prop · G3032 · 1979-12-31 00:00:00 — Del kan också rent principielltstarkt ifrågasättas om rätta vägen all göra det lättare för Oänsiemännen attklara sig från brydsamma tolknings- och lillämpningssiluaiioner är att genom enlagregel minska det straffbara området vid åsidosättande av sekrelessplikl.Följden kan bli att Oänsle- Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 566 männenblir mindre noggranna vid bedömningen av sekretessfrågor och i stället"chansar", varigenom det sekretesskyddade intresset sätts i fara. Åtskilliga remissinstanserär kritiska mot den föreslagna brottsrubriceringen. Regeringsrätten framhålleratt meningen är att slraffsladgandet i 20 kap, 3 § BrB skall täcka också sådantobehörigt röjande av sekreiesskyddad uppgift som sker genom att en allmänhandling som återger uppgiften utlämnas, I motiven lill föreslagen ändring avdenna paragraf anförs all del visseriigen kan te sig någol oegentiigl atlbenämna den straffbara gärningen brott mol lystnadsplikl när den begås genomall handling lämnas ut och när ordet tystnadsplikt inte har använts i denföreslagna sekretesslagen men all redan nu brollsbenämningen betecknar ettröjande av sekretessbelagd uppgift genom lämnande av information i skriftligform. Regeringsrätten vill med anledning av vad sålunda anförts framhålla altdefinitionen i 1 kap, 2 § lagförelagel blir av myckel central karaktär.Gärningen bör i 20 kap, 3 § BrB kallas brott mot sekrelessplikl, eftersom delär en sekrelessplikl som föreskrivs i 1 kap, 2 § lagförelaget,Brotlsbalkssladgandet skall visseriigen vara tillämpligt också då annan änoffentlig funktionär bryter mol en för honom gällande tystnadsplikt, menbrollsbenämningen bör ulan olägenhel kunna användas också pä sådan gärning,Gämingsbeskrivningen måsle också utfonnas på sådant sätt alt den otvetydigtomfattar brytande av förbehåll,som meddelats i samband med utlämnande avuppgift. Enligt yA:är en central fråga vilket tillämpningsområde 20 kap, 3 §BrB bör ha, JK delar uppfattningen all paragrafen bör omfatta såväl brott mottystnadsplikl i egentlig mening som röjande av sekretessbelagd informationgenom utlämnande av skriftlig handling. Den använda brollsbenämningen ärdärmed mycket oegentlig, i synnerhet som förelaget till sekretesslag över huvudtaget inte nämner ordet tystnadsplikt i den del av lagen som innehåller demateriella sekretessreglerna. Även om detta ord förs in i 1 kap, 1 § eller ev,i lagens rubrik finns det enligt JK:s mening anledning att överväga en annanbrotisbenämning. Den i promemorian avvisade benämningen "sekrelessbrott"synes JK myckel lämplig. anser alt benämningen sekrelessbrott äratt föredra framför brott mot tystnadsplikt. menar attden föreslagna brottsbenämningen är språkligt missvisande. ,och föreslår som brolls-mbricering brott molsekrelessplikl. Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 3 -. Sammanställning av remissyttrandena översocialutredningens betänkande (SOU 1977:40) Socialtjänst ochsocialförsäkringstillägg. Lagar och motiv. Handlingssekretess, tystnadsplikt och socialregister Efterremiss har yttranden över socialutredningens (SU) betänkande kommit in frånregeringsrällen, justitiekanslern, riksåklagaren, , kammarrätten iGöteborg, kammarrätten i , ,, brottsförebyggande rådet, datainspektionen, överbefälhavaren,, riksföreäkringsverket, statskontoret, statistiskacentralbyrån, riksrevisionsverkel, , ,universilets-och högskoleämbetet, , ,statens invandrarverk, statens planverk, , länsstyrelserna iStockholms, , , , , ,, , , , , , , , , , , , ,, , , och Norrbotlens län,, , statenshandikappråd, , familjelagssakkunniga,ungdomsfängelseutredningen, decenlraliseringsutredningen (Kn 1975:01),utredningen (Ju 1977:08) om barnens rätt, barnomsorgsgruppen (S 1973:07),socialpolitiska samordningsutredningen (S 1975:02), hälso- och