prop · G303166 · 1979-12-31 00:00:00 — Yttranden över betänkandet har avgells av statensjärnvägar (SJ), slalens vägverk, , kommerskollegium,överstyrelsen för ekonomiskl försvar (ÖEF), länsstyrelserna i ,, , , samt Västernorrlandslän, , , (),i (LO), Näringslivels trafikdelegation (NTD),. och Skeppsfartens Sekundärlånekassa,Svenska Iransportarbetarförbundel, Exportråd, , . () och . Vissa remissinslanser har bifogal yllrandenfrän andra myndigheler och sammanslutningar. 2.1 Värdet av direkianlöp Nästan samtliga remissinslanser delar utredningens bedömningatl del är samhällsekonomiskt mycket fördelaktigt om de transoceana direklanlöpeni kan bibehållas. I sammanhanget vitsordar remissinstanserna Göteborgshamns belydelse. 1979/80:166 153 Bl.a. länsslyrelserna i och . Befraklarrådei,HTF, NTD, Svenska iransportarhelarjörhundel. spedilörförbundoch TCO framhäller alt en övergång till feedertrafik i slörre skala till dekontinentala hamnurnu skulle lä menlig inverkan pa del svenska näringslivets konkurrenskr;ift.Även OEF finner det angeliiget atl kan behälla direkianlöp uv svenskägdufurtyg i linjefurt. Vid purliell uvspärrning pä grund uv krig iSveriges närhet skulle eljest elt normalt beroende av omlastning i kontinenthaninarkunna starkt försvära mcijligheter lill krisimport frän trunsoce;ina länder (lejdlrafik).Sveriges redareförening anser all hamn intar en unik ställning ochall irafiken över hamnen är av utomordentlig vikl för hela det svenska folkhushällel. unser utt de nordiska speditörernaskulle få en svårare förhandlingssituation i förhållande lill konlinentredericrnuom skulle gå förlorad som bashamn. i Göleborgs och län kommenterurutredningens uppskultning om atl ca 3 00'J arbetstillfällen skulle falla borl iGöteborgsregionen om direkltrafiken slopus och påpekar att effekternu pälängre sikl lorde bli än kraftigare genom all betingelserna för t.ex. partihandelsföretugoch rederier försämras. En utflyttning uv huvudkontorsfunklioner frän Göleborgkan bli en yllerligare följd om den transoceana direkltrafiken upphör. Ulredningensbedömningar av sysselsättningseffekterna borde ocksä enligt hatagit sin utgångspunkt i den stagnerande sysselsättningsutveckling somprognostiseras för regionen, bl.a. lill följd uv neddrugningarnu inom vurvsindustrin. Länssiyrelsen i ifrågusälter utredningensståndpunkt au Göleborgs hamns gynnsamma närings- och transporigeografiska lägeensamt utgör den optimala förutsällningen för den - enligt utredningen -samhällsekonomiskt önskvärda rollen som storhamn för transoceana direkianlöp.Länsstyrelsen anser all även sådana faktorer som utbyggnadsmöjligheter förhamnen, hamnens nuvarande och förvänlade servicegrad, produktivitet ocheffektivitet, ulrusining. infraslruklur till lands i form av väg- och järnvägsförbindelsermåste ingå vid bedömningen uv om optimala förutsättningar föreligger. När del gäller servicegrad, produktivitet, läge,infrastruktur och polenliella ulbyggnadsmöjligheler ulgör hamnenligt etl allernaliv lill . hamn hade år1977 den största lorrgodshanleringen, dvs. all hantering ulom olja, av landetssamtliga hamnar. Under de senasle två årtiondena har flera av hamnarna iMalmöhus län, inte minst humn betydligt ökat sina godskvanliteter.Ökningen har till stor del ägt rum inom hanteringen uv förädlat gods, vilket inneburilatt färjegodset volymmässigt ökal i omfuttning. Detta har i sin tur inneburitsuccessiva unpussningar av trunsporisysteniet inät landet i form av förbättradelustbils- och järnvägsförbindelser. Dettu uppbyggda och väl 1979/80:166 154 fungerande landtransporlsystem som därtill hur slorumöjligheter atl klara av kapacitetshöjningar, kan mycket väl kluru uv godsmängdernufrån en ökad trafik. handelskammare uttrycker liknandesynpunkter och häller del inte för uteslutet alt transoceana direkianlöp kunfördelus pä oliku plutser i landet. Länssiyrelsen i har förståelse förbedömningen att svenskt näringsliv är betjänt uv irafik fränSverige. Men kan inte finna det belagt, alt det måste finnas enenda