prop · G303167 · 1979-12-31 00:00:00 — Paragrafen har ingen motsvarighet i promemorianslagförslag. Den har förts in efter elt påpekande från statens induslriverk.Industriverket önskar etl tillägg till 4 kap. som uttryckligen gerbemyndigande all meddela de föreskrifter som behövs för tillämpningen av bilagaIII till MARPOL-protokollet. I bilagan finns regler om hur man skall förhindraeller så långl som möjligt begränsa förorening genom skadliga ämnen somtransporteras till sjöss i förpackad form eller i fraktconlainrar, flyttbaratankar eller landsvägs- och järnvägstankvagnar. Grundläggande regler ges ibilagan om bl. a. förpackning, märkning och etikettering, dokumeniation,stuvning och kvantitetsbegränsningar. Det åligger regeringarna ifördragsslutande stater enligt bilagan att utfärda närmare föreskrifter. Ettbemyndigande atl meddela sådana föreskrifter har tagits upp i förevarandeparagraf I bilaga III finns också vissa regler om förbud motöverbordlämpning och överbordspolning av skadliga ämnen och om vissaunderrättelser. 1979/80:167 48 Föreskrifier härom kan meddelas med slöd av 2 kap. 2 eller3 § resp. 7 kap. 3 § andra meningen. Överåklagaren i har anmärkt atl det av laglexlenbör framgå, alt de myndigheter som är nämnda i paragrafen har räll atl på svensktsjöterritorium ta del av utländskt fartygs oljedagbok. Myndigheterna tordeenligt överåklagaren kunna ulföra sina övervakningsuppgifter med störreauktoritet om de har stöd i lag. 1 promemorian framhålls all den nuvarandebestämmelsen i 17 Si lagom utländska fartyg inle har givils någonmotsvarighet i lagförslaget med hänsyn lill ulformningen av 1 § i detlakapitel. blir del aktuellt även med andra handlingar än oljedagböcker.Exempel på sådana är lastdagböcker för hanteringen av flylande kemikalier ibulk och dokument beträffande skadliga ämnen som transporteras i förpackadform eller i fraktconlainrar eller på liknande sätl. Reglerna om dessahandlingar finns i bilagor till MARPOL-protokollet och kan därför komma alländras relativt snabbt. Mol den bakgrunden är del inte lämpligt all i lagenföreskriva alt myndigheterna får ta del av enbari oljedagböcker på ulländskafariyg. Däremoi bör del ankomma pä regeringen atl meddela föreskrifter omvilka dagböcker m. m. som får granskas på ulländska fariyg. lillägg avdenna innebörd har gjorts lill förevarande paragraf 2 och 3 §S Paragraferna har ändrals redaktionellt. Härefterinnehåller 2 S allmånna regler om inspektion som gäller både för svenska ochutländska fariyg. 3 § ges vissa speciella regler för inspektion avulländska fariyg. Som framhålls i promemorians specialmotivering grundar sig3 § på art. 5 i MARPOL-protokollet. Den ordning som anges där, nämligen att inspektionerav ulländska fariyg normalt skall begränsas lill en granskning av cerlifikaleller motsvarande handlingar, är avsedd all lillämpas på fartyg som lillhörsådana främmande slaler som är anslulna lill protokollet. Certifikaten kommerdärmed att tjäna som etl slags "pass" vid besök i främmande staters hamnar.För fartyg som saknar cerlifikal eller molsvarande handlingar kan inle den i 3§ angivna ordningen tillämpas. Vid inspektion av sådana fartyg skall, ienlighel med 2 § andra stycket, kontrolleras all fartyget och dess ulrustningoch driflförhållanden uppfyller kraven på etl fullgott skydd motvattenföroreningar. Delta stämmer överens med den allmänna principen iMARPOL-protokollet alt en hamnslal inte skall ge fartyg tillhöriga enicke-konventionsslal en fördelaktigare behandling än fartyg som tillhör enkonventionsstat. Prop.1979/80: 167 49 Med anledning av yrkanden som har framställts vidremissbehandlingen om all läktring av gasformiga ämnen skall kunna förbjudashänvisas lill vad som sägs i specialmotiveringen till 1 kap. 2 §. Det börframhållas all definitionen på "skadligt ämne" omfattar gasformigaämnen som kan medföra vattenförorening och atl därför förevarande paragraf kananvändas för alt reglera läktring av sådana gasformiga ämnen. Den nya punkl 2 i