prop · G3031 · 1979-12-31 00:00:00 — Utredningen framhåller atl distriktsnämnderna i vård- ochbehandlingsarbetet får ingående kännedom om sådana förhållanden inomdistrikten, som bör beaktas vid den kommunala planeringen, vidresursuppbyggnaden och vid utnyttjandet av befinlliga resurser. Utredningenföreslår därför atl det i sociallagstiftningen skall tas in en bestämmelse somanger alt distriktsnämndema skall följa utvecklingen inom distriktet och hossocialnämnden anmäla behovet av ålgärder när det gäller samhällsmiljön, densociala planeringen och den allmänl förebyggande verksamheten. förslag skall socialnämnden vidare kunna uppdra åt distriktsnämndalt bereda ärende som faller inom del angivna ansvarsområdet. Bl.a. kommun tillstyrkerförslaget att vidga distriktsnämndens kompelens. Också är positiv.Förslagel gör det enligt kommunen möjligt att både aktivera distriktsnämndemaoch djupare förankra ärendena hos såväl socialarbetarna som invånama idistriktet. Vissa remissinstanser vill gå längre än socialutredningen.Enligt För- 1979/80:1 organisation 382 eningen socialchefer ter det sig konsekvent all,mol bakgrund av socialljänslens ulökade ansvar och befogenheter när del gällerstrukturinriktade insalser, också de sociala distriktsnämnderna får etl ökatinflytande även på dessa mer allmänl sociala frågor inom del geografiskaverksamhetsområdet. Föreningen erinrar om all KL i vid omfallning utgår frånatl kommunema så långl möjligt själva bör få avgöra hur fördelningen av vissafrågor mellan olika kommunala organ skall ske. Även om de sociala distriktsnämndemainte har åsyftats i della sammanhang, är del uppenbarligen så, atl degmndläggande tankegångarna om en minskad statlig detaljreglering och ökadfrihet för kommunerna atl anpassa sin organisation efter det praktiska behoveli hög grad gäller även förhållandet mellan social centralnämnd ochdistriktsnämnder. Föreningen anser därför att det är angeläget attkommunfullmäktige ges befogenhet alt, om man så önskar, tilläggadistriktsnämndema beslutanderätt även i andra frågor än sådana som berörenskild person. På motsvarande säll anser all ansvarsfördelningen mellan socialnämnden ochdistriklsnämnderna bör kunna decentraliseras mer än vad utredningen föreslår.Det gäller bl.a. övergripande frågor inom distriktet. Enligt min mening ligger det väl ilinje med de mål för som har föreslagits tidigare att vidgamedborgarnas inflyiande över inriktning och uppbyggnad. Genomalt sprida de politiska besluten på fler förtroendevalda och genom atl skapa endistriktsindelning av kommunen vidgas möjlighetema lill en närmare konlaklmellan de förtroendevalda och kommunmedlemmarna i distriktet. De frågor som aktualiseras inom denallmänt förebyggande verksamheten har ofta direkt betydelse endast för en delav kommuninvånarna. Del kan gälla frågor om atl bygga ut fritidsanläggningarför ungdomen inom etl visst distrikt, åtgärder för att förbättra förhållandenainom ett visst bostadsområde eller andra särskilda åtgärder, som berör etldistrikt. Det är från kommunaldemokratisk synpunkt värdefullt att beslutenligger nära dem som berörs genom förtroendevalda i distriktet. Brister i miljöndrabbar särskih hårt de sämst ställda och mest utsatta gmpperna. Beslut isådana frågor bör därför kunna fattas av distriktsnämnderna inom en för nämndenanvisad rambudget. Härigenom kan den sociala sakkunskap de förtroendevalda harfått vid handläggningen av enskilda vårdärenden tillföras den allmäntförebyggande verksamheten inom distriktet. Starka skäl lalar därför enligl minmening för att lagstiftningen inte bör hindra en beslutsordning som kan främjaen vidgad kommunikation mellan de förtroendevalda och kommunmedlemmama och eltbättre beslutsunderlag. är det viktigt att behålla socialnämndensövergripande ansvar för . Organisationen får inte ges ensådan utformning atl man rycker undan fömtsättningama för socialnämnden atlupprätlhålla en jämn och likformig standard inom för kommunensalla delar. Prop.1979/80:1 organisation 383 frågan