prop · G303135 · 1979-12-31 00:00:00 — ÖB:s förslag tillställs regeringen efler hand som arbelelfortskrider. Genom della utredningsarbete saml på grundval av erfarenheter frånförsöksverksamheten inom Nedre Norriands militärområde kan vissaorganisationsförändringar som berör organ på högre regional nivå bli aktuella. 2.8 Chefen för första flygeskadern med stab Ulredningen har funnil all chefen för försia fiygeskadernbör behålla sin nuvarande fristående ställning samt atl nuvarande uppgifter ochresurser för eskaderchefen med stab är lämpliga när del gäller atlackförbanden. Prop.1979/80:135 28 Chefens för försia flygeskadern uppgifter rörandespaningsförbanden föresläs inle bli ändrade, Ledningsulredningen föreslårvidare alt spanings-och underrättelseavdelningen skall lokaliseras till ochingå i Bråvalla flygflottilj (F 13). Nuvarande provisoriska organisalion avförsia flygeskaderns stab bör enligt förslagel fastställas och staben bör liggakvar i Göleborg. En samlokalisering med andra mililära myndigheter i Göteborgbör dock eftersträvas. I likhei med remissinslanserna bilräder jagledningsutredningens förslag beiräffande chefens för första flygeskadernuppgifler och ställning samt beträffande lokaliseringen av eskaderstaben ochspanings- och underrättelseavdelningen. Förslagel all spanings- ochunderrättelseavdelningen skall ingå i F 13 avstyrks av remissinslanserna. ÖBulreder f.n. ledningen av flygslridskraflerna i krig. I avvakian på resultatetav denna ulredning bör nuvarande lydnadsförhållande beslå. 2.9 Chefen för militärkommando Chefen för mililärkommando är nu underställdmililärbefälha-varen för Östra militärområdet när det gäller krigsplanläggning,beredskap m.m. saml mobiliseringsverksamhel men lyder direkl under chefen förarmén när det gäller utbildning m. m. a. med hänsyn till minskningen avantalet förband anser ledningsutredningen alt militärbefälhavaren för Östramilitärområdet även kan ges ansvar för ulbildningen m.m. av armé-stridskrafterpå Golland. Därigenom får chefen för mililärkommando samma lednings-och lydnadsförhållanden som gäller för övriga lägre regionala chefer inomarmén. som bilräder förslagel, erinrar om all han haruppdragil ål chefen för armén atl uireda en organisalion med ell arméregemenlepå Golland och med chefen för mililärkommando som chef också för deltaregemente. Därmed skulle den särskilda lydnadslinjen från chefen för armén lillchefen för militärkommando upphöra på ell naluriigt sätl. Frågan om ändring av försvarsmaktens organisation m.m. påGotland bereds f. n. i . Jag avser all senare föreslåregeringen att denna fråga underställs prövning i en särskildproposition. Lednings- och lydnadsförhållandena för chefen för bör behandlas i delta sammanhang. Jag är därför inte bereddall nu la ställning till ulredningens förslag. Enligt ledningsutredningens förslag överförs vissauppgifter från mililärbefälhavarna lill byggnadskontoren, som liksom nu börvara underställda militärbefälhavarna men lyda underforlifikalionsförvaltningen i fråga om Prop.1979/80:135 29 anskaffning m. m. av mark, byggnader osv. Kontorenföreslås lill skillnad från nu ingå i krigsorganisationen som verkslällandeorgan för ledning av befästnings- och byggnadsarbeten m.m. samt för underhållav tunga befäslningar och bör därför tillföras krigsplanläggningsenheter medforiifika-lionsofficerare som chefer. Jag har tidigare under avsnittet om militärbefälhavarnasuppgifter något beröri ansvarsfördelningen mellan byggnadskontoren ochmililärområdesslaberna. Jag har därvid förordal att mililärbefälhavarnasnuvarande ledningsuppgifter bör kvarslå och sektion 8 behållas. Jag har ocksåanmält att ÖB f. n. ser över nämnda ansvarsfördelning. Utredningensförslag att byggnadskontoren skall ingå i krigsorganisationen anser jag dockvara lämpligl, även om jag i likhet med bl. a. ÖB inte delar utredningensuppfattning att kontoren skall leda utbyggnaden av truppbefästningar i krig.Denna uppgift bör ankomma på försvarsområdesbefälhavarna (motsvarande).Däremot bör enligt min uppfallning byggnadskontoren vara organiserade i krig,bl.a, för all t, ex, vid mobilisering leda forcering eller avbrytande avslörre entreprenadarbeten, krigsskadereparalioner i tunga befäslningar.utbyggnad av baracker, krigsfängdäger och krigskyrkogårdar m, m. Någonfortifikatorisk kompelens behöver därmed inte tillföras konloren. 