prop · G30369 · 1979-12-31 00:00:00 — Del är dock lämpligare alt frågan om enframtida utbildning av cirkus- och varieiéartister behandlas inom , där förslag om samnordiska insalser för cirkuskonsten väckts moUonsvägen.1 likhet med arbelsgruppen och berörda remissinstanser som yttrat sig anser slalenskulturråd och UHÄ att tidpunkten för förslag om en särskild kompletterandeutbildning för dansare inte är lämplig. Svenskteaterunion/svenska ITl-rådel har hos utbildningsministernhemställt all frågan om ulbildning av teatertekniker blir föremål för särskildutredning. Några remissinsianser har i sina yttranden framhållil belydelsen aven tealerteknikerutbildning. och kan instämma iuppfattningen att det är en stor brist att tealerteknikerutbildning inte finnsi . Någraremissinsianser har berört frågor rörande förutbildning och behörighetskravför tillträde till de sceniska utbildningarna. Man har hävdat all, ifråga ombehörighetskraven, de sceniska utbildningarna inle bör skilja sig från övrigahögskoleutbildningar. UHÄ finner inte några skäl atl nu frångå sin tidigareuppfattning att genomgången gymnasial utbildning inte bör vara ell krav för fillträdeUll de sceniska utbildningarna. är UHÄ berett att ånyo prövabehörighetsfrågan och då i samband med atl en lämp- 1979/80:69 19 ligtutformad förutbildning på gymnasial nivå kommer lill slånd. UHÄ vill i dettasammanhang ge silt stöd åt arbetsgruppens uppfattning all elt utredningsarbetepåbörjas med syfle att pröva möjligheterna atl i gymnasieskolan införa enestetiskt inriktad studiegång, som kan utgöra en allmän förberedelse för fortsaUkonstnärlig utbildning bl.a. inom teater- och medieområdet. Uppgiften börlämpligen anförtros gymnasieulredningen. 11 Kostnader och priorileringar Enreformering av de sceniska utbildningarna enligt riktlinjer presenterade underpunklerna 1- 10 medför en kostnadsökning på lolalt 2543 tkr. vid fulllgenomförd reform jämfört med nulägel. och föreslår etlsuccessivt genomförande av reformen /80- 1982/83 med årligaresurstillskott enligl bifogade koslnadsöver-sikl. Del successiva genomförandelav reformen ulgår från alt principbeslul om förlängning av utbildningen fallasunder . Reformen genomförs i följande sleg. År I(1979/80) antas elever till en fyraårig utbildning. Miljöpraktik införs iutbildningen. Sång- och musikundervisningen förslärks. Antalet utbildningsplatseri årskurs I återgår lill 15 per skola. Tjänster som scenskole-sekreterareinrättas. Kompletteringsutbildningen, som bekostats med sänkt antalelever i grundutbildningen, kräver tillskott för all nuvarande omfattningskall kunna bibehållas. År 2(1980/81) ökas resurserna för kompletteringsutbildningen för atl kapacitetenskall kunna ulökas. Ulbildningens innehåll förnyas och utvidgas genom atlresurser för ökad leoriundervisning, projektstudier och olika samarbetsprojekllillkommer. Ulbildningen av lärare vid scenskolorna inleds och en fortbildningpå teaterområdet påbörjas. År 3lillförs scenulbildningama resurser för atl praktik vid insUtulions-teatrarna/friagrupper alternativt samproduktion skall kunna genomföras. År 4har scenulbildningarna elever i fyra årskurser. Kompletteringsutbildningenbyggs ut fill sin fulla omfattning. Motbakgrund av det ovan anförda och med hänvisning till arbetsgruppens rapporthemställer slalens kulturråd och UHÄ attregeringen förelägger förslag om en reformering av de sceniska utbildningama atlskådespelariinjen och den musikdramatiska linjen förlängs till att omfatta 160poäng allen förlängd utbildning utnyttjas för införande av praktik, ökad teoriundervisningsamt projetarbelen med inriktning på centrala problemområden allanlalel elever i skådespelarutbildningen utökas samt all kompletteringsutbildningenbyggs ut till atl omfatta elt slörre antal elever allfortbildning erbjuds verksamma teaterarbetare genom kuser och seminarier vidscenskolor, teatrar. Teatercentrum m. fl. atlulbildning av lärare vid de sceniska utbildningarna påbörjas och resurser för ändamåleianvisas UHÄ 1979/80:69 20 aUförslaget om en framlida teaterhögskola blir föremål för en särskild ulredning,där också frågan om en utbildning för tealertekniker tas upp, liksom möjlighetemaall åstadkomma en ulbildning för cirkus- och varietéartisler altde sceniska utbildningama anvisas resurser för adminislralion, grundutbildningoch prakUk enligt bifogad koslnadsöversikt och utbyggnadsplan. 