prop · G303178 · 1979-12-31 00:00:00 — 3. mål omomedelbart omhändertagande enligt 6 § lagen (1979:000) med särskildabestämmelser om vård av unga, 4. mål enligtuppbörds- och folkbokföringsförfattningarna med undantag av mål omarbetsgivares ansvarighet för arbetstagares skatt, 5. mål omuppdelning av taxeringsvärde enligt 8§ 3 mom. sista siycket kommunalskattelagen(1928: 370), 6. mål som avserändring av taxerad inkomsl med högst , 7. mål enligtskatte- och taxeringsförfattningarna i vilket beslutet överensstämmer medparternas samstämmiga mening, 8. mål omrättshjälp genom offentligt biträde i etl ärende hos en annan myndighet, 9. mål enligt körkortslagen (1977:477). om beslutet innebäratt varning meddelas eller om det är uppenbart att ett körkort, körkorts tdlstånd eller traktorkort skall åter kallas eder atl ett utländskt körkort inte skall godkännas, 9. mål i vilket saken är uppenbar. 10. mål i vilket saken är uppen bar. Denna lag träder i kraft . 1979/80:178 17 verk, länsstyrelsernas organisationsnämnd (),länsstyrelserna i . , , län, , , och (Kn 1977:01), trafiksäkerhetsutredningen (K 1973: 07),Centralorganisationen /SR, Föreningen vid allmännaadvokatbyråer. Föreningen ,Kungl. Automobil Klubben (KAK). i (LO),, (), (), (),Näringslivets trafikdelegation. (), Svenska transportarbelareförbundel, Sverigesadvokatsamfund, , trafikbilägaresriksorganisation, () och (). har förklarat sig avståfrån alt avge yttrande. har framfört atl förbundet frånfacklig synpunkt inte har något alt erinra mot de synpunkler och förslag somläggs fram i betänkandet. har hänvisat tillatl Svenska arbetsgivareföreningens yttrande har utarbetats i samverkan mellanförbunden. Riksåklagaren har bifogat yttranden från olikaåklagarmyndigheter och statens invandrarverk har bifogat ett yttrande frånFinlandssvenskarnas riksförbund i . Några länsstyrelser har bifogatyttranden frän polisstyrelser, ordförande i länsrätt och tjänstemän vidlänsstyrelse. Jag anhåller att nu få la upp de frågor som ingår ikörkortsulredningens betänkande. 1 anslutning härtill behandlar jag eftersamråd med chefen för också en fråga om ändring ibrottsbalken (BrB) som har aktualiserats bl.a. genom trafiknykterhetskommitténsbetänkande (SOU 1970:61) Trafiknykterhetsbrott och genom brottsförebygganderå-» dets rapport (1977: 7) Nytt straffsystem. Avslutningsvis tar jag upp någraförslag som har förts fram på grundval av bl. a. erfarenheterna av den nyakörkortslagstiftningen. Några av dem finns omnämnda i prop. 1978/79: 111 omåtgärder mot krångel och onödig byråkrati m. m. (bilaga 5, avsnitt 4). En sammanställning av remissyttrandena över körkortsulredningensbetänkande bör fogas till protokollet i detta ärende som bdaga 4. Beträffande de remissinstanser som hördes övertrafiknykterhetskommitténs betänkande hänvisas till prop. 1974: 154.Brottsförebyggande rådels rapport har remitterats gemensamt medungdomsfängelseutredningens belänkande (SOU 1977:83) Tillsynsdom.Remissinstanserna finns förtecknade i prop. 1978/79:212. 1979/80:178 18 Gällandebestämmelserom körkort och traktorkorl finns i körkorlslagen (1977:477, ändrad1978:94) (KKL) och körkortsförordningen (1977:722, ändrad 1978: 110) (KKF).Dessulom gäller fortfarande vissa av de övergångsbestämmelser tillkörkorlskungörelsen (1972: 592) (KKK) som finns i kungörelsen (1972:605) ominförande av ny vägtrafiklagsliftning (ändrad : 148) (VTLinO.Reglerom körkort finns också i militära väglrafikkungörelsen (1974:97, ändradsenast 1978: 598) och i väglrafikkungörelsen (1974:98) för civilförsvaret(ändrad senasi 1978:596). Bestämmelser om registrering av bl.a. körkortshavarefinns - förutom i KKF och VTLinf - främst i kungörelsen (1970:517) omrättsväsendets informationssystem (omlryckt 1971:825, ändrad senast 1979:885)(Rl-kungörelsen). Slutligen finns i särskilda författningar bestämmelser omutländska körkorts giltighet i och om rätt för innehavare av utländskakörkort atl få sitt körkort utbytt mot ett svenskt. Degmndläggande körkortsbestämmelserna går till en del tillbaka på detlagstiftningsarbete som fullbordades 1958 och 1972. En närmare redogörelse fördetta arbete finns i prop. 1975/76: 155 om vissa körkortsfrågor. 