen och senasl ' Bilagan utesluten här. Prop.1979/80: 143 411 då börsbolagel samiidigi i förhällandei 10:1genomförde fondemission och i förhållandel 2: I genomförde underkursemission lillkursen 88 mk mot 110 mk nominellt. 1 den diskussion som förekommil kring biandemissioner har,enligt vad som uppgivits från finskt bankhäll, som kriiiska synpunkterframhållits, att biandemission är ett säll att tvinga på nyemissioner på deförutvarande aktieägarna. Om dessa ej haft medel all delta i nyemission har de ansellsha haft svårt atl lillgodogöra sig fondemissionselemenlei. Särskilt lorde dennakritik avse fallet dä samma kupong avser bäde en nyemitterad aktie och en gralisaktie. 1 den nya norska akliebolagslagen (Lov av nr59) stadgas såsom i och i nya aktiebolagslagar att aktier vidnyemission ej må belalas med lägre belopp än aktiernas nominella belopp (§4-4,1 st., 6 p., jämfört med §2-3, 3 st.). I avsaknad av vägledande motivuttalandenhar bestämmelsen i emellertid i praxis inte förhindrat nyemission tillunderkurs dä skillnaden mellan underkurs och nominellt belopp fylls ut medtillgängligt eget kapital. Tvä bolag noterade på fondbörsen har såledesnyligen genomfört sädana emissioner (bilaga 11 och 12)\ Aktierna i G. Block Watne a/s börsnoterades vid tillfälletlill ca 115- mol nominellt . Bolaget ansåg säviu är känt metodenmer praktisk än alt först företa nyemission till pari och sedan fondemission.Aktierna i a/s ä andra sidan var vid tillfället börsnoterade under pari,och bolaget ansåg meloden vara den mesl framkomliga vägen för alt i dennasituation få nytt kapital. 7: A Underkursemission Vad gäller behövliga lagändringar för all möjliggöranyemissioner av aktier lill underkurs kan först hänvisas lill organisaiionernasPM 1972, Del är sålunda nödvändigt, att regler uppställs om att en molposl molsvarandeunderkursen skall redovisas i samband med akliekapitalet, så atl delta inle framslårsom slörre än del i verkligheten är. Som utvecklats i promemorian saknasvidare anledning uppställa vinsluldelningsbegränsningar i samband medunderkursemission, eflersom kapiial motsvarande underkursdifferensen aldrigtillförs bolagel, och borgenärerna således aldrig får anledning räkna därmed. Två frågor som tas upp i promemorian 1972 förljänarhärefter att ytterligare belysas. Del är frågan om underkursdifferensen borfyllas ut och i sä fall med vad och inom vilken lid. Saml frågan om hur långtunder pari en emission kan lillålas. Av den ovan gjorda genomgången av vad en underkursemissioninnebär följer atl borgenärer, aklieägare och anslällda inle missgynnas av allen underkursdifferens förekommer i bolagets redovisning. Ur borgenärernas synpunkikan visseriigen sägas all del alltid är bra atl så mycket eget ' Bilagorna uteslutna här. Prop.1979/80:143 412 kapital som möjligt överförs till aktiekapitalet (jämförmed vad ovan sagts om aktiebolagslagens skyddsreglers funktion) och atl enutfyllnad av differensen därför vore bra. Detta är dock ett allmänl önskemålsom ej gör sig gällande med särskild styrka just vid underkursemissioner.Frågan om underkursdifferensen kan tillåtas stå kvar eller ej får därförbedömas med utgångspunkt frän om redovisningstekniska eller laglekniska skälkräver att det elimineras. Det synes härvid beiräffande redovisningen svåriigen kunnahävdas all balansräkningarna skulle bli svårtydbara eller alltför kompliceradeom en sädan differenspost redovisades i anslulning lill del nominellaaktiekapitalet. I sammanhanget bortses från att företeelsen är ny och all delför att den rätt skall förslås givetvis krävs all läsare av redovisningen kansälla sig in i vad en underkursemission och förekomsten av enunderkursdifferens innebär. Möjligen kunde finnas skäl att införa en ny term, säsom"verkligt aktiekapital" e. dyl. innebärande del nominellaaktiekapitalet minus eventuell underkursdifferens. Lagtekniskl synes problemetkunna bemästras med en allmän föreskrifl all ett bolags aktiekapital omunderkursdifferens förekommer skall anses vara dess verkliga aktiekapitalenligt ovan givna definiiion. En anknytning av akliebolagslagensrättsverkningar lill del verkliga aktiekapitalet synes nödvändig, eftersomannars t, ex. likvidationsplikt skulle inträda tidigare än som moiiveras avstorleken på del egna bundna kapital varmed borgenärerna hafl anledning räkna, överavsällning-artill