prop · G303122 · 1979-12-31 00:00:00 — Även SÖ hänvisar i sitt yttrande till att förslagetinnebär att endast den är behörig flll utbildning som uppnår åldersenast del kalenderår då kursen börjar. Eleven måste vidare ha godkänls vidprövning med avseende på laglydnad och medborgerlig pålitlighet. SÖ framhålleratt med dessa utgångspunkter utbildningen synes kunna anordnas i första handinom den kommunala vuxenutbildningen. SÖ påpekar all även undervisning vidstatens skolor för vuxna bör kunna komma i fråga. Detta gäller då i första handbeträffande självstudier. SÖ är beredd att i vederbörlig ordning och i samrådmed berörda parter utfärda erforderliga tim- och kursplaner i enlighet med deanvisningar som kan komma att meddelas. Beträffande lärarutbildningen somberörs i betänkandet utgår SÖ från att universitets-och högskoleämbetet svararför denna på samma sätt som för annan molsvarande utbildning. AMS har i princip ingenting att erinra motutredningsförslaget. Vad gäller den särskilda frågan om väktamtbildning kan skesom brislyrkesutbildning avser AMS atl pröva denna fråga. Enligt i ärutredningsförslaget ägnat att säkerställa en likfnrmig nch tillräckligutbildning. Mnt förslaget kan dock enligt anföras att de störstaföretagen, som representerar det helt övervägande antalet väktare, synes bedrivaen i stort sett tillfredsstäl- Prop.1979/80:122 127 En viss tvekan kan också hysas inför den- av ulredningen accepterade konsekvens som föranleds av det för väktaranslällninggällande kravet på laglydnad och medborgerlig pålitlighet. För att utbildningenskall kunna medge åsyftat yrkesval blir det nämligen nödvändigt att uppställasamma krav för tillträde till utbildningen, en för del allmänna skolväsendetfrämmande anordning. anser emellertid att förslagets fördelaröverväger och anser sig därför kunna tillstyrka detla. Även polisutredningen framhåller att en ordning enligtvilken samhället tar på sig ett ansvar för genomförande och flnansieringav utbildningen är motiverad framför alll av det allmänna intresset att bevakningspersnnalenfår en utbildning snm är enhetlig nch lämpligt avpassad för uppgiften. Denföreslagna ordningen är också enligt utredningen ägnad att leda till lättnaderför de små och medelstora bevakningföretagen, som har uppenbarasvårigheter när det gäller att genomföra den utbildning som föreskrivs enligtnuvarande beslämmelser. Läget är emellertid enligt vad utredningen påpekar ettannat för de större bevakningsförelagen, särskilt de båda dominerande företagenSecuritas med dotterföretag och ABAB. Båda företagsgrupperna har betydanderesurser när del gäller att utbilda sin personal. Det är inte uteslutet att de bl.a.av konkurrensskäl kan finna del förenligt med sina iniressen att anordnautbildning i egen regi även i fortsättningen. Härför talar också det förhållandetatt det sannolikt tar tid innan samhället har byggt ul tillräckligutbildningskapacitet. anser atl företagsintern utbildningskall, åtminstone övergångsvis, kunna ordnas även i fortsättningen på bekostnadav det enskilda företaget. Frågan om personalorganisationernas medverkan vidbeslut om sådan utbildning måste lösas i enlighel med lagen (1976: 580) ommedbestämmande i arbetslivet och de medbestämmandeavtal som träffas med stödav lagen. Någon lösning, som skulle bryla avtalsfriheten på detta område,synes inte lämpligen böra tillgripas. Med hänsyn till den personalomsättningsom råder i branschen, skulle det krävas stora resurser att realisera förslagetom att den snm har gennmgått företagsintern utbildning skall gennmgå särskildprövning vid gymnasiesknia eller vuxenutbildning innan han fårtilldelas självständiga bevakningsuppgifter. Svårigheter torde ocksååtminstone under ett övergångsskede ge sig till känna när del gäller att finnalämpliga examinaiorer. I fråga om personal från företag med välskött utbildningoch slor utbildningskapacitet kommer prövningen knappast heller att fylla någonegentlig funktion. förordar därfär att den föreslagnaordningen förenas med en