1975/76: 155 redovisades riktlinjerna för en reformering av körkortsbestämmelserna,bl.a. i fråga om lämplighetskraven för körkortshavare, förutsättningarna ochformerna för körkortsingripanden samt kör-kortsregislreringen. Syflel varfrämsl atl uppnå en mera nyanserad och individualiserad bedömning vidkörkortsgivning och körkortsingripande. Vissa frågor som togs upp ipropositionen ansågs emellertid behöva belysas ytterligare innan slutligslällnirig logs lill dem. Del gällde bl. a. införandet av ett s. k.pricksystem för alt bl. a. erinra försumliga förare om sina åligganden,handläggningen av körkortsmål i länsrätt och registreringen av trafikbrott. (/76:28, rskr 1975/76:390) godkände riktlinjerna, men uttalade i frågaom bestämmelsernas författningsmässiga reglering atl de för den enskilde ochfrån rätts- och trafiksäkerheissynpunkl mest betydelsefulla bestämmelsernaborde tas in i en lag. Tillämpnings- och verkslällighetsföreskrifter tilllagen borde däremot finnas i en regeringsförfattning. uttalade ocksåatl handläggningen av körkortsåterkallelser på grund av vissa allvarligaretrafikbrott borde flyttas från förvaltningsdomstol till allmän domslol. Vissagränsdragningsproblem som kunde komma upp i sammanhanget, liksom behovet avföljdändringar i annan lagstiftning, skulle emellertid övervägas>tlerligare. 1976/77: 113 om körkorlslag lades fram förslag till en körkortslag ochredovisades informationsvis den regeringsförfatlning (körkortsförordning) sombehövdes Jämte lagen. Förfaltningsförslagen byggde på de riktlinjer som hade angivits i prop. 1975/76: 155 och somriksdagen hade godkänt. Överflyttningen av vissa körkortsmål lill allmändomslol behandlades däremol inte i propositionen. (/77: 25,rskr 1976/ 77: 334) biträdde författningsförslagen. De båda författningarna,KKL och KKF, trädde i kraft . upphörde KKK allgälla. I KKL finns de gmndläggande bestämmelserna om bl. a.behörigheten att föra olika slag av motordrivna fordon, fömtsättningarna föratt erhålla körkort, återkallelsegmnderna och förfarandel vid återkallelse. KKFinnehåller regler av mera administrativ karaktär. (K 1976:02) tillsattes för all närmareulreda de frågor till vilka slullig ställning inte hade kunnat las i prop.1975/76:155. I tilläggsdirektiv till utredningen utvidgades uppdraget lill allavse även de gränsdragningsproblem m. m. som enligt kunde uppkommavid en överflyttning av vissa körkortsmål till allmän domslol. Uiredningenavlämnade betänkandet (SOU 1978: 27) Fortsalt körkortsreform. I betänkandet avstyrks atl en överflyttninggenomförs.Utredningen avstyrker också att etl pricksystem införs i . Ifråga om handläggningen av körkorismäl föreslår uiredningen bl. a. atl etlallmänt ombud tillskapas i körkortsprocessen, med uppgifter som nära anslulertill dem som åklagaren har i brotlmålsprocessen. Ombudet föreslås bliorganisatoriskt knutet till . I betänkandet föreslås också ändraderegler om utländska körkorts giltighet i . a. förordar uiredningenalt som första land genomför ell pä nordiskt utredningsarbete grundatförslag att nordiskt körkort skall gälla i annal nordiskt land även sedaninnehavaren har fasl bosall sig i detta. Vidare föreslås atl reglerna omregistrering av trafikbrott m. m. samlas i en lag och därvid kompletteras medbl. a. rehabiliterings- och gallringsregler och bestämmelser om registreringav brott som begås av innehavare av utländska körkort. Slutligen föreslås attframställningen av regislerblad begränsas och alt en ny typ av registerutdrag -s. k. trafikbrottsutdrag - skall ersätta de nuvarande utdragen urkörkortsregislrel. Betänkandet har vid remissbehandlingen mottagits ihuvudsak positivt. Störst uppmärksamhet har ägnats frågan om överflyttning avvissa körkortsmål från förvaltningsdomstol till allmän domslol. Detta är ocksåden enda fråga där remissopinionen är något splittrad. Den dominerande