storhamn för irafik. vill ocksä ur regionalpolitisksynpunki undersiryka atl en sådan lösning måste väljas all vissa väsentliga Norrlands-huninurfår forlsall underlag för en positiv utveckling. Kan de regionala hamnurnu geen konkurrenskruftig service och kostnudsnivä i hamn- och sluveriverksamhel ärdirekttrafik eller feedertrafik av betydande värde regionalt. Med de siigande energiprisernaförsiärks möjligheterna alt snabbare överföra gods pä sjötransport, vilkel utanivekan är ell billigt transportmedel per lonkm. Många arbeisiillfällen hurförsvunnit i hamnarna i och med rationaliseringsarbete och ökad mekanisering.Tendensen till ytterligare hamnkoncentration mot syd- och medför förNorrlandshamnarna risk för fortsatt bortfall av urbelslillfällen regionall. 2.2 Statligt engagemang i hamn Den övervägande delen av remissinslanserna, bl.a. ,länsstyrelserna I , , och Väsieruorrlande län samlBefraktarrådet. NTD, och ,är eniga med ulredningen om del olämpliga med elt statligt engagemang i Göleborgshamn. understryker alt det föreslagna slalliga engagemangetskulle innebära ett prejudicerande ställningstagande till den statligahamnpolitiken i en lid dä underlag för uppdragande av riktlinjer i dellaavseende ännu inte föreligger i tillräcklig omfallning. Del kan visserligensägas alt bibehållande av som centralhamn för den transoceana linjelrafikenär etl riksintresse som släller denna hamns framtida utveckling i en särslällning.Utredningen visar emellertid att förutsättningar finns för bevarande av hamnenscentrala roll i del ifrågavarande avseendet även utan direkt statligtengagemang. i och Svenska transporiarbeiarförhundetmenar atl ett statligt engagemang i Göleborgs hamn skulle ledu lill molsvarandekrav från andra hamnar. uttalar sig visserligen för alt siatenav principiella skäl regelmässigt inte skall engagera sig i en enskild hamn ochall invesleringar i hamnar skall vara kommunernas egnu angelägenheler. utt det i frägu om hamn finns anledning för statenatt avvika från sin traditionellt neutrala inställning i hamnkonkurrensfrågor.En lämplig ålgärd kan vara all staten gär in som delägare i del 1979/80:166 155 Skulle staten inle ingå somdelägare i bolagel, bör enligt föreningen kraftfulla stödåtgärder uv unnat slagvidtas för alt säkerställa hamnens konkurrensförmägu. Stulen bör enligt Redureföre-ningensmening överta de investeringar som Göleborgs Hamn har gjort i furleden in tillhamnen. Återunskuffningsvärdet pä dessu investeringar har uppskattats lill ca130 milj. kr. En sädan inlösen är rättvis och rimlig med lanke på alt del ärstaten och inte hamnen som uppbär avgifter för dessa investeringar. Åven HTFinstämmer med utredarens åsikt att hamnen som en grundprincip skall ha cnsjälvbärande ekonomi. Tills dettu tillstånd uppnäs bör emellerlid staten lämnastöd i nägon form. Enligt TCO:smening kun det pä sikt visa sig nödvändigt för staten atl ekonomiskl siödja Göleborgshumn för utt dennu skull kunnu göra de investeringar som möjliggör bibehållenkonkurrensförmåga för dennu i förhållande lill hamnar pä kontinenten. Formernaför della slatliga ekonomiska engagemang vid direktsjöfarl päSverige bör enligt TCO utredas närmare genom att bl.u. studera formerna förstatligt engagemang i ulländska konkurrenlhamnar. Länsstyrelseni Göleborgs och län ifrågasätter utredningens bedömning atl effektiviseringav verksamheten i Göleborgs humn skulle vura elt lillräckligt medel för atl långsiktiglgarantera konkurrenskraften gentemot kontinenthamnarna. Utredningens analyser visurklarl pä alt hamn har en unik ställning i del svenska hamnsystemetoch atl del är elt riksinlresse alt den transoceana linjesjöfarlen kunbibehållas. Om tillväxttakten i godsunderiag blir lägre än vad utredningen bedömioch sumtidigi andra vikliga faktorer ändras pä ett ogynnsamt sätt, l.ex. kraftiglökade bunkerkoslnader eller minskad iransitirafik, kun förutsättningarna förbibehållande av den transoceana trafiken över snabbt minska.Länsstyrelsen finner det därför angeläget att ytterligare