prop · G30340 · 1979-12-31 00:00:00 — Prisbildningen skall karakteriseras av all köpare ochsäljare varken har några speciella relationer till varandra, som t. ex. vidsläktskap, eller befinner sig i en tvångssituation. Ävendessa frågor behandlades ingående innan fattade beslul om reglernaför taxering (SOU 1973:4 och prop. 1973:162 s. 309 O-Man intog då denståndpunkten att släktköp inte skulle ingå i statistiken. Till gmnd för detståndpunklslagandet låg bl. a. de uppgifler om släktköp som kommit fram avSCB:s faslighetsprisslatislik för bebyggda jordbruksfastigheter som såltsunder åren 1970 och 1971.1 samtliga värdeklasser läg de fria köpen då ca 50 %över de s. k. släklköpen. I storl sett samma förhällande framgår avfaslighelsprisstatisliken. Så redovisas i prisstatistiken beträffande jord- ochskogsbruksfastigheter för är 1977 en genomsnittlig köpeskillingskoefficienl vidköp av hel taxeringsenhet av 1,73 för släklköp och av 3,78 för icke släktköp.Motsvarande procenttal prisstatistik är 1,54 för släktköp och 3,42för icke släktköp. Jaganser därför all släklköpen inle heller skall ingå i statistiken årstaxering, Iremissyttrandena tar man upp frägan om även som erlagls för s.k. tillskottsköp skall beaktas i prisstatistiken. fastighetstaxeringsutredningföreslog atl så skulle ske (SOU 1973:4). 1973:162 (s. 311) ullaladesatl den anmärkningen hade riklats mot köpeskillingarna vid tillskottsköp, atlde inle kunde anses relevanta vid värderingen av bestående jordbruk.Departementschefen delade den meningen så långl atl den prisnivå som kommitfram vid s. k. tillskottsköp naturiigtvis skulle vara lillämplig endastbeträffande egendom med motsvarande förutsäitningar, dvs. atl den ocksä skullekunna försäljas som lillskottsjord. Kommittén framhåller nuatt SCB:s prisstatistik frän visar att inga påtagliganivåskillnader föreligger mellan tillskottsköpen och sådana som avser köp avhel taxeringsenhet. Från nivåbestämningssynpunkt är, anför kommittén, frågan omdessa köp skall tas med i statistiken utan betydelse. Kommittén föreslåremellertid atl tillskottsköpen liksom skall ingå i statistiken för allöka underiaget för bestämmandel av marknadsvärdenivån. Jag delar denuppfattningen. Jag vill la upp ännu enstatistikfråga av allmän karaktär. har, som nämnts, en delremissinsianser uttalat att man bör skjuta på den allmänna fastighetstaxeringennägot är för alt fl ett bätlre underiag för fastighetspris-stalistiken. Dennainvändning gjordes även års allmänna fastighetstaxering. anförs detsom motiv för atl uppskjula taxeringen alt de nya reglerna i jordförvärvslagenliksom de nya skogsbeskattningsreglerna och 7 1979/80. 1979/80:40 98 dennya skogspolitiska lagstiftningen inte slagil igenom pä de förvärv som ingår iden prisstatistik som skall ligga till grund för taxeringen. Man menar på vissahåll atl denna lagstiftning inle bara skall ha en dämpande effekl påprisutvecklingen utan atl den ocksä medfört att försäljningspriserna sjunker päjordbmks- och skogsfastighelerna. Enligt LBS och saknasanledning alt räkna med att priserna på jordbruks- och skogsfastighelerna skallsjunka på grund av den nya lagstiftningen. Kommitténhar ansett atl de genomförda ändringarna av jordförvärvslagen och skogsbeskaltningsreglernasaml den nya skogspoliliska lagstiftningen ger anledning att särskilluppmärksamma prisbildningen pä jordbruksfastigheter . Ändringarnamotiverar också enligt kommitténs mening en översyn av framtagandet ochredovisningen av prisstatistiken för jordbmksfastigheter, bl. a. i fräga omolika typer av släktförvärv. Kommitténframhåller att dess förslag överensstämmer med nuvarande ordning då det gällerfastighetsprisstatistiken, som beslöts av års taxering(jfr prop. 1973:162 s. 309-312). Jag instämmer i kommitténs uppfattning att detinte finns nägon anledning att nu göra någon ändring i urvalet vidfastighetsprisstatistiken för marknadsvärdebedömningarna vid taxering.Däremol bör den översyn av prisstatistiken, som kommittén förordar, komma tillstånd. Undantag