kan lösas så atl fullmäktige med stöd avsocialljänsllagen skall kunna ge socialnämnden befogenhel atl uppdra ätdistriktsnämndema att utöva beslulanderäll inom den allmänl inrikiade ochslmklurinriktade verksamheten. En sådan ordning ligger väl i linje medsträvandena att ge kommunerna så stor frihel som möjligi all anpassaverksamhelen lill de olika förutsätlningar som kan föreligga inom kommunema. Lagen om vissa lokala organ ikommunema innehåller en annan regel. Enligl denna skall kommunfullmäktigebeslämma de lokala organens uppgifter. Del skall ankomma på kommunfullmäktigeensam all beslämma kompelensfördelningen mellan centralnämnd och lokala organ.För alt samordningen skall underlättas föreslås bestämmelser som ger de lokalaorganen med förvallnings- och verkställighetsuppgifter en i viss mån underordnadställning i förhållande till centralnämnden. Det gäller frågor om rälien altväcka ärenden hos fullmäktige och rälien alt ge in eget budgetförslag tillkommunstyrelsen. Jag vill i delta sammanhang la uppfrågan om budgelansvaret. Del finns enligl min mening inle anledning altföreslå några principiella ändringar i socialnämndens och distriktsnämndernasnuvarande budgetberedning. Det bör således ankomma pä socialnämnden att lämnabudgetförslag till kommunslyrelsen. Som elt led i beredningen avsocialnämndens budgetförslag bör socialnämnden höra distriktsnämnderna.Härigenom får distriktsnämnderna tillfälle att redovisa de behov somföreligger inom nämndemas kompetensområde. Inget hindrar att socialnämnden isitt budgetförslag anger kostnadsramar för verksamheten inom de olikadistrikten. De separata stater för de olikadistrikten som anges i förslaget kan härefter prövas av kommunfullmäktige isamband med alt budgeten fastställs. bör, om fullmäktigesbeslut inte föranleder annat, i princip vara oförhindrad att vidta smärreomfördelningar inom anvisad rambudget. För distrikisnämnd gäller KL:sregler om nämnder. Om inget annat har föreskrivits, innebär detta alldislriktsnämnden med stöd av 4 kap. 4 S KL kan lämna in sitt budgetförslagdirekl liU kommunslyrelsen. I lagen om vissa lokala organ i kommunerna finns enullrycklig bestämmelse som innebär att fullmäktige får föreskriva att etllokall organs budgetförslag skall lämnas till facknämnden och att denna i sinlur skall överlämna förslagen till kommunstyrelsen och yttra sig överdem. Jag anser att en motsvarande bestämmelse bör tas in i socialtjänstlagenför de kommuner där sociala dislriklsnämnder har inrättats. Genom dessabefästs f ö. en ordning som redan lillämpas i kommunen. Man undanröjer därmedden tvekan om dislriktsnämndernas medverkan i budgetberedningen som bestämmelsemai 4 kap. 4 S KL kan ge upphov till. garanteras den nödvändigasamordningen i budgetsammanhang. 1979/80:1 organisation 384 Förvahning och verkstäUighet i övrigt Beslulanderällen i kommunentillkommer fullmäktige (I kap. 5 S KL). Kommunslyrelsen leder förvallningen avkommunens angelägenheter och har inseende över övriga nämnders verksamhel.Styrelsen skall hos fullmäktige och övriga nämnder liksom hos andramyndigheter göra de framställningar som slyrelsen finner påkallade (3 kap. 1 SKL). Kommunfullmäktige kan bestämma atlförvallning och verkställighet i fråga om egendom och handläggning avpersonalfrågor skall skötas av kommunslyrelsen eller av annan nämnd än den somannars har hand om dessa frågor. Del finns vissa inskränkningar i fullmäktigesrätt att beslula delta (3 kap. 14 S KL). De sociala nämnderna har enligtsärskilda bestämmelser i vårdlagarna inom sitt verksamhetsområde en omfattandekompetens utöver de centrala arbetsuppgifterna. De skall föra talan i mål ellerärende, förvalla egendom och föra kommunens lalan i mål eller ärende, angåendeverksamhelen. De skall även i övrigl ombesörja sådana angelägenheter som avserverksamhelen och som kan hänföras lill förvallning och verksiällighei. Somjaghar sagl kan fullmäktige begränsa denna allmänna kompelens (3 kap. 14 SKL). Delta innebär alltså alt omdislriklsnämnder