prop · G303135 · 1979-12-31 00:00:00 — Genom att förs över till NedreNorrlands militär- och civilområden kan lolalförsvarsverksamheten i ÖvreNorrlands civilområde hell kraftsamlas för all siödja mililärbefälhavaren iförsvarei av Norrbotiens landgränser. Härigenom renodlas också ledningsförhållandenai Övre mililär- och civilområden. Styrelsen förordar atl mililärbefälhavarensamverkar med i Norrbotlen som ges sådana uppgifter ochbefogenheier som lillkommer en civilbefälhavare. Delta medför nära samverkandels mellan försvarsområdesbefälhavarna och kommunerna, dels mellanfördelningschefen och civilförsvarschefen. Överstyrelsen för ekonomiskt Jörsvar bilräder med de molivexperterna framför i sitt särskilda yllrande i principexperternas förslag till regional indelning i . Från cenlralförsörjningssynpunkl bedöms frågan emellerlid inte ha någon avgörandebelydelse. Från civil sida bedömer överstyrelsen del främsl vara elt regionallsamverkansproblem, varför berörda regionala myndighelers yttrande i förstahand föreslås vara vägledande för beslut i frågan, Civilbejälhavaren i Västra civilområdet kan beiräffandeförhållandena i Övre civilområde med hänsyn lill den principiellaledningsfrågan inte underiåla atl förorda det förslag till indelning imilitär- och civilområden som Edmén, och har avgelt. Prop.1979/80:135 73 5 Den civila ledningen på högre regional nivå De av ledningsulredningen föreslagna principerna för dencivila ledningsfunktionens uppbyggnad och ansvarsområden biträds av ÖB.Civilbefälhavarnas ulökade roll och ansvar är viklig inle minst mol bakgrundav atl de militära operationerna snabbi kan beröra stora områden. Behovet avlänsövergripande planer och planer för utrymning och undanförsel med hänsyntill snabbt föränderliga militärt operativa lägen underslryks. understryker atl en ökad integrering avtotalförsvarets sjukvårdsresurser bör eftersträvas. Del är därför myckelviktigt all civilbefälhavarna i samråd med militärbefälhavarna utformar enregional grundsyn för inriktningen av försvarsplanläggningen inom mililär- ochcivilområdena. Socialslyrelsen påpekar alt det på sjukvårdssidan måste finnaslänsövergripande planer inom alla civilområden. , som svararför den riksövergripande styrningen, kommer atl utfärda föreskrifter lillcivilbefälhavarna när del gäller krigsplanläggningen för sjukvårdens del. erinrar om regionsjukvårdsuiredningensbelänkande (SOU 1978:70) Regionsjukvården. I betänkandet föreslås bl.a, att enregional samverkansnämnd inrätlas inom varje sjukvårdsregion, Mol bakgrund avhälso- och sjukvårdens betydelse under beredskap och krig anserregionsjukvårdsutredningen, efler samråd med utredningen om sjukvården i krig(USIK), att sjukvårdens beredskapsfrågor måste uppmärksammas av de regionalasamverkansnämnderna. Samarbete bör därvid etableras med vederbörande civil- ochmilitärbefälhavare. Enligt regionsjukvårdsutredningen skall inom ramen förplaneringsprocessen de cenirala organen ha möjlighet att uppta överläggningarmed regionens huvudmän. Även beredskapsaspekter bör härvid ingå som ellnaturligt led i ett sådant utvecklingsoch planeringsarbete rörande hälso- ochsjukvården i fred, Landslingsförbundel anser vidare alt underlag lillcivilbefälhavarens grundsyn på sjukvården i krig inom civilområdet bör lasfram av den föreslagna regionala samverkansnämnden i samråd med krigsplaceradebefallningshavare i civilbefälhavarens sektion B. 1 fråga om civilbefälhavarnas uppgifter och befogenheterlillslyrks den av ledningsutredningen föreslagna föreskriflsrätten av någraremissinstanser medan andra har invändningar eller synpunkter. Civilbefälhavaren i Övre civilområde har inlefunnil alt del i fredsarbetet fordras någon formell befälsrätt gentemoilänsstyrelser m.fl. Hur befogenheterna slutligt skall formuleras och formasutreds f. n. av civilbefälhavaren i Bergslagens civilområde. i anför atl om mera distinktadirektivregler införs för civilbefälhavarna kan ställning isamordningsavseende komma att uppfattas som