2.11 Byggnads- och reparationsberedskapen Byggnads- och reparalionsberedskapens organisalion. sombeslår av ell stort antal företag med krigsproduklionsansvar. s, k, K-förelag.svarar för en betydelsefull sektor av vårl totalförsvar. En stor del avbyggnads- och reparalionsberedskapens organisation finansieras f. n, av deberörda förelagen. Övriga medel disponeras av fortifikalionsförvallningen,ingår i dess anslag och således i försvarsramen, Fortifikalionsförvallningen bör enligt utredningen även ifortsättningen vara program- och produktionsmyndighet för byggnads- ochreparationsberedskapen. Denna bör dock finansieras via ell egel anslag ulanförförsvarsmaklens utgiftsram. Därmed kommer byggnads- och reparalionsberedskapensställning som lolalförsvarsfunklion atl understrykas. Ledningsutredningenföreslår vidare att regionalkontor med fasta heltidstjänsler inrättas förbyggnads- och reparalionsberedskapens planläggning på högre och lägre regionalnivå. Ulredningens förslag möts av en delad remissopinion. Blandde remissinslanser som har invändningar mol förslaget anser några atlbyggnads-och reparationsberedskapen bör ges en ännu mer fristående ställning,medan andra anser atl huvudmannaskapet bör omprövas och eventuellt föras övertill någon civil lotalförsvarsmyndighet. För egen del anser jag all byggnads- ochreparalionsberedskapens orga- Prop.1979/80:135 30 nisation av praktiska skäl och för all underlättaanskaffning, utbildning och förrådshållning bör behålla nuvarande anknytningtill fortifikationsförvalt-ningen. Jag vill dock undersiryka all delta inte fårpåverka organisalionens ställning som en för hela lolalförsvarel gemensamresurs, Beslul om ulnytljande av byggnads- och reparalionsberedskapens resurserbör följaklligen fattas av militär- och civilbefälhavarna resp,försvarsområdesbefälhavarna och länsstyrelserna i samråd. Rent principiellt delar jag ulredningens uppfattning atten totalförsvars-funktion som byggnads- och reparalionsberedskapen inte böringå i försvarsramen och där vägas mol rent militära behov. Jag är emellertidinle beredd alt nu tillstyrka någon förändring av gällande finansiering ienlighet med ulredningens förslag. Jag räknar med alt försvarskommillén kommeratt göra en samlad översyn av dessa frågor. har också lagil upp byggnads- ochreparalionsberedskapens organisalion och resurser. Jag är inle nu beredd atttillstyrka ulredningens förslag alt inrälla fasta tjänster för handläggning avfrågor rörande byggnads- och reparalionsberedskapen. Del bör dock ankomma påregeringen atl närmare reglera organisalionen m. m. 1979/80:100 (bil. 7) anförde jag allomorganisationen av de cenirala staberna m. m. i princip borde gälla fr.o. m.den men genomföras . Jag delarledningsutredningens uppfallning all genomförandel av den nya organisalionen påhögre regional nivå bör ske först efter det all de cenirala staberna genomförtsin omorganisation. Jag bedömer all delar realistiskt att omorganisationen påhögre regional nivå börjar genomföras den . Organisationsförändringarna på denna nivå kan i vissa fallkomma alt medföra problem för personalen. Jag förulsäller att dessa problembegränsas så långt det är möjligt, bl. a. genom all förändringarna genomförs inära samarbele mellan de berörda myndigheterna, försvarets personalnämnd,slalens arbelsmarknadsnämnd och berörda personalorganisalioner. Personalminskningarnabör genomföras i samband med naturlig avgång och i förening med en effektivomplaceringsverksamhet. och flera remissinstanser harföreslagit all beslut om civilbefälhavarna, gränsdragningarna i ,chefen för första flygeskadern med stab samt spanings- ochunderrättelseavdelningen