uppfattningenbland remissinstanserna är alt den nuvarande ordningen bör behållas. Enminoritet förordar en överflyttning. Några av dem anser emellertid attöverflyttningen bör avse alla körkortsmål men all ytteriigare utredningsarbetekrävs innan etl slutligt ställningslagande lill en så genomgripande förändringkan ske. När det gäller utredningens övriga förslag och överväganden tillslyrksdessa i princip. De erinringar som framförs berör ofta bara detaljer iförslagen. I det följande kommer Jag att behandla utredningensförslag och remiss- 1979/80:178 20 yttrandenai de delar som rör KKL samt vissa andra frågor som utredningen inte haft atlbehandla. Däremol kommer Jag inte annal än undanlags vis och översiktligt attberöra de frågor som hör till KKF. Jag lar också upp en fråga om ändring ibrottsbalken (BrB). Den rör bl.a. körkortsålerkallelsens inverkan vidbestämmande av brottspåföljd. Försttar Jag upp överflyllningsfrågan, där Jag behandlargränsdragnings-problemaliken vid en partiell överflyttning och de slutsatserJag anserati man kan dra av del underlag som finns i frågan. Jag kommersedan in på frågan om vissa ändringar i BrB. Därefter behandlar Jagpricksystemet, förbättringar i den nuvarande handläggningsordningen, utländskakörkort och registreringsfrågorna. Sist berör Jag några frågor som haraktualiserats främsl i anledning av erfarenheterna av den nya lagstiftningenoch lämnar också några synpunkter på ikraftträdandet m. m. Utgångspunktenför mina överväganden är att åstadkomma förenklingar och rationaliseringar närdet gäller handläggningen av körkortsärenden. Jag lägger också stor vikl vidålgärder som främjar en enhetlig rättstill-lämpning och därmed den enskildesrättssäkerhet. 2.2Överflyttning av vissa körkortsmål från förvaltningsdomstol till allmän domstol Frågorom körkortslillstånd - dvs. beslut att körkort får utfärdas -prövas avlänsstyrelsen och frågor om återkallelse av körkort eller om varning prövas avlänsrätten. och länsrättens beslut kan överklagas hoskammarrätten och kammarrättens beslul kan överklagas hos regeringsrätten. Ettkörkort kan återkallas endast under de förutsättningar som anges i 16§ KKL. Punkterna1-4 i 16 § KKL reglerar återkallelse på grund av trafikbrott. De brott somavses är grov vårdslöshet i trafik och trafiknykterhetsbrott (1), smilning (2),upprepade trafikförseelser (3) och överträdelser av en regel som är väsentligfrån trafiksäkerheissynpunkl (4). Punkterna5 och 6 tar upp återkallelse på gmnd av opålitlighet i nykterhetshänseende,allmän brottslighet dvs. annan brottslighet än trafik-brottslighet - ochpersonlig olämplighet i övrigt. Ipunkt 7 finns återkallelsegrunden för medicinska hinder och i punkterna 8-10regleras återkallelse på grund av att körkortshavaren inte har följt vissaförelägganden och återkallelse på gmnd av körkortshavarens egen begäran. Envarning får under vissa fömtsättningar meddelas om skäl för återkallelse inteföreligger. Varning får också meddelas i stället för återkallelse om varningenav särskUda skäl anses vara en tillräckUg åtgärd. Detta gäller dock inte vidgrov vårdslöshet i trafik, rattfylleri och grövre fall av eller återfall irattonykterhet. Lag om ändring i lagen (1976:206) om felparkeringsavgift Härigenomföreskrivs alt 3S lagen (1976:206) om felparkeringsavgift skall ha nedanangivna lydelse. Fdparkering.savgift utgör lägst femtio och högsletthundrafemiio kronor. I kommun, som svarar för trafikövervakning enligt lagen(1964: 321) om trafikövervakning, fastställer kommunfullmäktige felparkeringsavgiftensbelopp. 1 annan kommun fastställes beloppet av länsslyrelsen. Regeringen får ange det högsta och del lägsta belopp somjelpar-keringsavgifter får fastställas till. Beloppen får därvid varieras medhänsyn till skilda slag av parkeringsöverträdelser. 