1979/80:69 21 Sammanfattning av betänkandet om utbildningen vid sta tensscenskolor (1978:1) Uppdragetlill universilets- och högskoleämbetet och alt göra enöversyn av utbildningen vid statens scenskolor innefatlar dels en pedagogiskoch sludieorganisalorisk del, dels en koslnadsmässig. Motbakgrund av en samlad bedömning av hur verksamhetsområdet för de utbildade harutvecklats och hur utbildningen anpassats lill denna utveckling skall behovetav förändringar i ulbildningen övervägas. Vissa mer specificerade uppdrag gesbl. a. skall den försöksverksamhet med fortbildning som scenskolorna bedrivitsammanfattas och utvärderas och möjlighetema att erbjuda ulbildning inom dessram även för andra gmpper av artister, än de som verksamheten väntsig till, belysas. Direktiven framhåller även alt olika former för destuderande atl under utbildningen få kontakter med och praktiska erfarenhelerav yrkeslivel inom teaterområdet skall övervägas. Arbetsmarknadssituationen,dimensioneringen av utbildningen samt vissa lokalfrågor ingår också iuppdraget. Tillden kostnadsmässiga delen av uppdraget hör all inledningsvis analyseranuvarande koslnader för utbildningen saml att söka finna alternativapedagogiska och studieorganisaloriska lösningar som är mindre kostnadskrävandeän de nuvarande men fortfarande förenliga med ulbildningens mål och uppgifler. Iarbetsgruppens försia delrapport: Ulbildningen vid statens scenskolor (UKÄ-rapporl1976: 5) redovisades scenskolornas organisation, undervisning och koslnader.Av särskill inlresse lorde kostnadsredovisningen vara. Den visar attundervisningskostnaden per elev och år i skådespelarut-bildning är ca 30000kr., ett belopp som överträffas av flera andra utbildningar som inletillnärmelsevis har scenskoleuibildningens höga undervisningslälhet.Kostnadsnivån för skådespelarutbildningen är resultatet av en rad övergripandebedömningar av anslagsgivande myndigheter, och skolonas ledning.Ur kulturpolitisk synpunkl har värdel av en mångsidig och decentraliserad ulbildningvid flera tillfällen betonats. De arbelsmarknadsmässiga bedömningarna har lelt sänkning av antalet elever vid skolorna, vilket ökal kostnaden perutbildningsplats. Ur pedagogisk synpunkt har det vidare varit nödvändigt meden relativt hög lärartäthet och individuell undervisning i vissa ämnen för altulbildningens mål skall kunna uppfyllas. Av kostnadsredovisningen framgårvidare atl anslagsökningarna till scenskolorna under de senasle sex åren intetäckt kostnadsökningarna. Deslutsatser arbetsgruppen drog av de undersökningar som relateras i delrapportenvar all den enda årgärd som ulan myckel betydande kvalitetssänkningar för ulbildningensdel skulle minska utgifterna krafligl är nedläggning av en eller flera skoloroch koncentration av utbildningen till en eller två plalser. Mol bakgrund av dekulturpliliska bedömningar av fördelen med en lill flera skolor decentraliseradutbildning som vid ett flerlal tillfällen betonats av riksdag och regeringsade arbetsgruppen sig inle beredd att - ulan all särskilda nya direkliv däromgavs - undersöka kostnadskonsekvensen av att lägga ned någon scenskola. Prop.1979/80:69 22 Teaterområdet har genomgått en radförändringar som vidgai kraven på dagens artist jämfört med de krav den Iradifionellaskådespelarrollen släller. Del kollektiva arbetssätt som initierades av de friagrupperna bedrivs nu även inom andra mindre ensembler och inom vissa grupper påde stora teatrarna. Arbelssällel innebär ökade krav på dellagande i helaarbetsprocessen, inle bara i arbetet på sin roll. Arbetsformen förutsätterförmåga till samarbele med andra