från marknads värdeprincipen F.n. finns vissa undantag från marknadsvärdeprincipen, som enligt kommittén ihuvudsak bör gälla fortsättningsvis. Så bör enligl kommittén alltjämt undantaggöras från marknadsvärdeprincipen när det gäller att beakta vissaprivaträtlsliga förpliktelser. Kommittén föreslär att bara privaträtlsligaförpliktelser pä grund av servitut o. d. eller enligt tomträttskontraktangående markens utnyttjande skall beaktas vid värderingen. Däremot skall t.ex. en upplåten avverkningsrätt till skog inte beaktas. Detskäl som angetts som motiv för atl beakta servitut o. d. vid värderingen är denlagbundna ömsesidigheten i fräga om sådana rättigheter. De är alltså av annanart än andra privaträtlsliga förpliktelser. Den regeln har funnits alltsedanKL:s tillkomst. Frågan prövades ingående i samband med reglerna årstaxering (SOU 1973:4 s. 132 O- Remissinstanserna har liksom kommittén inteansett att det finns skäl att ändra denna regel. Jag delar den uppfattningen. Kommitténhar föreslagil att man skall ta hänsyn även till förpliktelser enligttomlrättskontrakt. Kommittén anför att tomträtlshavaren här blir bunden avbestämmelser i tomträttskontrakt som han saknar möjlighet att påverka.Kommittén framhåller också den offentligrättsliga prägel somtomträttskontrakten kan sägas ha. Remissinstansernahar inte haft någon invändning mot förslaget om beaktande avtomträttskontraktens inverkan vid värderingen. 1979/80:40 99 En del remissinsianser anser emellertid all även såldaavverkningsrätter och andrainskränkningar i förfoganderätten och som harbelydelse för marknadsvärdet, bör beaktas vid värdesätlningen. Även denna frågabehandlades ingående ärs taxering men önskemålet avvisades. Föregen del anser jag i princip att samma skäl som framfördes ärstaxering alltjämt gäller för att inte beakta andra privaträttsligaförpliktelser än servitut vid taxeringen. Vad som emellertid framförts omlomlrältskon-trakten gör enligl min mening atl de bör behandlas pä samma sättvid taxeringen som servituten. Kommitténs förslag i denna del böx därförföljas. bör liksom offenlligrältsliga föreskrifter t. ex. sådana sommeddelas om markens användande med stöd av t. ex. byggnadslagen,naturvårdslagen, fornminneslagen eller annan jämföriig lagstiftning kunnabeaklas vid värderingen. Exempel pä detta är den byggnadsrätt som kommer lillutlryck genom fastställande av stads- och byggnadsplaner och de föreskrifterför markens användande som meddelas i naturreservalsbestäm-melser. Remissinslansernahar här inle haft några invändningar och även jag anser atl liksom tidigare börföreskrifter av förevarande slag kunna fl påverka värdel. Enligtnuvarande regler skall marknadsvärdet bestämmas med hänsyn till del allmännaprislägel vid ingången av året före taxeringsåret. Kommittén föreslär däremolalt del genomsnittliga prislägel före taxeringsåret skall varaavgörande. Taxeringsvärdenivänskall enligt kommittén liksom f ij. vara av marknadsvärdet. Kommitténanser all den ovägda taxeringsvärdenivän bör användas vid provvärderingar. Remissinslansernahar i allmänhet lämnal förslagen om värdelidpunkt och taxeringsvärdenivå utaninvändningar. Nägra remissinsianser erinrar emellertid om de speciella reglerför skogsfastigheterna som tillämpades 1975 vid skogstaxeringen och som hölltaxeringsvärdena nere. anser att det med hänsyn tillskattereglernas skogspolitiska effekter är tillfredsställande atl kommitténinte lämnat några särbestämmelser i detta hänseende när det gäller laxeringenav skogsmark och växande skog. däremot hänvisar till atlstatsmakterna vid ett flertal tillfällen tidigare ansett det lämpligl att jämkataxeringsvärdena för skogen och anför bl. a. att liknande behov kan visa taxering, bl. a. med hänsyn garantibelopp och skogsvårdsavgifl. Mananför ocksä frän några håll att hänsyn bör kunna tas till förändringar iprisbilden med en nedåtgående trend för jordbruks- och skogsfastigheter pä 1979/80:40 100 grundav den nya jordförvärvs- och skogspoliliska lagsliflningen och de