prop · G3031 · 1979-12-31 00:00:00 — diskulerarman i vårt land om det är riktigt och lämpligt atl genomföra vårdålgärder medIvång. Särskill livlig har diskussionen varil i fråga om socialvärden. Underhela den tid, 1968-1977, som socialulredningen arbelade stod dessa frågor iförgrunden i socialvårdsdebalten. Framför allt inom socialarbelarnasorganisationer har man drivit uppfattningen att ivångsreglerna belräffandevuxna måsle utmönslras ur den sociala vårdlagstifiningen. Även formerna för denvård oberoende av Prop.1979/80:1 153 egel samiycke som förekommer inom den psykiairiska värdenhar ifrågasalls. Här har diskussionen förts inle minsl av deklientorganisalioner som har växl fram . Del finns anledning alterinra om det opinionsarbete som bedrivs i tvångsfrägorna av t.ex.R-förbunden, dvs. (),ål läkemedelsmissbmkare (RFHL), förSocial och mental hälsa (RSMH) och Alkoholproblematikemas riksorganisalion(ALRO). Det har funnits tvångsbestämmelserinom den svenska barnavårdslagstiftningen under hela 1900-talel. I sekletsbörjan fanns lag angående uppfostran ål vanartade och i sedligtavseende försummade barn. Enligl denna s.k. vanarlslag kunde barn ,i vissa fall , skiljas från sill hem och beredas vård och uppfostran genomsamhällels försorg i enskill hem eller skyddshem. Lagen (1924:361) omsamhällels barnavård, som efterträdde vanartslagen, gav därefter bestämmelserom bl.a. omhänderlagande för skyddsuppfostran av bam under som befanns såvanarlal att särskilda uppfoslringsälgärder krävdes för barnelstillrällaförande. Åldersgränsen höjdes sä småningom lill . Nuvarande barnavårdslag (1960:97)(BvL) innehåller i 4 kap. föreskrifter om ingripanden m.m.Enligl dessa skall barnavårdsnämnden ingripa med förebyggande åtgärder, lillvilka bl.a. räknas förmaning och varning, föreskrifter om den ungeslevnadsförhållanden och övervakning. Om inle dessa ålgärder hjälper, skallbarnavårdsnämnden la hand om den unge för samhällsvård. Placering i fosterhem,barnavårdsanslall eller ungdomsvårdsskola kan då komma i fråga. Förutsättningför samhällsvård är antingen att den unge misshandlas eller på annat sättvanvårdas i hemmet (25 Sa) eller all den unge på grund av broilslig gärning,missbruk av rusdrycker eller narkotiska medel m.m. har behov av särskildatillrällaförande ålgärder (25 S b). I det förra fallet är åldersgränsen ,i del senare 20 (före var åldersgränsen ). Den nuvarandenykterheisvärdslagstiftningen gär tillbaka pä lagen (1913: 102) om behandlingav alkoholister. Enligl denna kunde den som var hemfallen åt dryckenskap undervissa förutsäitningar intas pä allmän an-stall för vård av alkoholister. Densom hade tagils in på sådan anslall kunde kvarhållas och vid upprepadintagning upp till tvä år. lag ersattes av lagen (1931: 233) ombehandling av alkoholister (alkoholistlag) som hade likartade bestämmelser omtvångsintagning, Alkoholisllagen galide fram till dess den nuvarande lagen(1954:579) om nyklerhelsvård trädde i kraft (NvL). Enligl NvL kan den som är hemfallen ål alkoholmissbrukslällas under 1979/80:1 ,4 övervakning av nyklerhelsnämnden och i sista handivångsintas pä allmän efter beslut avlänsrätten. Detta kan ske om missbrukaren a) är farlig för annans säkerheteller hälsa eller lör eget liv, hl utsätter någon som han är skyldig attförsörja för nöd eller uppenbar vanvård elc, c) ligger det allmänna, sin familjeller annan lill last, d) är ur stånd att la vård om sig själv eller