prop · G3031 · 1979-12-31 00:00:00 — Dettaslår i samklang med vad utredningen yttrat i specialmotiveringen till 12 8socialnämndslagen. Behovet av en långtgående uppsökande verksamhel lorde kunnabegränsas om de sociala myndighelerna ges möjlighel all arbela i små enhelermed lämplig lokalisering. Dalainspeklionen anser del vara väsenlligl attarbelel bedrivs på ell sådant sätt. Möjlighelen atl ulnyllja socialadislriklsnämnder bör härvid beaktas. Också en vidsträckt informalion omsocialtjänsten och den enskildes rättigheter, därvid alla länkbara kanalerulnylljas, kan anlas ha goda effekter. Dessutom bör inle effeklen av en allmänsamhällsinformalion förringas. LO anser atl den uppsökandeverksamhelen är ytterst väsentlig för att framför alli tillgodose de sämslställdas behov av vård och service. Enligt LO:s mening är det emellertid mycketväsenlligl att människomas räll lill personlig inlegrilel respekleras och altden uppsökande verksamheten därför äger rum i form av etl erbjudande avsamhällels sociala ijänsler. Del får inie bli så all människor påtvingasuppfattningar och service som kommu- 1979/80:1 101 Då förfaller myckel av utredningensegen idé med socialljänslen, frihel och frivillighei. LO betonar vidare alldet är den enskilde själv som skall avgöra hur han villlevå så länge det inlegär ul över andra. Kommunförbundel underslryker atlindividens fundamentala rält att själv ha inflytande över sin situation lillfullo skall respekleras även om detla innebär all man kommer i konflikt medsyfiet bakom den uppsökande verksamhelen. Svensku läkuresållskupel påpekaratt uppsökande verksamhel från bör bedrivas mjukt och i enpositiv anda. Man måsle dock betona absoluta skyldighet allsöka upp familjer som undviker kontakt med barnhälsovård, skolhälsovård,barnmedicinsk och ibland barn- och ungdomspsykiairisk expertis. 1 dessa fallmåste den uppsökande verksamheten intensifieras och barnens behov av skydd gåföre föräldrarnas behov av bevarad inlegrilel. Ansvarel här vilar påsocialtjänsten, då barnavårdscentralens karaklär av frivillig sökinstans ej fårförändras. Från barnavårdscentralens sida fordras dock en noggrann individuellbedömning av varje familj innan ärendet rapporteras till : manmåste kontrollera att familjen ej har skäl all utebli från barnavårdscentral,såsom t.ex. regelbundna kontroller på barnklinik eller barnpsykiatrisk klinik,vilket kan göra barnavårdscentralkontroller onödigt belastande. Huvudprincipenbör dock vara att även sjuka och handikappade barn går på ordinariebarnavårdscentralsbesök. Andra remissinsianser som i dettasammanhang betonar viklen av skydd för den personliga integritetenärjuslitiekunslern, länsstyrelsernu i Slockholms, och Kronobergslän. Klippuns och kommuner samt . 7.3 Allmänt inriktade insatser De remissinstanser som har yttratsig i ämnel understryker över lag betydelsen av en lällfaUlig information somnår ul till breda grupper. Från denna ulgångspunkt förs fram olika synpunkterpå informationens innehåll och utformning. i lånanser att en förutsättning för att den nya skall få denbetydelse som utredningen förväntar sig är atl aUmänheten ges en bred ochallsidig information som talar om de rättigheter och tjänster somsocialtjänsten kan erbjuda. Men det behövs även -och framför allt - eninformalion som syftar lill alt förändra allmänhetens inställning lillsocialvård och sociala problem. En bältre kunskap bland allmänheten om deförhållanden i samhället som skapar problem för enskilda människor kan enligtlänsstyrelsen förhoppningsvis leda till ökad tolerans - kanske även frivilligahjälpinsatser - och därmed minska risken för so- 1979/80:1 102 cial ulsiölning och isolering. Nya informalionsmetoder därsocialljänslen I.ex. medverkar i informalion på skolor och arbetsplatserbehöver därför prövas så all kunskaperna förbättras om olika gruppers villkor isamhällel. Även kommun anser det väsenlligt alt informationen i större utsträckningriktar sig lill skolan. vill framhållaviklen av informalion om socialpolitik och