har inrältals, så tillkommer förvaltnings- ochverkställighelsuppgifier varje inom nämndenskompetensområde. Del gäller emellertid inle oreserverat. Sålunda tillkommerden ekonomiska förvaltningen, egendomsförvallningen ochpersonaladminislralionen centralnämnden. Socialulredningen har i sinaförslag inle tagit upp några särskilda bestämmelser ompersonaladministrationen. Enligt ulredningens mening bör i del hänseendelbeslämmelserna i 3 kap. 14 S KL gälla. Del innebär enligt ulredningen attfrågan om vilken nämnd som skall svara för personaladminislralionen äroreglerad lill dess fullmäktige fattar beslul. Fullmäktige kan då välja altlägga denna uppgift på slyrelsen eller annan nämnd. Genom de begränsningar somnu finns i vårdlagarna kan fullmäktige f n. inte lägga några uppgifter påsocial distriktsnämnd. Dessa begränsningar skall enligt utredningens förslagupphöra. Del skall aUtså vara möjligt för fullmäktige att lägga I. ex. personalfrågor direkl pådislriktsnämnden. Utredningens förslag berörs avendast etl fåtal remissinsianser. pekar på all vid tillkomstenav SCL var en av utgångspunkterna alt den administrativa förvallningen skullekoncentreras till centralnämnden. Erfarenheterna från verksamheten i Stockholmhar emellertid visat att en sådan koncentrafion är förenad med månganackdelar, när organisafionen når över en viss sloriek. Som exempel på ärendensom med fördel bör kunna handläggas av distriklsnämnderna nämnsansläll-ningsfrågor och personalfrågor av olika slag. 1979/80:1 organisation 385 liva uppgifter bör emellertid med fördel kunna handläggaslokalt. Kommunen erinrar om atl kommunernas inöjligheler atl organisera sinverksamhel efler det praktiska behovel och med minsla möjliga byråkrati haruppmärksammats av olika statliga ulredningar . De grundläggande tankegångarna omminskad slallig delaljreglering och ökad frihel för kommunerna all anpassa sinorganisation efler del praktiska behovel, som har kommit lill ullryck i bl. a.förarbelena lill nya KL, gäller enligl i hög grad ävenförhållandel mellan socialnämnd och sociala dislriklsnämnder. Kommunen anserdärför atl del är angelägel alt fullmäktige ges befogenhet atl tilldeladistriklsnämnderna beslulanderäll även i vissa adminislraliva frågor. FöreningenSveriges socialchefer delar Slockholms kommuns uppfattning i denna fråga. finner delangeläget all distriklsnämnderna får möjligheler all besluta i vissapersonalärenden. Kommunen lolkar ulredningens förslag så all distriklsnämndernakan tilldelas beslutanderätt i t.ex. personalärende som är all hänföra lilldislrikien, om fullmäktige beslular del. socionomers riksförbundanser all del är väsenlligl alt KL:s vidgade möjligheler för socialnämnden allbl.a. handlägga pesonaladmi-nislraliva frågor ulnylljas. När del gälleranställningsärenden m. m. måsle enligl facknämnden ha ettavgörande inflyiande. Syftet med beslämmelserna i 3 kap.14S KL har somjag nämnde varit atl underlätta för kommunerna alt organiserasin personaladministration på det sätl som de själva anser mesländamålsenligt. Kommunfullmäktige har ansetts bäst skickade atl avgöra ompersonaladministrationen bör överföras till en central nämnd eller om dessuppgifter bör skötas av varje . Bestämmelsens syfte har såledesvaril all öppna möjlighel för en cenlraliserad personalförvallning. Ingenting iförarbelena lalar för all syfiet dessulom skulle ha varil all reglerakompelensfördelningen mellan cenlralnämnd och dislriklsnämnd. Även om jag delarsocialulredningens uppfaUning all möjlighet bör öppnas all överförapersonalfrågor på dislriktsnämnden, anser jag således inte all beslämmelserna i3 kap. 14 § KL ger den nödvändiga kompetensen för en sådan ansvarsfördelning.Jag föreslår därför atl socialnämnden i socialljänsllagen skall ges befogenhetall, efter beslut av fullmäktige, uppdra åt social dislriklsnämnd all beslulai frågor om anställning, ledighel, vikarial eller skiljande från ijänsl och iandra frågor som rör personalen inom dislriktsnämndens verksamhetsområde. Jag har redan lidigare berörtfrågan om den ekonomiska förvallningen. Somjag har anförl där bördistriklsnämnderna la del i budgelberedningen och de bör även självsländiglkunna svara för den ekonomiska förvallningen inom del kompelensområde somtillkommer nämnden. För detta behövs det enligl min mening inle någol lagslöd. När del gälleregendomsförvaltningen föreslår socialulredningen att den-25 1979180. 