reservfond skulle framkallas elc. Med bortseende således från de pedagogiska problemen isamband med en ändrad lagsliflning följer av vad nu sagts att avgörande skälför att uppställa krav på utfyllnad av underkursdifferens ej synes föreligga.Dessutom skulle krav på eliminering innebära att bolag som saknar medel tillomedelbar täckning av underkursdifferensen i onödan - enligt vad som visatsunder avsnitt 4:C - uteslöts från möjligheten att göra underkursemission. Om elt bolag skulle vilja eliminera differensen bör dockgivelvis möjlighet därtill givas. Som utvecklats i promemorian 1972 sker deltalämpligen mot fritt eget kapital eller bundna fonder. Om man inle vill betraktadella förfarande som en fondemission fordras härvid all bestämmelserna omreservfond och uppskrivningsfond kompletteras, sä att en sädan användning avfondmedlen medges. Vad sedan gäller frågan om huruvida nägon gräns förunderkursdifferensens storlek fordras kan följande sägas. Av det förhållandetatt borgenärers, aktieägares och anslälldas ställning inte påverkas negalivivid underkursemission följer att det för dessa är likgiltigt hur långl underpari en emissionskurs sätts. Ovan har visals att den omständigheten att etlbolag börjat förbruka sitt aktiekapital ej bör diskvalificera det från alt fågöra underkursemission. Resonemang som bygger på atl emission ej bör få ske annalän strax under pari därför att en börskurs under pari skulle indikera atlbolaget oavsett sin bokföringsmässiga ställning ej har täckning föraktiekapitalet saknar därvid intresse. Om man vidhåller atl bolag ulan täckningför aktiekapitalet ej skall få göra underkursemission bör som ovan motiveratsdetta förhållande lämpligen avgöras utgående från bolagels redovisning och ejfrån börskursen pä dessa akiier. Nägon gräns för underkursen blir därvid onödigäven i detta fall. Erfarenheterna från talar vidare för alt prakliskabehov av en avsevärd underkursdifferens kan föreligga. Prop.1979/80:143 413 7: B Nedsättning av aktiekapitalet Nedsättning av aktiekapitalet i aktiemarknadsbolag, med deregler som gäller för detta, har som nämnts inle ansetts vara en i praktikenframkomlig väg för alt bana väg för en nyemission vid börsnotering under pari.För att denna metod skulle kunna utgöra åtminstone ett alternativ tillunderkursemission bör därför förenklingar i reglerna om nedsättning avaktiekapitalet sökas. Härvid kan följande anföras. har pekats på att anslutningen till VPC-systemetmedfört att antalet aktiebrev i börsbolagen minskat kraftigt och att akliehanteringenförenklats. Likväl rör det sig i de stora bolagen om avsevärda kvantiteter akliebrev,och ett infordrande för nedstämpling skulle medföra en stor omgång och stora kosinader.Del synes därför motiverat att inledningsvis överväga om inle lagstiftningenkunde utformas sä atl aktiekapitalned-sättning i dessa bolag kunde verkställasgenom en central registreringsåtgärd utan att aktierna infordrades. Efter handsom akliebreven kommer in till VPC för växling m.m. skulle brev med det nyabeloppet ersätta de gamla. Fömtom de praktiska vinsterna skulle de psykologiskaverkningarna hos aktieägarna av kapilalnedsätlningen härigenom sannoliklmildras. För bedömningen av denna metods genomförbarhet synes avgörande vilkaolägenheter som kan tänkas till följd av att under en tidinnehåller en felaktig uppgift om det nominella beloppet. Vid etl omedelbarlbetraktelsesätt synes några rättsförluster för aktieägarna eller andradärigenom ej kunna uppstå. Vidare bör prövas om kravet på rättens tillstånd förvinstutdelning under tre är från beslutet om nedsältning av aktiekapitaletbehöver upprätthållas i alla situationer. Rätlens prövning motiveras med attaktiekapitalet genom nedsättningen blir mindre än borgenärerna haft anledningräkna med och att bolaget genom nedsättningen, lill borgenärernas nackdel ochtrots förluster, kan skaffa sig en möjlighel alt dela ul vinst. Bestämmelsendrabbar emellertid även ett bolag som utan förluster och med vinstutdelningsmöjligheternedsatt silt aktiekapital för anpassning lill börskursen och därvid haft attöverföra nedsättningsbeloppet lill reservfond. bolag har sålunda efler nedsättningenlika stort bundet egel kapital som före nedsättningen. Det förhållandet attreservfonden kan sägas vara någol mindre hårt bunden till bolagel kan knappasl