sjukvårdsutredningen(S 1975:04), utredningen (Fi 1976:06) om kommunernas ekonomi,studiestödsulredningen (U 1975:16), sysselsättningsulredningen (A 1974:02),1974 åre utredning (A 1974:08) om en allmän arbetslöshetsföreäkring. efter hörande avsamtliga landstingskommuner, , , ,, ,, , , , , , ,, , , , , , , , ,, , , , , och kommuner,(), Tjänstemän- Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 3 568 nenscentralorganisation (TCO), Centralorganisationen /SR, . ,, Föreningen , , , , , . Föreningen ,, , . Sjukvårdens och socialvårdens planerings- ochrationaliseringsinstitut (SPRI), vid Stockholmsuniversitet. narkolikaupplysning (CAN), . , , Riksförbundei motalkoholmissbruk. , Riksförbundei förhjälp åt läkemedelsmissbrukare, Riksförbundei för social och mental hälsa.Föräldraföreningen mol narkotika. och Skola, Kommunal- ochlandstingsanslällda familjerådgivares förening. Svensk kuraloreförening.Övervakarnas riksförbund. Svenska Diakonsällskapel, förenadestudentkårer. Socialhögskolomas studenikärere organisation. Svenska rödakorset, , . Svenska kyrkansdiakoninämnd och Föreningen i samhället. Dessutomhar yttranden kommit in frän ell stort antal andra kommuner, organisationer,föreningar och enskilda. Omkring hälften av alla remissinstanser berör SU:sförslag om handlingssekretess, tystnadsplikt och socialregister, Remissinstansernaansluter sig i slor omfattning till SU:s förelag. Man betonar därvid ofta ilikhet med att de föreslagna beslämmelserna är enkla och klarasamt ger skydd för den enskildes personliga integritet. Tillde remissinstanser som hell eller delvis tillstyrker SU:s förslag tillsekretess på socialvårdsområdel hör regeringsrätten, , ,länsstyrelserna I , , , Haltands. , ,, och . ,flenalei kommuner som har yttrat sig i frågan, LO, TCO, SACOISR, ,, Föreningen , och Svenska läkaresäU-skapet. Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 3 ' 569 Någraremissinstanser avstyrker hell eller delvis SU:s förslag till sekretessregler.Man förordar i allmänhet att sekretessreglerna på socialvårdsområdel i ställetskall fä den utformning som har föreslagits i justitiedeparlemenieis promemoria(Ds Ju 1977:11), Till dessa remissinstanser hör kammarrätten i ,, datainspektionen, länsstyrelserna i ochGöteborgs och län. Flera andra remissinstanser tar inte ställning föreller emot SU:s förslag men erinrar om betydelsen av alt sekretessen påsocialvårdsområdel inte försvårar samverkan med andra vårdområden. Regeringsrätten-som i sitt yttrande behandlar bådejusiitiedeparlemenlels promemorieförslag ochSU:s betänkande i sekretessdelen - avvisar för både sjukvårds- ochsocialsekrelesserna en uppdelning på två sekrelessnivåer, en starkareförlroendesekretess och en svagare för uppgifter som inte har lämnats iförtroende. Den förtroendesekreiess som har föreslagits i departementspromemorianför sjukvården gör det enligt regeringsrätten nödvändigl alt i palienOournaleroch liknande handlingar markera om en införd uppgift har förtroendekaraktär.Uppdelningen av sjukvården på etl område där förtroendesekretess inte gällerlar vidare föga hänsyn till patienternas och deras anhörigas behov av skydd motinsyn i känsliga personliga angelägenheter. Regeringsrätten framhåller all idetta hänseende går ingalunda någon skiljelinje mellan sjukvård som ej innebärmyndighetsutövning och annan sjukvård. Utan en regel om sekretessens fortlevnadi oförändrad form vid vidarebefordran mellan myndigheter skulleförtroendesekrelessen också kunna gå över lill en mindre grad av sekretess. Regeringsrättenpåpekar vidare att både sjukvården och socialvården är myckel personaliniensivaoch rymmer ell stort antal personalkategorier med mycket skiftandefömtsättningar att hantera sekretessregler. Dessa måsle därför vara så enklaoch lättillämpade som möjligt. Inte minst viktigt är att vederbörande införpropåer om