socialljänsl till medborgare iegenskap av föräldrar och vuxenslude-rande. Samverkan om informationensuppläggning och innehåll med föräldraorganisationer och elevorganisationerbedöms som värdefull i detla sammanhang. Länsslyrelsen i lån anserall utredningen allt för lilel har belyst har tänkt sig allinformationsverksamheten skall ulformas. Ulredningen omnämner etl flertal målför informationen, men nöjer sig därefter med atl framhålla, atl slorasvårigheter föreligger att nå vissa behövande grupper. Olikheten iprogramomfatlning mellan de olika kommunerna är slor och skapar enliglulredningen samordningsproblem. Länsslyrelsen ef lerlyser här en meraspecificerad skrivning om hur och i vilken omfallning de enskildasocialnämnderna åläggs alt föra ul information lill målgrupperna. Dennaspecificering är enligt också önskvärd från ekonomisk synpunkleftersom socialnämnden skall kunna motivera sina anslagsäskanden inför varjebudgetår. atl den sociala informationen har haft svårt atl nå fram fill allagrupper i samhällel och all ulredningen har pekat på detta förhållande.Informationsproblematiken ulvecklas dock inte närmare i betänkandet. saknas en djupare analys av informationens principiella inriklning ochbelydelse. Nämnden vill därför betona vikten av alt informationen ses som enintegrerad del i den förebyggande sociala verksamheten och del socialabehandlingsarbetet och atl informationen får en mer framträdande roll än f n.i den kommunala och statliga budgelen. Nämnden framhåller vidare atlulredningen inle närmare lar upp hur informationen konkret skall föras ul.Detla är enligt nämndens uppfattning en grannlaga uppgift och det är intemöjligt all fastställa en definitiv arbetsfördelning för informationsarbetetmellan olika sociala organ. Nämnden vill ändå framhålla några principer som börvara vägledande i detla informationsarbete. För det försia kan och bör visslinformationsmaterial tas fram cenlrall. Detta som en service åt kommuner ochlandsting för att dessa inle skall behöva la fram eget malerial. För det andraär del viktigt atl planeringen och samordningen sker så att onödigtdubbelarbete undviks. Atl gå ul med dubbel informalion från exempelvis socialstyrelsenoch kommunförbundet eller från olika regionala förvaltningar är enligl nämndensmening olyckligt. För det tredje är det väsentligt alt både korl- ochlångsiktiga informationsprogram utvecklas. Detla innebär bl.a. alt olikainformationsinsatser las med och budgeteras redan i proposilionsarbetet medanledning av socialulredningen. 1979/80:1 103 Nämnden anser atl en principplanför hur informationen skall föras ut lill medborgarna måsle ularbelas ochrealiseras. All information om socialljänslen och sociallörsäkringslillägg nårallmänhelen är enligl nämnden en förulsällning för all reformen skall kunnagenomföras. Del är enligl nämndens uppfaUningockså av siörsla belydelse all utbildningen av de berörda personalgruppernaoch informationen ses som en inlegrerad enhel. Principplanen bör allisåomfalta både information och ulbildning. I ulbildningen kan ocksåinformalionsbeleende ingå som en del. I ulbildning och informalion till de somkommer all arbela enligt den nya sociallagstiftningen måsle nya grupper somtraditionellt inle berörts tidigare komma att ingå. Del gäller t.ex. polis,domstolar, lärare, arbetsförmedlingen, distriktssköterskor, försäkringskassoroch kriminalvård. Den samverkan och helhetssyn som förordas i ulredningen slällerslora krav på utbildning och information till dessa grupper. Vidare anslutersig nämnden lill utredningens bedömning all slora informationsbehov inte ärtillgodosedda. Etl allvarligt problem är all få konlakl med de grupper sombehöver information och förebyggande ålgärder. Frågoma kring dessa behov måsleenligl nämnden ges ökad betydelse. Detla innebär atl de som har informationsansvari dessa frågor måsle ges större resurser. Ökade krav på dessainformationsansvarigas insatser när del gäller samordning, begriplighet ochtillgänglighet måste också ställas. i länanser