nyaskogsbeskaltningsreglerna. Delsamma bör, sägs del, gälla om prisbildenförändras inom en ort på grund av t. ex. stora induslrinedläggningar. Förslagelatt taxeringsvärdenivän skall ligga vid har behandlals särskill endasi avnågra remissinstanser. Frän någol häll framförs att variationer avprocentsatsen bör övervägas för alt neutralisera alltför extrema effekter medlanke på den snabba inflationstakten. anser all del saknasskäl alt ha skilda nivåer för marknadsvärde och taxeringsvärde. Fråganom ovägd laxeringsvärdenivå eller ovägd köpeskillingskoefficienl skall användasvid provvärderingen behandlas av en del remissinsianser. Flertalet lämnarkommitténs förslag atl den ovägda taxeringsvärdenivän skall användas utanerinran. Åtskilliga remissinsianser ansluter sig emellertid till denreservation som gjorts av tre ledamöter i kommittén och som innebär att denovägda köpeskillingskoefficienten i stället bör komma till användning. Ifråga om bakgrunden till de nuvarande reglerna om värdelidpunkt ochlaxeringsvärdenivå vill jag anföra följande. Före1975 års allmänna fastighetstaxering bestämdes taxeringsvärdenivän inför varjetaxering genom ett gemensamt beslut av skattemyndigheterna. Nivåanpassningengjordes pä sä säll atl äldre taxeringsvärden räknades upp med hjälpav köpeskillingsstatistik. Uppräkningstalen kunde variera mellan olikafästighetstyper. Vid fastighetstaxering övergick man i stället lill enanknylning till det sista årets priser- i princip nuvarande metod - med skälignedräkning. saltes taxeringsvärdenivån lill 75 96 för villor ochjordbruksfastigheter och lill för övriga fastigheter. 1971ärs fastighetstaxeringsutredning ansäg i sill betänkande (SOU 1973:4) att manvid fastighetstaxeringen mäsle räkna med en osäkerhetsmarginal vid laxeringenav minsl . Utredningen föreslog all taxeringsvärdenivän skulle vara 8096 för alla fästighetstyper och alt värdelidpunklen skulle vara ingången avåret före taxeringsåret i enlighet med de närmare föreskrifier RSV meddelar. Ominte några påtagliga prisrörelser inlräffade skulle den genomsnittligaprisstatistiken för det året användas. Utredningen ansäg alttaxeringsvärdenivän borde bestämmas av , såsom tidigare skett förskogstaxeringen i vissa avseenden. Fastighetstaxeringsutredningensförslag genomfördes års taxering dock att taxeringsvärdenivånbestämdes generellt till 75 96. RSV fick emellertid möjlighel att meddelaundanlag och delta utnyttjades beträffande övervärde och här sattes nivån till50 96. Förskogsfastigheterna infördes marknadsvärdeprincipen i stället för dendittills gällande avkastningsvärdeprincipen. a. av det skälet och på gmndav de stora höjningar av taxeringsvärdena på skogsfastigheterna som skulle uppkommavid tillämpning av huvudregeln beslöt efler förslag i prop. 1973:162(s. 326) att taxeringsvärdenivån för skog inte skulle 1979/80:40 101 bestämmasmed utgångspunkt prisnivå. I stället skulle man utgå frångenomsnittet av prisnivåer. Detla skulle räknas upp i förhållandelill den prisstegring som jordbruksfastigheter méd begränsal skogsinnehavuppvisade. Föregendel villjag nämna alt i praktiken har del genomsnittliga prislägel under andraåret före laxeringsåret varil bestämmande vid såväl 1970 som 1975 årstaxeringar. Kommillénsförslag om all del genomsnittliga prisläget under andra årel före taxeringsåretskall ligga lill grund för bestämmandet av marknadsvärdet är säledes enanpassning till det förfarande som utnyttjats i praktiken och fungerat väl. a. därför att det är lämpligl all utforma huvudregeln omvärdelidpunkt i enlighel med kommitténs förslag. Om finner anledningtill speciell reglering i fräga om den prisstatistik som skall ligga till grundför taxeringen av nägon viss fastighetslyp bör delta kunna ske genom särskillbeslul. Jag älerkommer lill denna fråga i det följande. Valetav 75 96 av marknadsvärdet som laxeringsvärdenivå har, som jag lidigare nämnl,föregåtts av ingående överväganden års taxering. Kommiuéförslagetall samma regel skall behållas vid taxering har i stort