promemorieförslagel. enligt vilkenlossning eller läklring från fariyg kunde förbjudas, var avsedd som enförsiärkning av möjligheterna att tvinga fram all försäkringar finns enligtlagen (1973: 1198) om ansvarighet för oljeskada lill sjöss. Under beredningenav ärendel har del riklats invändningar mol lilläggel. Invändningarna går bl.a.ul pä ell förbud mol lossning i hamn kan beiraktas som en extra bestraffningför atl försäkringsskyldighelen inte har fullgjorts för förfluten lid. Närfartyget ligger vid kaj behöver det nämligen inte ha försäkring. Med anledningav kritiken har punkt 2 utgått. Generallullslyrelsen föreslår att bestämmelsen ulformas såatt den preciserar de olika myndighelernas ålgärder. Dessutom bör man enligtslyrelsen beakla all ell tekniskt ingrepp i etl fartyg, l.ex. iframdrivningsmaskine-riel, kan vara det effektivaste sättet all förhindraavgång eller vidare resa. I överensslämmelse med vad generallullslyrelsen harföreslagit har i paragrafen angivits att polismyndighet skall lämna denhandräckning som behövs för verkställighet av ett förbud mot fartygs avgångeller vidare resa, medan lull- och lotsmyndighelerna skall, så långe förbudetgäller, inställa de förrättningar för fartygets resa som ankommer på dem. I paragrafen bör däremoi inte, säsom generallullslyrelsenhar föreslagil, tas in någon beslämmelse om att ingrepp av teknisk nalur ifartyget får göras först sedan anvisningar har inhämtats av sakkunnig isjöfartsverket. Delta innebär självfallet inle aff"man skall avstå frånsådana ingrepp, när de bedöms som lämpliga. I den män polismyndighel behövertekniskt bistånd av sakkunnig bör sådanl anskaffas. Även om det ligger näratill hands att begära detta hos bör även annan lämplig sakkunnigkunna anskaffas. I sammanhanget kan nämnas alt samarbete i sådana frågor mellanpolisen och förekommer vid nylljandeförbud enligtsjösäkerhetslagen ulan uttryckligt stadgande härom. 4 Rik.sdagen 1979/80. Prop.1979/80:167 50 I paragrafen har gjorls en inskränkning i fråga om vilkabeslul som skall underslällas. Sålunda har underställning av beslul enligt 7kap. 4 § begränsals till beslul enligt paragrafens försia siycke.Underslällningsförfarandet är avsett alt tjäna som en garanii för att beslul sommedför allvarliga ingrepp prövas av en person med särskild erfarenhei.Förelägganden enligt 7 kap. 4§ andra stycket skall användas när del inte finnslillräckliga skäl för ett ingripande enligt första stycket i samma paragraf. Demedför inle sådana allvarliga ingrepp att underställning behöver lillgripas.Del är dessulom inte praktiskt möjligt att låla sjösäkerhelsdirektören granskaalla förelägganden av delta slag. Del kan framhållas att inte heller beslul omförelägganden enligt 8 kap. 4§ sjösäkerhelslagen, som är av liknande karaktär,skall underställas. Paragrafen har efter påpekanden vid remissbehandlingenändrals sä, atl det klart framgår att förbudet atl överklaga endast gällerbeslut som skall underställas sjösäkerhelsdirektören. De ändringar som har orts i paragrafen är föranledda avändringar i I §. Med anledning av ett remissuttalande bör framhållas allparagrafen avser såväl beslut enligt lagen som beslul som fattas enligtföreskrifter som har meddelals med stöd av lagen. Därför används uttrycket"beslut i fråga som avses i denna lag". I detta kapitel finns straffbestämmelser och en regel ombehörig domstol. I fråga om slraffskärpningarna i 1 och 2 §§ får jag hänvisalill avsnitt 6.6 i den allmänna moliveringen och till avsnitt 7.4.3 ipromemorian. Paragrafen har formulerats om för atl undvika vissaoklarheter i fräga om vilka personer som skall kunna straffas. a. hardärigenom tillgodosetls önskemål att inte enbart utpeka det befäl, till vilketbefälhavaren har överlåtit ansvaret för tillsynen över hanteringen ombord avskadliga ämnen, utan även sådant befäl som innehar detta ansvar till följd avsina allmänna tjänsteåligganden. Sålunda kan enligt vedertagen arbetsfördelningt. ex. en styrman ha ansvarei för olja som lastas medan maskinchefen