möjlighet till dispens från kravet på särskildprövning. Kontroll av att bevakningsföretagets utbildning uppfyller de krav somsamhället ställer kan ske inom ramen för tillsynen över företaget, när sådandispens meddelas. Liknande synpunkter förs fram av flera andra instanser,som anser att förslaget bör modifieras väsentligt. ochlänsstyrelsen i framhåller att såväl som ABAB har väl ulveckladeutbildningsavdelningar med inarbetade rutiner. Enligt remissinslanserna synesäven den framtida grundutbildningen kunna bedrivas vid de båda koncernernasskolor. Dessa bör då även kunna anlitas av andra bolag. Samma uppfattning har i , somifrågasätter om inte inbyggd gymnasieutbildning som den huvudsakliga ulbildningsvä-genblir alltför omständlig. Vidare ifrågasätts om förslaget fyller bevakningsföretagenskrav på att få personalen utbildad inom en rimlig tidsperi- 1979/80:122 128 påpekar att av samtliga anslälldaväktare inom bevakningsförelagen i den var anställda hosbevakningsföretag som tillhör ABAB- eller Securitasgruppen. För dessa väktare är det väl sörjt med utbildningen.Utbildningsfrågan för övriga väktare, av väktarkåren, är emellertid tillstörsta delen inte löst. Företagen är i vissa fall så små att de inte harmöjlighet att lösa dessa frågor internt. Mol denna bakgrund borde man enligtlänsstyrelsen pröva antingen att låta samhällel få inflylande över ABAB- eller Securitas-skotaneller också att med dessa som förebild inräita en ny skola snm skulle kunnaöppnas för alla bevakningsföretag med lika rätt till utbildning. En sådan väklarskolakunde med fördel ombesörja all teoretisk grundutbildning och frivillig vidareulbildning.Även den prakliska yrkesträningen kunde ske under väktarskolans överinseendemen i det egna företaget. På i huvudsak samma skäl som har anförts av länsstyrelseni ställer sig även länspolischefsföreningen och polisstyrelsen iMotala distrikt tveksamma till förslagel. Också Svenska brandförsvarsföreningenanser förslaget diskutabelt och framhåller att utbildningen vid elt genumförandeav förslagel måste kumpletteras av förelagens internutbildning. Etl par av de mindre och medelstora bevakningsföretag somhar yttrat sig - och AB Skånevakt - är positivtinställda till tanken att samhället bör överta ansvaret för utbildningen men anserdet tveksamt om den föreslagna organisationen för utbildningen har fömtsättningarför alt fungera. a. pekar företagen på att förslaget är ägnat att leda tillrekryteringssvårigheter, eftersom det förutsätter ett studieuppehåll eftergrundskoleutbildningen. anser det inte troligt atlförslaget kan genomföras och förordar för sin del ett system med enkorrespondenskurs samt varvad utbildning och praktik. Även har den uppfattningen att varvad utbildning skulle varaatt föredra. Sistnämnda remissinstans har dock i så fall ingen erinran mot altgrundutbildning och påbyggnadskurser föriäggs flll gymnasieskolan. Ulredningens förslag avstyrks av nch . Organisatinnerna påpekar isitt gemensamma remissyttrande att utredningens förslag nm enterminskurs igymnasieskolan vilar på den förutsällningen att väktare, efter avsluladutbildning, söker anställning vid ett bevakningsföretag. Många av de ungdomarsom rekryteras till bevakningsföretagen har emellertid lämnat vidca . För behörighet atl påbörja väktarutbildning på egen bekostnadi gymnasieskolan skall de ha fyllt . Utredningens förslag synes innebäraatt dessa ungdomar är beredda att "vänta" eller attavbryta tidigare yrkesverksamhet för atl påbörja väktamtbildning.Organisationerna släller sig tveksamma till attraktionskraften i denföreslagna gymnasieutbildningen, eflersom man slarki kan ifrågasättabenägenheten atl genomgå en väsentligt uiökad väktarutbildning utan alt varagaranterad en anställning i etl bevakningsförelag. Vad gäller såväl denkommunala vuxenutbildningen som bristyrkesutbildningen inom AMU påpekar organisalionernaatt dessa utbildningsvägar kommer att vara tillgängliga endasl på ett fåtalorter i landet. Med hänsyn lill det anförda ifrågasätter organisationerna