utlämnande av uppgifter har ell klart handlingsmönster alt följa.Med ett skaderekvisit uppstår alltid möjlighel för den som vill ha uppgifterutlämnade att argumentera för atl utlämnande i själva verkel är tillåtet. Regeringsrättenförordar all inom sjukvård och socialvård skall gälla en enhetlig sekreiess föruppgifter om enskildas personliga förhållanden av i princip absolut karaktär.Till dessa verksamhetsgrenar bör också hänföras verksamhet som avser omprövningav beslut samt lillsyn. Från sekretesskyddet bör undanlag föreskrivas enligtprinciper som har angetts i departementspromemorians lagförslag med vissakompletteringar. Den för sjukvården och socialvården gällande tystnadspliktenbör i hela sin omfattning genombryta meddelarfriheten. Regeringsrällenanmärker all den reglering av sjukvårds- och socialvårdssekreiessen som manförordar i stort sett Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 3 570 följerde riktlinjer som har föreslagits av SU, Socialstyrelsenanser atl i princip bör gälla att den berörde ges största möjliga insyn isociahjänstens handlande, medan han själv i möjligaste mån fär avgöra om och ivilken usiräckning uppgifter om hans personliga förhållanden skall lämnas ultill andra. Härigenom åstadkommer man de bästa förutsättningarna för ettförtroendefullt förhållande mellan sociahjänsten och allmänheten och för utvecklingav en arbetsmetodik som bygger på den hjälpsökandes medansvar för åtgärder ochbehandling. Socialstyrelsenframför vissa synpunkter som berör både departementsförslagel och SU, Styrelsenkan inte finna all förslag uppfyller de krav på enkelhetsom socialutredningen förespråkar och befarar att det skulle vara svårt försociahjänstens hela personal att hålla sig väl orienterade om de relativtkomplicerade beslämmelserna. Enligt jusiitiedepartemenlels förelag skallsekretess gälla för sociahjänsten rörande enskilds personliga förhållanden omdel ej måste antas all uppgiften kan röjas ulan men för den enskilde och hansnärstående. Det blir således myndigheten som skall avgöra om utlämnanden avuppgifter kan skada den enskilde. föreslår alt huvudregelnskall gälla all uppgifter om personliga förhållanden är hemliga och att denenskilde i de flesta fall skal! lä avgöra om uppgifter skall utlämnas. Vissaundanlag föreslås beroende på annan lagstiftning som skyddar barns,utvecklingsstördas och psykiskt sjukas intressen saml vissa samhällsintressen,- Styrelsen ansluler sig i princip till socialuiredningens förelag medmoiivering all bestämmelserna är enkla och klara saml ger skydd för denenskildes personliga integritet. Vidare anser styrelsen all gemensammabesiämmelser bör gälla för sociahjänsl och sjuk- och hälsovård för att ge godaförutsättningar för samverkan mellan de båda områdena. Riksförsäkringsverketanser all enhetlig sekreiessregel ulan någon form av skaderekvisii och ulansärbehandling av förtroendesilualioner bör införas, SU:sförslag jämföre med departementspromemorians av i länsom bl, a, framhåller följande. Defaktorer, som kan anses särekilt beaktansvärda när det gäller att bestämmasekretessen inom socialvårdsområdet är I) enkla och klara regler förtillämpningen av sekretessen, 2) intresset av skydd för enskilds personligaförhållanden och 3) allmän insyn i och kontroll av myndigheternas verksamhet.