1 dekommuner som svarar för trafikövervakning enligi lagen (1964:321) om kommunaltrafikövervakning fastställer kommun fullmäktige felparkeringsavgiftensbelopp. I andra kommuner Jäst-ställs beloppet av länsslyrelsen. Denna lag Iräder i kraft den . Prop.1979/80:178 16 Närvarande: statsrådet , ordförande, och statsrådenUllsten, , , Mogård. Söder, Krönmark, ,, , , , Adelsohn. Lagrådsremiss om fortsatt körkortsreforni tillkallades en särskild utredare' med uppdragatl fullfölja det reformarbete beträffande körikortslagstiftningen som hadekommil lill uttryck i prop. 1975/76: 155 om vissa körkorisfrågor. Med anledningav beslut (/76:28, rskr 1975/76:390) att flytta över vissakörkortsmål från förvallningsdomistol till allmän domstol utvidgades uppdrageti till alt avse även bl. a. de gränsdragningsproblem som enligtriksdagen kunde uppkomma vid en sådan överflyttning. Utredaren, som anlog namnet körkortsutredningen, avlämnadei belänkandet (SOU 1978: 27) Fortsatt körkortsreform. TiU protokolleti delta ärende bör fogas en sammanfattning av betänkandet som bilaga 1 och deförtältningsförslag som läggs fram i belänkandet som bilagor 2 och 3.Belräffande nuvarande förhållanden samt utredningens närmare övervägandenhänvisas till betänkandet. Efter remiss har yttranden över belänkandei avgelts avriksåklagaren (), (), , hovrätten för VästraSverige, kammarrätten i , (), brottsförebygganderådet (BRÅ), datainspektionen, samarbetsorganet (Ju 1968:59) för rättsväsendelsinformationssystem (), , trafiksäkerhetsverkel (TSV),iransportnämnden, riksrevisionsverkel (RRV), slalens invandrar- Sakkunnig: numerarättschefen . Experter: direktören ,avdelningsdirektören , trafikinspektören , numerachefsåklagaren , hovrättsassessorn , numera rådmannenHans Sjöberg, poliskommissarien och byråchefen . 1979/80:178 21 Vägraskörkortstillstånd pä grund av sökandens personliga förhållanden elleråterkallas körkort på grund av trafikbrott, opålitlighet i nykterhetshänseende,allmän brollslighel eller personlig olämplighel i övrigt skall länsstyrelseneller länsrätten bestämma en spärrlid. Spärrtiden utgör hinder molatt utfärda ell nytt körkort. Vidgrov vårdslöshet i trafik, Irafiknykterhelsbrolt och medicinska hinder kan polismyndigheteneller åklagaren besluta alt körkortet skall omhändertas genast eller sedananalysbevis har erhållits. Harkörkortet omhändertagits skall länsrätten pröva om körkortet skall återkallaslills vidare eller återställas till föraren. Körkortet skall återkallas tillsvidare också i andra fall där fråga om återkallelse har kommil upp och det ärsannolikt atl körkoriei kommer all återkallas slutligl. Beslut om slutligåterkallelse på grund av brott får dock inte meddelas förrän ansvarsfrågan harblivit slutligl avgjord. Bestämmelserom domsiolsförfarandei i körkortsmål finns - förutom i KKL - i lagen (1971:289)om allmänna förvaltningsdomstolar (ändrad : 165) och iförvaltningsprocesslagen (1971: 291, ändrad senasi 1979: 167). Länsrätten är domför meden lagfaren domare och tre nämndemän. I vissa fall är länsrätten domför med enlagfaren domare ensam. I fråga om omröstning gäller regler omomröstning i hovrätt, dvs. ledamölerna har individuell rösträtt. Körkortsmålanhängiggörs i länsrätten efter en anmälan av . Någon annan partän körkortshavaren finns inte i processen. Målen förbereds och avgörs eflerett skriftligt förfarande. Muntlig förhandling får hållas när del kan antasvara till fördel för utredningen. Om körkortshavaren begär del skall muntligförhandling normalt hållas. Underlag för sin anmälanlill länsrätten får via ett av inom ramen förrättsväsendets informationssystem (RI) särskilt fört ADB-regisler (KKBEL) överbrott som skall antecknas i körkortsregistret. I KKBEL registreras domar,beslul, strafförelägganden, förelägganden av ordningsbot och åtalsunderlåtelseravseende de brott som är av betydelse för körkortsfrågan. fårockså underrättelser från nykterhetsnämnd om alkoholmissbruk av körkortshavareoch anmälningar från polisen bl. a. när en körkortshavare har omhändertagilsenligt lagen (1976:511) om omhändertagande av berusade personer m. m. eller åklagare beslutat att omhänderta körkort skalllänsstyrelsen underrättas om detta och skyndsamt göra anmälan tilllänsrätten. Alla