e) för ellgiovi slörande levnadssätt. Beslut om övervakning eller tvångsinlagningkan också fallas om missbrukaren för elt kringfiackande liv ulan att ärligenförsöka lörsöija sig. Vårdliden är ell år, men den kan förlängas med högsl Ivåår. om beslutet om tvångsintagning grundas på farlighet för annan eller egelliv eller om missbrukaren har varit inlagen minsl gånger ochsenasl skriviis ul för mindre än tvä år sedan. Vid sidan av BvL och NvL finns detännu en tvångslag på socialvårds-området, nämligen den s. k. asocialitdslagen -lagen (1964: 450) om ätgärder vid samhällsfarlig asocialitet (AsocL). Dennalag går tillbaka lösdrivarlag, som gällde ända fram till 1965.Enligt AsocL färden som har fylll las in i arbetsanstall, om han ellerhon underlåler atl efter förmåga söka försörja sig hederligt och i slällelforell sådanl asociall liv att uppenbar fara föreligger för allmän ordningeller säkerhet. AsocL - som Uleslutande kom alt lillämpas beträffande kvinnorsom hade ägnal sig åt gatuprostilution - har inle använts ochbelraklas som föråldrad. Nar det gäller tvångsbestämmelsersanvändning inom socialvården kan till sisl nämnas all falligvärdslag,som föregick nuvarande lag (1962:2) om socialhjälp, bl.a. tillät falligvårdsslyrelsenatl utan vederbörandes samiycke ta in understödslagare på ålderdomshem,arbetshem eller allmän tvångsarbetsanslalt. Ännu i slulel av 1940-lald förekomfall av tvångsinlagning på ålderdomshem. Möjlighelerna att använda tvånginom sjukvårdslagstiftningen regleras f. n. i lagen (1966: 293) om beredande avsluten psykiatrisk vård i vissa fall (LSPV), smitlskyddslagen (1968:231) ochlagen (1967:940) angående omsorger om psykiskt utvecklingsstörda. LSPV ochsmitlskyddslagen är komplement till sjukvårdslagen (1962:242). Omsorgslagendäremol reglerar all vård inom sitt område. LSPV går närmast tillbaka påbestämmelser sinnessjuklag. LSPV ger möjlighet atl i vissa fallbereda sluten psykiatrisk vård åt den som lider av psykisk sjukdom oberoende avden sjukes samtycke, om sådan vård är oundgängligen påkallad med hänsyn tillsjukdomens art och grad. Detta är den s. k. generalindikationen. 1979/80:1 155 Enligt dessa lörutsälts del vidaie all den sjuketill följd av sjukdomen antingen a) dels uppenbarligen saknar sjukilonisinsiklellei lill följd av beroende av narkotiska medel uppenbarligen är ur ständ atlriitl bedöma sitl behov av värd dels kan få sill tillstånd avseviiil föihätlialgenom vården eller avsevärt försämrat om värden uteblir eller b) är farlig förannans personliga säkerhel eller fysiska eller psykiska hälsa eller för egetliv eller c) är ur stånd atl ta vård om sig själv eller d) har etl luinärboende eller andra grovt störande levnadssätt eller e) är farlig lör annansegendom eller annat av lagstiftningen skyddal intresse som inte avses under b). Med psykisk sjukdom jämstiills iLSPV psykisk abnormitet som inte år psykisk sjukdom eller utgörs av hämning iförståndsutvecklingen. Intagning sker på ansökan och medstöd av ell vårdintyg som i regel är utfärdat av legitimerad läkare. Intagningkan också efter rättspsykiatrisk undersökning ske pa förordnande av domstol närden sjuke har begått brottslig gärning. Enligt (BrB) bestämmelserär det i alliniin-het en förutsättning atl gärningen har begåtls underinfiytande av sinnessjukdom, sinnesslöhet eller annan själslig abnormitet avsä djupgående nalur alt den måsle anses jämslälld med sinnessjukdom,E-indikationen