Även om den försia faktorn är den kanske minst betydelsefulla saknar den inteintresse, Reglema måsle vara så utformade atl de blir lätta all tillämpa. Deltabl, a, med hänsyn lill atl del aren vid krets av Oänsteman med skiftandeförulsältningar, som skall tillämpa dem. Tjänstemännen måste i möjligaste månbefrias från svåra avgöranden, Atl reglerna är enkla är naturligtvis önskvärtäven frän klienternas synpunkt, Behovel av entydiga regler om sekretessen äralltså enligt mening angelägel all tillgodose, - Del kan måhändapåslås atl följden av alt reglema görs enkla kan bli atl sekretessen fär envidare omfattning än som i och för sig är motiverat. anseremellertid inte ett sådant skäl tillräckligt vägande för att underiåta all görareglerna enkla och klara, - Den andra faktorn, intresset av skydd för enskildspersonliga förhållanden, bör tillmätas slor betydelse vid bedömningen av sekretessens omfattning, av socialuiredningens Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 3 v,- 571 huvudmålhar varit all åstadkomma regler som kan skapa förutsättningar för ettförtroendefullt förhållande mellan deri framlida sociahjänstebs organ och dessklienter. Besluten skulle med ell sådant förhållande kunna fattas isamförstånd. Om klienten kan misstänka atl hans inlresse av diskretion ejkommer all tillgodoses blir han troligen obenägen atl samarbeta i önskvärdomfattning. Myndigheterna kan då inte fungera som man fömtsall isocialuiredningens förslag, - Även intresset och behovet av allmän insyn ochkontroll av myndigheternas verksamhet är berättigat. Frågan är dock hur tungtdenna faktor bör väga i förhållande lill den enskildes inlresse av sekretessför personliga förhållanden, Länsslyrelsen anser att den enskildes intresse iprincip bör ha företräde framför det allmännas. Ett skaderekvisit så utformatatl bevisbördan vilar på den som vill hävda ell utlämnande, vilket föreslagitsi promemorian, kan inte anses tillräckligt långtgående. LänsstyrelsenI finner vid en jämförelse mellan departementspromemoriansförslag och SU:s alt del visserligen kan ifrågasättas om inte SU i vissastycken har föreslagit en alltför långtgående sekreiess. Med hänsyn till dekänsliga förhållanden som avses att skyddas med sekretessen vill länsstyrelsendock inte göra någon erinran mot SU:s förslag. i länfinner SU:s förslag lättöverekådligl och ändamålsenligt, dock med en alllföraccentuerad slutenhet. hänvisar lill vad förbundel har anfört i remissyttrande överjustitiedepartementets promemoria, Detla innebär sammanfattningsvis allstyrelsen har anslutit sig till SU:s synsätt med tanke på att SU:s förslag bästtillgodoser och den enskildes behov, I yttrandet från Stockholmskommun framhålls alt den av SU föreslagna allmänna regleringen ger det skyddför den enskilde som är en nödvändig förutsättning för ell förtroendefulltsamarbete i de frågor som socialvärden har att handlägga. Man motsätter sigockså att meddelarfrihet införs på socialvårdens område och anser all ompromemorieförslaget genomförs blir skaderisken så betydande att intresset föroffentlig insyn inte uppväger delta. Liknande synpunkler framförs i deremissyttranden som har kommit in från bl, a, , , ochGävle kommuner. LOinstämmer hell i utredningens förslag. Man framhåller atl det är ell omistligtkrav atl de människor som söker sig till skall bemötas medförtroende. De uppgifter som de då lämnar måste vara en sak mellan klienten ochberörd Oänsteman, I annat fall finns del risk för att de som är i behov avhjälp och stöd avhåller sig från att kontakta sociahjänsten, LO uttrycker sinoro över tystnadspliklskommilténs förelag, som tycks försvaga skyddet försociahjänstens klienter, TCO framhåller all den enskilde har rätt till skyddför sina privata förhållanden. Det är också en fömtsättning för all kunna uppnåell förtroendefullt samarbete, TCO menar vidare atl den offenlligefunktionärens rätt lill yttrandefrihet bör vika för den enskildes inlegriletsskydd.Tystnadsplikten bör således enligt TCO gälla som huvudregel och endasl kunnabrytas i de fall socialutredningen föreslår, SACOISR,som yttrar sig över förslagen i promemoria,anser bl, a, att skaderekvisii med olika nyanser som innebäratt Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 3 572 sekreiessenpå vissa områden fär olika styrka kan komma att skapa svårigheter i denpraktiska tillämpningen. Det kan dock vara