vid flygflottilj bör fattas oberoende avden centrala nivån och behandlas med förtur. Del bör somjag har nämntankomma på regeringen alt fatta beslut i dessa frågor. Självfallet böreventuella förändringar genomföras i den takt som berörda myndigheter anservara möjlig. Prop.1979/80:135 31 Med hänvisning lill vad jag nu har anfört hemsläller jagall regeringen föreslår alt 1, godkänna deriktlinjer som jag har förordal för organisalion av lolalförsvarets högreregionala ledning m, m., 2, bemyndigaregeringen all vidta de övergångsåtgärder och ålgärder i övrigl som behövs föralt genomföra vad jag har förordal, Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch beslutar alt genom proposiiion föreslå att anlaga de förslag somföredraganden har lagl fram. I det följande redovisas nuvarande organisalion avtotalförsvarets högre regionala ledning. 1 Ledningen i fred 1.1 Försvarsmaktens ledning i fred indelas i sex militärområden. Dessa är Södra (S),Väsira (V) och Östra (Ö) militärområdena samt Bergslagens (B), Nedre (NN) och Övre (ÖN) militärområden. Indelningen framgår av följandefigur. Indelning i militärområden Jr. o. m. den I Januuri 1979. Varjemilitärområde står under befäl av en militärbefälhavare. Militärområdenaindelas territoriellt i försvarsområden, vart och ett under ledning av enförsvarsområdesbefälhavare. Inom Östra militärområdet bildar dock läneU militärkommando. Inomvarje försvarsområde (utom inom försvarsområde 67) är chefen för etl förband urarmén eller ett kuslartilleriförsvar tillika försvarsområdesbefälhavare. Dennesvarar för planläggning, förberedelser och genomförande av markstridskrafternasm.fl. mobilisering, av områdets försvar och av den territoriella verksamheteninkl. samverkan med civila myndigheler, främst . Indelningen iförsvarsområden, som huvudsakligen ansluter lill länsindelningen, framgår avföljande figur. Indelningi Jörsvarsområden Jr. o. m. den I Januuri 1979. Militärområdesgräns Försvarsområdesgräns Gräns mellan försvarsområdensom i fred har gemensam befälhavare ochstab 3 1979/80. Förövervakning av svenskt sjöterritorium och omgivande farvatten saml fackmässigledning av insatsberedda sjöstridskrafter svarar örlogs-baschefer eller cheferför bevakningsområden. Örlogsbascheferna svarar också för mobiliseringav flottans staber och förband och för planläggning av sjöförsvaret.Indelningen i örlogsbaser och bevakningsområden framgår av följande figur. Indelning i örlogshaser och bevakningsamråden bevakningsområde (Bo 12) (ÖrlB)/bevak- Gräns i krig mellan örlogsbaser och bevakningsområden som i fred har gemensam chef och stab Inom parentes anges benämningarefter krigsorganisering Förledningen av flygslridskraflerna inom främsl luftförsvaret är indelat iluftförsvarssektorer. Inom varje luftförsvarsseklor är chefen för en avflygflottiljerna också sektorchef. Denne svarar bl. a. för övervakning avluflmmmet och ledning av krigsplanläggningen saml för mobilisering av storadelar av flygvapnets jaktflyg-, stridslednings- och basförband inom sektom, F.n. finns del sju luftförsvarssektorer. Det är avsikten att dessa skall minskaslill fyra och det är denna slorseklorindelning som har varil utgångspunkt förutredningens arbele. Den avsedda sektorindelningen framgår av följande figur. 1979/80:135 36 Militärbefälhavarnaansvarar under ÖB för den operativa verksamheten inom militärområdena. Vidareansvarar militärbefälhavarna under ÖB och försvarsgrenscheferna förmobiliseringsverksamhelen inom militärområdena, utom denmobiliseringsverksamhet som leds av chefen för första flygeskadern eller annanmililärbefälhavare. Mililärbefälhavarnaleder utbildningen vid de delar av försvarsmaklen som är underställda dem, iden mån utbildningen inte leds direkt av försvarsgrenscheferna eller av chefenför första flygeskadern, Mihtärbefälhavamaleder enligt OB:s bestämmandeundertättelse- och säkerhetstjänsten samt personalvårds- ochupplysningsverksamheten inom mihlärområdena. De leder vidare, enligtsjukvårdsstyrelsens bestämmande, den