får bara användas efter förordnande av domstol. prövar besvär över beslut om intagning och utskrivning,Niinuiden är också första instans i fiäga om utskrivning m, m. för vissapatientkategorier (s. k, N-. O- och PN-fall). Omsorgslagen ger möjlighel altoberoende av samiycke bereda psykiskl ulvecklingsslörd värd i vårdhem ellerspecialsjukhus. DeUa kan bl.a. ske om vård är oundgängligen påkallad med hänsynlill utvecklingsslörningens grad. Vidare finns fyra specialindikationer som islor ulslräckning överensslämmer med LSPV:s. 2.2 Utvecklingen inom socialvård och sjukvård Utvecklingen inom barnavårdensområde har gåll mol alt i ökad omfattning ge vård i barnens hem och ifoslerhem i slällel för i inslilution. Antalet barnhem liksom anlalel vårdadepå barnhem har således kontinuerligt minskal under de senasle decennierna.Foslerbarnsuiredningen anger (SOU 1974: 7) atl antalet barnhem vid slulel av år1965 var knappt 220 och antalet plalser drygl 3 700, medan silualionen vidslulel av var 170 barnhem och drygt 2 500 plalser. Anlalel vårdade hadesamlidigl minskat ännu kraftigare. fanns del 134 barnhem och drygl I500 platser. Ulvecklingen har varil likartad närdet gäller antalet vårdade elever pä ungdomsvårdsskolorna. Medan dessa uppgick lill 945 inom och 586 utom skola, var anlalel i slutet av år1970 751 inom och 856 utom skola och 446 inom och 363 ulom skola.Vårdliden har som helhel varit ganska oförändrad. Den första vårdliden inomskola har dock Prop.1979/80:1 ,5, sjunkit från i genomsniu lill (dvs. 6 1/2 månad) , På nyklerhdsvärdssidan harulvecklingen mol ökad frivillig värd varil ännu mer påfallande särskill underde senasle 10 åren. Del sammanlagda antalet intagningar pä allmännavårdanstalter sleg frän 2 1968 lill 3 1976 och, om även deenskilda vårdanstalterna räknas med, frän 5 831 till 8 170. Andelenivångsinlagna minskade under samma lid från 58.0 till 17,på de allmännavårdanslallerna och, om också enskilda räknas med, frän 27,9 till 8,. Iabsoluta tal sjönk ivångsinlagningarna från 1968 lill mindre än700 är 1976. Anlalel fakliskl närvarande, tvångsintagna patienter en viss dagvar 468 är 1976 mot 1968. Också inom sjukvärden har antaletsom vårdas oberoende av eget samtycke minskat kontinuerligl under senare år.Medan anlalel inlagningar för psykialrisk vård på lasareU har ökal kraftigtfrån ca 47000 är 1962 till ca 110000 är 1976, har nyinlagningarna enligl LSPVunder samma lid minskat från ca 18000 lill ca 11 000. Delta innebär enminskning av andelen ivångsinlagna från 43 lill . Inom den psykiatriskavården finns en grupp av huvudsakligen äldre, demenia eller kroniskt sjukapatienter som kräver mycket lång vårdlid. Denna grupp ökar nu beroende päförändringarna i befolkningsslmkturen. Av de inneliggande LSPV-palienierna ärca eller äldre och har en vårdlid . Delfinns samlidigl en stor grupp patienter som bara behöver korttidsvård. Av depalienler som är intagna med slöd av LSPV skrivs sålunda ul inom Ivå veckoroch inom en månad. En undersökning visaratt ca 10%avpatienterna på psykiatriskt sjukhus var alkoholmissbmkare. En viss dagdetta år fanns det ca 1000 alkoholmissbrukare som hade tagits in med stöd avLSP'V. Dessa utgjorde av alla inneliggande LSPV-patienler. För 2/3 avalkoholmissbm-karna var missbruket en primär gmnd för intagningen. Som enjämförelse kan nämnas att det (1974) en viss dag fanns ca 750ivångsinlagna patienter på nykterhelsvårdens allmänna