prop · G30354 · 1979-12-31 00:00:00 — Lagen om vissa lokalaorgan i kommunerna innebär att samtliga uppgifter som kan läggas på enkommunallagsreglerad nämnd också kan läggas på ett lokalt organ med denbegränsning som ligger i att verksamheten enbart avser Prop.1979/80:54 21 endel av kommunen. Lagen hindrar inte ens att de centrala nämnderna avskaffas. Deuppgifter som inte kan tas över av de lokala organen fär i sådana fall skötasav kommunstyrelsen. Alla specialreglerade nämnder har uppgifter av övergripandenatur. Dessa är inte alltid av den arten att de utan vidare skulle kunna läggasöver på kommunstyrelsen. Härtill kommer att omfattningen och den skiftandebeskaffenheten av dessa ärenden skulle göra en sådan lösning olämplig. Deövergripande uppgifterna bör därför ligga kvar hos den centrala facknämnden.Jag vill i detta sammanhang anmärka att kommunerna f n. är skyldiga att hasärskilda nämnder för samtliga de verksamhetsområden som enligt mitt förslagskall omfattas av försöksverksamheten utom trafikområdet. 1 vad jag nu harsagt ligger att denna skyldighet bör finnas kvar under försöksverksamheten.Däremot bör del naturiigtvis inte införas något hinder mot att en kommunuppdrar åt kommunstyrelsen eller nägon annan nämnd att vara trafiknämnd. Avlagen om vissa lokala organ i kommunerna bör framgå att de uppgifter som är avövergripande natur skall ligga kvar hos resp. centrala nämnd. Jag anser attdetta kan ske genom en föreskrift om krav pä lokal anknytning hos de ärendensom fär övertas av lokala organ. Ibilagorna till betänkandet anges att vissa särskilda grupper av ärenden intebör kunna överiämnas till lokala organ utan bör förbehållas den centralanämnden. 1 likhet med kommittén anserjag att nägra uttryckliga undantag i lageninte bör göras för dessa ärendegrupper. För att inte te sig godtyckliga måstesådana undantagsregler bygga på en grundligare genomgång av varje sakområde änvad som har varit möjligt i detta sammanhang. Uttryckliga undantag kan enligtmin mening undvaras i en försökslagstiftning av det slag som är aktuell. Ettområde intar dock en särställning. Det gäller frågor om tjänsteorganisation,tjänstetillsättning, ledighet, vikariat, anställnings upphörande m. m.beträffande statligt reglerade tjänster. För sådana tjänster är arbetsgivaransvaretdelat mellan staten och kommunen. Det är därför naturligt att staten fär avgöravilket organ som skall handha uppgifter i fråga om sädana tjänster. Till dessahör såvitt här är aktuellt främst tjänster som rektor, biträdande skolledareeller lärare. Mänga ärenden som avser sådana tjänster måste bedömas med hänsyntill kommunen i dess helhet. Detta beror bl. a. på att författningsbestämmelserknyter fiertalet tjänster till hela ellergymnasieskolan eller tillskolväsendet i kommunen. Härtill kommeratt rättssäkerhetssynpunkter ocheffektivitetshänsyn mot bakgrund av den komplicerade författningsregleringen iregel talar för att sådana ärenden förbehålls den centrala nämnden. Jagförordar därför att en bestämmelse införs om att uppgifter som avser statligtreglerade tjänster inte fär handläggas av lokala organ. Regeringen bör dock gesbefogenhet att föreskriva undantag från denna regel. Viduppgiftsfördelningen i det enskilda fallet mellan den centrala nämnden och delokala organen mäste hänsyn tas till en rad olika omständigheter. Ett lokaltorgans uppgiftsomräde bör inte vara alltför omfallande, eftersom en Prop.1979/80:54 22 koncentrationav mångskiftande uppgifter från skilda verksamhetsområden till ett lokalt organskulle göra det svårt för ledamöterna att förvärva en tillräcklig förtrogenhetmed de olika uppgifterna. En sådan koncentration skulle också allvariigtmotverka intresset av att flera enskilda kommuninvånare bereds tillfälle attdelta i den kommunala verksamheten. De centrala nämndernas befogenhet får intetunnas ut så att deras möjligheter att utöva det övergripande ansvaretreduceras. Standarden på handläggningen i den centrala nämnden och i de lokalaorganen måste ligga pä en godtagbar nivå. De lokala organen måste förfoga överen förvaltningsorganisation som motsvarar de uppgifter som läggs på dem.Kompetenskonflikter mellan de centrala nämnderna och de lokala organen ochmellan lokala organ inom olika områden mäste undvikas. 