grupper inom teatern liksom belydligl ökadekunskaper om en tealerproduktions olika delområden. Den uppsökande teatern, barn- och ungdomstealern,föreningsteatern, där kontaklarbetet med publiken både före och efter självaföreställningen är en viklig del av arbetet, ställer också nya krav påskådespelaren. Kring teaterföreställningen bedrivs ofta etl pedagogiskl arbele,som föruisätter insikter av olika slag. För all nå ut till olika publikgrupper,av vilka många är ovana vid teater, krävs dessutom kunskaper om del svenskasamhället saml olika gruppers sociala och kullurella villkor. Vidare har ytterligare krav ställts på skådespelaren genomen pålaglig ökning av sång- och musikinslag i teaterrepertoaren. Dellaförhållande, liksom del kollektiva arbetssättet och den uppsökandet teatern,gör del befogal att lala om en breddad yrkesroll för skådespelare. De grundläggandefärdigheter som krävs för den traditionella skådespelarrolen fordrar forlfarandelika myckel utbildningstid som tidigare, varför den breddning av skådespelarensyrkesroll som ulvecklingen medfört har måst komma till därutöver. De utvecklingstendenser som kan urskiljas inom teaternsedan 1960-talets mitt har påverkat ulbildningen vid scenskolorna. Skolorna hari olika former och olika utsträckning strävat efter alt föra in utbildningsmomentsom har sin grund i teaterns utseende eller önskemålen om hur en framlidateater bör se ut. Detta har bidragit till en ansträngning av skolansekonomiska situation, eftersom reformerna har måst genomföras inom oförändradeeller minskade anslag. Många av de problem som skådespelarutbildningen slårinför är desamma som man haft sedan scenskolornas start. Från såväl avnämar-hållsom från skolorna själva är man övertygade om att det var ett för skå-despelamtbildningenposilivt skede som inlrädde i och med alt utbildningen skildes från teatrarna.Arbetsgruppen menar att utbildningens problem ligger huvudsakligen inomföljande områden: risken för isolering från teatern och från andra utbildningarinom teaterområdet, bristande praktik-möjligheter under utbildningen, lidspressadulbildning med undervisningslälhet på 35- 40 limmar saml bristandesamordning mellan olika undervisningsmoment. De musikdrumulisku utbildningurnas situation I dagens språkbruk innefattas i begreppen musikteater ochmusikdramatik en rad olika konstformer från opera till tallealer med musik-och sånginslag. Arbetsgruppen har i sitt utredningsarbete huvudsakligen begränsatsig till sådana konstformer där avkall på den klassiska sångkonstens krav intekan göras. De utvecklingslinjer som finns inom lalleatems områdemärks även inom musikteatern, även om de där inte framträder lika tydligt.Ökande krav reses på den musikdramatiska artistens vilja och förmåga atl la ansvarför en större del av föreställningen och alt verka för en stimulering av 1979/80:69 23 Kraven på flexibilitet och kommunikation med publiken har ökali arbele med uppsökande teater och barn- och ungdomsteater. Specifiktför musikteatem är förhållandet sång - scenisk akiion. Alltjämt förekommer atlsåväl musikdramatiska artister som publik mest intresserar sig för sången,medan den dramaliska aktionen, den sceniska trovärdigheten, kommer i andrahand. En ökande insikt om det dramatiska elementets betydelse för konstformensframtid medför ökade krav på de musikdramatiska utbildningarna. Ytterligareen lendens av belydelse för de musikdramatiska utbildningarna är breddningenav de musikdramatiska artisternas yrkesområde. Undersökningar av utexamineradeelevers sysselsättning visar atl utbildningarna tycks förbereda för ell betydliglbredare register än enbarl operasångarens. Arbelsgruppen anser atl man kantala om ell anlal olika yrkesroller, som alla släller krav på musikdramatiskutbildning. Operasångaren vid både stora teatrar och mindre musikteaterensemblerär en sådan yrkesroll. Teaterkoristen är en annan yrkesroll för denmusikdramatiskt utbildade artisten. Musikleater i icke-institutionella formerhar också