motiverat att använda skaderekvisitom man önskar undvika en alllför stel lillämpning av en sekretessbestämmelse,/SR framhåller all socialvården enligt SU skall framstå som en på frivilliggrund byggd verksamhei för stöd och bistånd åt enskilda. För att socialvårdenskall kunna leva upp lill detta synsätt krävs all klienterna känner förtroendeför den som sköter sociahjänsten och all klienterna med trygghet kan anförtrodem sina och närslåendes problem. angivna förhållanden talar enligtSACO/SR:s mening för att någon form av förtroendesekretess bör införas på socialvårdsområdet.De undantag som även förtroendesekretess inom socialvården måste vidkännas börkunna utformas i huvudsaklig överensslämmelse med SU:s förslag, /SRinstämmer vidare lill fullo i SU:s uppfattning och synsätt när del gällermeddelandefriheten på socialvårdsområdel. Om del finns behov av tillrättalägganden,bör man kunna lösa detta genom atl utnytOa en möjlighet som anvisas ipromemorian, nämligen atl lämna ut uppgifterna till vederbörande journalist medförbehåll all uppgifterna inte fär publiceras. FöreningenSveriges socialchefer understryker viklen av att socialuiredningens förelaglill handlingssekreless och tystnadsplikt förverkligas. Det är synneriigenangeläget att tillgodose enskilda personere inlresse av atl inte fä uppgifterom sina personliga förhållanden utlämnade lill obehöriga. Föreningen anseralltså all huvudregeln skall vara sekretesskydd. Vissa invändningar kan dockriktas mol utredningens förelag. Enligt utredningen fär socialnämnden lämna utuppgifter rörande enskilds pereonliga förhållanden i vissa i lagen definieradefall. Undantag görs dock för uppgifter som erhållits i familjerådgivning ochmedlingsverksamhet. Även andra sociala behandlingsinsatser är emellertid av denarten all de ej bör fä lämnas ut. Undantaget bör därför gälla alla uppgiftersom lämnats i förtroende såvida de inte har direkt samband med ärende somgäller tillgodoseende av värd enligt lagen med särskilda bestämmelser om vårdav underåriga eller utbetalning av ekonomiska bidrag, socionomers riksförbundinstämmer i socialuiredningens skarpa kritik av OSK:s förelag. Huvudregelnmåsle alUjämt vara all handlingar på del sociala vårdområdet skall varasekretesskyddade i vad avser enskilds personliga förhållanden. Det ärnödvändigt för atl skapa ett förtroendefullt samarbete mellan sociahjänsten ochdess klienter. Detta är också etl av socialutredningens mål.Förtroendesituationen kommer all fä stor betydelse i den framtida socialvården.Detta bör beaktas - som socialulredningen skriver - då reglerna omhandlingssekreless utformas, Förbundel instämmer i atl reglerna omhandlingssekreless bör sammankopplas med beslämmelserna om tystnadsplikt pä delsätt utredningen föreslår, dvs, atl huvudprincipen blir all handling inte färutlämnas i den del den innehåller uppgift om vilken tystnadsplikt råder,Förbundel ansåg i sill yttrande över principbetänkandet att bestämmelserna omtystnadsplikl inte var tillfredsslällande utformade. Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 3 ;j. Manmenade all tystnadsplikten inom socialvården borde utformas på liknande sättsom inom familjerådgivningen. Detta innebar alt förbundel ansåg det varaklientens rättighet all själv avgöra vilka uppgifter som fick lämnas vidarelill annan myndighei, Förbundel noterar med tillfredsställelse alltystnadspliklsbeslämmelserna i SU:s förslag har en klart bättre utformning.Förslaget tillgodoser klientens högt ställda krav pä personlig integritet.Detta är av störeta vikt med tanke på sociahjänstens starka inriktning molfrivillighet och förtroendefull samverkan. Inom hälso- och sjukvårdens områdefinns begreppei förtroendesekreiess. Starka skäl talar enligt förbundel förlikartade regler inom såväl hälso- och sjukvård som socialvård, och framhåller samstämmigt