överväganden görs vadgaller statens engagemang i hamn. har för sin del itidigare yttranden, bl.u. över departementspromemorian De svenska hamnurnu (DsK 1975:9) uttalat all Göleborg bör klassificeras som hamn av riksintresse ochatt staten i linje därmed bör ta ett särskilt ansvar. Åven Göleborgs kommunfinner det angeläget atl ytterligare överväganden görs vad gäller statensengagemang i . Göleborgs hamnsiv-relse och styrelsen iGöteborgs anser i ell gemensaml yttrande, som fogats till kommunensyttrande, att förslaget som framförts i skrivelsen till regeringen snabbi börrealiseras. finnerdet uppenbart att Göleborgshamns internationella konkurrenskraft även pä kort sikl kan äventyras. Dessaförhållanden kan endasl i begränsad utsträckning påverkas uv rationaliseringsålgärderi hamn - och stuveriverksamhet. Sådunu åtgärder -som redan i vissutsträckning vidtagils - framstår som nödvändigu men inte tillräckligaförutsättningar för att hamnens konkurrenskraft skall kunna 1979/80:166 156 Till dettu mäste enligt handelskaniniarcn ocksä läggas kraftfulla slalliga älgärder. Enligt handelskammaren drivs i första hund riskvilligt kupituiför att fullfölju humn- och stuveriverksunihelens utbyggnadsplun. Skulle statenvara obenägen att bidra med sädanl riskkapital innebär delta en uppmaning tillGöteborgs kommun alt genomföru investeringar oeh la ekonomiska risker som ibetydande utsträckning konimer andra iin kommunens skuttebetulure lill godo.Med de päfreslningur som främst vurvsnedl;iggning;irnu inneburil för Göteborgsekonomi frumstär dettu enligt hundelskammuren som orimligl. Tekniskt kun riskkapital lillföras pä olika viigar, bl.a.genom statligt delägarskap i ett nyll bolag för hamn- och stuveriverksamhet.Andra näraliggande lösningar kan vuru slutliga lokuliseringsbidrug för vissainvesteringar eller en krafiig omfördelning av de statliga sjöfartsavgiftema.För den sisinämnda vägen, som delvis anlytls av ulredningen, tulur ocksä lämplighelenav all ge Göleborg möjligheter all dra nyttu uv stndens geografiska läge som eltnordiskt transportcentrum med ell naturligt förelräde framför bl.a. andrasvenska hamnar pä osl- och västkusterna. Flera remissinslanser, bl.a. länssiyrelsen i ,. och sjöfärisverkel inslämmeri ulredningens påpekanden om att pågående omorganisation och tekniskupprustning av stuveribolaget ger nödvändiga betingelser för den resultutförbällringsom erfordras för all Göleborgs hamn skall kunna erbjuda en internationelltsett konkurrensduglig produktivitet och kostnadsnivå. Sveriges redareföreningmenar alt en årlig resultatförbättring om . inte är orealistisk ochifrågasätter om inte väsentligt större förbättringar kan uppnås. HTF finner del angeläget atl elt fortsalt arbete päöversyn av orgunisu-lionen av verksamhelen i hamnen säväl administrativt somoperativt görs. Som exempel på nödvändigheten nämner HTF de störningar igodshanteringen som följer av all olika yrkeskategorier i hamnen, haninarbetare,kranförare, SJ-personal, arbetar under olika arbetslidsreglering. Ensamordningav dessa och andra regler skulle undanröja risken för förlängda hanteringslideroch därmed ökade kostnader som utan en sådun samordning lätt kan drabba hamnenskunder. är del angelägel atl översynen sker pä ett sådant säll inle rubbar den stabilitet och arbetsglädje som växer fram efleromorganisationen inom stuverisektorn. En effektivisering av godshanteringen på järnväg är enligtHTF också nödvändig om hamnen skall kunna vidaredistribuera en ökad godsmängd.Redan i dag uppstår störningar genom förekomsten av""flaskhalsar"" vid rangering av järnvägsvagnar. Del ar HTF:suppfattning atl en utbyggnad i denna del är nödvändig . En sädan ulbyggnadbör omfatta även tillkomsten av ett dubbelspär över . framhäller ull effektivitetsfrågan förGöteborgs hamns och sluveris verksamhet är myckel väsentlig och att sloraansträng- 1979/80:166 157 ningar hur gjorts och görs för att kommu lill rätta medproblemen. Kommunen unser emellertid inle all en effektivisering av hamnverksamhetenkan