sett inte möttnågra invändningar. Med hänsyn till den osäkerheismar-ginal som finns vidtaxeringen och den försiktighet som enligt vedertagna normer skall prägla denbör, säsom kommittén föreslagit, taxeringsvärdenivän läggas undermarknadsvärdenivån. Bärande skäl har inle heller lagts fram för alt frångåkommitténs förslag att taxeringsvärdenivän skall vara densamma för alla fästighetstyper,eflersom övervärden av det slag som bestämdes vid taxering föresläsinle längre skola förekomma. Jag bilräder således kommitténs förslag. Fränen del häll har belänkligheler framförts i fräga om den valda värdelidpunklen.Man har frågat sig hur den nya regeln kan komma all verka vid nu pålagligaprisrörelser i slutet av eller efter perioden för statistikunderlaget.Särskilt starka har betänkligheterna varit i fråga om det föreslagnaprisunderlagets riktighet i fråga om jordbruks- och skogsfasligheter. Inför1981 års fastighetstaxering har man speciellt framhållit de nya reglerna ijordförvärvslagen och den nya skogspoliliska lagsliflningen. Föregen del vill jag göra följande bedömning. De osäkerhetsmoment som nämnts,liksom för övrigt en del andra, kan knappast beaktas på ett fullllillfredsslällande sätt inom ramen för elt syslem med allmänna fastighetstaxeringarmed förhållandevis långa mellanmm. Bättre förulsällningar torde finnas om mangär över lill s. k. rullande laxeringar och jag har redan utlalal min sympatiför detta. Det är också mycket svårt att göra sig en mer exakt bild av denärmare effeklerna för prisbildningen nu års allmännafastighetstaxering. Det finns t. ex. ingen prisstatistik beträffande förvärv underår 1979 som kunnal bearbelas. Det kan dock antas all en viss dämpning kommerall ske av prisutvecklingen för jordbruks- och skogsfasligheter. Likaså kanomsättningen av sådana fastigheter komma all minska. 1979/80:40 102 stårdet klart alt vad som inför föregäende allmänna fastighetstaxering anfördes omde väntade stora taxeringsvärdehöjningarna för särskilt skogsfastigheter hargiltighet även . Mot bakgmnd av vad jag nu anfört anser jag detmoliverat att i fräga om jordbraks- och skogsfastigheter lägga värdelidpunklenför dessa till genomsnittet av i stället 1979. Bestämmandetav taxeringsvärdenivän bör således grundas pä de köp som skell under åren1976-1978. Fråganom den ovägda taxeringsvärdenivån eller den ovägda köpeskillingskoefficientenskall användas vid provvärderingen har behandlats avfastighelstaxeringskommiltén. Den ovägda taxeringsvärdenivän användes vid 1975ärs taxering och någon ändring har inte föreslagits av kommittén. Från nägraremissinstansers sida har emellertid framhållits att metoden med den ovägdaköpeskillingskoefficienten har vissa värderingstekniska fördelar. Jaganser att även om visst fog finns för de gjorda invändningarna mot kommitténsförslag så blir skillnaderna i taxeringsutfall enligl de båda meloderna heltobetydlig. I den mån en påverkan av värdena sker genom användning av den ovägdaköpeskillingskoefficienten blir denna i höjande riktning. Jag anser inte altdet finns tillräckliga skäl atl frångå kommitténs förslag. Den ovägdataxeringsvärdenivän bör därför användas vid 1981 ärs taxering liksom vid 1975års taxering. Kommitténsförslag om värderingsmetoder för atl beräkna marknadsvärdet överensslämmer medde metoder som tillämpas f n. Säledes skall marknadsvärdet i första handbestämmas enligt ortsprismetoden. Om ortsprismetoden inte går att tillämpaskall taxeringen i andra hand ske enligt avkaslningsmetoden och i sisla handenligt produktionskostnadsmetoden. Dessaregler har gällt sedan KL:s lillkomsl. De behandlades ingående i förarbelenalill reglerna taxering(SOU 1973:4och prop. Förslagetall behålla samma värderingsmetoder har i princip inte mölt några invändningarSäsom angetts tidigare anser man atl en viss osäkerhet föreligger istalistikunderiaget för ortsprismetoden. En del remissinsianser anser attjordbraks- och skogsfasligheter i högre utsträckning än f n. bör laxeras medutgångspunkt i avkastningen. Delta