svarar förolja som används för fartygets drift. Prop.1979/80:167 51 Vid remissbehandlingen har ifrågasatts om inle denpersonkrels som omfattas av paragrafen är alllför vid. Del har framhållits atlpersonkretsen genom uttrycket "den som" synes kunna omfalta personerulanför far-tygsljänslen, dvs. utöver befälhavare, navigeringspersonal ochlots, också befraklare och bärgare. De föreskrifter, förbud och förelägganden det är fråga omhär torde i allmänhel rikta sig lill fartygets befälhavare, redare eller ägare.Beslut enligt 7 kap. 46 §§ är enligt 7 § samma kapitel avsedda atl riktas lilldessa personer. Om någon av dessa t. ex. bryler mol etl sådanl förbud skall hankunna straffas för det. Vid överträdelser av föreskrifier om läklring ellerförbud mot sådan kan man även tänka sig andra personer som kan straffas, l.ex.bärgare. Nägon begränsning har därför inle gjorls i fråga om vilka personer somkan straffas enligt paragrafen. I punkt I har orden "eller förbud" strukitseftersom 7 kap. 1 och 2§§ endast avser föreskrifter. En remissinstans har framhållil all punkl 1 kan omfaltapersoner som hamnchefer och terminalföreslåndare, en personkategori somtidigare inte synes ha fallit under ansvarsbestämmelserna i lagen. Medanledning härav bör framhållas att brott mot föreskrifier som har meddelats medstöd av 3 kap. 7 § främst lorde avse den som svarar för alt mottagnings- ochbehandlingsanläggningar finns. Vem som svarar för all det finns moltagningsanordningarför oljehalligt bariasl- och tankspolvalten framgår av 3 kap. 1 §. 1 fråga omvissa föreskrifter lorde l.ex. hamnchefer och terminalföreståndare kunna bliansvariga. Delta innebär ingen ändring i förhällande till vad som gällerenligt 21 § lag. Genom en komplettering av punkl 3 straffbeläggsöverträdelser av föreskrifter som har meddelats med stöd av den nyabestämmelsen i 4 kap. 3 §. 1 punkt 4 har genom ett tillägg klarlagts vad Somskall gälla i fråga om det subjektiva rekvisitet. En remissinstans menar alt det är föga ändamålsenligt atlkriminalisera överträdelser av förbudet att ta ul avgift enligt 3 kap. 5§, iallt fall om straffet bara utgörs av böter. Del borde vara naturligare atlfrågan reglerades på civilrättslig väg. Gentemoi detta kan framhållas att detnuvarande förbudet att ta ut avgift enligt 11 § lag enligt 22 §samma lag kan medföra bötespåföljd. Detsamma bör gälla för brott mot 3 kap. 5§. Naturligtvis kan den som har tvingats utge avgifi i civilrättslig ordningkräva ersättning härför. 1979/80:167 52 1paragrafen har preciserats vad som krävs för slraffbarhel i subjektivthänseende. har föranlett en viss omredigering av punkterna 1 och 2, Ipunkt I har angivits vilka slags utsläpp som kan medföra ansvar enligt paragrafen,I punkt 2 har en hänvisning lill 4 kap. 3 § förls in. Till denna punkl harocksä förls vad som i promemorieförslagel fanns angivei i närmasl föregäendeled. Enprecisering har gjorts i paragrafen av de straffbestämmelser som inte fårlillämpas, om förbud eller föreläggande enligt 7 kap, 4 eller 5 § har förenatsmed vite. Iell remissyttrande uttalas Iveksamhel lill om del är lämpligl atl medgemöjlighel att välja mellan straff och vitesföreläggande. Del ifrågasätts ominte ansvarsbestämmelsen i förevarande paragraf bör ulgå och om inle förbudeller föreläggande enligt 7 kap. 4 eller 5 § alllid bör förenas med vite. Möjlighelatl förena ell förbud eller ett föreläggande med vite infördes isjösäkerhelslagen . Vilesföreläggande betraklas av somelt myckel användbart medel för atl komma lill rätta med olika brisier i frågaom ett fariyg. Det är emellerlid inle lämpligl att alltid användavitesförelägganden. Därför behövs också, liksom i sjösäkerhelslagen, en regelom straffansvar. Forumregelni paragrafen har kompletterats så all den även avser mål om utdömande av vite.Den har vidare ändrats i sak på så sätl att mål enligt förevarande lagstiftningmed visst undanlag enbari skall handläggas av sjörällsdomstol som anges i 336-338§§ sjölagen (1891:35 s. 1, ändrad