att socialvårdsinformationen är en utomordentligt svår och vikligfunktion. Strävan måsle vara aU effektivt nå ut med informationen lill allamedborgargrupper - och allra främsl de mest eftersatta. måsle manenligl länsslyrelsen etablera goda kanaler för information från medborgama lillmyndigheterna. Detla är en nödvändig förutsättning för all samhällelssocialvårdsinsatser skall kunna optimeras och komma de bäst behövande tillgodo. påpekar vidare att informationen är en mycket grannlagaverksamhet, där stränga sekretesskrav måsle sättas upp i frågor som rör denpersonliga inlegrilelen. Detta förhållande påverkar naturligen myndighelemasmellanhavanden med massmedia. I opinionsbildningen kring socialpolitiken måslevid sidan av myndighelema organisationema spela en tongivande roll. Del finnsenligl djupgående fördomar om "avvikande beteende" ochde allmänna kunskaperna om socialpolitikens uppgift och innehåll är mångagånger bristfälliga. Del är därför viktigt atl väl tilltagna resurser avsättsför atl öka informationen och stimulera opinionsbildningen i sociala frågor.Massmedia har med sin slora genomslagskraft ett alldeles specielll ansvar pådelta område. - Viklen av att i ökande utsträckning ta massmedia i anspråk förden sociala informationen understryks även av och . kommun menar att den socialainformationen, som dock i något avseende rör de flesta människorna i samhället,i de flesta kommuner är 1979/80:1 104 försummad i förhållande lill annan samhällsinformation,t.ex. om verksamhet, om arbetsförmedlingen, ombostadsbidrag till barnfamiljer, om kulturulbudel m.m. Hänsyn lill språkligaminorileler måsle enligt kommunens mening las vid ulformningen av den socialainformationen. HandikappjÖrbundens centralkommittéslår fast all medborgarnas räll lill information är grundlagsfäst. Del innebärenligl kommittén att alla medborgare måsle kunna nås av informalion vilketbl.a. kräver speciella insalser för blinda, döva, dövblinda ochutvecklingsstörda. Kommittén framhåller vidare att olika organ svarar för olikahjälpåtgärder och finner det därför viktigt atl kommunens socialnämnd initieraren samlad informalion. Varu kommun anser att det är viktigt atl den socialainformationen sker på lokal nivå. Enligt kommunens mening bör man dock påcentral nivå kunna ge kommunerna råd om hur informationen skall gå till och sammanställavisst informationsmaterial i stil med socialkatalogen. kommun påpekar bör överväga formerna för informationsinsatserna i små kommuner medbegränsade resurser. kommun framhåller atl den nya kommunallagen gerkommunstyrelsen ett övergripande ansvar för kommunens information. Denna lagoch förslaget till socialtjänstlag överensslämmer alltså inte, varför lagarnabör samordnas. Ansvaret för informationen om bör enligtkommunen ligga på socialnämnden. Flera remissinstanser, bl.a. iVästernorrlunds län. Klippuns kommun och LRF understryker betydelsen av atlinformationen ges en klar och lättfattlig ulformning. LO vill starkt underslryka densociala informationens betydelse och framhåller att informationen kommer altspela en stor roll i den ändrade karaktär skall få. Det är dåenligl LO viktigt atl organisationslivets informationsverksamhet ges allttänkbart stöd. Det är vidare LO:s bestämda uppfattning atl den information somknyter an till organisationernas idéburna verksamhet också är den som bästförstås av allmänheten och särskill de s. k. resurssvaga grupperna. Däremolkan en alllför stark betoning av den rena kommunala informationen bli ell svårtkonkurrensmedel för föreningslivet. Andra remissinsianser som betonarvärdet av den sociala informalion som kan ges av föreningar och organisationerär s/a/e/ti- ungdomsråd samt och kommuner. påpekar atl detunder har bedrivits en försöksverksamhel med socialsamverkan i kommunen. Verksamheten omfattade bl.a. information och ledde idenna del fram till följande slutsatser. Personal, som har omfattande kontakt med allmänheten, haren viktig roll som informatörer om samhällets hela utbud av service.Orientering