omden föreslagna samhällsordnade utbildningen förmår att garantera bevakningsförelagentillgång på utbildad arbetskraft. Organisationerna menar i stället alt denföretagsinterna ulbildningen även i fortsättningen kommer alt vara av väsentligbetydelse för väktarulbildningen. Det är därför svårt att instämma iutredningens uppfattning att denna utbildnings- 1979/80:122 129 väg skall få lillgripas endast under ett övergångsskedeoch således utgöra ett undantag till den av samhällel bedrivna utbildningen.Organisationerna kan inte heller flnna några bärande moliv till alt den förelagsinlernautbildningen, såsom den har utformats i utredningens förslag, skall fåanordnas endasl efter överenskommelse mellan de avtalsslulande parterna. Likalitet har utredningen redovisat några skäl till att denna utbildning helt skallbekostas av det enskilda företaget. Med den föreslagna utökningen av utbildningslidenkommer en självfinansierad företagsintern utbildning att bli dyr förbevakningsföretagen och därigenom för kunderna. Detta kan innebära att flerföretag övergår lill "egen bevakning", varvid kvaliteten torde blisämre till nackdel för såväl bevakningsföretag, kunder som för samhället. Ombevakningsföretagen skall bekosta utbildningen bör den enligt organisatinnernainte ha större omfattning än . På i huvudsak samma skäl avstyrks förslaget även avbevakningsrådet, samt ABAB nch . De bådasenare företagen utvecklar ytterligare sina synpunkter. ABAB framhåller i detta hånseende bl. a. att utredningeninte har tagit hänsyn till den faktiska situatinn, som råder inombevakningsbranschen, främst personalrörligheten. Personalnmsättningen inombevakningsbranschen är större än innm många andra branscher. Orsakerna härtillär sannnlikt flera, men de tyngst vägande lorde vara det slora inslaget av natt-ochskiftarbete (sön- och helgdagsarbete). Till bevakningsbranschens speciella prnblemhör vidare enligt ABAB all prndukliunsvnlymen i sturt sett måste bibehållas dagför dag, månad för månad året runt. Detta ställer krav på ett kontinuerligttillflöde av utbildad personal för att ersätta dem snm av nlika skäl övergårtill annan verksamhet. Enligt är de tre utbildningsvägar snm ulredningenföreslår tutalt urealistiska. Utbildning i gymnasieskolan är den allra minst tillämpbara.Utbildning inom ramen för Komvux och AMU skulle i praktiken bara kunna ges påett fålal orter i landet. En sådan ordning skulle dessutom förutsätta bl.a. attbevakningsförelagen samnrdnar rekrytering nch anställning av persnnal liksnmatt de rekryterar persnnal för kummande, ännu ej kända vakanser. Så mångabesvärande nmständigheter är enligt förknippade med de tre angivnautbildningsvägarna att del står helt klart att förelagens rekryterings- uchutbildningsproblem bäst löses genom alternativet företagsintern utbildning. Inte heller anser attdet av utredningen framlagda uibildningsförslaget kan läggas till grund för väktarulbildningen.Förbundel tror inte på de föreslagna utbildningsvägarna. Dessa kan inte på atttillfredsställande sätt tillgodose bevakningsförelagens personalbehov. Flera av de instanser som i enlighet med vad som harredovisats avstyrker utredningsförslaget lägger fram ell alternativt förslagtill lösning av utbildningsfrågan. Bakom detta förslag släller sig , . Svenska tran-sportorbetareförebundet,, bevakningsrådet, ABAB och . Förslaget somhar presenterats i huvudsak på samma sätt av de nämnda remissinsanserna går ulpå alt det skall anförtros åt arbetsmarknadens parter att anordnagrundutbildningen för väktare genom del för parterna gemensamma organel (). TYA skulle därvid svara för kontrollen avutbildningens innehåll och genomförande, medan kontrollen av all bevakningspersonalengenomgått föreskriven utbildning liksom f. n. bör åvila tillsyns- 9 1979/80. 