senasl 1979: 378). Enligt lag fårbrottmål och mål om ersättning tas upp antingen av tingsräll, som är behörigdomstol enligt , eller av sjörällsdomstol. Ändringen har gjortsför att få samma forumbestämmelser som i sjösäkerhetslagen. Genom de tekniskabestämmelser som följer av MARPOL-protokollet blir förevarande lagstiftning iflera hänseenden likartad med sjösäkerhetslagstiftningen. Det är önskvärt atlden förtrogenhet med sjöfarten som finns företrädd i sjörättsdomslolarnaanlitas för atl handlägga dessa mål. Med en sådan ordning kan mälen förväntasfå en mer enhetlig bedömning. Forumregeln stämmer vidare överens medmotsvarande bestämmelser i lagen (1973: 1198) om ansvarighet för oljeskada tillsj' ' (ändrad : 134). Delnyss nämnda un», nlaget från sjörältsdomslolarnas behörighel avser Prop.1979/80: 167 53 mål som uteslutande rör bål (jfr. 2 S sjölagen), som inledrivs yrkesmässigl eller annars i förvärvssyfte. Sådana mäl får tas upp även avtingsrätt som är behörig enligt 10 eller 19 kap. . Lagen föreslås - med ett visst undanlag - träda i kraftden , då 1972 och lagar skall upphöra alt gälla. Vidbesiämmande av tidpunkten för ikraftträdandet har hänsyn lagits till den tidsom behövs för atl utarbeta följdförfattningar. Vad gäller lidpunklen för ikraftträdandet avbestämmelserna om mottagning av barlastvatten och lankspolvälska sominnehåller lastresier av andra skadliga flytande kemikalier än olja kanhänvisas lill avsnitt 6.3 i den allmänna motiveringen. De bestämmelser somregeringen bemyndigas sälta i kraft avser bl. 3 kap. 2 § samt 3 kap. 4 och6-8 §§, såvitt avser andra skadliga flytande kemikalier än olja. Såsom framhålls på flera ställen i departemenispromemorianblir del inle aktuellt att i full utsträckning ulnyllja bemyndigandena i lagenredan från den tidpunkt då lagen träder i kraft. I ell första skede börföljdförfatlning-arna motsvara minsl de krav som slälls av 1972 och 1976 årslagstiftning i fräga om t. ex. förbud mol utsläpp, mottagning av oljeresler,samt konstruktion och utrustning av fartyg. Reglerna får därefter byggas ut ietapper för att motsvara de ålaganden som här gjort internationellt. Omregeringen i enlighet med TSPP-resolulion I beslutar att vissa av MARPOL-prolokollelsregler skall lillämpas innan protokollet har trätt i kraft, kommer en rad nyabestämmelser om fartygs konstruktion, ulrustning och drifl alt behövas. Enytterligare utbyggnad av regelkomplexel kommer all behövas när prolokolletträder i kraft. Några särskilda övergångsbestämmelser lill lagen behövsinte. 8.2.1 Förslagel till lag om ändring i lagen (1971:1154)om förbud mot dumpning av avfall i vatten Ändringen har berörts i departementspromemoriansspecialmotivering till 2 kap. 1 § förslagel lill lag om åtgärder molvattenförorening från fariyg. 8.2.2 Förslaget till lag om ändring irenhållningslagen (1979:596) Ändringen har behandlats i specialmotiveringen till 3 kap. 5 § förslagel till lag om åtgärder mot vattenförorening från fartyg. 8.2.3 Förslaget till lag om ändring ibrandlagen (1974:80) Ändringen är av formell natur. 1979/80: 167 54 Jaghemställer att lagrådets yttrande inhämtas över förslagen till 1. lagom åtgärder mot vattenförorening frän fartyg, 2. lag om ändring i lagen (1971: 1154) om förbud motdumpning av avfall i vatten, 3. lag om ändring i renhållningslagen (1979: 596), 4. lag om ändring i brandlagen (1974: 80). Regeringenbeslular i enlighel med föredragandens hemställan. 