vara tillräckliga medel för att på sikl garantera konkurrenskraften mot konlinenlhamnarna.Om tillväxttakten i godsunderlag blir lägre an vad utredningen bedömi ochsamtidigt andra viktiga faktorer ändras pä etl ogynnsamt satt, l.ex. kraftiglökade bunkerkostnader, minskad iransitirafik. kan förulsällningurna för bibehullnndeuv den trafiken över snubbt minsku. Befraklarrådei och Västsvenskahandelskammaren unser atl konkurrenssiluaiioiieii mellun humn ochhamnar på kontinenten inte är belyst i tillräcklig grad. anseralt innan ställning till statens engagemang iGöteborgs humn lus. bör lälu koniplettera ulredningen med en ingåenderedovisning av förhällandei slut/kommun/ humn i kontinentländerna vid utbyggnadoch drifi uv de humnar som är konkurrenter till om den direkttransoeeanasjöfurien. I sunimun-hanget bör redovisas de hamnpolitiska överväganden somligger bakom beslutad iransportpolitik och åtgärder. Svenska hamnförbundel, och anser också att utredningen börkompletteras med en utvärdering av UNCTAD-kodens följder för svensk linjesjöfurtoch svenska humnar. Ulredningens förslag om alt insatser görs för atlförbättra sjösäkerheten i in- och utfartsleder har kommenterats av sjöfartsverkei,. Svenska iransportarbetarförbundel och Sveriges redareförening.Sjöfartsverket påpekar att verkel i sin verksamhetsplan för det närmaste budgetårelberäknut medel för vissa furledsförbuitringar i . 1 fräga omtrafikregleringen avvaktas förslag av särskilt tillkallad utredningsman.Förutsättningarna för att elt ändamålsenligt system skull kunna skapas tillrimlig koslnad lorde vara goda. Göleborgskommun anser att en ur bl.a. sjösäkerhetssvnpunkl ytterst angelägen trafikledningscentralför bör genomförus. framhällerungelägenheten av åtgärder för största möjliga sjösäkerhet i in- ochutfartsleder till hamn. Denna fråga har stor betydelse för hamnverksamhelenoch är inlernulionellt uppmärksammad av utländska rederier. påpekar, med hänvisning till uppgiflerfrån assuransförelagen. atl över 70 milj. kr. kommer au belalas för iniräffadehaverier i farlederna till och frän under är 1979. Föreningen lillslyrkeratt grundsprängningsarbcte o. d. ulförs möjligt. Som ytterligare led i atl förbättra sjösäkerheten till ochfrän har 1979/80:166 158 hamnen tagit initiutiv till ull förutsiiltningurnu för ullinriiitu en trafikledningscentral utreds. Kummarrättspresidenten slutfört detta utredningsuppdrag och Föreningen understrykerockså vikten uv att en trufikledningscentral för trafiken på hamnen kuninrättas. Med tanke på statens övergripande ansvar för fiirledsfrägor och medbeaktande uv del som sagts om hamnens slora värde bör staten besirida kostnadernaför att inrätta och driva centrulen. Utredningens förslag om ull befria den transoceunu linjesjöfurtenfrän fyr-och farledsvaruavgifter och kompensera iniiiklsborlfallet med en visshöjning av avgifterna pä olja har kommenterats av vissa remissinstanser.Sveriges redareförening tillstyrker förslaget om alt den transoceana direkltrafikensnarast befrias frän sjöfartsavgifter. och hamn ochstuveri anser att förslaget omgående bör prövas efter hörande av . Man framhåller att endast den direktgående Irafiken börbefrias. Åven i Göleborgs och län finner förslaget starktmotiverat. Länsstyrelserna I och saml Skåneshandelskammare ställer sig däremot avvisande lill förslagel. Sjöfärisverkel ochlänsstyrelsen i menar att den omläggning av sjöfarisavgifierna somulredningen lar upp endasl har en mindre effekt pä konkurrensförhällandenamellan hamn och de kontinentala konkurrenshamnarnu medanlänsstyrelsen I ifrågasätter det rikliga i att etl visstvarusortiment och en viss trafik belastas i syfte alt förbättrakonkurrensförmågan mellan ett antal hamnar i Syd- och och kontinenthamnar. Sjöfartsverkei erinrar om den reducering av fyravgiflensom enligt 7 S förordningen (1977:1118) om fyravgift gäller för avsjöfartsverket säsom linjelrafik på orter inom den s.k. fjärrzonen godkändtrafik. Åven vid Ulformningen av grunderna för uttagande av