svagare inom länet än civilbefälhavarensställning inom civilområdet. Om dylika bestämmelser meddelas förcivilbefälhavarna, vill understryka att föreskriftsrätten Prop,1979/80:135 74 bör avse övergripande samordning som tar sikte påverksamhetens inriktning i stort och atl planläggningsresurserinom denna ram skall vara obeskurna. SJ anför atl del inle finns något behov av alt civilacentrala myndigheler får räll all utfärda fackvisa föreskrifter lill civilbefälhavarnaför krigsplanläggningen. SJ har nämligen regionala myndigheler som eftercenirala direktiv ulför erforderlig fackplanering i samverkan med bl, a,civilbefälhavarna. framhåller alt civilbefälhavarna redan nukan ulöva ell övergripande planerings- och samordningsansvar för verksamheiersom berör flera län. ställer sig tveksamt till föreskriflsrätten ochanser atl den i betydande omfattning skulle öka kraven på civilbefälhavarnasfredsorganisalion utan all ge molsvarande uibyle. Överstyrelsen för ekonomiskt Jörsvar anser all nu gällandeprincipiella ansvarsfördelning mellan civilbefälhavarna och länsslyrelserna ihuvudsak bör behållas. Även om civilbefälhavarna i krig blir de högsta civilalolal-försvarscheferna inom regionerna motiverar inte enbari della alt motsvarandeansvarsfördelning skall gälla i fred, Förslagel att högre civil lotalförsvarsmyndighetskall ha föreskriflsrätt gentemoi lägre insians bilräds således inle avöverstyrelsen. i anser atl förslaget om ökaddirektivrält strider mot principerna för självständigt förvaltningsansvar ochkan innebära krav på kostnadskrävande åtgärder, för vilka imånga fall inte kan budgetera medel. En uividgad direktivrält lorde ocksåmolverka strävandena till ökad decentralisering av beslutanderätt m, m. Avdessa skäl avstyrker förslaget. Liknande skäl anför flera länsstyrelser, som sålundaavstyrker förslagel om föreskriftsrätt. anför att samverkan med den civilaledningen på högre regional nivå - på det sätt som åsyftas i utredningen - inleförekommer för luftfartsverkets del, Ledningsulredningens förslag om en ulökning avcivilbefälhavarnas kanslier i fred och en förstärkning av kanslichefernas ställningtillstyrks av huvuddelen av remissinstanserna. ÖB anser dock atl en särskildundersökning bör göras för atl klarlägga ökningens omfattning. Jör psykologiskt Jörsvar anser denföreslagna förstärkningen med två handläggare vara ell minimum med lanke pådel ökade ansvar som civilbefälhavarna enligt förslaget skall ges. anför att utredningens förslag om anlalelhandläggare i civilbefälhavarnas kanslier lorde vara en alltför låg siffra förvissa civilområden, främst på grund av att även utbildningsbehovet förtjänaralt beaklas. Statskontoret anser det vara en Iveksam lösning att gekanslicheferna en starkare ställning, eftersom sannolikheten är stor för atlman då får en Prop,1979/80:135 75 formell och en reell civilbefälhavare. Statskontoretframhåller atl den administration som byggs upp för atl klara krigels krav börvara anpassad till krigsorganisationen. Det kan därför diskuleras om inleväsentliga delar av de resurser som finns vid länsslyrelsernas försvarsenhelerskulle kunna ulnylljas bäitre. om de fördes över lill civilbefälhavarna. anför all kansliorganisationen börutformas när resultatet av civilbefälhavarens i Bergslagens civilområdepågående översyn av civilbefälhavarnas fredsuppgifter föreligger. Civilbefälhavaren i Södra civilområdel anser detförsvarbart all inledningsvis förslärka kanslierna med endasl två handläggareunder förutsätlning alt regeringen i fortsättningen - som ulredningen föreslär- noga följer personalbehovet. En annan förulsältning är atl den heltidstjänstför kontorist och den halvtidstjänst för vaktmästare som civilbefälhavarenulan resultat har begäri blir inrättade. Däruiöver bedömercivilbefälhavaren all en ulökning med två handläggare måsle balanseras medytterligare en Ijänsl på expeditionen. I annal fall blir kansliorganisationenföga ralionell. Civilbefälhavaren i Östra civilområdet anför all