vidgai den musikdramatiska artistens arbetsfält. Demusikdramatiska utbildningama arbetar i mycket stor utsträckning med sammaproblem som skådespelarutbildningen. Tidspressen och bristen på praktik harockså av musikdramatiska elever framhållits som problem. Därutöverbrottas de musikdramatiska utbildningama med problem som har med fömtbildningoch rekrytering alt göra. Det lar ofla mycket lång lid för en röst atl nå sinfulla utveckling och den musikdramatiska ulbildningen är tänkt att komma in islutskedet av denna utveckling. De sökande har ofta mycket varieradeförkunskaper och vissa år har man haft svårt alt få tillräckligt kvalificeradesökande. Skälen härtill kan sökas i dels bristfällig informalion om de musikdramaUskautbildningarna men delvis också i del faktum alt man kunnat fåengagemang vid vissa musikteatrar trols bristande scenisk utbildning. Deutvecklingstendenser som finns inom teatern tyder på atl del kollekfivaarbetssättet och samverkan mellan olika yrkesgrupper inom teatern blir alltnödvändigare. Behovet av en breddad yrkesroll för såväl skådespelare som musikdramatiskaartister talar för en ökad samordning mellan olika utbildningar inomteaterområdet. De små regionala ensemblernas behov av allsidigt ulbildadeartister understryker också behovet av ökad inlegrering mellan exempelvis scenskoleutbildningenoch den ulbildning som dramatiska institutet bedriver. Arbetsgruppenanser att utbildningama inom teaterområdet bör samordnas i teaterhögskolor.Frågan om en mer integrerad teatemtbildning inom ett antal teaterhögskolors ramkräver atl man går in på en rad utbildningar vid sidan av skådespelarutbildningenoch den musikdramatiska ulbildningen och därmed faller den utanför arbetsgmppensuppdrag. Arbetsgruppen föreslår därför atl frågan om en för olika yrkesgmpperinom teaterområdet mer integrerad utbildning görs till föremål för en särskild utredning. Förändringari grundutbildningen av skådespelare Utvecklingenav skådespelarens verksamhetsområde har lelt till att utbildningen vid scenskolomablivit allt mer komprimerad.En rad nya ul- 1979/80:69 24 kräver färdighetsträningen i lal, sång, rörelse och scenframslällninglika mycket tid som . Med nuvarande undervisningstäthet på upp lill 45timmar är elevernas möjligheler till självständigt kreaUvt arbete, lillenskilda studier och till aktivt samhällsengagemang så gott som obefintliga. Arbelsgruppenanser att en ulglesning av ulbildningen måsle ske. Nödvändigheten av alt lösa fråganom införande av praktik i utbildningen gör också en förlängning av ulbildningenofrånkomlig. Arbelsgmppen föreslår således att grundutbildningen förlängs medett år. Skådespelarutbildningenbör enligt arbetsgruppens mening vara en sammanhållen fyraårig ulbildning somger de blivande skådespelarna generella kunskaper och skådespelartekniska färdighelerför verksamhel inom stora och små ensembler. Inom denna ram bör scenskolornaliksom nu ha stor frihet att ulforma ulbildningen. Ulvecklingeninom teatern mofiverar på några områden en förstärkning av undervisningen, en förslärkningsom bör vara möjlig att genomföra inom ramen för en förlängd ulbildning. Ettområde i behov av utökad undervisning är sång och musik. Arbetsgruppen finnerdet angeläget att skolorna ökar undervisningen i sång och musik och föreslåratt scenskolorna i Göleborg och Slockholm tillförs var sin lärartjänst imusikalisk instudering för detla ändamål. Den lidspressadeutbildningen och svårigheier alt på etl nalurligt sätl förena mer teoretiskt inrikiademoment med den projekUnriklade undervisningen har lelt lill en successivminskning av den teoretiska utbildningen. Arbelsgmppen finner en sådanminskning beklaglig med tanke på att lealerulvecklingen och de kulturpoliliskamålen ställer ökade krav på skådespelarens allmänkulturella referensram. Enfyraårig grundutbildning kommer atl ge bättre förulsällningar för exempelvissjälvstudier inför olika projekt. Arbelsgruppen föreslår att utbildningentillförs vissa resurser för att inifiera