torde inte böra ses som en anmärkning motvalda värderingsmetoder utan mol grunden för laxerings-värdels beslämmande.Milt slåndpunklslagande i frågan om val av gmnd för beslämmande avtaxeringsvärdena harjag redovisai i avsnitt 2.4.1.1. Detbör emellertid här påpekas atl skogsfastigheterna enligt gällande ochföreslagna regler värderas efler en marknadsrelaterad avkastningskalkyl. Någonanledning atl nu ändra de regler om värderingsmetoder som antagitlill föregäende allmänna fastighetstaxering anser jag inte föreligga. Jagkommer senare, i samband med att jag redovisar de byggnadstyper och 1979/80:40 103 ägoslagför vilka riktvärden skall beslämmas, all redovisa hur ortsprismetoden,avkastningsmetoden och produktionskostnadsmetoden närmare skall lillämpas.Förslagen innebär inte nägot nytt i förhållande lill gällande regler. Jag haremellertid lidigare förordal atl reglerna för den faslighetsprisslatislik somskall ligga till grund för taxeringen ses över. 2.4.2Delvärden m. m. skall varje delvärde liksom f n. beslämmas för sig med tillämpning avgmnderna för taxeringen, dvs. till av marknadsvärdet av den egendom somavses med del värdet. Värdetidpunkten skall därvid vara andra året företaxeringsåret. Taxeringsenhetens taxeringsvärde skall enligt förslaget liksom fn. utgöras av summan av delvärdena. Kommitténsförslag om delvärden innebär vissa ändringar i fräga om vilka delvärden som börredovisas för de olika taxeringsenheterna samt i fräga om definitionerna avdessa delvärden. Delvärdenskall enligl förslaget redovisas för de olika taxeringsenheterna i stället försom nu för de båda beskattningsnaturerna jordbmksfastighet och annan fastighet.Nägon praktisk skillnad innebär detla enligl kommittén emellertid inte eflersomen fastigl\els beskattningsnatur i de flesta fall skall bestämmas medutgångspunkt i typen av taxeringsenhet. Remissinstansernahar allmänl sett inle några invändningar mot den föreslagna indelningen avdelvärden. Man framhåller från några häll all kommilléns förslag om indelning idelvärden är mer konsekvent än den nu gällande ordningen. Delade meningarföreligger angående nägra av de föreslagna delvärdena. Till detta älerkommerjag. För min del biträder jag i princip förslaget. Inför1975 års taxering sägs delvärderedovisningen över grundligt. Önskemålet var dåliksom nu att sä långt möjligt också kunna utnytUa delvärdena vidinkomsttaxeringen, bl. a. som underlag för byggnadsavskrivningar. Kommitténhar föreslagit att värderingsregler inte längre skall lämnas i samband medreglema om delvärderedovisning. De värderingsregler som molsvarar RSV:sanvisningar 1975 föresläs nu i stället till stor del bli intagna i FTL, främsti kapitlen om indelning av byggnader och mark, om allmänna värderingsregler ochom speciella regler om värdering av olika typer av egendom. Dessa regler är säutformade att de vid behov skall kunna fyllas ut genom ytterligarevärderingsregler som kan meddelas av regeringen eller RSV. Somjag tidigare nämnt innebär både den nuvarande och den föreslagna huvudregeln omdelvärden i princip alt man delar upp det framräknade totalvärdet pä delvärden.Vid den praktiska värderingen kommer man enligt förslaget liksom f n. attnäslan genomgående bygga upp del totala taxeringsvärdet genom ensammanläggning av delvärdena. 1979/80:40 104 Dennya delvärdeindelningen innebär alllsä i sak små förändringar i jämförelse mednuvarande ordning. Jag beskriver i fortsättningen kommitténs förslag ihuvudsak och tar närmare upp några punkter där delade meningar råder. Dennuvarande indelningen i delvärden och delposter är följande. Värde av övrig mark c) Värde av överbyggnad Värde av särskilda lillgångar z r\ u_j- Somjag tidigare anförl och som framgår av det följande indelas delvärdena enligtförslagel inte för de båda beskattningsnaturerna utan för de olika typerna avtaxeringsenheter. 