militära hälso- och sjukvården inommilitärområdena. Militärbefälhavarnaär inom militärområdena under de centrala förvaltningsmyndigheterna ansvarigaför samordning av förvaltningen och - med vissa begränsningar - förplanläggningen och kontrollen av förvaltningen. Militärbefälhavamaskall inom resp. militärområde samordna försvarsmaktens verksamhet medtotalförsvaret i övrigt samt samverka med civilbefälhavarna och andralotalförsvarsmyndigheler. Militärbefälhavamaär underställda ÖB men lyder under cheferna för armén och flygvapnet i fråga omsådan verksamhet rörande mobilisering, utbildning, taktik, organisation,utmstning och personal som dessa leder samt under chefen för marinen i fråga ommobilisering. Medvissa undantag är staber, förband, utbildningsanstalter och andra militäraenheter inom militärområdena underställda militärbefälhavarna. Detta innebäratt de har orderrätt gentemot dessa enheter utom i vissa avseenden, där enheternalyder direkt under central myndighet eller chefen för första flygeskadem. Militärbefälhavarnabiträds av allsidigt sammansatta militärområdes-staber. Militärområdesstabernai alla militärområden har en likartad organisation enligt följande organisationstabtå(inlagen på s. 37), Attdet finns flygsektioner i Södra och Östra mililärområdesslaberna samt ÖvreNorrlands militärområdesstab hänger samman med att ifrågavarandemilitärbefälhavare har utbildningsansvar för luftförsvars-, stridslednings-och basförbanden både inom det egna och ett angränsande militärområde. Enligtriksdagens beslut om försvarsmaklens centrala ledning m. m. skallmilitärbefälhavama inte längre ha ansvaret för ledningen av den gmndläggandeutbildningen inom flygvapnet, DeUa innebär att flygsektionerna dras in och attderas uppgifter i viss omfattning övertas av chefen för flygvapnet. Denredovisade principorganisationen gäller med endasl mindre avvikelser församtliga militärområdesstaber utom Nedre Nortlands militärområdesstab. Viddenna tillämpas sedan den på försök en _ Stridslednings- och luftbevak-ningsavdel- ning Q. ra 13 1 1 _ Hälso- och sjukvärds-avdelning _ Underrättelse- och säkerhetsavdelning qim "O D> :ra c > c So» 0).E .t;" -ra 0 », _ Z i J3 o «, ra ro 2 01 (A*- *- i "> 01 T3 J3 m S: 01 ra 01 > Z m:0:O 2i ra 2 T3 c i; "O (/) «0 w "D 01 "D "ö> ?> > Q m rä ra t: tl-a TD c 01 c c UJ OQ LU LU ,- rM m .r Prop.1979/80:135 38 organisalion med en särskild personalsektion (sektion 3).Personalseklionen innehåller en personalavdelning och cn personalvårdsavdelning.Samtidigt har personalavdelningen i armésektionen samt personal- ochperso-nalvårdsdetaljerna i stabsavdelningen ulgåll. Mililärområdesslaberna är "skräddarsydda""så lill vida att personalresurserna i fred har anpassais eflermilitärområdenas uppgifter i rådande miliiärpoliiiska läge. Stabernas personalvarierar mellan 70 och 140 anslällda. Häriill kommer personal imiliiärområdesförvaltningarnas ledningsorgan. Chefen för första fiygeskadern med stab Försia flygeskadern är elt sammanhållel högre förband föraitackllygel som såväl i fred som i krig är direkl underslälll ÖB men som lyderunder chefen för flygvapnet när det gäller utbildning och mobiliseringsförberedelserm.m. Eskadern beslår av en chef med stab saml underställda allackförband. Chefen för försia flygeskadern leder huvuddelen avverksamheten vid allackfloltiljerna F 6. F 7 och F 15, Vidare leder hanverksamhelen inom den lälta allackdivisionen vid F 21 saml. i fråga omkrigsförberedelser och mobiliseringsberedskap, vid F 5, F 13 och F 16, I fred leder chefen för försia flygeskadern ocksäverksamheten inom spaningsdivisionerna och underrätlelseplulonerna vid F 13. F17 och F 21 i fråga om laktik. utbildning och övningar. Eskaderchefen harvidare anvisningsräll genlemol chefen för F 5 i fråga omflygspaningsgruppernas taktik, utbildning och övningar. Vid de angivna delar av flygvapnet som ärunderställda eller lyder under chefen för första flygeskadern skall han - ledakrigsförberedelsearbetel och svara för