1979/80:1 Sociotijänslens organisation 386 na uppgift skall ankomma på socialnämnden, om den inte pågrund av lag eller annan författning eller fullmäktiges beslul skall ankomma påsocial distriktsnämnd eller annan nämnd. I fråga om vården och skötseln ivid mening av fasl eller lös egendom ligger del i sakens natur alldistriklsnämnderna bör kunna svara för den egendom som är direkl knulen lillnämndens verksamhel. Det kan här gälla lokaler för förvaltningsorganisationen.Den nuvarande lagstiftningen hindrar emellertid au dislriktsnämnden gesansvarel för vården och skötseln av sådan egendom liksom för inslilulionereller andra vårdinrättningar inom distrikiel. Jag anser mot bakgmnd av de motivsom har varil vägledande för tillkomsten av bestämmelserna i 3 kap. 14 S KL allde nuvarande hindren mol all egendomsförvaltningen anförtros distriklsnämndenbör undanröjas. Med hänsyn lill det övergripande ansvar för socialljänslen ikommunen som bör tillkomma socialnämnden bör distriktsnämnden ges befogenhelalt förvalla egendom endast om socialnämnden beslular del. börsåledes efter fullmäktiges bemyndigande kunna uppdra ål dislriklsnämnd allsvara för sådana insliiuiionsresurser som skall lillgodose kommunmedlemmarnasbehov av slöd och hjälp inom dislriklel. Den egendomsförvallning som jag hartalai om nu bör skiljas från den egendomsförvallning som kan tillkomma särskildinstitutionsstyrelse. En sådan insliiuiionsstyrelse ulgör en särskild nämnd iKL:s mening. Med mitl förslag lär del inte finnas något behov av all låla endislriklsnämnd ulgöra särskild institutionsstyrelse, även om del inte börfinnas någol principielll hinder emot del. Rån för dislriklsnämnd atl göra framslällning tillfullmäktige Enligt SCL får socialdistrikisnämnd inte göra framställning eller avge yttrande tillkommunfullmäktige, Socialulredningen föreslår ingen ändring i fråga omframslällning, I fråga om rälien all avge yllrande anser emellertidulredningen all denna räu bör följa av den kompelens som i övrigl tillkommernämnden. Det ligger enligt utredningens uppfaUning i sakens natur alldistriklsnämnden, utan särskilt stöd i lag, skall kunna avge yttrande i ärendesom rör vård eller annan ålgärd belräffande enskild person. Endasi etl par remissinsianser haryttrat sig i denna fråga. anser all fiera skäl lalar för altdel uiiryckliga förbudei för social dislriklsnämnd all göra framslällning ochavge yllrande lill fullmäktige bör slopas. I enlighet med den allmännaprincipen alt kommunen själv skall ha frihel all bygga upp och organisera sinverksamhel, bör del kunna överlämnas åt fullmäktige att beslula omdistriktsnämnd skall ges sådan befogenhet beträffande vissa grupper avärenden. Erfarenheterna från visar all distriklsnämnderna islor ulslräckning gör framställningar som gäller samhällsservice, som frågorom sjukvård och apo- 1979/80:1 organisation 387 leksservice, busslrafik, skola och kullurulbud. 1remissyttrande framhåller man all det givetvis vore prakliskl om dislriktsnämndernasframställningar kunde göras direkt lill det organ inom eller ulom kommunen, sombeslular i frågan. Likaså anser kommimen all distriktsnämnden bör gesbefogenhet all avge yllrande lill fullmäktige i vissa grupper av ärenden.Praktiska skäl talar för all dislriktsnämnden skall kunna yttra sig direkl isladsplaneären-den, som enbarl berör del enskilda dislriklel. Givetvis måsteden sociala dislriklsnämnden därvid beakla eventuella riktlinjer som lidigarehar utfärdats av socialnämnden. anser vidare alt dislriklsnämndenäven bör kunna yllra sig över motioner som har väckls i fullmäktige och somberör enbarl de lokala