2.4.2.2Delvärden för småhus-, hyreshus-, industri- och exploateringsenhet Försmåhus-, hyreshus-, industri- och exploateringsenhet skall enligt kommitténdelvärdena markvärde och byggnadsvärde redovisas. Medmarkvärde skall enligt förslaget förstås värdet av den del av taxeringsenhetensmark som skall åsättas taxeringsvärde och därtill hörande markanläggningar samlmed byggnadsvärde värdet av de byggnader som hör till taxeringsenheten. Detlainnebär i princip inte någon förändring i förhållande lill nuvarande regler. Fråganom fördelningen av värdel mellan de båda delvärdena enligl den s. k.mervärdeprincipen har däremot väckt en del intresse hos remissinslanserna.Regeln om denna princip föreslås fä sin plats i 7 kap. om allmännavärderingsregler. Jag återkommer lill frågan i det sammanhanget. 1979/80:40 105 Förlantbmksenhet skall enligt kommittén redovisas delvärdenabostads-byggnadsvärde, ekonomibyggnadsvärde, lomtmarksvärde, jordbruksvärde,skogsbmksvärde och värde av skogsimpediment. Vidare skall skogsmarks-värdetredovisas som särskild delpost av skogsbraksvärdet. Somframgår av den följande redovisningen innebär förslagel förändringar så lillvida all endast en delpost - värde av skogsmark - föresläs mol de nu gällandedelposterna som är föruiom skogsmarksvärdet, även bostadsbyggnadsvärde,ekonomibyggnadsvärde, värde av överbyggnad, åkervärde och tomtvärde. Av dessaredovisas bostadsbyggnadsvärdel, ekonomibyggnads-värdet och lomlvärdet iförslagen som delvärden. Åkervärden kommer som framgår av den fortsattaframställningen atl kunna urskiljas även med reglerna i förslaget. Delpostenvärde av överbyggnad skall inle redovisas. Dessa är värde av övrig mark som delvis ersätts av värde avskogsimpediment och lomtmarksvärde. Ävendelvärdena värde av särskilda tillgångar och övervärde föreslås utgä. Jagåterkommer lill del förslaget. Jordbruksvärdeskall enligl kommitténs förslag utgöras av taxeringsenhetens ochbetesmark med därtill hörande markanläggningar som används eller behövs förväxtodlingen. Detta överensslämmer i sak med nuvarande definition avjordbruksvärde. Enliglnuvarande regler skall åkervärdet urskiljas och anges särskilt. Jag kommersenare all föreslå alt varje ägoslag skall ulgöra en värderingsenhel och atlvärdet av varje sådan enhet skall redovisas i faslighelslängden. Med hänsynhärtill anser jag i likhet med kommittén all en beslämmelse om alt åkervärdelskall urskiljas inle längre är behövlig. Remissinslansernaär allmänl sett positiva till förslaget om jordbmksvärde. Jag bilräder ocksäkommitténs förslag. Medskogsbruksvärde avses enligl kommitténs förslag värdet av laxerings-enhetensskogsmark med därpå växande skog och med de markanläggningar som finns inomtaxeringsenheten och som används eller behövs för skogsbmk. Denföreslagna definitionen av skogsbruksvärdet stämmer överens med gällanderegler. Kommitténanser att skogsmarksvärdet liksom f n. skall urskiljas från skogsbraksvärdetoch anges särskilt. Kommittén framhåller emellertid alt enligt prop.1978/79:204 med förslag till ändrade regler för skogsbeskatt- 1979/80:40 106 ningendet knappast längre finns nägot behov av atl särskilja skogsmarksvärdet vidfastighetstaxeringen. Propositionen hade emellertid inte behandlals avriksdagen dä kommitléförslagel lämnades och kommittén ville dä inte föreslå attsärtedovisningen av skogsmarksvärde slopades. Åtskilligaremissinstanser framhåller att delvärdet skogsmark inte behövs iforlsältningen, eflersom det inte längre skall användas vid inkomstbeskattningen.Jag delar dessa remissinstansers uppfattning och föreslär atl delposten värdeav skogsmark inle skall redovisas. Detla innebär en förenkling vid värderingenoch registreringen. Skogsimpedimenthänfördes vid taxering lill övrig mark. Jag kommer senare att föreslåatt ägoslagel övrig mark inle skall åsättas något värde. Medhänsyn härtill förordar jag alt skogsimpediment hänförs till etl särskiltdelvärde. Tomtmarksvärdeskall enligt förslaget avse värdet av taxeringsenhetens tomtmark. Enligtnuvarande regler skall lomlvärdet på jordbruksfastighet ingå i värdet av övrigmark, från vilket värde lomlvärdet skall urskiljas och anges som en särskilddelpost.