beredskapen. - leda mobiliseringsförberedelseroch mobilisering, - leda verksamhelrörande laktik m, m, samt - genominspektioner m. m. följa förhållandena inom silt ansvarsområde. Eskaderchefenbiträder militärbefälhavarna vid planläggningen av attackförbandens verksamheti krig och med den mobiliseringsverksamhel som mililärbefälhavarna leder. Chefen för försia flygeskadem bilräds av en stab somligger i och har ca 35 anställda. Militärbefälhavarna har enligt sin inslruklion det fullaansvarei för mobiliseringsförberedelserna inom sina militärområden medundantag för förband ur första flygeskadern saml vissa andra flygvapenförband,för vilka annan mililärbefälhavare har del fackmässiga mobiliseringsansvarel.Till militärbefälhavarnas mobiliseringsansvar hör bl, a, förvaltning avkrigsför- Prop.1979/80:135 39 bandens personalresurser, materiel och anläggningar -förbandsförvalt-ning. Enligt försvarsmaklens särskilda förvallningsreglemenlelyder dock mobiliseringsmyndighelerna ur marinen och flygvapnet direkt underförsvarels malerielverk när del gäller förvallningen av vapen- och skeppstekniskmateriel resp, flygmaleriel. Inom marinen lyder vidare mobiliseringsmyndigheternadirekl under chefen för marinen när del gäller krigsförbandens personal. Med nämnda undanlag ulövar mililärbefälhavarna ledningenav och uppsikten över förvallningen inom militärområdena. Den verkställande ochutövande förvallningen ligger dock på andra myndigheler. Verksamhelengenomförs, förulom av försvarsgrenarnas lägre regionala och lokala myndigheler,av förvallningar som är frislående från mililärområdesslaberna. Inom varjemilitärområde finns det sålunda en malerielförvaltning, en verkstadsförvallningoch etl byggnadskonlor. Genomförandeverksamhel bedrivs också av värnpliklskonlorensom är regionall utplacerade delar av värnpliktsverket. Enligt överenskommelsermellan ÖB och chefen för värnpliktsverket har militärbefälhavarna anvisningsrällgentemoi värnpliklskonloren rörande fördelning och ulnylljande avmilitärområdenas värnpliklstillgångar. 1.2 Ledningen av totalförsvarets civila delar i fred En viktig roll inom totalförsvarels civila delar harlänsslyrelserna där huvuddelen av krigsplanläggning, samordning och övningar m.m. utförs på regional nivå. Samordning över länsgränserna genomförs på högreregional nivå av civilbefälhavarna, som där är en motsvarighet till mililärbefälhavarnainom del militära försvarei. Civilbefälhavarna är de högsia civilatoialförsvarsmyndigheterna inom civilområdena. Civilbefälhavamas uppgifter m. m. För verksamhelen inom totalförsvarets civila delar indelasSverige i sex civilområden. Dessa sammanfaller hell med militärområdena och harockså samma beteckningar som dessa. För varje civilområde utser regeringen en avlandshövdingarna inom civilområdel alt lillika vara civilbefälhavare.Civilbefälhavarna lyder direkl under regeringen. Civilbefälhavarna skall i fred - verka för atltotalförsvaret inom civilområdet planläggs så all del vid krig eller krigsfarakan föras med en enheilig inrikining; planläggningen skall i erforderligutsträckning samordnas såväl mellan de civila myndigheterna och organen sommellan dessa och de militära myndigheterna. - ledaslabsljänslövningar inom civilområdel, - verka för altpersonal hos civila myndigheler inom civilområdel utbildas för sin uppgifl samtsjälva anordna sådan utbildning. 1979/80:135 40 - planlägga sina kanslierskrigsorganisationer samt - göra de sammanslällningar ochupprätta de egna planer som behövs för verksamheten i krig och vid krigsfara. Församordning av planläggningen får civilbefälhavarna hos civila myndigheter medstatliga förvaltningsuppgifter inom civilområdena - verk dockundanlagna begära atl material om planläggningen sänds lill dem. När del erfordrasfår civilbefälhavarna också föreskriva all beredskapsplan inte får fastställasinnan samråd har ägt rum med dem. Civilbefälhavarna får också, i denutsträckning som behövs för deras eget planläggningsarbete, ta del avkrigsplanläggningen även hos