1 föregående avsnitt(3.2.2) har jag särskilt berört de hänsyn som kan behöva tas tillrättssäkerhetsintressena. 1 bilagorna tillbetänkandet lämnas åtskilliga synpunkter pä hur fördelningen av uppgiftermellan centrala nämnder och lokala organ lämpligen bör ske. Dessa synpunkterbör kunna utgöra ett värdefullt underlag för kommunernas bedömningar. Jagavser att återkomma till dessa frågor i specialmotiveringen. 3.3Inrättandet av lokala organ m. m. Enligt1 § lagen om vissa lokala organ i kommunerna är det kommunfullmäktige sominrättar lokala organ på del kommunallagsreglerade området. Fullmäktigebestämmer också de lokala organens uppgifter och geografiska verksamhetsområden(3 §). Kommittén föreslår att denna ordning skall gälla också för lokala organmed uppgifter på det specialreglerade området. Min grundsyn är att det iprincip bör ankomma på fullmäktige att även på det specialreglerade områdetbestämma om inrättandet av lokala organ och om uppgiftsfördelningen mellan decentrala nämnderna och de lokala organen. En sädan organisatorisk frihet för kommunernaanser jag är naturiig mot bakgrund av principer som ställde sigbakom, när kommunallag antogs. Motvad jag nu har sagt skulle i och för sig kunna invändas att så vidsträcktabefogenheter för fullmäktige som kommittén föreslär kan leda till att de lokalaorganen anförtros uppgifter som inte lämpar sig för dem eller lillkompetenskonflikter mellan centrala nämnder och lokala organ. Från sådanasynpunkter skulle det vara lämpligare att kräva t. ex. medgivande av regeringenför att lokala organ med specialreglerade uppgifter skall fä inrättas. För egendel anserjag att invändningar av detta slag inte är berättigade, i vart fallinte när det gäller en försöksverksamhel. Jag anser i likhet med kommittén attdet inte finns anledning att sätta fullmäktigeförsamlingarnas förmåga attbedöma vilka ärenden som kan böra anförtros åt lokala organ i fråga. Det är attmärka att såväl kommunstyrelsen som de berörda centrala facknämnderna måsteberedas tillfälle att yttra sig, innan fullmäktige fattar Prop.1979/80:54 23 sittbeslut (2 kap. 16 § kommunallagen). Enligt min mening är vidare ettdispensförfarande inte särskilt väl förenligt med den numera förhärskande synenpå samspelet mellan kommunerna och staten. Ett sådant förfarande framstår somonödigt byråkratiskt och det skulle kunna verka hämmande påförsöksverksamheten. En ordning som innebär att kommunfullmäktige inom ramenför de bestämmelser som jag har förordat självständigt fär besluta omuppgiftsöverföring till lokala organ har vidare den fördelen att beslutet lättkan ändras, om det skulle visa sig vara mindre lämpligt utformat i någothänseende. En ordning som innebär attresp. centrala facknämnd fär besluta om uppgiftsöverföring till lokala organmed stöd av kommunfullmäktiges bemyndigande är enligt min mening inte lämplignär det gäller en försöksverksamhet som avses kunna omfatta flera kommunalauppgiftsområden. Den skulle innebära att en central facknämnd fick ett alltförstort inflytande på en försöksverksamhet avseende flera skilda områden somfullmäktige önskar bedriva. Jag anser att man kan utgå från att facknämndernassynpunkter kommer att väga tungt, även om kommunfullmäktige fär befogenhet attsjälvständigt besluta om uppgiftsöverföringen. Jagförordar således att kommunfullmäktige ges befogenhet att besluta ominrättandet av lokala organ med uppgifter på det specialreglerade området samtatt bestämma de lokala organens uppgifter och geografiska verksamhetsområden.Jag vill tillägga att kommunerna naturligtvis bör kunna fä vägledning förbedömningen av dessa frågor genom samråd med kommittén. Svenska kommunförbundetoch berörda centrala statliga myndigheter. Jagvill också erinra om att inrättandet av lokala organ och överförandet avuppgifter till dessa kan medföra förhandlings- och informationsskyldighet förkommunen gentemot arbetstagarorganisationerna. 