anmärkningar mot enkörkortshavare som får kännedom om föranleder dock inte anmälantill länsrätten. Hos länsslyrelsen sker en sållning och i vissa fallytteriigare ulredning. Endast de fall som bedöms böra leda till varning elleråterkallelse anmäls. Frågorom straff för trafikbrott avgörs antingen av polis eller åklagare Prop.1979/80:178 22 genom ordningsbots- resp. strafföreläggande eller avallmän domstol genom dom. Enligt 40§ åklagarinstruktionen (1974:910, ändradsenasi 1977:410) bör åklagare meddela den misstänkte ell strafföreläggande istället för att väcka åtal om det finns förutsättningar för alt meddela eltföreläggande. Molsvarande anses gälla för polisen i fråga omordningsbols-föreläggande. Beslämmelserna om strafföreläggande och föreläggande avordningsbot finns i 48 kap. . Strafföreläggande får användasbelräffande broll för vilka del inte är förei;krivet svårare straff än böter,dock inte normerade böler, eller dagsböter eller fängelse i högst sex månader.Som allmän begränsning gäller dessulom att det bötesstraff som får föreläggasinte får överstiga 60 dagsböter. 1 strafföreläggande får - utöver bötesstraff -endast tas upp särskild rälisverkan av brollet. Föreläggande av ordningsbotfår utfärdas för sådana brott för vilka del är stadgat böter ipenningar och för vilka riksåklagaren har bestämi ordningsbot. Godkänns intestrafföreläggande*, eller föreläggandet av ordningsbot får åklagaren väcka åtalvid allmän domslol. De nämnda begränsningarna innebär alt grov vårdslöshet itrafik, rattfylleri och smilning inte kan avgöras genom ordningsbots- ellerstrafföreläggande. Däremol kan raltonyklerhel numera beivras genomstrafföreläggande. I de flesta fall anses dock della brott sä allvarligt attstrafföreläggande inte bör användas. Endast lindrigare fall av rattonykterhetlorde därför beivras genom strafföreläggande (jfr prop. 1975/76: 148, JuU 1976/77: 11, rskr 1976/77:90). 1975/76: 155 avstyrktes ett förslag fråntrafikmålskommittén i betänkandet Rällen till ratten (SOU 1972: 70-72) attfrågan om återkallelse av körkort skulle kunna avgöras genom strafföreläggandeoch att vissa körkortsmål skulle flyttas över till allmän domslol. Riksdagenuttalade emellertid atl allmän domslol borde besluta om körkortsåterkallelsevid sådana trafikbrott beträffande vitka domstolen samlidigi dömer i saken.Riksdagen uttalade vidare all de viktigaste fallen torde vara grov vårdslösheti trafik, rattfylleri och rattonykterhet, allvariigare fall av smilning samlvissa från trafiksäkerheissynpunkl fariiga brott. Handläggningen avkörkortsingripanden mol förare, som genom upprepade trafikförseelser hade visatsig olämpliga som förare, borde däremol ligga kvar hos länsrätt. Vid sinprövning av frägan fäste särskild vikt vid den enskildesrättstrygghet och trafiksäkerhetsaspekierna. Som skäl för överflyttningenanfördes främst att principerna orn munllighet och omedelbarhet skulle blitillämpliga och att saken kunde bedömas i ett sammanhang på ett väsentligttidigare stadium än . Därmed borde större rättssäkerhet kunna uppnås.Riksdagen uttalade vidare att det för den enskilde måste framstå som rimligtatt frågan om återkallelse av körkoriei avgjordes i ett sammanhang medtrafikbrottet och inte som i förekommande fall sedan månader förflutit fråndet att domen vann laga kraft. Vikt lades också vid all den Prop.1979/80:178 23 allmänna domstolen fick möjlighel att avväga destraffrättsliga påföljderna mol körkortsingripandena och att domstolenregelmässigt har en ingäende personutredning i Irafikmålen. anslötsig lill uppfattningen atl körkortsåterkallelser inte skulle få avgöras genomstrafförelägganden. I silt beslut förutsatte atl vissagränsdragningsproblem kunde komma upp i sammanhanget. Även andra frågor, såsomspörsmålet rörande behovel av följdändringar i annan lagstiftning, fordradeenligt ytterligare överväganden. Härmed sammanhängande frågor bordedärför utredas ytlerligare. Med anledning härav lämnades såsom jag lidigare harnämnt körkortsulredningen tilläggsdirektiv