vårdanstalter. På det psykiatriska området pågåren utveckling mot nya organisatoriska former. Man slrävar efler alt samordnaden psykiatriska och somatiska vården och alt öka satsningarna på öppen vårdoch integreringen mellan psykiatrisk öppen och sluien vård. Lagen (1973: 558) om lillfälligtomhändertagande (LTO) ger polisen möjlighel all under vissa fömlsällningar fören ta om hand bl. a. en person som behöver vård. Enligl LTO gällerdet person som behöver vård enligt BvL, NvL eller LSPV, när del skulle innebärafara för den vårdbehövandes eller annans liv eller hälsa eller fara i annathänseende att dröja med 1979/80:1 157 Vidare kan bl. a. enligt LTO polisenla om hand den som är när han anlräffas under förhållanden somuppenbariigen innebär överhängande och allvariig risk för hans hälsa ellerutveckling. Det bör också nämnas att polisen med stöd av LTO bl. a. kan ta omhand den som genom sitl uppträdande stör den allmänna ordningen. 1 samband med atl straffet förfylleri avskaffades trädde den en ny lag (1976:511) omomhändertagande av berusade personer m. m. (LOB) i kraft. Den som anlräffas påallmän plals berusad av alkoholhaltiga drycker eller annal berusningsmedel fårlas om hand av en polisman, om han lill följd av berusningen är ur slånd altta vård om sig eller annars utgör en fara för sig själv eller annan. Om delbehövs skall den omhänderlagne genomgå läkarundersökning. Han skallregelmässigt friges . LOB skall lillämpas när del är möjligtatl också la om hand en berusad enligl LTO. Statistiken visar all anlalelomhändertaganden har sjunkit sedan den nya lagstiftningen kom lill. Mol ca 54000omhändertaganden för fylleri under försia halvärel 1976 svarar ca 36000omhändertaganden enligl LOB under första hal vård 1977. I gengäld har antaletomhändertaganden av ordningsskäl enligl LTO fördubblals under molsvarandeperiod, från ca 3 300 lill 6 300. Juslilieminislern har tillkallat ensärskild ulredare för alt utvärdera LTO och LOB (Dir. 1978: 11). Majoriteten av kriminalvårdensklienler torde vara kända även för socialvården och sjukvården. Inte sällanhar sålunda en alkohol- eller narkotikamissbrukare vårdats i en eller fierabarnavårdsanslaller eller ungdomsvårdsskolor, innan han hamnar ikriminalvårdens anstalter och ibland i den psykiairiska vården. Sambandel mellan socialvård,sjukvård och kriminalvård har bl. a. kommit lill ultryck i bestämmelserna iBrB om överlämnande till särskild vård som påföljd för broll. År 1976överlämnades sålunda 692 personer till värd enligl BvL, 289 till vård enliglNvL, 371 lill vård enligl LSPV, 8 till vård i specialsjukhus förulvecklingsstörda och 14 till öppen psykialrisk vård. dömdes 58psykiskt sjuka personer enligl en särskild beslämmelse i BrB tillskyddslillsyn, som regel i stället för att överlämnas till öppen psykiatriskvård. döms dessulom ca 400 personer till skyddstillsyn med föreskriftom psykialrisk vård enligl BrB:s aUmänna bestämmelser. Ett annat ullryck för sambandetmellan vårdområdena är reglerna om ålalsunderlålelse. Ålalsunderlålelse användsi dag enligl lagen (1964: 167) med särskilda bestämmelser om ungalagöverträdare, bl.a. när åklagaren kan räkna med alt bamavårdsnämnd sätler inlämpliga åtgärder för den unges tillrättaförande. Genom bestämmelser i desociala vårdlagarna kan åklagare också underlåta åtal i vissa fall när den misstänkteunderkastas anstallsvård för alkoholmissbrukare eller har skriviis in vidungdoms- Prop.1979/80:1 ,5 meddelades 6 892 beslul omåtalsunderlålelse enligt lag om unga lagöverträdare, Molsvarandesiffror för åtalsunderlålelse enligl NvL och BvL var I 829 resp. 4680. Mångaav ålalsunderlålel-serna enligl NvL avsäg då fylleri. Enligt bestämmelser irättegångsbalken kan vidare åtal underlålas när psykiskt sjuka personer utanlagföring får bl, a. psykiatrisk sjukhusvård. Sä sker i mer än 800fall. Ofta är det här fiåga om grova brott. dömdes 11643 personer lillfängelse. 