3.4Förhållandet mellan de lokala organen och de centrala facknämnderna Enmöjlighet alt flytta vissa former av specialreglerad verksamhet frän resp.centrala facknämnd till lokala organ kan innebära en risk för att skildaprinciper kommer att tillämpas i olika delar av en och samma kommun. Jag har idet föregående (avsnitt 3.1.3 och 3.2.3) förordat att kommunerna underförsöksverksamheten skall vara skyldiga att behålla de olika centralafacknämnderna för specialreglerad verksamhet. 1 det sammanhanget har jagframhållit att frågor som är av övergripande natur eller av sädan karaktär attintresset av enhetlighet är särskilt framträdande skall förbehållas dencentrala nämnden. Enligt mitt förslag blir det kommunfullmäktige som vid bestämmandetav uppgiftsfördelningen mellan de centrala facknämnderna och de lokala organenhar ansvaret för avvägningen mellan behovet av enhetlighet inom enförvaltningsgren och önskemålet om en självständig beslutanderätt för de lokalaorganen. 1979/80:54 24 Vidtillkomsten av lagen om vissa lokala organ i kommunerna behandlade minföreträdare tämligen ingående frågan om samordningen mellan de centralanämnderna och de lokala organen (prop. 1978/79:181 s. 23). Han framhöll bl. a.att det borde ankomma på resp. centrala nämnd att göra resursavvägningen försin verksamhetsgren med avseende pä hela kommunen, medan kommunstyrelsen ochfullmäktige har ansvaret för prioriteringen mellan de olikaverksamhetsgrenarna. Han ansåg att det i huvudsak borde överiämnas ät kommunemaatt avgöra hur samordningen skulle gå till. För att samordningen skulleunderiättas kunde det enligt min företrädare finnas skäl att ge de lokalaorganen en i viss mån underordnad ställning i förhällande till resp. centralanämnd. I enlighet med vad som föreslogs i propositionen har det i 5 § lagen omvissa lokala organ i kommunerna föreskrivits att ett lokalt organ fär väckaärende hos kommunfullmäktige endast om fullmäktige har föreskrivit det och attfullmäktige fär föreskriva att ett lokalt organs budgetförslag skall lämnastill facknämnden i stället för direkt till kommunstyrelsen. Jagbiträder kommitténs förslag att bestämmelserna i 5 § skall gälla ocksä förlokala organ med specialreglerade uppgifter. Som framhölls i propositionen harkommunerna möjlighet att förbättra samordningen genom att ta in bestämmelser omsamrådsskyldighet m. m. i reglementen för de lokala organen och genom attanordna överläggningar mellan förtroendevalda och tjänstemän hos resp. centralanämnd och de lokala organen. En annan möjlighet är att anordna någon form avpersonsamband mellan de lokala organen och resp. centrala nämnd. Jag delar minföreträdares uppfattning att några föreskrifter om att en eller flera avledamöterna i ett lokalt organ skall vara ledamöter i den centrala nämnden intebör införas. Det bör vara partiernas sak att i samband med nomineringarnabedöma om något sådant personsamband behövs. Ettsärskilt samordningsbehov föreligger på byggnadslagstiftningens område. Det ärangeläget att de riktlinjer som har lagts fast i samband med den fysiskariksplaneringen liksom de riktlinjer som kommunen i samband med denöversiktliga planeringen i övrigt har antagit för markanvändning och bebyggelsebeaktas. Till en del kommer ansvaret för att detta intresse beaktas att fallapä länsstyrelserna. Den nämnda synpunkten görsig nämligen gällande bl. a.när en länsstyrelse överväger om befogenhet att medge undantag frän fastställdaplaner, från det s. k. tätbebyggelseförbudet eller frånstrandskyddsbestämmelser bör kunna lämnas inte bara till utanocksä till ett lokalt organ. Jagvill i detta sammanhang framhålla att specialförfattningarnas bestämmelser omcentrala och regionala statliga myndigheters tillsyn över den kommunalaverksamheten på området ocksä kommer att gälla de lokala organens verksamhet. Särskildasamordningsproblem kan uppkomma om ett lokalt organ har uppgifter som härrörfrån ilera centrala nämnders uppgiftsområden. 