enförsiärkning av civilbefälhavarnas kanslier med vardera två handläggare inleär lillräcklig för Östra civilområdels del. Detta gäller även om länförs över till Nedre Norriands civilområde. Om en försiärkning av civilbefälhavarnas kanslier blirakluell är del enligt önskvärt alt samtliga kanslier erhållersambandskompe-lens. Detta skulle dels vara lill slöd för åtagandenrörande totalförsvaret, dels underlätta rekryleringen av sambandschefer icivilbefälhavarnas krigsorganisation. En utökad sambandskompelens skapar ävenmöjlighel för civilbefälhavarna dels all lämna konsulltjänsler tilllänsslyrelserna i syfte atl få deras sambandsplanläggning på en jämn nivå, delsatl skapa en "civilpolicy" beiräffande kraven på bl. a. telekommunikationernasulhållighet, krigsskydd m. m. CivilJörsvarsstyrdsen påpekar att en utökning av civilbefälhavarnasresurser inte får ske på bekosinad av lägre regional eller cenlral nivå. i anser atl civilbefälhavarnaskanslier i krig är alllför slora och tungrodda organisationer för de uppgiflersom de kan förvänlas bli ställda inför. Detla medför bl.a. svårigheter allrekrylera lillräckligt kvalificerad personal. Rekryteringen sker dessulom oftai konkurrens med länsslyrelserna i civilområdena. anser därförall civilbefälhavarnas krigskanslier bör uigöras av små kvalificerade ledningsgrupperför samverkan med militärbefälhavama och med uppgifl alt i stort samordna detcivila försvaret inom civilområdena. Även länsslyrelsernas krigsorganisationbör kunna minskas och flera uppgifter decenlraliseras till kommunerna ochlokala ledningsorgan. har i en ulredning angående lanlmålerielsuppgifler och organisation i krig föreslagit att en överlanimätare placeras icivilbefäl- Prop.1979/80:135 76 havamas kanslier i krig för all säkerslälla samordningenoch försörjningen med landskapsinformation inom civilområdel. försvar framhåller allkrigsorganisationens C-seklion behöver förslärkas för all i någon mån råda botpå den bristande balansen mellan mililärbefälhavarna och civilbefälhavarna. Civilbejälhavaren i Södra civilområdel anser altcivilbefälhavarna bör ges en belydande handlingsfrihel all anpassakrigsorganisationen lill civilområdels speciella förhållanden. Även enrelativt slor personaluppsättning jämfört med de ramar som har angetls isärskilt beslul innebär marginella kostnadsökningar i fredsarbetet mensäkerställer atl krigsorganisationen verkligen fungerar. Nuvarande ordning all ulse en av landshövdingarna inomcivilområdena all vara civitbefälhavare ifrågasätts av statskontoret.Statskontoret anser all del inle kan vara rimligl atl begära atl en och sammaperson skall kunna överblicka och styra civilförsvarsplaneringen för upp lillsex län och svara för den regionala samhällsutvecklingen inom delegna länet. Andra skäl som lalar mol all förena civilbefälhavarnas uppgiftermed landshövdingebefallningar är de intressekonflikter som kan uppslå. Totalförsvaretsönskemål utgör ofta reslriktioner för den samhällsutveckling som landshövdingarnahar atl företräda. En annan typ av intressekonflikt kan förekomma vidavvägningen om vad som är bäsl för civilområdet resp. civilbefälhavarens egellän. Civilbejälhavaren i Södra civilområdet anser del hellnödvändigl all civilbefälhavarna är landshövdingar i akliv ålder. Stor hänsynmåste tas både lill personliga kvalifikationer och lill vem som avses blikrigslandshövding i del län där civilbefälhavaren är landshövding. Omarbetsuppgifterna ökar, måste civilbefälhavaren personligen i motsvarande gradbefrias från annal än de vikliga ärendena genom all kanslichefens ställningstärks. Om civilbefälhavarnas kanslier förstärks ochkanslichefernas ställning bättre markeras, kan enligt beredskapsnämnden Jörpsykologiskt försvar nuvarande ordning med en av civilområdets landshövdingarsom civilbefälhavare godtas. Nämnden vill emellertid understryka, att dettakan medföra problem av olika slag. Särskilt kan del bli svårigheter för detlän, vars chef utses lill civilbefälhavare, Ledningsulredningens