104 till ungdomsfängelse och 38 till internering. dömdes 5231 pet söner till villkorlig dom och 6 162 till skyddstillsyn. De som vårdasinom kriminalvården har i princip samma rält lill samhällets stöd och hjälp somandra medborgare, (SU) har i sittslutbetänkande (SOU 1977:40) Socialtjänst och socialförsäkringstillägg lämnatförslag till ny lagstiftning på socialvårdsområdet. SU utgår i dessa fiån framtida vården - kallad - skall bygga på frivillighei ivårdformerna och elt förlroendefullt samarbete mellan socialarbetarna och demänniskor som man vill hjälpa. I den inledande paragrafen lill den föreslagnasocialljänsllagen släller man upp som mål för samhällels socialtjänst att denpå demokratins och solidaritelens grund skall främja människornas ekonomiska ochsociala trygghet, jämlikhel i levnadsvillkor och aktiva deltagande isamhällslivet. Det inskärps vidare alt verksamheten skall bygga på respekt förmänniskornas självbestämmanderätt och integritet och inriktas pä alt fii-göiaoch utveckla enskildas och gruppers egna resurser. SU:s stiillningsta-ganden ivärdfrågorna när det gäller barn och ungdom resp. vuxna missbrukare skall sesmot den bakgrunden. Till bilden hör också förslag fiän SU om en långtgåendesekreless i socialärenden till skydd för den enskildes integritet och förslagatl i största möjliga ulsträckning avveckla de inslag av kontrollerandeätgärder som finns i den nuvarande vårdlagstifiningen. SU föreslår t.ex. attsocialtjänsten i framliden inte utan den enskildes samiycke skall medverka iprövningen av körkorisärenden. En annan huvudpunkt i SU:s förslagär all kommunen skäll få etl lagstadgat yttersta ansvar för att de som vistas ikommunen får det slöd och den hjälp som de behöver. 2.4.2 Barn och ungdom SU föreslår att bestämmelser omvård utan samtycke av barn och ungdom skall samlas i en lag med särskildabestämmelser om vård av underårig. Lagen lar liksom nuvarande BvL upp tvåhuvudfall, nämligen dels när brisier i omsorgen om den unge eller annatförhällande i hemmel medför fara för hans hälsa eller utveckling (punkl 1),dels när den unge 1979/80:1 159 Ulsäller sig för allvarlig fara lill hälsa elleruiveckling genom missbruk av beroendeframkallande medel, broilslig verksamheleller annal därmed jämförbarl beteende (punkt 2). Lagen skall inte kunnaanvändas till skydd för annan ulan bara i den unges egel inlresse. Beslutfallas av länsrällen efler ansökan av socialnämnden. SU föreslår en längslavårdlid av för värd enligl lagen. För dem som bereds värd med stödav punkl 1 skall det dock finnas möjlighet lill längre värdlid, men då skall islällel ske en ärlig omprövning. Vidare föreslår SU atl det skall finnas enabsolul övre åldersgräns vid för lagens fillämpning. SU föreslär i slulbetänkandel altsociallagsliftningen i fortsäliningen inle skall innehålla några bestämmelserom vård utan samiycke. NvL föreslås tillsammans med BvL och socialhjälpslagenbli ersalt av en socialljänsfiag som hell bygger