1979/80:167 55 ÅTGÄRDER MOT VATTENFÖRORENING FRÅN FARTYG Förslag till ny lagstiftning, m.m. Promemoria utarbetad inom * Bilaga 4 utesluten här. 1979/80:167 56 ÅTGÄRDER MOT VATTENFÖRORENINGFRÄN FARTYG Förslag till ny lagstiftning, m.m. 2 tillkomna internationella överenskommelser 2.1 överenskommelser till skydd för den miljön 3 resultat i huvuddrag 4 Närmareredogörelse för MARPOL-protokollets innehåll 5.1 Lagstiftnir\gen om åtgärder motvatten förorening från fartyg 5.2 Lagen om förbud mot dumpning av avfall i vatten 5.3 Kommunala renhållningslagen, m.m. 1979/80:167 57 6.2 Skrivelser från sjöfartsverketoch angående mottagning av kemikalierester från kemikalietankfartyg 6.3 Skrivelser från sjöfartsverketoch angående avgifter föromhändertagande av rester och avfall från fartygs drift 7 överväganden och förslag 7.1 Frågan om svenskt tillträde till MARPOL-protokollet 7.2 Nyakonventionsbestämmelsers tillämpning i 7.3 Samordning av gällande bestämmelserom åtgärder mot vattenförorening från fartyg 7.4.1 Avgifter för mottagning av rester och avfall från fartygs drift 7.5 Upprättade lagförslagm.m. 7.6 Specialmotiveringtill förslaget till ny lag om åtgärder motvattenförorening från fartyg 2 MARPOL-protokolleti översättning till svenska 3.1 Förslag till lag om åtgärder mot vattenförorening frånfartyg 3.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1971:1154) om förbudmot dumpning av avfall i vatten 4 Utkast till förordningom åtgärder mot vatten förorening från fartyg 1979/80:167 58 Vid en diplomatkonferens som anordnades av denmellan-statliga rådgivande sjöfartsorganisationen , för tekniska sjöfartsfrågor, i (),antogs två internationella överenskommelser som har till syfte att förbättra säkerheten förfrämst oljetankfartyg och skyddet avden miljön mot havsföroreningar frånfartyg. Vid konferensen, som samlade delegater från 62 stater samt observatörerfrån tre stater och ett antalmellanstatliga och ickestatliga organisationer, beslutades sålunda ändringari och tillägg till två konventioner som då inte hade och alltjämt inte harträtt i kraft, nämligen 1973 årsinternationella konvention till förhindrandeav förorening från fartyg () och internationella konvention om säkerheten förmänniskoliv till sjöss (1974 årsSOLAS-konvention). överenskommelsernahar givits formen av två särskilda protokoll, 1978 årsprotokoll till internationella konvention tillförhindrande av förorening frånfartyg (MARPOL-protokollet) och 1978 årsprotokoll till internationella konvention om säkerheten förmänniskoliv till sjöss (SOLAS-protokollet). MARPOL-protokollet är avsett att ersättaMARPOL-konventionen. Det omfattar, förutomvissa nya och ändrade bestämmelser och regler, genora hänvisning samtliga bestämmelser och regler i som inte har ändrats. SOLAS-protokollet är däremot etttilläggsprotokoll i egentlig bemärkelse. Vid konferensen antogs ocksä 18 resolutioner. Ett svenskt tillträdetill MARPOL-protokollet - och därmed också till i de delar som inte har 1979/80:167 59 ändratsgenom protokollet - förutsätter ändringar i gällande lagstiftning om åtgärder motvattenförorening från fartyg. Bl.a. av denna anledning bör frågan omSveriges tillträde till MARPOL-protokollet underställas som förslag om erforderlig lagreglering läggs fram. Fråganom tillträde till bl.a. MARPOL-protokollethar remissbehandlats. På grundval av remissutfalletbehandlas i denna promemoria de lagstiftningsfrågor som föranleds av ett svenskt tillträde till MARPOL-protokollet. I samband härmed redovisas en allmän översyn av lagstiftningen som harhaft till syfte att samordna författningsregleringenoch göra den mera lättillgänglig,men ocksä att tillgodose ändringsbehov som inte har något samband med ett svenskt tillträde till MARPOL-protokollet eller med samordningen avgällande bestämmelser. Avsikten med dessa ändringsförslagär att ytterligare förbättra det förebyggande skyddet av den miljön mot föroreningarfrån fartyg. Till promemorian är fogat, förutomMARPOL-protokollet på engelska och i översättning tillsvenska (bil. 1 och 2), bl.a. förslag tillny lag om åtgärder mot vattenförorening från fartyg och - till komplettering härav utkast till ny förordning i samma ämne. När det gäller SOLAS-protokollet, torde lagändringar inte vara erforderliga för att möjliggöra ett svenskt tillträde till protokollet. Denna frägabehöver därför - till skillnad från frågan omSveriges tillträde till MARPOL-protokollet - inteunderställas . Frågan har remissbehandlats och är f.n. föremål för beredningi särskild ordning inomkommunikationsdepartementet. Fråganbehandlas inte i denna promemoria. Upplysningsvis redovisas dock vissauppgifter om 1974 års och SOLAS-protokollet. 