1979/80:54 25 framhöllsi propositionen om vissa lokala organ i kommunerna (s. 24) mäste det då ankommapå var och en av de centrala nämnderna att utöva samordningsfunktionerna försitt uppgiftsområde. Jagvill erinra om att samspelet mellan centrala nämnder och lokala organ harbelysts och beskrivits mera i detalj i kommitténs betänkande (Ds Kn 1979:10)Lokala organ i kommuner - Modeller för försöksverksamhet. Idetta sammanhang vill jag framhålla att det i första hand lär anses ankomma päkommunstyrelsen, som enligt 3 kap. 1 § kommunallagen barett allmänt ansvar förkommunens informationsverksamhet, att informera kommuninvånarna samt berördamyndigheter och företag om kommunens beslut att inrätta lokala organ. Jagförutsätter att kommunerna häller kommittén informerad om försöksverksamhetenså att kommittén fär möjlighet att följa och utvärdera verksamheten. Delokala organen enligt lagen om vissa lokala organ i kommunerna är nämnder ikommunallagens mening. För de lokala organen gäller med vissa undantagbestämmelserna om de kommunallagsreglerade nämnderna. Den omständigheten altlokala organ kan ges specialreglerade uppgifter ändrar naturligtvis inte derasställning av nämnd. Däremot uppkommer frågan vad som bör göras på de punkterdär bestämmelserna om de specialreglerade nämnderna skiljer sig från de reglersom gäller i fräga om de kommunallagsreglerade nämnderna. Det gäller frågornaom mandattid, antalet ledamöter och jäv. Ledamöteroch suppleanter i de specialreglerade nämnderna väljs räknat frånden året dä ordinarie val av kommunfullmäktige harhållits. Bestämmelsen i 3 kap. 5 § kommunallagen om kommunstyrelsens mandattidär tillämplig genom hänvisningen i specialförfattningarna. För dekommunallagsreglerade nämnderna är mandattiden inte bestämd i lag.Kommunfullmäktige bestämmer hur lång den skall vara. Detsamma gäller de lokalaorgan som bara har kommunallagsreglerade uppgifter. Kommittén föreslårattfullmäktige lär bestämma mandattiden för de lokala organen även när dessasköter specialreglerade uppgifter. Det är enligt min meninglämpligt att samma regler gäller för de lokala organens organisation ocharbetsformer oavsett om de handlägger ärenden inom det specialreglerade områdeteller endast har kommunallagsreglerade uppgifter. Jag anser liksom kommitténatt det inte finns något skäl att införa bestämmelser om treåriga mandattiderför de lokala organen. Det synes mest praktiskt att kommunerna underförsöksskedet själva fär bestämma mandattiden. Man kan utgå från attkommunerna i görligaste mån själva anpassar de 1979/80:54 26 lokalaorganens mandattid till den vanliga treårsperioden. Jag ansluter mig alltsåtill kommitténs förslag i fråga om mandattiden. Antaletledamöter i de specialreglerade nämnderna lär inte vara mindre än fem. Även pådenna punkt gäller kommunallagens regler om kommunstyrelsen (3 kap. 2 §) genomhänvisning i specialförfattningarna. Något minimikrav ställs inte upp för dekommunallagsreglerade nämnderna eller de lokala organen. Kommittén anser attregeln om minst fem ledamöter bör gälla för ett lokall organ som har tilldelatsnågon specialreglerad uppgift, eftersom sädan verksamhet i stor utsträckningbestår av myndighetsutövning. Jag delar kommitténs uppfattning i denna fråga. Förde specialreglerade nämnderna gäller förvaltningslagens jävsregler (4 och 5 §§förvaltningslagen). De är strängare än kommunallagens jävsbestämmelse (3 kap.9 § andra stycket), som är tillämplig på de kommunallagsreglerade nämndernaoch de lokala organen enligt lagen om vissa lokala organ i kommunerna. Förvaltningslagensjävsregler är tillämpliga på alla ärenden hos den specialreglerade nämnden,således även ärenden som faller inom det kommunallagsreglerade området. Dennaprincip slogs fast vid förvaltningsrättsreform. Jaganser i likhet med kommittén att samma jävsregler bör var tillämpliga i allaärenden som handläggs av ett lokalt organ, som har specialreglerade uppgifter,och att dessa jävsregler bör vara förvaltningslagens. Detta bör gälla så snartsom det lokala organet har nägon specialreglerad uppgift. 