på frivillighei. Ulredningenhänvisar lill atl den psykiatriska vård som kan genomföras med stöd av LSPVger möjlighel att ta hand om och kvarhålla sådana alkohol- och narkotikasjukasom del också från synpunkler framslår som mest angeläget alloberoende av eget samtycke snabbt kunna ge en tids institutionell vård ochbehandling. SU betonar atl förslaget inle syflar lill en vidgning av LSPV:stillämpningsområde. För atl få lill slånd kontinuitet i vården och ensamverkan mellan och sjukvården föreslår SU all en beslämmelseom etl samrådsförfarande skall las in i LSPV. En minoriiel inom SU slödjer eltallernativl framlagt förslag till bestämmelser om vård inom socialtjänstenoberoende av samiycke för den som genom missbruk av beroendeframkallande medelär i trängande behov av vård. Som yllerligare förutsältning gäller allulebliven vård skulle innebära allvarlig fara för missbrukarens hälsa ellerannars måsle antas medföra allvarliga sociala skadeverkningar för honom.Längsla vårdlid föreslås bli . Beslut om vård skall fallas avlänsrällen på ansökan av socialnämnden. Bestämmelsema föreslås tillsammans medbestämmelserna om värd oberoende av samiycke av unga bli inlagna i en lag medsärskilda bestämmelser om vård inom sociahjänslen. SU föreslår enhälligl all AsocL skall upphävas. Inom socialslyrelsen har ensärskild expertgrupp gjort en översyn av LSPV. Översynen har resulierat i eltförslag (redovisar 1977: 14) lill lagom viss psykialrisk vård.I denna behålls tillämpningsområdet för LSPV oförändral. Förslagel syflar islällel lill en ökad rälissäkerhel och till atl möjliggöra en angelägenorganisatorisk utveckling av vården. De nuvarande utskrivningsnämndernaföreslås få väsentligl ökade arbetsuppgifter. a. skall de inom 14 dagarfrån intagningen pröva om del Prop.1979/80:1 ,0 finns behov av forlsall vård med stöd av den särskildalagen. Nämnden -som föreslås få namnet psykiatrisk nämnd - skall ha tillsynöver lagens tillämpning. Vård ined slöd av lagen skall i ökad utsträckningkunna ske vid somatisk klinik eller sjukhem. 2.6 Förslag års utredning om behandling avpsykiskt avvikande Ulredningen förordar i sittbetänkande (SOU 1977:23) Psykiskt slörda lagöverträdare en klararegränsdragning mellan sjukvård och kriminalvård. a, föreslår man atl delinte längre skall vara möjligi att åberopa alt den psykiskl sjuke till följd avsjukdomen är farlig för annans egendom eller annal av lagstiftningen skyddatintresse (den s.k. e)-indikalionen). Utredningen föreslår begreppel psykiskslörning som grund för beredande av sluten psykialrisk vård. Den regel i BrBenligt vilken annan själslig abnoi-mitet av djupgående nalur kan jämställas medsinnessjukdom fiireslås upphiivd. Utredningen anser alt ifortsäliningen sluten psykiatrisk vård endast skall komma i fråga sombrotlspåföljd i sådana fall da personlighelssiörningen är av sädan arl och gradalt lagöverträdarens omhänderlagande inom sjukvården tveklösl framslår sompåkallat av medicinska skäl. 2.7.1 SU:s förslag beträffande de unga Remissopinionen har varitövervägande krilisk till förslagel om en fasl övre gräns vid . Förslageltillstyrks visserligen eller lämnas utan kommenlar av kammarrätlen i Göleborg,några länsslyrelser och kommuner, LO och /SR, (), och åtläkemedelsmissbrukare (RFHL). RÅ, rikspolisslyrelsen ochLandslingsförbundel uttalar sålunda oro över alt förslagel kommer all leda icke önskvärd överströmning till kriminalvården. Ålskilliga