förhållandena i dislriklel. socionomers riksförbundframhåller all i konsekvens med den ökade decenlraliseringen är det vikligl allen dislriklsnämnd har rält all slälla förslag till fullmäktige. Jag anser för egen del alt detförbud som f n. gäller för dislriklsnämnd all göra framställning eller avgeyttrande lill fullmäktige bör ses i samband med de förhållandevis begränsadeuppgifter som distriklsnämnden har . Dislriklsnämndernas kompetens kommeremellertid med mitt förslag lill organisation inom socialljänslen all vidgasavsevärl. Nämnderna skall således kunna falla beslul inom ramen för den allmäntförebyggande verksamheten. I konsekvens med den ändrade ställning somnämnderna nu får bör deras rätt alt göra framställning och avge yttrande tillfullmäktige omprövas. Jag anser i likhel med Stockholmskommun att del förbud som råder bör upphävas. eflerbeslul av socialnämnden fåll räll atl beslula inom den allmänt förebyggandeverksamhelen bör dislriklsnämnden även inom della kompelensområde kunna göraframslällning lill fullmäktige. Rälien alt göra framslällning bör emellertidliksom när det gäller de nya uppgifterna inom den förebyggande verksamhelenm.m. göras beroende av fullmäktiges medgivande och socialnämndens beslul. Delär väl förenligl med den självsländiga slällning som bör tillkommadislriklsnämnden, all nämnden får göra framslällning direkt lill fullmäktige.Inle heller bör hinder möla mol all dislriktsnämnden inom silt kompelensområdeavger yllrande lill fullmäktige. 2.16.5 Nämndens summunsättning m. m. Del bör liksom f.n. ankomma påkommunfullmäktige alt välja och bestämma anlalel ledamöter i socialnämnden.KL:s bestämmelser i fråga om val av ledamöter och suppleanler och minslaantalet ledamöler i kommunstyrelse bör som socialutredningen har föreslagitgöras tillämpliga på socialnämnd genom hänvisning i socialtjänsllagstiflningen.Även när del gäller valbarhel till ledamol eller suppleanl i nämnd bör debesiämmelser i KL som gäller för ledamol och suppleant i kommunstyrelse gesmolsvarande tillämpning. om mandattid för ledamot 1979/80:1 orgonisation 388 val av ordförande och vice ordförande m.m,bör också gälla för socialnämnd. Jag ansluler mig vidare lillsocialutredningens förslag atl för kommunstyrelse om rälllill ledighel för uppdrag, beslutsförhet, förfarandet vid fattande avprotokoll, förande av protokoll, justering av protokoll, tillkännagivande avjustering, reservation och arkivvård skall göras tillämpliga på socialnämnd. Enligt KL skall protokoll utvisavilka ledmöier som har varit närvarande. Vidare skall prolokollel för varjeärende innehålla en kortfallad redogörelse för ärendels beskaffenhet, uppgiflom de förslag och yrkanden i ärendet som inte har återkallats och styrelsensbeslul, Evenluell reservation och. når omröstning har skell öppet, uppgifl omhur var och en har röstat skall också antecknas. De nuvarande vårdlagarna lar uppbestämmelser som avviker från KL:s när del gäller innehållet i protokoll. protokoll behöverendast innehålla uppgifl om närvarande ledamöler. om beslutet i varje ärendeoch om reservation. På grund av bestämmelsen i 17 S förvaltningslagen (FL)gäller också atl beslutet i regel skall innehålla de skäl som har beslämlutgången, under förutsätlning atl FL är tillämplig på beslutel. har ivårdlagarna markerats genom en hänvisning till 17 S FL. BarnavårdsnämndsprotokoU och social- och distriktsnämnds protokoll i barnavårdsärende skalldämlöver innehålla vad som har framkommil vid ulredning av belydelse i ärendei,om del inle lillvaralas på annat belryggande sätt. Skälen lill denna begränsadeprolokollsskyldighel har varil dels all man har att nämnden bör avlastasbetungande skrivarbete, dels alt nämndens beslul är av ömtålig nalur, eftersomde avser ålgärder och ingripanden som direkl berör eller är riktade molenskilda personer och det kan vara lill uppenbar skada om vederbörande fårkännedom om ledamölernas personliga slällningstagande (L2U 1955: 29). Eflermönster av vårdlagarna har molsvarande bestämmelser