militära myndigheter och institutioner inomcivilområdena. Isin verksamhet skall civilbefälhavarna samverka med militärbefälhavarna.Civilbefälhavarna skall härutöver samråda med civila myndigheter och andracivila organ och hos dessa göra de framställningar som behövs. Civilbefälhavarnahar kanslier till sill förfogande. Kanslierna leds av kanslichefer, som ocksåär civilbefälhavarnas ställföreträdare. Antalet handläggare vid kansliernavarierar mellan tre och sex. Härtill kommer personal för administrativ service,vars anlal varierar, bl.a. beroende på vilka möjligheter kanslierna har allrepliera på länsstyrelser. 2 Ledningen i krig 2.1Försvarsinaktens högre regionala ledning i krig UnderÖB leder mililärbefälhavarna den operativa verksamheten inom militärområdenaoch utanför territorialhavsgränsen (molsvarande) tilldelade operationsområden.Militärbefälhavarna för Södra och Östra militärområdena leder ocksåluftförsvaret med jaktförband samt i viss utsträckning även övriga flygslag iVästra militärområdet resp. Bergslagens militärområde. Militärbefälhavarnasoperativa ledning består i all - bedöma läget i storl, - ge uppgifter och fördelaresurser, - reglera befälsförhållanden, - samordna stridande förbandsverksamhet och erforderiiga stödfunktioner sinsemellan och med det civilaförsvaret samt - följa händelseutvecklingen ochvid behov ändra uppgifter och omfördela resurser. Dechefer som är underställda militärbefälhavarna utövar fackmässig ledning avstridskrafterna. Del är således först på militärbefälhavarnas nivå som mark-,sjö- och luftstridskrafternas verksamhel samordnas i en gemensam operation. Denfackmässiga ledningen av markstridskraflerna utövas dels av försvarsområdesbefälhavare,dels av fördelnings-, brigad- eller andra förbandschefer enligtmilitärbefälhavarnas bestämmande, Sjöstridskraftcrnas Prop.1979/80:135 41 fackmässiga ledning ulövas av örlogsbas- ochbevakningsområdeschefer. Den fackmässiga ledningen av luflslridskrafterna utövas f.n. dels av sektorchefer, dels i vissa avseenden av s. k. flygslridsledare iSödra och Östra militärområdena, beroende på att dessa militärområden omfallarflera luftförsvarssektorer. När den s. k. slorseklorindelningen genomförskommer den fackmässiga ledningen all ulövas av sektorchefer. Den fackmässigaledningen av attackförbanden ulövas normalt av chefen för försia flygeskadern. Mililärbefälhavarna är territoriella chefer inommilitärområdena och samverkar i denna egenskap med civilbefälhavarna och övrigasidoord-nade chefer. Denna samverkan underlättas dels genom sammanfallandegränser för militär- och civilområdena, dels genom gemensammakrigs-uppehållsplatser för den civila och militära högre regionala ledningen.Under militärbefälhavarna utövas den territoriella verksamheten av försvarsområdesbefälhavare,som i sin tur samverkar och är samgrupperade med länsstyrelserna. Militärområdesstaberna har i princip samma organisalion ikrig som i fred. Vid mobilisering försiärks dock staberna avsevärl med främslreserv-anställd och värnpliklig personal. Maleriel- och verkstadsförvaltningarna svarar i krig förförnödenhelsförsörjning resp. reparationstjänsl m. m. Byggnadskontoren upplöses i krig och en del av personaleningår i mililärområdesslabernas krigsorganisation (sektion 8). Värnpliklskonloren ingår i värnpliktsverket och ärformellt delar av högkvarteret i krig. De är dock lokaliserade i anslutninglill militärom-rådesslaberna och mililärbefälhavarna har även i kriganvisningsräll. 2.2 Den civila högre regionala ledningen i krig Civilbefälhavarna skall i krig som högsia civilatotalförsvarsmyndigheter inom civilområdena verka för alt slörsia möjligaförsvarsen"ekl uppnås. De skall verka för att sådan verksamhet hos civilamyndigheter och andra civila organ, som är av betydelse för försvarsansträngningarna,bedrivs med en enhetlig inrikining. Civilbefälhavarna skall samordna de civilaförsvarsåtgärderna och i samråd med militärbefälhavarna verka för att detcivila och det militära försvaret samordnas.