1979/80:122 130 Målsättningen skall i princip vara atttillgodose hela bevakningsbranschens behov, men det har förutsatts allförelagsintern utbildning under TYA:s kontroll även i fortsättningen skallkunna anordnas. Under utbildningsliden skall väktaren vara anställd ibevakningsförelaget. Någnl hinder föreligger inte mot att yrkesutbildning igymnasieskolan, KOMVUX eller AMS införs som elt komplemenl till den utbildningsom skall bedrivas genom TYA:s försorg. Frågan om utbildningens innehåll berörs endast av ett fålalremissinstanser. Enligt ABAB ter sig den av utredningen föreslagna fakiiska uiökningenav den obligatoriska utbildningen omotiverad, särskilt vid jämförelse medordningsvaktsutredningens förslag till obligatorisk grundulbildning förordningsvakter, omfattande mot nuvarande . Man kan enligt ABABheller inte bortse från det faktum att för den inle oansenliga del avbevakningsverksamheten, som man brukar kalla bevakning i egen regi, finns ingakrav på utbildning. Utbildningen i dessa fall, dä förelag eller myndigheterväljer alt lösa bevakningsuppgifien med egen personal blir således helt enfråga mellan parterna. Samma uppfallning har . som pekar på att om enallt större andel av bevakningsverksamhelen lill följd av nya prishöjanderegleringar måste utföras av kunderna själva, så kommer samhället atl förlnrasåväl kontroll som insyn i stora delar av verksamheten. Mot denna bakgrund ochmed hänsyn lill atl kritiken mol bevakningsförelagen primärt avsett deras nrdningshållandeverksamhel förefaller en utökning av väktarutbildning-ens omfattning med ca 50limmar märklig. Även framhåller att detvid en alltför hög ambitionsnivå på utbildningen flnns risk för alt det redannu höga priset för bevakningstjänsterna ökar. Därigenom riskerar man enligt föreningenatl intresset från kundernas sida svalnar. En följd härav är att man får sämrebevakning eller ingen bevakning alls. En slutsats måste bli alt arbetsuppgifternabör differentieras, så att personal med kortare utbildning placeras pä enklarearbetsuppgifter än personal med lång utbildning. Förslaget att i princip även kortlidsanställd personalskall ha genomgått grundutbildning lämnas utan erinran av i Stockholmslän. påpekar dock all det är ofrånknmligt att skapa endispensmöjlighet, något snm utredningen också har avsett. AB Skånevakt ochFolkparkernas centralorganisation anser det nödvändigt alt all personal fårsamma utbildning. Enligt kan behovet av kvaliflceradbevakningspersonal måhända vara större under semestertid än under andra tider. Flertalet av de remissinslanser snm har gått in på dennafråga avstyrker utredningsförslaget. Enligt skulle följden ipraktiken bli alt bevakningsföretagen skulle ställas inför uöverstigligarekryteringssvårigheter, framför allt under semestertid. Bestämmelserna börenligt slyrelsen i stället utformas så att del inte blir möjligt förbevakningsföretagen att regelbundel ta korttidsanställd personal i anspråk ochatt vikarier endast får användas för begränsade göromål. Samma uppfattning harpolisutredningen. samt länsstyrelserna i Malmöhusnch . och ,vilka också avstyrker förslaget, påpekar alt elt genomförande av detta skulleförsvåra företagens oundgängliga behov av korttidsanställd personal undersommartid. Organisaflnnerna fäster uppmärksamheten på atl bevakningsförelagenkan åsamkas kostnader som inte står i rimlig proporflon till möjligheterna atlutnyttja de korllidsanställda, någnt som Prop.1979/80: 122 131 kan få till följd att kundföretagen under semesterperiodernakummer alt stå utan tillfredsställande bevakning. Av en beräknadanställningstid åtgår nära hälften för utbildning. Del måsle ncksåvara elt samhälleligt intresse alt en liilfredsslällande bevakning kan annrdnasunder snmmartid. Svårigheterna att rekrytera summarvikarier kan leda lill altbevakningsföretagen inte kan tillfredsställa de fackliga nrganisalinnernasönskemål nm semesterns förläggning förden nrdinarie bevakningspersnnalen. Denökade frekvensen av kurttidsfrånvarn, ledighet för tillsyn av barn,studieledighet m.m. måste också beaktas. Organisalionerna finner del därförnödvändigt att korttidanställd persnnal ges möjlighet till nbjekian-passad, kurtareutbildning. På i huvudsak samma skäl avstyrks förslaget även av ABAB nchSecuritas. pekar ytterligare på att företagen sum semeslervikarier lillmyckel stur del rekryterar studerande ungdnm. Denna är vanligtivs inletillgänglig för utbildning före avsedd tjänstgöring snm denfullständiga utbildningen nmfattar. Etl genumförande av förslaget kan enligt Securitasmedföra att bevakningsverksamhelen helt lamslås . 