moiiveraall rätlens prövning för vinstutdelning behövs i dessa fall, låt vara att man teoretiskiselt kan tänka sig att nedsättningsbeloppet används förförlusttäckning. Situationen täcks dessutom av den nya allmänna bestämmelsen omvinstuldelningsbegränsning, nämligen 12 kap. 2§ 2 st. ABL om förbud motvinstutdelning i strid med god affärssed. Det synes sålunda böra övervägas omlagstiftningen ej kunde ändras så, att rättens lillstånd för vinstutdelning ejerfordrades dä aktiekapitalet utan atl förluslsitualion föreligger nedsätts ochnedsättningsbeloppet överförs till reservfond. De argument som, sedan organisationerna förstaktualiserade frågan 1971, anförts mot en möjlighet att emittera akiier underdel nominella beloppet synes vid en närmare analys ej ha sädan bärkraft att demotiverar ett förbud mol sådana emissioner. Tvärtom synes, om aktiebolagslagenssystem med nominellt belopp på akiier ej vill överges, önskvärt nu införa 1979/80: 143 414 en sådan möjlighet för att bryta det dödläge sombörsnoteringar under pari medfört beträffande ett flertalaktiemarknadsbolags möjligheter att skaffa riskvilligt kapital. Urborgenärernas synpunkt synes underkursemission närmast vara atl föredraframför nyemission föregången av nedsättning av aktiekapitalet. Vid den senaremetoden riskerar man alt snedvridningar uppkommer beträffande bolagens egnabundna kapital. Anledning saknas beträffande underkursemissioner att undanta bolagsom ej har täckning för del egna kapitalet. Om det verkliga aktiekapitaletklart redovisas behöver ej föreskrivas att skillnaden mellan det nominellaaktiekapitalet och emissionskursen måsle utfyllas eller inom visstid. Möjlighet till utfyllnad bör dock givetvis ges. Ej heller är nödvändigt atluppsätta gräns avseende hur mycket emissionskursen fär understiga pari, ellernågra vinstutdelningsbegränsningar efter emissionen. De ingrepp iaktiebolagslagen som erfordras för att möjliggöra underkursemissioner synesrelativt begränsade, 1 har, trots all de svenska och norskaaktiebolagslagarna lill sina ordalag synes överensstämma på denna punkl, iavsaknad av vägledande motivutlalande underkursemissioner med utfyllnad avbolagets egna medel upp till nominellt belopp kunnat ske i tvä fall, IFinland har sådana emissioner varit relativt ofta förekommande. Ulanalt närmare motivering givits synes möjligheterna till underkursemission dockinom kort försvinna i då en ny aktiebolagslag, som på denna punkt såvältill lagtext som i viss mån till motiv överensslämmer med den svenska, träder ikraft. För att nyemission föregången av nedsätlning avaktiekapitalet under vissa omständigheter skall kunna utgöra ell alternativ lillunderkursemissioner bör lagändringar vidare övervägas innebärande att aktiekapitalned-sättningi akliemarknadsbolag tillätes ske genom en central registreringsåtgärd utaninfordrande av aktiebreven för nedstämpling och alt rätlens prövning avvinstutdelning efter nedsättning av aktiekapitalet slopas om nedsättningen skerulan att förluslsitualion är för handen och nedsättningsbeloppet överförs tillreservfond. Prop.1979/80:143 415 Sammanställning av remissyttranden över skrivelse1978-12-04 från , ochFöreningen revisorer om nyemission av aktier till underkurs m.m. Efter remiss har yttranden över skrivelsen avgetts av hovrällenöver och , kammarrätten i Siockholm, ,bokföringsnämnden, bankinspektionen, , , kommerskollegium,patent- och registreringsverket, slatens industriverk, iStockholms län. i (LO), Svenska handelskammarförbundel. Svenska revisorsamfundel, ackordscentral,, , bokförings-och revisionsbyråers förbund. , ,, redovisningskonsulters förbund ochVärdepapperscentralen VPC Akliebolag. har bifogat yllranden av Skåneshandelskammare, och . Hovrätten över och : Hovrätten tillstyrker atlde frågor som upptagits i organisationernas skrivelse blir föremål förutredning och erinrar om att lösningar bör sökas som inte försvårar detnordiska lagstiflningssamarbetet. Kammarrätten i : Med anledning av remissen villkammarrätten inledningsvis framhålla att kammarrätten inte i samband med dendömande verksamheten - såvitt nu är i fråga närmast med avseende på skattemålen- gjort erfarenheter som är ägnade atl belysa del problem som aktualiserats ide remitterade handlingarna. Mot den bakgrunden vill kammarrätten anföraföljande. Soliditet och kapitalbehov.