om olika samhällsorgans verksamhet genom kunnig perso- Prop.1979/80:1 105 förstärkt av informationsmaterial och genomstudiebesök, är ell verksamt medel att stimulera personalen i denna uppgifl. Organiserade former för samveikarii behandlingsarbete kräver atl berörd personal får kunskap om olika organsarbelsformer och resurser och tillfälle all gemensaml diskulera mål och meloderi arbelel. Utbildning, styrd av personalensförutsättningar och önskemål, måste ingå som ell vikligl led i introduktionenoch som elt fortlöpande stöd i ulvecklingen av gemensamma handlingslinjer ocharbetsmetoder. En fristående informationscentralkräver ell relativt slorl befolkningsunderlag men kan då fylla en vikligfunktion som heltäckande och neulralt in-formalionsställe. Förstärkning av olika receptionermed informationsmaterial från olika håll är ell enkelt medel atl förbättrainformationen till allmänhelen. Områdeslokaler för enbarlinformalion har svårt all bli godtagna. Informationen bör ingå som en del ibefinllig verksamhel vid vårdcentraler, bibliotek etc. Faktablad, som innehåller ettkoncentrat av upplysningar om en viss verksamhel, kan utnyttjas både som stöd iolika personalgruppers informationsarbete och som information lill allmänheleni viss fråga. lik den i ,är etl hjälpmedel som underiättar och breddar personalens och förtroendemännensinformation till allmänheten. Den kräver dock introduktion och resurser förå-jourhållning. En samordnad katalog hell anpassadlill servicen inom en kommun och med genomarbetad indelning och lätlbegripligtext bör ulgöra basen i myndighelernas gemensamma information tillallmänheten. Utvärderingen av informationsinsatsernavisar all material av typ kommunkatalog och faktablad observeras jämförelsevismer än allmänt tillgängliga broschyrer och annonser. Information via TV och postförsänlmaterial får den bredaste spridningen i olika grupper av medborgare och ocksådet bästa mottagandet. Ulöver en allmän information behövs dock riktadinformation lill grupper i viss aktuell situation, t.ex. äldre (som närmar sigpensionsåldern), barnfamiljer, handikappade, arbetslösa m. fi. 7.3.2 Burns och ungdoms omvårdnud och utveckling Utredningens förslag om åtgärderför barns och ungdoms omvårdnad och utveckling behandlas av ett slort anlalremissinstanser. Dessa för genomgående fram uppfattningen alt socialtjänstenpå della område har en av sina viktigaste uppgifter. Flera remissinstanseranser att utredningen inte tillräckligt noga har beaktat de ungas rält tillskydd och stöd. Även annan kritik mot förslaget förs fram. Det råder delademeningar bland remissinstanserna om den föreslagna utvidgningen av begreppelbarnomsorg till att omfatta hela den del av den kommunala somavser verksamheten för barn och ungdom. 1979/80:1 106 Kommunjörhiindct inslämmer iulredningens uppfaUning atl de mål för verksamhelen som finns angivna ibarnomsorgslagen i framliden skall gälla hela samhällels omsorg om barn ochungdom. Förbundel saknar dock en analys av vad de föreslagna målen innebär . Enligl förbundets mening bör vidare målen gälla även omviss del av verksamheten - t.ex. frilidsgårdsverksamhel och kullurellaaktiviieler -handhas av andra kommunala organ än socialljänslen. Slutens ungdomsråd anser all manvid målformuleringen, utöver de mål som ulredningen har föreslagil, även börknyla an lill de allmänna mål för samhällels ungdomspolilik som harfaslslällt. Länsslyrelsen i länuttrycker besvikelse över all hela den del av den kommunala somavser verksamhelen för barn och ungdom las upp under rubriken barnomsorg iförslagel lill socialtjänsllag. Samhällels problem med ungdomen och ungdomensegna problem är enligl länsslyrelsen av sådan siorieksordning altungdomsomsorgen måsle ges en egen ulformning med lagfäsi skyldighel försocialnämnden all göra upp en plan för den liksom för bamomsorgen. Även Falukomniun finner all del föreligger behov av en särskild plan för kommunens ungdomsverksamhet. LO betonar all en myckelverkningsfull form av bislånd ulgörs av