atl utreda dessa frågor. I siltbelänkande ger utredningen synpunkter på gränsdragningen vid en överflyttningav vissa körkortsmål från allmän förvaltningsdomstol till allmän domslol.Betänkandet innehåller förslag lill sådana mera centrala författningsbestämmelsersom skulle bli nödvändiga vid en överflyttning. Utredningen har emellertidockså gjort en samlad bedömning av för- och nackdelarna med en överflyttningoch därvid kommit lill den slutsatsen alt nackdelarna överväger. Vad försl gäller gränsdragningen mellan de trafikbrott sombör föranleda att allmän domstol eller allmän förvaltningsdomstol prövarkörkorlsfrågan utgår uiredningen från reglerna om ordningsbots- ochstrafföreläggande. Som har framgått tidigare kan flertalet grupper avtrafikbrott avgöras genom ordningsbots- eller strafföreläggande och såledesutan medverkan av domslol. Bara om föreläggandet inte godkänns behöveransvarsfrågan underställas domstolens prövning. skapar enligt utredningenetl problem av principiell nalur, nämligen om en körkortshavare genom all integodkänna föreläggandet bör kunna påverka vilken domstol - länsrätt ellertingsrätt - som skall avgöra körkortsfrågan. Elt sådanl syslem kan enligtutredningens mening inte accepteras. Utredningen avvisar också den lösningen påproblemet som skulle kunna ligga däri, all tingsrätten får pröva körkortsfråganbara om stämningsansökningen inte har föregåtts av ett ordningsbols- ellerstrafföreläggande. Etl sådant syslem skulle innebära att länsrätt och tingsrättskulle bli behöriga all pröva körkortsfrågan vid samma typ av trafikbrott,vilket utredningen anser vara olämpligt. Inte heller finner utredningen alt delskulle vara en framkomlig väg all föreskriva förbud mot all utfärdaordningsbots- eller strafförelägganden för sådana trafikbrott där allmändomslol bör pröva körkorlsfrågan. Detta skulle helt strida mol denhittillsvarande utvecklingen på områdel. alt i alll större utsträckning användasig av förenklade förfaranden för alt beivra vissa brott. Utredningens slutsatsblir därför atl en överflyttning, om en sådan över huvud bör göras, måsleinskränkas lill all avse endasl sådana körkortsmål där trafikbrottet inte kanavgöras genom ordningsbols- eller strafföreläggande, dvs. grov vårdslöshet itrafik, rattfylleri och smilning. 1979/80:178 24 frägaom raltonykterhetsbrotten kan som har framgått strafföreläggandeförväntas komma alt användas endasl i begränsad omfattning. Utredningen anserdel därior möjligt att låta allmän domslol pröva körkorlsfrågan även vid dessabroll under förulsättning all stämningsansökningen inte har föregåtts av ettstrafföreläggande. Man skulle således enligt utredningen kunna bortse från altäven länsrätt i vissa undanlagsfall kommer all pröva körkortsfrågan vidratlonyklerhetsbrolt, nämligen när ansvarsfrågan har avgjorts antingen genomstrafföreläggande eller genom dom i brottmål där stämningsansökningen lilltingsrätten har föregåtts av ell icke godkänt strafföreläggande. Utredningensöverväganden i gränsdragningsfrågan delas av så gotl som samtligaremissinstanser som har yttrat sig i den delen. Riksåklagaren har en avvikandemening när det gäller rattonykterhelsbrotlen. Eftersom strafföreläggandetUlämpas i mycket begränsad utsträckning för detta slag av brott ochhuvudsakligen då fråga är om mopedkörning av icke körkortshavare skulle enligtriksåklagaren en överflyttning utan inskränkning även när del gäller dettabrott inte medföra några större förluster från rationell handläggningssynpunkt.Brottsförebyggande rådet anser all allmän domstol bör kunna prövakörkortsfrågan även vid trafikbrott som får avgöras genom ordningsbots- ellerstrafföreläggande. Det skulle kunna ske om polis och åklagare gavs befogenhetatt med i vissa fall bindande verkan göra en bedömning om körkortspåföljd börfölja eller inte innan föreläggandet ulfärdas eller stämningsansökan ges intill rätten. Åklagaren skulle dessulom bestämma om körkortsingripandet skallbeslutas av åklagare, allmän domstol eller förvaltningsdomstol.