farledsvaruavgiftenhar hänsyn lagils lill fjärrzons- och annan linjelrafik genom avgiftsbefrielseför transitgods. Med utgångspunkt frän 1978 ärs trafik och nuvarandeavgiftssystem bar beräknals att fulla fyr- och farledsvaruavgifter för fjärrzonslrafikenskulle gelt en intäkt av i runt lal 29 milj. kr., varav omkring 17 milj. kr.frän fartyg som anlöpte , I verkligheten har emellerlid ultagils endasldrygt 12 milj. kr., varav inte fullt 6milj. Reduceringen uppgärsälundatolall för riket till . Om det skulle anses samhällsekonomiskt angeläget attytterligare uppmuntra direktunkip genom hel befrielse frän sjöfartsavgifter, mästedelta med nuvarande regler om kostnadsansvar drabba annansjöfart om ej frågan om kostnadstäckningen tas upp lill omprövning. I sillyttrande över den sjöfartspolitiska utredningens betänkande (SOU 1979:67) 1979/80:166 159 Svensk sjöfartspolitik liksom i sin senaste anslagsframstiillninghar framhållit utt helu frågan om kostnadsunsvurär i behov uv en översyn mot bakgrund dels av de beslut som fattnis om unvundningenuv sjöfartsuvgifierna m.m.. dels uv slatsinukiernus ställningstagunden i frågaom kostnudsunsvaret for övriga trufikgrenur. Detsamma gäller principernii föruttag av sjöfarlsavgifler. , och är exempel pä andraremissinstanser som unser ull helu systemet med de stutligu sjöfurts-avgiflernabör ses över. påpekar ull den i på 1963 årstrafikpolitiska riktlinjer grundade principen om utt sjöfarten skall genom avgifterbeiala farleds- och undra kostnader praktiskt taget inte tilllämpus i nägol UVde nordeuropeisku liindernu. Kommunen menar också utt regionalpolitisktbetingade beslut uv hur inedfört en fördelning uv sjöfartsuvgifiernusom drabbar sjöfarten pä Väst- och medan inkomslerna används föranläggningar längs ostkusten och och för all läcka underskottenpä en myckel kostsam lotsningsverksamhel. Väsenlligl är också alt automatiken inuvarande system inte stimulerar kostnadsmedvelandet hos . Enförutsättningslös granskning av hela avgiftssystemet erfordras. Kominunen villdärvid hänvisa lill vad i utredningen anfört angåendeföljderna av nuvarande system. Liknande synpunkier framförs av Svenska hamnförbundel.NTD, Befraklarrådei, och . 2.5 Kapitalförsörjning för hamnverksamheten Ulredningen konstaterar att hamnverksamhelen kommer att slälla belydande anspråk pä kommunens finansiellamedverkan. För att ge underlug härför är det enligt utredaren motiverat alt vidbedömningen av kommuns läneram på kapitalmarknaden ta särskild hänsyntill hamnverksanihetens behov. framhäller alt della förslag i vissutsträckning redan är genomfört genom alt hamnens län räknas in i näringslivetskvot. Del ar elt sleg i räu riklning men del finns också andra sidor avkapitalförsörjningsproblematiken. Kommunen anser att utredningens förslagavseende kapitalförsörjningen till hamnverksamheten är både otillräckligt och euför hamnen ekonomiskl sämre allernaliv än del av kommunen framlagda förslagetmed bolagsform och slatligt delägarskap. HTF menar alt den effektivisering av hamn sompåbörjats och som i en accelererande takt, bör fortsätta, bör åstadkommus genomnägon form av slatligt stöd. exempelvis genoin statlig garanti föråterbetalning av län alternativt statliga län till förmänliga räntesatser. och spedilörförbundnr posiliva till utt ges särskilda möjligheter för atl 1979/80:166 16(1 underlätta kapitalanskaffningen till investeringar ihamnen. Länsslyrelserna i ocli finnerdet däremoi ungeläget att inle favoriseras pä länemarknuden frumförandra hamnkominuner som har möjlighet atl driva likarlad irafik. Uiredarens förslag om att del transoceana linjetonnagellämpligen kan finansieras genom s.k. indexlän. har närmare kommenterats enbartav och Skeppsfartens Sekundärlånekassa. Styrelsen för kassorna anser atl en sädanfinansieringsform är mera teoretisk än reell och fordrar att staten ställer utökudegarantier till kassornas förfogande för täckning av de större föriuslriskerna. Den föreslagna konstruktionen - ränla 3 ä jämteindexuppräkning -skulle redan vid den