en väl ulbyggd barnomsorg. och underslrykervärdel allmänl sett av insalser på delta område. påpekaralt en mycket slor del av de sociala problem människor lider av kan hänföraslill bristfälliga förhållanden i barna- och ungdomsåren. Det måsle därförenligl förbundel vara en av socialljänslens allra vikfigasle uppgifler altsörja för barns och ungdoms behov. Del kommer också all slällas slora krav påsamhällel i fråga om ulbyggnad av barnomsorg m.m. Även på skolans område kommerdet all krävas slora insalser. Här bör enligl förbundels mening organisationernasmöjligheler all göra insalser tillvaratas på elt betydligt bällre sätt än somhittills varil fallel. finner att enulomordenlligl viklig del av de allmänt inriktade insalserna är förskole- ochfrilidsverksamhelen som har tilldragit sig speciell uppmärksamhet under senarelid. Här finns enligt kommunen en bred uppslutning från hela samhället för ensnabb ulbyggnad. Au dessa planer kan förverkligas har en avgörande betydelseför socialvården som helhet, vilkel får ses mot bakgrund av all förskolankommil all bli socialvårdens främsla medel inom den förebyggande barnavården.Föreningen år av samma uppfaUning och framhåller vidareall förskolan är en unik resurs i del uppsökande arbetet i och med atl den harkontinuerliga, nära konlakler med såväl barn som föräldrar och därigenom är ennaturlig bas för olika insatser. För all ulredningens inlen-lioner omförskolans belydelse i del förebyggande sociala arbelel skall uppfyllas krävsdock enligt föreningen god tillgång på plalser, hög kvalitet i 1979/80:1 107 verksamhelen och framför alli speciella insatser för debarn, som behöver del. I delta arbele behöver förskolan lillräckligl medutbildad personal samt lillgång lill handledare och konsuller. En sådansalsning kräver all slora resurser slälls till förskolans förfogande. Även statens invandrarverk anseratl förskolan måste få en cenlral placering i barnomsorgen. Via den öppnaförskolan kan man nå även hemmaföräldrar och olika åtgärder för slöd och hjälpi föräldrauppgiflen fär en naturlig anknylning lill förskolan. Kommunernamåsle vidare enligl verkels mening aktiveras all genom uppsökande verksamhelmotivera invandrar-föräldrar all låla barnen ta del i den hemspråkslräning, somlagen ger dem räll lill. Verkel påpekar atl gällande barnomsorgslag, somföresläs ingå i socialljänsllagen, föreskriver att barn som av fysiska,psykiska, språkliga eller andra skäl behöver särskill slöd i sin utveckling,skall anvisas plals i förskola redan . Såvälinvandrarulredningen som barnstugeutredningen har utförligt moliveralinvandrarbarns behov av förskolevislelse och akliv hemspråkslräning.Slalsbidrag lill hemspråkslräning beviljas för sexåringar medan lagenföreskriver förskola i lidigare åldrar för barn, som av språkliga skäl behöversärskill slöd i sin utveckling. Enligt verkets uppfattning skallhemspråkslräning i förskolan ges även äl barn . 1 annal fallföreligger risk all hemspråksreformen kommer all förfuskas. Verkel anser allslalsbidrag bör utgå för samtliga invandrarbarn som dellar i hemspråkslräning.Verkel påpekar dock alt man inte får glömma, all föräldrarna ulgör deviktigasle förmedlarna av hemspråket. Invandrarföräldrarna skall däiför på etllidigl stadium upplysas om hemspråkets belydelse för barnels personligautveckling. Svenska läkaresällskapetunderslryker behovet av psykologiskl stöd under gravidiielen ochbarnavårdscenlralemas cenirala roll vid uppföljningen. En förulsällning -vilken inle är uppfylld - är dock enligl sällskapet alt bammorskor vidmödravårdscentral och sjukskölerskor vid barnavårdscentral får lillräckligulbildning och slöd av psykologisk expertis i della arbele. Sällskapel delarulredningens uppfattning all det är väsentligt alt antalet nyfödda persjuksköterska begränsas och anser del rimligl all en riksnorm angående barn persjuksköterska anges i författning eller i direktiv från socialslyrelsen. Sloravariationer och olika priorileringar hos skilda huvudmän medför enliglsällskapet stora