3.3 Auktorisaflon, tillsyn och godkännande Förslaget till länsstyrelserna fortfarande skall haansvaret för auklorisalion nch tillsyn av bevakningsföretagen tillstyrksuttryckligen eller lämnas utan erinran av det stora flertalet remissinstanser. 1 fråga om tillsynen avsiyrks förslagel av polisstyrelseni . Polisslyrelsen påpekar att tillsynen, om den skall vara effekliv,förutsätter en fortlöpande kontroll under etl organiserat samarbete medbevakningsföretagen. torde inte f. n. ha ej heller inom överskådligtid erhålla resurser atl anordna en sådan kontroll. Tillsynen bör därförhandhas av polisstyrelserna. Den bör därvid ske under medverkan av bl. a. denövervakningspersonal som dagligdags har kontakt med företagen och derasanställda. Samma uppfattning redovisar polischefsföreningen. lämnar förslaget i denna del utan erinranmen påpekar att den i sitt kommande principbetänkande (se numera SOU 1979:6)föreslår vissa ändringar i fråga om den regionala polisorganisationen.Förslaget innebär atl länspolischefens expedilion, som inom länsstyrelsenhandlägger frågor om auktorisaflon och lillsyn, avvecklas. Länspolischefenblir inte längre tjänsteman i utan förenar i stället sinbefattning med chefsskapel för ett stort polisdistrikt inom länel, i allmänhelresidensortens. Länspolischefen avses ha föredragningsskyldighet ilänsstyrelsen och även i övrigl vara underställd denna. De ärenden snm nuhandläggs på länspnlischefens expeditinn fördelas mellan på ena sidanlänsstyrelsens enheter nch på den andra länspolischefen. Utgångspunkten ärhärvid att länspolischefen på vägnar skall ha ansvaret försådana ärenden som har naturligt samband med hans funkiion som chef för denegentliga polisverksamheten på regiunal nivå. Om polisutredningens förslaggenomförs, bör de nu aktuella ärendena aniingen handläggas av länspolischefen,som då förutsätts ha föredragningsskyldighet inför föriroendemannastyrelsei principiella frågor, eller också falla på en enhet inom . I detsenare fallet får förutsättas alt enheten vid behov biträds av polis- eller pnlischefsutbildadpersunal från länspnlischefens distrikt. Frågan bör studeras närmare vid densärskilda nrganisalions- 1979/80:122 132 undersökningsom behövs för alt polisutredningens förslag skall kunna genomföras. Vadsom föreslås i betänkandet angående tillsynens omfattning och utövningtillstyrks av länspolischefsföreningen. Begreppet inspektion bör dock enligtföreningen förklaras tydligare än som skett. Enligt föreningens uppfattning är inspektiunsverksamhetenendasl en del av tillsynsverksamheten snm bör bestå av flera olika kontrnllåt-gärder,exempelvis förnyad laglydnadsknnlrnll. Begreppet inspektinn har förtillsynsmyndigheten närmasl kummit att nmfatla den del av tillsynen snm ulförsgenom ell besök på platsen hos förelagel och dess olika enheter därbevakningstjänsten utförs med knntrull på fältnivå. Främst av det skälet atltillsynen skall bedrivas likfurmigt nch med samma intensitet gentemnt allabevakningsföretag tillslyrker föreningen atl rikspulisslyrelsen får tilluppgift att utfärda anvisningar för lillsynen m. m. Föreningen ulgår därvidifrån atl rikspolisslyrelsen kommer alt ha erforderligt samråd medtillsynsmyndigheterna innan anvisningarna utfärdas. Föreningen hälsar medtillfredsställelse utredningens förslag om att länsstyrelserna tillförssärskild personal för tillsynsarbetet. Föreningen utgår frän atl frågan omantalet tjänster och deras placering blir föremål för närmare överväganden isamråd med berörda länsstyrelser. Ihuvudsak samma synpunkter förs fram av i län.Utredningens diskuterande partier har enligt ett särskilt värdedå däri ges en utmärkt bild av hur