förslag atlcivilbefälhavarorganisationen skall föras över lill försvarsdepartementelsverksamhelsområde avstyrks av några remissinstanser, bl. a. en civilbefälhavareoch fyra länsslyrelser, men tillstyrks av andra inslanser, bl. a. fyracivilbefälhavare och tre länsslyrelser, Ulredningens förslag att mililärområdesslaberna ochcivilbefälhavamas kanslier lokaliseras till samma ort avsiyrks av samtligaberörda civilbefälhavare liksom av vissa andra remissinstanser. anser att fördelarna med ensamlokalisering av militärbefälhavare och civilbefälhavare inte motiverar defredsorganisato- Prop.1979/80:135 77 riska kostnader och personalsociala konsekvenser som enflytining medför. anför all flyttningkan ske när del inle krävs några invesleringar. Hänsyn måste dock las lill attcivilbefälhavarnas kanslier har ell samverkansbehov gentemot andra civilainstitutioner. Därför bör i varje enskill fall en noggrannkostnads-/nyllokalkyl göras. En lokalisering till samma ort avmililärområdesslaberna och civilbefälhavarnas kanslier får inte bli någolsjälvändamål. anmäler all del från dess synpunki vore tillfördel om civilbefälhavarnas kanslier i Södra. Väsira och Östra civilområdenasamt Nedre civilområde kan få behålla nuvarande lokaliseringsorter. anser det vara naturligare ochlämpligare atl förlägga kanslierna i anslulning lill länsslyrelserna i de läninom resp, civilområde där samhälls- och näringslivsfunklionerna är starkastförankrade. Överstyrelsen för ekonomiskl Jörsvar kan inle utan vidarela ställning i denna fråga utan föreslår all civilbefälhavarnas fredskanslierskontaktytor först noggrannare uireds och merkostnaderna av en evenluellflyttning beräknas innan beslut om ändrad lokalisering övervägs. Civdbefälhavaren i Södra civilområdet anför allledningsulredningen inle har fäst lillräckligl avseende vid alt det är endominerande uppgifl för civilbefälhavarna alt samordna de regionala och högreregionala civila myndigheternas och organisationernas planeringsinsaiser förall kunna uppnå effektivast möjliga utnyttjande av totalförsvarets resurser. Utredningen betonar mycket starkt samarbetet mellanmililär- och civilbefälhavarna men beskriver på elt anmärkningsvärt förenklatoch delvis missvisande säll samverkan mellan civilbefälhavarna och de civilamyndigheterna och näringslivet. Planeringen av del civila totalförsvaret omfaltarinle endasl de slalliga myndigheterna utan också de kommunala organens och detenskilda näringslivels samfällda insalser. Civilbefälhavaren i Södracivilområdet anför vidare all erfarenhelerna från de gångna åren visar allnågra mera pålagliga nackdelar när del gäller samarbetet medmililärbefälhavaren inle har varit förenade med kansliets förläggning lillMalmö. Civilbefälhavarna i Västra, Östra, Bergslagens och ÖvreNorrlands civilområden anför liknande skäl för alt nuvarande förläggningsorterför deras kanslier skall behållas. förslag rörande arménsgrundulbildning bilräds av ÖB, som anser alt det starka sambandet mellan arménsgrunduibild- Prop.1979/80:135 78 repetilionsutbildning och fackmässigamobiliseringsförberedelser saml del stora anlalet förband talar för altmililärbefälhavarna skall ha kvar sina uppgifler i fråga om arménsgrundutbildning. Sammanhanget mellan marinens resp. flygvapnetsgrundutbildning (inkl. fortsatt flygslagsutbildning), repetitionsutbildning ochfackmässiga mobiliseringsförberedelser är enligt ÖB i och för sig lika starktsom inom armén. Med hänsyn bl. a. till den omfattande centraliseradegrundulbildningen och del begränsade anlalet förband inom olika militärområdenbör dock marinens och flygvapnels grundulbildning (inkl. fortsaltflygslagsutbildning) ledas direkl av resp. försvarsgrenschef.Mililärbefälhavarna måsle dock ha möjlighel all påverka inrikiningen avmarinens och flygvapnels grundutbildning med hänsyn lill förbandenskrigsuppgifter inom militärområdena. Detla bör ske genom allmililärbefälhavarna ger anvisningar som inarbetas i resp. försvarsgrenschefsulbildningsorder. ÖB