1979/80:167 60 2 Före tillkomna internationella överenskommelser 2.1 överenskommelser till skydd för den marinamiljön Före tillkomna överenskommelser som harbetydelse för svenska åtgärder mot vattenförorening från fartyg är följande: 1954 ärs internationella konvention till förhindrande av havsvattnets förorening genom olja (oljeskyddskonventionen) i den lydelse den har erhållit genom ändringar som antogs . Konventionen har ändrats också . internationella konvention till förhindrande av förorening från fartyg (). konvention om skydd av miljö (Helsingforskonventionen ). internationella konvention om ingripande på det fria havet vid olyckor som är ägnade att leda till förorening genom olja (ingreppskonventionen). 197 protokoll om ingripande på det fria havet vid havsföroreningar genom andra ämnen än olja (ingreppsprotokollet) . 1969 ärs överenskommelse om samarbete vid oljeförorening i (Bonnöverenskominelsen). har tillträtt samtliga ovannämnda överenskommelser utom . Av dessa överenskommelser harträtt i kraft och därmed blivit bindande för , oljeskyddskonventionen i lydelsen enligt ändringar , ingreppskonventionen och Bonnöverenskommelsen . I fråga om övriga konventioner behövdes tillträde av följande antal stater för ikraftträdande (inom ** Beteckningen "Helsingforskonventionen"används i denna pranaxiria -i överensstäimelse ned ett beslut son har fattatsav den inan konventionens ram iru:ättade interimskontnissionen - i stället förden i prop. 1975/76:5 och i lagen (1976:6) an åtgärder mot vattenföroreningfrån fartyg inctn Östersjöotirädet använda beteckningen"". parentes anges den tid, räknat frän den sista statens tillträde, efter vilken överenskommelsenträder i kraft): 1971 ärs ändringar i oljeskyddskonventionen, såvitt avser reglerna om Stora Barriärrevet- 19 stater (12 mån. ändringar i samma konvention, såvittavser oljetankfartygs konstruktion och certifikat - 19 stater (12 mån. - minst 10 stater, se avsnitt 2.2 (12mån. Helsingforskonventionen - 2 stater (2 mån. Ingreppsprotokollet - 11 stater (). Beträffande texterna till överenskommelserna och redogörelse fördet huvudsakliga innehållet i dessa hänvisas till nedanstående publikationer: Redogörelse för det huvudsakliga innehållet 1972:38, * bil. 1975/76:5, s. 14-19 1975/76:5, bil.l 1975/76:5, s. 32-53 IV och VI till konventionen) 1975/76:5, bil.3 1975/76:5, s. 55-60 (hela konventionen) 1975/76:6, bilagan 1975/76:6, s. 9-14 1975/76:5, s. 19-22 1975/76:5, bil. 1975/76:5, s. 53-55 1978'79:176, s. 6 1979/80:167 62 I det föregäende har beträffandedet huvudsakliga innehållet i hänvisats till den redogörelse härför som finns i prop. 1975/76:5, s. 32-53. Översiktligt kan här nämnas att upptari ett antal artiklar dels allmänna bestämmelser, dels regler om ikraftträdande, ändringarav konventionen etc. De tekniska bestämmelsernafinns i fem bilagor med detaljerade regler till förhindrande av föroreningar av olika slag, nämligen i bilaga I förorening genom olja, i bilaga II föroreninggenom flytande kemikalier som transporteras i bulk, i bilaga III förorening genom skadliga ämnen, främstkemikalier, som transporteras i förpackadform eller i fraktcontainer m.m. , i bilaga IV föroreninggenoir. toalettavfall och i bilaga V föroreninggenom fast avfall. I bilagorna I, II och IVges inte endast reglerom förbud mot eller begränsning av utsläpputan även regler om fartygs konstruktionoch utrustning i sädana avseenden som är väsentliga frän miljöskyddssynpunkt.Till är också fogade tvåprotokoll som innehåller närmare bestämmelserom rapportering av föroreningsincidenter och omskiljedomsförfarande. träderi kraft efter det att femton stater,som tillsamirians representerar av världshandelsflottans bruttodräktighet räknati registerton, har tillträtt den. Konventionsbestämmelserna om olja och flytande kemikalier i bulkblir bindande för alla stater som tillträder konventionen.