om begränsningar avprotokoUsskyldighe-len införts i familjebidragslagen (1946:99) och lagen(1964:47) om krigshjälp. Socialulredningen har föreslagilall det för socialljänslen inle skall gälla någon bestämmelse som begränsarinnehållet i protokoll i förhållande lill vad som gäller enligl KL.Remissinstanserna har inte haft något all erinra mol ulredningens förslag. Del är för förtroendet försocialljänslen av siörsla belydelse alt den enskilde ges insyn i ärende hosnämnden som rör honom. En vidsträcki rätl lill insyn finns f n. i 39S SekrLoeh,om FL är lillämplig, enligl 14 och 15 SS FL. Det finns enligt min mening ingenanledning att försvåra denna insyn genom atl vissa uppgifter i ärendet inte lasupp i prolokollel. Med hänsyn till de förslag om handlingssekretess ochlystnadsplikt som regeringen denna dag har beslulal all förelägga riksdagenlorde del inte följa 1979/80:1 Socioltjänstens organisation 389 någon ökad risk för all obehöriga får del av uppgifter omenskilds personliga förhållanden med en utvidgad prolokollsskyldighel. Jag anser därför i likhel medsocialutredningen atl del i fråga om innehållet i protokoll endasi bör görasen hänvisning lill KL:s molsvarande bestämmelse''. 1 ärende där FL ärlillämplig kommer det därjämte atl gälla all beslul som avgör elt ärende iregel skall innehålla de skäl som har besläml utgången. Enligt familjebidragslagen ochlagen om krigshjälp är socialnämnden familjebidrags- resp. krigshjälpsnämnd, iden mån denna funktion inle fullgörs av en särskilt tillsatt nämnd eller någonannan nämnd i kommunen. Denna ordning bör bestå. Även i dessa lagar bör därförbestämmelserna om begränsad prolokollsskyldighel ersällas av oreserveradehänvisningar lill KL. 2.16.6 Nämndens urbelsformer Delegution Enligl 3 kap. 12 S KL fårkommunslyrelsen uppdra ål särskild avdelning, som består av ledamöter ellersuppleanler i slyrelsen, åt ledamol eller suppleanl eller åt tjänsteman hoskommunen alt på styrelsens vägnar besluta i vissa grupper av ärenden. Sådandelegalion får bara ske. om fullmäktige har beslutat det. De ärenden som kandelegeras skall anges i reglemenie som fullmäktige har antagit eller i särskillbeslul. Framställning eller yllrande lill fullmäktige liksom yllrande medanledning av överklagande av slyrelsens beslut får dock beslutas endast avslyrelsen sam-fäUl. Beslul som har fatlals på grund avdelegalion är i alla avseenden atl anse som ell av styrelsen fallal beslul.Samma regler som annars gäller således i fråga om överklagbarhel. Elt beslulsom har fattats med stöd av delegalion kan inte ålerkallas av slyrelsen.Styrelsen kan däremol givetvis återkalla delegationen. Beslut som har fallalsmed slöd av delegalion skall anmälas till slyrelsen. Slyrelsen beslämmer ivilken ordning del skall ske. För de sociala nämnderna gällergenom hänvisning om delegation. När del gällerbarnavårdsnämnder och nyklerheisnämnder har emellertid av rällssäkerhelsskäldelegaiionsrällen begränsais. Från delegation har enligt 7S andra slyckel BvLundanlagils bl.a. beslul om omhändertagande för samhällsvård, framslällning ominlagning i ungdomsvårdsskola, vissa beslul som gäller fosierbarn och omålgärder enligl . Socialulredningen har föreslagitalt KL;s regler om delegalion även skall gälla för socialnämnd. Har socialadistriktsnämnder inrätlals, skall beslämmelserna om delegalion även avse dem. har när delgäller beslul som kan fallas enligl socialljänsllagen all del inlebehövs några särskilda undanlag från delegaiionsrällen. Prop.1979/80:1 orgonisation 390 Däremol har man ansett atl vissabegränsningar av delegationsrätten är påkallade från rällssäkerhelssynpunkl ifråga om beslul som nämnden kan falla med slöd av LVU. Enligl förslagel skall iprincip undantas beslut som gäller ansökan till länsrätl, omedelbarlomhändertagande och vårdens upphörande. Utredningen framhåller emellertidall i den praktiska verksamhelen del kan finnas behov av en begränsaddelegalion även i fråga om sådana beslul i kommuner där del inle finnsdislriklsnämnder.