bilräder i övrigl ledningsulredningens förslagbeträffande militärbefälhavarnas roll och ansvar för inspektionsverksamhet,övningsverksamhet och repetilionsutbildning. Chefen för armén biträder hell utredningens slulsals allen centralisering av ledningen av arméns grundutbildning inte medför någrabesparingar, försvårar en rationell utbildningsplanering, framför alll mellangrund- och repetitionsulbildningen. saml kan få allvarliga konsekvenser förkrigsförbandens personalförsörjning. Chefen marinen anför att mililärbefälhavarnasanvisningar för den utbildning inom resp. militärområde som riklar sig molmobiliserings- och krigsuppgifler bör ges lill chefen för marinen,Mililärbefälhavarna bör leda tillämpningsövningar under krigsförbandsövningar.fältövningar avseende krigsuppgifler under övrig repetilionsutbildning ochbefälsutbildning samt vissa övriga övningar. Repetitionsulbildningen bör islort planeras av chefen för marinen på del operativa underlag som lämnas av ÖBoch mililärbefälhavarna. Planeringen bör ske i samverkan med mililärbefälhavarna. Chefen för flygvapnet påpekar att militärbefälhavarnaockså i fortsättningen skall kunna påverka viss grundulbildning samt ledarepetitionsulbildningen av flygvapenförband. Ledningen av incidenlberedskapenligger också kvar hos mililärbefälhavarna. Kompelens för lösande av dessa uppgiftermåste säkerställas vid mililärområdesslaberna. Chefen för flygvapnet anserockså atl mililärbefälhavarna skall leda den operativa verksamheten och direktunderställda chefer genomföra mililärbefälhavarnas intentioner. Från fackmyndighetssynpunkler beträffande fackenMaterielunderhåll, Förplägnad, Förrådsverksamhet och Verkstadsljänst utredningens förslag. framhåller alt en förutsättning för allde operativa kraven pä krigsförbanden skall kunna uppfyllas är all de regionalaopera- Prop.1979/80:135 79 liva cheferna (militärbefälhavarna) ges lillräckliglinflylande över utbildningen. medverkan i såvälförbandsproduklion som operativ personalplanering kommer all avsevärt försvårasom den regionala samverkan ersälts med samverkan enbart med ÖB och chefen förarmén på cenlral nivå. Mot bakgrund härav bilräds utredningens förslag om etlfortsatt utbildningsansvar för arméförbanden på regional nivå. har funnil allövervägande skäl talar för atl behålla nuvarande ledningsstruktur och attmilitärbefälhavarna behåller hittillsvarande ansvar för arménsgrundulbildning. I första hand är det arméns slorlek - anlalel förband, skolorm. - som är av avgörande belydelse. Mililärbefälhavarna bör ha del fullaansvaret för genomförandel av verksamhelen under chefen för armén. De behöverdock inte förses med fullständiga resurser för produktionens genomförande ulanbör - i slörre ulslräckning än ulredningen förutsätter - hänvisas till atl lånaresurser, bl. a. från försvarets fackmyndigheter. Remissinslanserna har vissa synpunkter påmilitärbefälhavarnas roll i planerings- och budgetprocessen. Enligt chefen för armén är slutsatsen attmilitärbefälhavarna inle skall ges ansvaret för analysverksamhet och att chefenför armén måste analysera verksamhelen vid de enskilda förbanden alllförkategorisk med hänsyn lill ansvarsfördelningen i övrigl inomhuvudproduktionsområdet Ledning och förbandsverksamhet. En alternativ möjlighetär l.ex. alt chefen för armén sammanställer och lämnar maierial förmilitärbefälhavarnas analys av verksamhelen som ett naturligt led ibudgetprocessen. Det kan enligt försvarets civilförvaltning ifrågasättas omdet är i linje med FPE:s intentioner atl på det sätt som ledningsulredningenhar föreslagit koncentrera analysverksamheten till den centrala nivån.Militärbefälhavarna bör självfallel analysera utfallet inom sina resp,militärområden, detla som en naturiig del i militärbefälhavarnas hela ansvar. Riksrevisionsverkei kan inle lill alla delar instämma iulredningens resonemang. Del torde l.ex, vara möjligt alt till huvudprogram 4Operativ ledning m, m. föra den verksamhel vid förbanden sommilitärbefälhavarna