geografiska orällvisor, som inte beror på brist påutbildad personal, utan på skillnader i antalet inrättade tjänster. -Läkaresällskapel anser vidare att en samordning av landstingens ochsocialtjänstens barnavårdande resurser (bamavårdscen-traler,distriktsläkarvård, barnpsykiater) är väsenllig. Här bör ell konstruktivtsamarbele utvecklas så alt man utnylljar varandras kompetens och resurser,som dubbelarbete kring enskilda familjer undviks. Sällskapel menarall överensstämmande geografiska ansvars- och uppiagningsområden väsenlligtunderlättar dessa funktioner och kontakter. Om samma personal inom ettgeografiskt litet område engageras såväl i föräld- 1979/80:1 108 rautbildning som i uppsökande och terapeutiskt arbete kanman på ett naturligt säu överbrygga klyftan mellan allmänl förebyggande ochindividinriklade insalser. För all bibehålla sin kunskap och kompelens börockså personal av della slag arbela såväl inom förebyggande som behandlandeverksamhel. Förslagel all ge regeringenbemyndigande alt meddela ytterligare föreskrifter om förskole- ochfritidshemsverksamhelens organisation och omfallning kritiseras avKommunförbundet som menar alt den föreslagna regeln sirider mol 8 kap. 5 8regeringsformen, enligt vilken sådana föreskrifter skall meddelas i lag.Regeringen kan enligl förbundels mening inle heller genom lag bemyndigas altulfärda sädana föreskrifter. Förbundet påpekar vidare all regeln inte finns ii gällande bamomsorgslag och atl den skulle kunna medföra en slallig slyrning.Även stuiskontrollkommitlén är Iveksam lill förslagel från konstitutionellsynpunkt och anför. Av 8 kap. 5 8 regeringsformenframgår all grundema för ändringar i rikels indelning i kommuner saml grundemaför kommunernas organisation och verksamhelsformer och för den kommunalabeskallningen skall bestämmas i lag. I lag meddelas också föreskrifter omkommunernas befogenheter i övrigl och om deras åligganden. saknarbefogenhel atl delegera beslulanderällen lill regeringen i frågor som avser bl.a. kommunernas organisation och verksamhelsformer (jfr 8 kap. 7 8 RF). Såvillkommilién kan bedöma lorde det sålunda krävas att alla mera väsenlligaföreskrifter om förskole- och fritidsverksamhetens organisation och omfallninginlages direkl i socialtjänstlagen. För befogenhet all meddela renaverkslällighetsföreskrifter och andra föreskrifter som inle enligl regeringsformenbehöver ges i lag krävs inle något bemyndigande av del slag som har tagits in iden föreslagna 17 8 socialtjänstlagen. TCO finner del överraskande atlsocialulredningen inlegrerar den gällande barnomsorgslagen i sill förslag lillsocialtjänstlag ulan atl diskulera behovel av ändringar i regleringen av dennaseklor. TCO vill i detta sammanhang hänvisa till del kongressbeslut som togsav TCO-kon-gress om barnomsorgens utbyggnad. Detla innefattade bl.a.krav på obligatorisk förskola för alla fem- och sexåringar ,heldagsförskola och fritidshemsplaiser, molsvarande full behovsläckning lillbörjan av 1980-lalel. Dessa mål föreslogs uppnås bl. a. genom Ivingandelagregler för utbyggnaden innefattande regler för markreservation vid planeringav bosladsområden, regler för ulbyggnad i befintliga bosladsområden och reglerför fördelning på olika omsorgsformer. Vidare föreslogs all förskoleplanernaskulle kompletteras med regler för kvalitetshänsyn i fråga om personaltäthet,personalens utbildning och fördelningen på olika personalkategorier. Dessaregler föreslogs inlagna i en stadga till den reviderade förskolelagen. TCOmenar att delta kongressbeslut kan ses som ett exempel på organisationens synpå samhällsplaneringen och behovel av styrmedel för att viktiga sociala målskall kunna uppnås. TCO konslalerar emellertid all so- 1979/80:1 109 cialulredningen när del gäller barnomsorgen har nöji sigmed atl föra över nu gällande allmänna lagbeslämmelser till den föreslagnasocialljänsllagen. Utredningens förslag på denna punkl kommer därför enligtTCÖ:s mening inle alt lillräckligl påverka utvecklingen av denna vikligaförebyggande funktion.