tillsynen bör bedrivs. mening är det angeläget att tillsynen intensifieras. Enhuvudfråga vid tillsynen bör enligt utredningen vara gränsdragningen mellanbevakningsföretagens och polisens uppgifter. Förslagetatl den länsstyrelse som har lillsyn över ett bevakningsföretag även skallsvara för godkännande av förelagets personal tillstyrks av bl.a.polisutredningen, i , ABAB, AB Skånevakt och , samt . Även iStockholms län tillstyrker förslaget, dock under påpekande atl det i varje fallför egen del i så fall behövs personalförstärkning för atl denya uppgifterna skall kunna fullgöras. Förslagetavstyrks av i , som inle anser att nuvarande ordningär förenad med några olägenheler. Enligt kommer ett genomförandeav förslaget att medföra atl handläggningen av dessa ärenden blir delslångsammare och dels mer personalkrävande utan atl påvisbara fördelar erhålls iannat avseende. Härtill kommer att de värdefulla underhandskontakter, som godkännandemyndigheienfår med vaktbolagens avdelningar i länen vid handläggningen av dessa ärendenkommer att försvinna. Dessa underhandskontakter är värdefulla även när delgäller den här nvan nämnda tillsynen sum biträder auk-lurisatiunsmyndighetenmed. Påliknande skäl ifrågasätter även polisstyrelsen i distrikt fördelarnamed förslaget. Enligt pnlisstyrelsen kummer den föreslagna urdningen attmedföra en mycket slor arbetsbelastning med därav föranledda kosinader för aukiorisationsmyndigheterna.De länsslyrelser och polisstyrelser som f. n. är godkännandemyndigheier skulleknappast dra någun nylla av den erfarenhei de har på detta område. De skulletroligen vid bilräde med lillsynen inte få samma möjligheter sum nu atl ulföradenna effekiivt. Prnblem tnrde även uppkomma om ett bevakningsföretag flyttar siltsäte till etl annal län. För att komma till rätta med vissa olägenheter i delnuvarande systemet bör i stället den lösningen väljas alt godkännande- Prop.1979/80: 122 133 myndighelen underrättar auktorisaliunsmyndighelen nm beslulom godkännande för anställning i bevakningsförelag liksom beslut om ålerkallelseav sådant godkännande. får då en fullsländig förleckningöver resp. företags persnnal så alt denna myndighel vid tillsynen överföretagen kan knntrnllera atl de anställda i förelagel har föreskrivet gudkännande. Förslaget avstyrks även av länspolischefsföreningen. Förslagelskulle enligt föreningen medföra att resp. länsstyrelses kontakter med ochintresse för bevakningsförelag som har auktoriserats av annan länsstyrelse minskade.Den länsstyrelse som på begäran av annan länsstyrelse skall lämna biträde vidtillsynen kommer sannolikt inte att engagera sig lika mycket som lidigare ochkanske också brista i erfarenhei. Frågan om elt centralt regisleröver väktarna från knntrnllsynpunkt bör därför i stället tas upp på nytt. 1 kunsekvens med sitt tidigare nämnda förslag um att läggalillsynen på pnlisstyrelserna vill polisstyrelsen i lägga även gndkånnandeförfarandel på polisstyrelserna.Det av utredningen föreslagna förfarandet förefaller tungrott. Del medger inleeffektiv kontroll och lorde medföra längre handläggningslider. Länsstyrelsernatnrde inte heller ha samma behuv av en överblick över de anställda inumbevakningsföretagen nm tillsynen, sum föreslås av pnlisstyrelsen, anförtrus pulismyndigheterna.Skulle ändå behuv föreligga för aukturisa-tiunsmyndighelerna atl föra akluellaförteckningar över företagens persunal, kan enligt pnlisstyrelsen nchföreningen detla utan svårighet nrdnas gennm att förefintliga blankettsetutökas med en knpia avsedd för denna myndighet. En särskild fråga sum berörs av länssslyrelsen i Malmöhuslän gäller möjlighelen att begränsa gudkännande i vissa fall. Länsstyrelsenframhåller att kravel på en väktare i fråga um laglydnad måsle sättas högt. Detskulle förmndligen anses slölande nm en butiksknn-trnllant snm tillgripit varurunder sin tjänsl flck vara kvar i sin funktinn. Möjligheten att umplaceraväktaren till annan tjänstgöring är emellertid beroende av um väktarens gudkännandeåterkallas eller ej.