1enlighet med vad jag nu har anfört har inom kommundepartementet upprättatsförslag till lag om ändring i lagen (1979:408) om vissa lokala organ ikommunerna. Genomändringen i denna paragraf klargörs att specialförfattningarnas nämndreglerinte skall lägga några hinder i vägen för överiämnande av specialregleradeuppgifter till lokala organ. Av hänvisningen till 2 § framgår attlokalorgansförvaltningen på det specialreglerade området begränsas tilluppgifter som ankommer på de sociala nämnderna, hälsovårdsnämnden. 1979/80:54 27 ,trafiknämnden och skolstyrelsen. Kommittén anser atthänvisningar i specialförfattningarna till lagen om vissa lokala organ ikommunerna inte är nödvändiga. Jag delar kommitténs uppfattning, eftersom detju är fråga om en försökslagstiftning. Enligt 2 § första stycket2 skall en specialreglerad uppgift, föratt fä läggas på ett lokalt organ, pågrund av sin anknytning till kommundelen och beskaffenhet i övrigt lämpa sigför handläggning i ett sådant organ. Det kan emellertid tänkas att det i nuvarandeoch kommande författningar finns vissa uppgifter som med fog kan anses uppfylladessa krav men som av särskilda skäl bör förbehållas den centrala facknämnden.Främst mot den bakgrunden bör det finnas en möjlighet att genom en särskildföreskrift i lag eller annan författning hindra att en uppgift av visst närmareangivet slag läggs pä ett lokalt organ. En sådan möjlighet öppnas genombestämmelsen i 1 § sista meningen. 1 första stycket anges fn. att bestämmelserna i 3-5 §§ endast gäller för lokala organ med uppgift atthandha förvaltning och verkställighet som ankommer pä kommunallagsregleradenämnder. Bestämmelserna i lagen om vissa lokala organ i kommunerna är såledesinte tillämpliga pä kommundelsorgan som endast har beredande uppgifter.Behovet av en uttrycklig bestämmelse om att lagen är tillämplig endast pålokala organ med förvaltande och verkställande uppgifter kan sättas i fråga. 1och 2 §§ är formulerade sä att det knappast kan råda nägot tvivel om att dettaär lagens tillämpningsområde. Eftersom bestämmelsen dessutom blir svårhanteriignär lagen skall utvidgas till atl omfatta specialreglerade uppgifter, har dentagits bort. Enligt den nyabestämmelsen i 2 § första stycket 2 kan ett lokalt organ ha till uppgift atthandha förvaltning och verkställighet som enligt lag eller annan författningankommer pä socialnämnd osv. Med uttrycket "förvaltning ochverkställighet" avses alla de slag av ärenden som resp. nämnd kanhandlägga enligt specialförfattningarna (jfr 3 kap. 13 § första slyckel kommunallagen).Uppgifter som ankommer pä kommunallagsreglerade nämnder kan enligt punkt 1överiämnas till institutionsstyrelser. På det specialreglerade området finnsingen anledning att i detta sammanhang ytteriigare utvidga de möjligheter somspecialförfattningarna f. n. i vissa fall ger kommunerna att tillsättainstitutionsstyrelser. I punkt 2 anges därför att ett lokalt organs verksamhetavser en del av kommunen men - till skillnad från kommitténs förslag - inte attden kan omfatta en eller fiera anläggningar. Despecialförfattningar som reglerar skolstyrelsens uppgifter medger inte attinstitutionsstyrelser inrättas på detta område. Jag ser inte anledning att låtaförsöksverksamheten pä detta område inbegripa även institutionsstyrelser. Denpromemoria som har fogats till kommitténs betänkande som bilaga 5 utgår frånatt en skolenhet i och för sig kan utgöra verksamhetsområde för ett 1979/80:54 28 lokaltorgan, som då får karaktär av institutionsstyrelse. Det blir nu inte möjligt.Det bör inte heller vara möjligt att låta ett lokalt organ med en kommundel somverksamhetsområde fä uppgifter i fråga om verksamheten vid en skolenhet enbartpå den grunden att skolenheten är lokaliserad till kommundelen. För att kraveti 2 § första stycket 2 pä anknytning till kommundelen skall kunna ansesuppfyllt måste