remissinsianservill au åldergränsen skall vara . hör kammarrrällen i , BRÅ,några länsstyrelser, Kommunförbundel och Föreningen . Många remissinstanser som I.ex. , socialslyrelsen,fiera länsslyrelser och kommuner, JO och TCO, vill alt vård enligl densärskilda lagen som har beslulais före 18 ärs ålder skall få fortsatta ävensedan åldersgränsen har uppnåtts. När det slutligen gäller vårdtidenhar inställningen bland remissinstansema till SU:s förslag varit klartkritisk. En tre månaders vårdlid anses alldeles för korl. Många vill inle hanågon beslämd vårdtid utan anser atl vårdbehovet skall bestämma vårdliden. RÅ, kammarrätlen i 1979/80:1 161 , kriminalvårdsslyrelsen, fiera länsslyielsei ochkommunei. LO /SR. SSR och Föreningen . En rad andra remissinsianser villha en längre men bestämd vindiid lin i varje fall punkt 2-fallen. Bland dessafinns kammarrätlen i , , flera länsstyrelser ochkommuner. 2.7.2 SU:s förslag helitiftaiulc vii.ynii Förslagel har behandlats av näslanalla de ca 140 remissinslanserna liksom i nästan alla de lOO-lalel ytterligareyllranden som har kommit in utan remiss. Inom remissinstanserna har meningarnavarit starkt delade, Ofla har röslning skell och beslul om remissvarelsuttörmning pä ilenna punkt faltals med knapp röslövervikt. Till dem som biträder SU:s förslag(i förekommande fall med en majorilel av röslande) hör socialslyrelsen. RÅ.BRÅ, kammarrätten i , flera länsslyrelser och flertalel kommuner. /SR och LRF liksom Föreningen , och samtklienlorganisationerna RFHL. ALRO, Sällskapet länkarnas , och (). I några fall (t.ex.SACO/SR) sker del med förbehåll all lillämpningsområdel för LSPV inle skallvidgas om Ivångel i socialvården las borl. Till de remissinsianser somavslyrker SU:s förslag och hell eller delvis ansluter sig lillalternalivförslaget hör , kammarrätten i ,, många länsstyrelser och kommuner. , , SvenskaNyklerhelsvårdsförbundel och Riksförbundel mot alkohol- och narkotikamissbrukare. Åtskilliga remissinsianser har inlevelat ta ställning till SU:s förslag. Man har all frägan bör ulredasyllerligare, i några fall med hanvisning lill vår arbelsgrupp. Hit hör JO,fiera länsslyrelser och kommuner. och ,och , Slalens handikappråd ochHandikappförbundens Cenlralkommillé (HCK). Även bland de remissinsianser somhar lagil slällning för SU:s huvudförslag eller allernalivförslag finns mångasom önskar yllerligare ulredning i någon form av tvångsbestämmelserna inomsocialvård, sjukvård och kriminalvård eller av LSPV eller av SU:salternativförslag. Av dessa vill fiera (t. ex. TCO) ha en övergripande parlamenlariskutredning utan all slalsmakiernas ställningstagande till SU:s förslag fördröjs. Slulligen kan i della sammanhanganmärkas atl SU:s förslagom all slopa AsocL har fått ett enhälligt slöd av deremissinsianser som har berörl frågan. Prop.1979/80:1 ,f,2 Förslaget har varit föremål för enbegränsad remiss. Elt 40-tal remissyttranden har avgelts. Remissinstansernautgår från att ocksä den psykiatriska vården så långt möjligt skall ges ifrivilliga former. Man anser vidare all de bestämmelser om vård oberoende avsamiycke som är nödvändiga liksom bör ges i en särskild lag.Remissinstanserna är också i storl överens om att det behövs en översyn avLSPV. Flera remissinstanser, t.ex, hovrätten för , RÅ, JO,Kommunförbundel, och LO ar i huvudsak positiva till delframlagda förslaget eller principerna bakom detla. Dessa remissinsianseransluter sig bl.