och handleda sådana studier. Iarbetsgruppens uppdrag ingår specielll atl överväga olika former för de siuderandeall i ulbildningen få vidgade konlakler med och prakliska erfarenheter av yrkeslivelpå området. Arbetsgruppen har i denna fråga hafl diskussioner med företrädareför yrkeslivet. Behovelav praktik kan spaltas upp i behovet av att fS erfarenheter dels från självateatermiljön, dels från samarbete under professionella beUngel-ser medyrkesverksamma inom teaterområdet. Arbelsgruppenföreslår alt del förstnämnda behovet tillgodoses genom miljöpraktik, dvs.eleven bereds tillfälle till både ell anlal korta, väl förberedda studiebesökpå teatrar i skolans närhel och möjlighet att under någon eller några veckorslid vid ell par tillfällen följa en ensembles arbete. Miljöpraktiken föreslåsske under de försia årens ulbildning. Behovetav mer ingående erfarenheter av teaterarbete under professionella betingelserföreslår arbelsgruppen skall tillgodses genom atl en termin av den förlängdautbildningen avsätts för praktik, förslagsvis det fjärde årels hösttermin.Varje scenskola föreslås etablera fasl kontakt med två eller tre ensembler av olikastorlek. Praktiken bör planeras i samråd med de berörda ensemblerna och börkunna utformas olika för skilda elevgmpper. Samproduktioner där en gmpp elever lillsammansmed akU-va skådespelare arbetar fram en uppsökande föreställning, barn- och skolföreställningeller liknande kan vara en värdefull form av praktik. Praktiktjänstgöring viden större teater där en grupp elever kan erbjudas mindre roll- och stalisluppgifierkan vara en annan form. 1979/80:69 25 Delär angeläget atl repertoarplaneringen läggs upp med tanke på atl elevernaendast kan medverka i föreställningar under en termin. Praktiken bör enligtarbetsgruppens mening vara en del av utbildningen och elevema skall, när deåterkommer till skolan, ha möjlighet atl utvärdera praktiken och repareraeventuella brister som upptäckts under leaterprakfiken. Praktikenbör följas av lärare från skolan. Dels är det viktigt atl skolan har möjlighelalt följa elevemas arbete, dels bör vissa moment i den konU-nuerliga träningeni lal, sång och rörelse kunna ges även och dels skullede olika ensemblernas personal kunna få viss fortbildning genom skolansförsorg. Enförutsättning för alt arbetsgruppens förslag skall leda till ett närmandemellan scenskoleutbildningen och teatern är atl prakUken är väl förberedd ochatt ulbildningen har resurser för atl bidra till de merkostnader det kaninnebära all ta emot prakfikanler. Eltav skådespelarutbildningens problem är den bristande samordningen mellan olikaundervisningsmoment som både lärare och elever upplever. Tid och resurserskulle behövas för gemensam planering av och undervisning i vissautbildningsmoment och för arbete i lärarlag. Eftersom drygt två tredjedelar avlärarkåren vid scenskolorna är timlärare har skolorna myckel små möjligheleratt få lill slånd en ökad samordning. Arbetsgruppen förutsäller atl dessafrågor kommer atl tas upp till ingående behandling av utredningen om vissa tjänsleorganisatoriskafrågor inom högskolan. Föratt motverka den risk för isolering som påtalats som ett av skådespelarutbildningensproblem föreslår arbetsgruppen utökat samarbete med institutioner och grupper uianförscenskolan. Samarbetsprojekl med andra utbildningar kan ses som pilotverksamhetför framtida teaterhögskolor. Det ligger nära till hands alt dethittillsvarande samarbetet med dramaUska institutets teateravdelning i förstahand utökas. För uppläggning och ulvärdering av konstnärligt utvecklingsarbeteär vidare ett samarbete med institutioner med tealervelenskaplig, sociologisk,pedagogisk och annan samhällsvetenskaplig ulbildning och forskning värdefullt. Förändringari grundutbildningen av musikdramatiska artister Sammaskäl som i skådespelamtbildningen talar för förlängd utbildning lalar förfyraårig ulbildning med praktik även för musikdramatiska artister.Tidspressen, förorsakad av den höga undervisningstälhelen, reducerar - liksomi skådespelarutbildningen - kraftigl möjlighetema självstudier och andraaktiviteter vid sidan av undervisningen och bidrar till att isolera elevernafrån världen utanför skolan. Avsaknaden av prakUk i ulbildningen upplevs somen brisl också i den musikdramatiska utbildningen. Arbetsgruppen föreslårdärför att den musikdramatiska utbildningen förlängs med etl år. Pågrund av den individuellt beUngade röstutvecklingen och skiftande förkunskapervid utbildningens början kan vissa elever ha nått en nivåsom gör det möjligt för dem alt utträda i yrkeslivet. Arbetsgruppen föreslåratt utbildningen skall kunna betraktas som avslutad för en sådan elev i och meddel iredje årets utgång. Breddningenav den musikdramatiska artistens verksamhetsområde har medfört att de musikdramatiskautbildningarna måste förbereda för flera olika yrkesroller. Frågan om enlinjeuppdelning på exempelvis solist- och koristlinje eller opera- ochmusikallinje har därvid aktualiserats. Med lanke på det låga elevantal del rörsig om både i och an- 1979/80:69 26 serarbetsgruppen att utbildningarna kan bereda varje elev möjligheter att utvecklasina egna förutsättningar inom ramen för en utbildningslinje. Den individualiseringav undervisningen som elevernas personliga förutsättningar nödvändiggör börsåledes kunna ske ulan atl musikdramatisk utbildning splittras på fleralinjer. Arbetsgruppenföreslår atl förlängningen av utbildningen används till ulglesning avnuvarande kompakta utbildningsinnehåll och för införande av praktik iutbildningen. De förslag arbetsgruppen framfört om utvidgat praktiksamarbetemellan skådespelarutbildningen och teatern gäller även för utbildningen avmusikdramatiska artister. Arbelsgmppenanser det vidare vara angeläget att det dramatiska inslaget i ulbildningen gesökad tyngd. De positiva erfarenheterna från den delvis genomfördaintegreringen mellan den dramaUska och den musikdramatiska utbildningen iGöteborg talar för en liknande lösning även vad gäller scenskolorna iStockholm. En samförläggning av utbildningama i är värdefull som ettförsta steg i riktning mot teaterhögskolor och för att genom möjligheter tillnära samarbete öka det dramatiska elementets belydelse i den musikdramatiskautbildningen. Fråganom en särskild förutbildning till den musikdramatiska utbildningen hardiskuterats. En sådan förutbildning bör kunna ske inom ramen förmusikhögskolans musikerlinje och bör vid sidan av vokal och musikaliskskolning även ges inslag som utvecklar kroppen som uttrycksmedel och tränarförmågan att improvisera och dramatisera. Förutbildningsfrågan kräver dockytterligare överväganden som arbetsgruppen förutsätter kommer att ske i delfortsatta planeringsarbetet rörande musikerlinjens utformning. Arbetsgruppenföreslår att utbildningama förbättrar och utökar sin information fillpresumtiva sökande för att komma till rätta med åtminstone en del av derekryteringssvårigheter som utbildningarna haft. Medkompletteringsutbildning avser arbetsgruppen sådan särskild gmndutbildning somanordnas för verksamma artister utan Udigare genomgången grundutbildning vidscenskola eller elevskola. Syftet med den kompletlerande utbildningen ärdetsamma som för gmndutbildningen, nämligen atl utbilda skådespelare och musikdramaUskaartister för scenisk verksamhet inom teater, film, TV m. m. Kompletteringsutbildninghar anordnats som försöksverksamhet vid scenskolorna /72.Utvärderingen av försöksverksamheten visar att behovet avkompletteringsutbildning är stort men att de ekonomiska resurserna varit klartotillräckliga. Försöksverksamheten har klart visat atl scenskolorna även i fortsättningenbör ha möjligheter att anordna kompletteringsutbildning vid sidan av denreguljära grundutbildningen. Endastca av skådespelarkåren har genomgått scenskole- eller elevskoleutbildning.Av undersökningar, utförda i samarbete med , framgåratt den relativt höga arbetslösheten bland skådespelare huvudsakligen drabbarden kategori som har bristande grundutbildning.