skolverksamheten vara avsedd i första hand för dem som bor inomkommundelen och inte bedrivas med hela kommunen - eller rentav även andrakommuner - som naturiigt upptagningsområde. Jag har här talat om självaskolverksamheten. Det bör inte vara uteslutet atl lägga allmänna frågor omskötseln av lokalerna på ett lokalt organ även i fall som nämnts, ompraktiska skäl talar för det. Det är vanligt att flera skolformer bedrivs isamma lokaler och ett lokalt organ bör då kunna handha frågor om skötseln avlokalerna utan hinder av att en av skolformerna i princip måste falla utanförorganets kompetens. Föratt en specialreglerad uppgift skall fä handhas av ett lokalt organ krävsenligt 2 § första stycket 2 att den på grund av sin anknytning till kommundelenoch beskaffenhet i övrigt lämpar sig för handläggning i ett lokalt organ. Avbestämmelsen följeratten central nämnd på resp. uppgiftsområde mäste behållasoch att specialreglerade uppgifter inte för överföras från den centrala nämndentill lokala organ i sådan omfattning att den centrala nämnden ställs utanuppgifter. Syftet med bestämmelsen är vidare att klargöra att uppgifter som pågrund av sakens natur eller författningsbestämmelser har övergripande ellersamordnande karaktär skall ligga kvar hos den centrala nämnden. Defakultativa nämndernas återstående arbetsuppgifter kan, om kommunen så vill,övertas av kommunstyrelsen när lokala organ inrättas. En sådan ordning är intemöjlig när det gäller socialnämnden, nykterhetsnämnden, barnavårdsnämnden,sociala centralnämnden, , hälsovårdsnämnden och skolstyrelsen.Dessa måste enligt bestämmelser i resp. specialförfattning finnas som särskildanämnder. Av 2 § första stycket 2 följer dessutom att de inte kan berövas sinaövergripande och samordnande arbetsuppgifter. Inomvarje specialreglerat område finns, som har framhållits i kommitténs betänkandeoch bilagorna till detta, uppgifter som inte lämpar sig för handläggning ilokalt organ på grund av sin bristande anknytning till kommundel eller sinbeskaffenhet i övrigt. Inomhälsovården finns uppgifter som uppenbariigen bör skötas av den centralahälsovårdsnämnden. Att lägga fram förslag till lokal hälsovårdsordning kaninte gärna vara en uppgift för något annal organ än hälsovårdsnämnden. Kraveti 14 § hälsovårdsstadgan (1958:663) på anställande av stadsläkare ochhälsovårdsinspektörer avser kommunen i dess helhet. har uppgifter som är av kommunövergripande natur och som därförinte bör skötas lokalt. Generalplaneringen och annan kommunöversiktligplanering bör ligga kvar hos den centrala byggnads- 1979/80:54 29 nämnden.Detaljplaneringen hänger i stora delar nära samman med de överväganden somgjorts i den översiktliga planeringen. Därför kan inte hellerdetaljplanläggningen i dessa delar utan vidare överiämnas till lokala organ.Byggnadsnämnden handlägger f n. ärenden om tillstånd, förbud, föreläggande ochtillsyn i vilka kraven pä rättssäkerhet och likformighet i bedömningen gör sigmer eller mindre starkt gällande. Dessa ärenden lämpar sig i skiftande grad förförvaltning genom lokala organ. Det är knappast möjligt atl dra upp generellariktlinjer för hur dessa ärenden bör fördelas mellan den centrala nämnden och delokala organen. Som jag har anfört i det föregående är dock vissa ärendenenligt lagen (1976:666) om påföljder och ingripanden vid olovligt byggande m.m. av sådan karaktär att det knappast kan komma i fråga att överlämna dem tilllokala organ. Kravet i 4 § byggnadsstadgan (1959:612, omtryckt 1972:776) på attbyggnadsnämnden skall ha tillgång till viss personal kommer att gälla även förlokala organ med byggnadsnämndsuppgifter. Detta innebär dock inte att dennapersonal måste vara anställd hos de lokala organen. Enligtvissa författningsbestämmelser, bl. 67 § byggnadsstadgan (1959:612, omtryckt1972:776) och 43 § naturvårdslagen (1964:822, omtryckt 1974:1025), kanlänsstyrelsen förordna att befogenhet att medge undantag frånvissa förbud mot nybyggnad och andra åtgärder skall tillkomma även en vissbyggnadsnämnd.