enligt utredningen har del fulla ansvarei för. nämligenkrigsplanläggning och territoriella mobiliseringsförberedelser m. m,Sekundämppdrag på della område från ÖB skulle i så fall av militärbefälhavarnafördelas till underställda myndigheler efler de prioriteringar sommilitärbefälhavarna gör med stöd av utförda kontroller. Militärbefälhavarnasansvar på della område skulle därmed ytterligare markeras. I konsekvens meddessa synpunkter är riksrevisionsverkei inle övertygat om atl ulredningensmodell för militärbefälhavarnas deltagande i planerings- och budgeldialogen förverksamhelen vid marinens och flygvapnets förband är den mest ändamålsenliga, I en lill försvarels rationaliseringsinstituts yllrandefogad skiljaktig mening av ordföranden och ledamolen Strand i inslituletsstyrelse sägs atl del Prop.1979/80:135 80 bör markeras klarare all chefen för armén ochmililärbefälhavarna är en i planerings- och budgetprocessen samverkandeledningsinstans där chefen för armén står för ekonomisk kunskap ochövergripande prioriteringar m,m. medan mililärbefälhavarna deltar med sakkunskaprörande militärområdena och med sina operativa krav. Chefen för armén bör hadel fulla ansvarei för arméns grundulbildning men samverka med mililärbefälhavarnapå de områden som utredningen har . Vid en sådan lösningavansvarsförhållandena synes del inle vara lämpligl eller nödvändigl all flyttaöver resurser från mililärbefälhavarna lill arméslaben, Däremoi kan del varalämpligt att inlernl inom arméstaben omfördela resurser till utbildningsledningen, ÖB anser liksom ledningsulredningen atl del är angelägelatt mililärbefälhavarnas möjligheter atl påverka malerielrörelserna inommilitärområdena förbältras i förhållande lill dagslägel, Mililärbefälhavarnaskall ha fulll ansvar för malerieltjänslen inom militärområdet. Bl, a,tillgången på materiel vid krigsförbanden har avgörande belydelse förberedskapen och den operativa verksamheten, varför del är naturligt allmililärbefälhavarna har möjligheter alt påverka planeringen på della område.Det lorde också av rationella skäl vara lämpligt alt säkerställamilitärbefälhavarnas inflytande. Detta inflytande måste även gällakrigsförbandens anläggningar. Mililärbefälhavarnas inflytande över vissorganisalionsbestämmande maleriel ur marinen och flygvapnet lillgodoses enligtÖB:s uppfallning bäst på planeringsstadiet. Chefen för marinen anser alt gällande ansvarslinjer börbehållas, dvs, mililärbefälhavarna bör under chefen för marinen ha ansvarei förgemensamma funktioner och cheferna för örlogsbaser resp. kuslartilleriförsvarunder chefen för marinen ha direkl ansvar för marinens speciella materiel.Olägenheten av den direkla lydnadslinjen kan enligt chefen för marinenundanröjas genom atl militärbefälhavarna ges ökal inflylande under planerings-och beslutsprocessen. bör liksom ha fackansvargenlemol lokala myndigheter vad gäller vapen- och skeppsteknisk maleriel sominte är gemensam för försvarei. Beträffande mate-rielbeståndet ökarmilitärbefälhavarnas möjligheter lill nödvändig uppföljning genom införandetav databaserade informationssystem. Liknande synpunkter förs fram av chefen förflygvapnet beiräffande flygmaleriel. biträder i huvudsakledningsutredningens beskrivning av militärbefälhavarnas roll. Materielverketpåpekar alt den särskilda lydnadslinjen från materielverket lill lokal nivå beiräffandemarinens och flygvapnets organisalionsbestämmande maleriel redan har avskaffatsgenom beslul vid 1977/riksmöie (prop. 1977/ 78:63, FöU1977/78:9, rskr 1977/78:174). Prop.1979/80:135 81 instämmer i atl lydnadsförhällandena ifråga om malerielförvaltning bör vara enhelliga i försvarei. Del är dock enligtverkets mening väsentligare alt klargöra vilkel inflylande försvarels materielverksom fackmyndighet bör ha i syfle alt säkerställa all materielförvaltningen i lekniskt-ekonomisklavseende sköts riktigl, ÖB anser del vara rikligl alt mililärbefälhavarna lilldelasen inslruktions-mässig anvisningsräll genlemol värnpliklskonloren.