av ulredningen antagna ""medelinflalionen", resultera i atl linjerederiernas kapitalanskaffning skulle bli väl så dyrsom den traditionellt varit. Vidare påpekar slyrelsen i kassorna alt effeklen av indexkonsiruktionenvid inflalionstal i närheten av amorleringslaklen (exempelvis båda cirka 10 %per år) blir alt lånel under försia delen av sin löplid i slon sell behåller siltnominella värde, medan amorteringarnu blir orealistiskt slorajämfört med motsvarande amorteringar för ell konventionellt (nominellt)finansierat fartyg. Kassorna finner det högst iveksaml om en lånekonstruktionbaserad pä indexreglerade lånebelopp skulle vara lill fördel förlinjerederierna sa länge konventionell finansiering - här i landet eller ulomlands- slår lill buds. Flera remissinstanser instämmer i utredningens uppfattningi fråga om behovet av en övergripande hamnplanering. anser altden statliga styrningen av hamnverksamheten inle bör begränsas lill alt skapa eltinstrument för all förhindra onödiga dubbelinvesteringar i landets hamnar. Enaktiv slutlig hamnpolitik bör skapas där staten - åven i andra fall än ovanföreslagits beträffande linjetrafik och på energiområdet -aktivtmedverkar i realiserandet av hamnprojekl av riksinlresse. Enligt kommunen börnormalt självbärighetsprincipen bibehållas för hamnverksamheten i landet menfrågan om någon lyp av gynnsamma lån efler brittiskt mönster bör övervägas för atlfä till stånd för landet angelägna hamnprojekt. Mun kan tänka sig en hamnfondfrån vilken medel ställs till förfogande med ur amorterings- och ränlesynpunktfördelaktiga villkor. Kommunen anser vidare au klara rikllinjer bör utarbetasför risk- och ansvarsfördelningen mellan slal och kommun gällande dentransoceana trafiken och hamnfrågor med riksintresse för energiförsörjningen. 1979/80:166 161 Svenska iransporiarbelarförbuiidei påminner om altförbundet sedan läng lid framfört krav pä nägon form av statlig styrning avinvesteringarna i hamnarna för att därigenom tillskupa huninur med elteffektivare resursutnyttjande och bastu möjliga service. Förbundet vill ocksä framhälluvikten av att frågan om huvudmannaskapet för våra hamnar iignas speciell uppmärk-.sainhcli fortsatt utredningsarbete vad gäller hamnpoliiiken och all därvidförutsättningarna för ett förstiilligande uv humnväsendel aktualiseras och uireds. ÖEF.länsstyrelserna i och samt Svenska hamnförbundelinstämmer i utredningens uppfuttning ull det är önskvärt ull hamnkommunerna fårbära del ekonomiska ansvaret för normala affärsrisker för hamnverksamheten menatl staten bör överta risker av en mera övergripande natur om den faktiskautvecklingen får etl allvarligt sämre förlopp som följd av icke förulsebaratrendbrott. Svenska hamnförbundel anser att etl konkret förslag till lösning avdessa frågor snarasl måste utarbetas för atl bli förelagt samtidigtmed den förvänlade, reviderade och mindre på detaljreglering byggdaplaneringsordningen. anser all frågan om slatens ansvar förtrendbrott lämpligen bör behandlas i samband med framtida mera ingåendediskussioner om den svenska hamnpoliiiken. handelskammare kan, med hänsyn till de belydandeolägenheter som kan uppstå med nuvarande ordning för beslut omhamninvesteringar -endera överkapacitet eller bristande framförhållning - sevissa fördelar i utredningens förslag. Dettu ulgör dock ingen garanii för att ralionellaoch förutseende hamninvesleringar kommer lill stånd så att transporlbrukarenalltid kommer att erbjudas ell högeffektivt humnsystem. Handelskammaren framhällervidare att den ökande specialiseringen i hamnarna - och därmed även en ökadsårbarhet - renl allmänt kan leda till att olägenhetssiluationer som ovannämnts allt oftare kan komma att uppstå i det svenska hamnväsendei. För mängahamnkommuner är således risktagningen betydande även vid investeringar somindirekt rör energiförsörjningen eller den transoceana linjesjöfarlen. Del är ocksäalt märka all de förra investeringarna kan vara väl så samhällsekonomisktmotiverade som de . 11 1979/80. 1979/80:166 162