atlförstärkningen av socialarbetarnas och sociaUjänstens sekretess ochtystnadsplikt är angelägen och berömvärd. tilläggeratt del är enförutsättning för ett arbete enligt föreslagna intentioner att socialOänstenfär en belydande skärpning vad handlingssekretess och tystnadsplikt beträffarjämfört med nuvarande förhållanden. Förutom det interna arbetet är delnödvändigl med tanke på samverkan med t, ex, sjukvärden. Den hjälpsökande måsleveta att kunskaperna om hans privata förhållanden stannar hos dem lill vilkaförtroende lämnas eller vidarebefordras på ett sätt som han själv sanktionerar. Kammarrätteni avstyrker SU:s förelag om en i princip absolut sekreiess påsociahjänstens område. Det materiella innehållet i gällande regler omhandlingssekreless och tystnadsplikt på socialvårdsområdet anser kammarrällen ihuvudsak lillfredsslällande. 1 en ny sekretesslagstiftning bör reglerna kunnautformas i princip på sätt som har föreslagils i justitiedepartementetspromemoria. Kammarrätten framhåller bl. a, följande. Huvudprincipeni svensk rätt är alt allmänna handlingar är offentliga. Enligt kammarrättensmening är del inte tillfredsställande att göra ell generellt undantag fråndenna princip inom område. Ett sådant undanlag kan lätt fä tillföljd atl liknande avsteg göre för angränsande vårdområden, exempelvissjukvården. SU:s förslag har visseriigen fördelar. Reglerna lorde bli lätta atltillämpa och kan dessutom bidra lill atl öka klienternas förtroende försociahjänsten. Kammarrällen anser emellertid alt förslagel alllför myckelbortser från offenllighetsintresset. Som förslaget är utformat kommeruppgifterna inte att kunna lämnas ul, även om det klart kan konstateras alt ullämnanaetinte skulle medföra någon som helst skada. En så vidsträckt sekreiess anserkammarrätten inte sakligt motiverad. Tvärtom är del angelägel all undantagenfrån offentlighetsprincipen utformas så snävt alt sekreiess kommer alt gällaendast när det verkligen finns anledning lill del. Med ett sådant önskemåltorde det vara oundvikligt alt ta in någon form av skaderekvisit i reglerna.Utformas skaderekvisilet efler mönster av vad som föreslås ijustitiedepartementets promemoria i fråga Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 3 574 omsocialsekretessen ("omvänt skaderekvisit"), lorde riskerna förinlrång i den personliga integriteten via sociaUjänslen bli försumbara. Rikspolisstyrelsenunderstryker all sekrelesspörsmålen belräffande socialOänsten bör regleras ienlighel med förslagel lill ny sekretesslag (Ds Ju 1977:11) och attrikspolisstyrelsens synpun kter över delta förslag därvid även bör beaktas. Datainspektionenhänvisar till sill yttrande över departementsförslaget. Datainspektionen hardär föredragit departementsförslagels lösning av sekretessfrågan framförsocialutredningens. En lösning med presumtion för sekreiess, vilken kangenombrytas endasl "om det ej måsle antagas all uppgiften kan röjas ulanmen för den enskilde och hans närslående", synes enligt datainspektionentillgodose det sociala områdets sekrelessbehov. En sädan regel torde också varaförhållandevis lätt all tillämpa eftersom all osäkerhet förhindrar utlämnande.Datainspektionen framhåller vidare följande. Enligtdatainspektionens uppfattning kan det inte vara ett integrilelsin-Iresse atthemlighålla information i högre grad än nödvändigt. Tvärtom lorde både deltaintresse och intresset av förtroende för de sociala myndigheternas arbete vinnapå alt en viss insyn godias när så anses möjligt. Frågan om hur långt man kangå i delta hänseende för alt exempelvis i massmedia tillrättalägga felaktigauppgifter har diskuterats av bl. a. offentiighels- ochsekretesslagsliflningskommillén och lyslnadspliklskommiltén. Datainspektionenstöder den av socialulredningen framförda för den enskilde fördelaktigarelösningen. Enligt vad som tidigare uttalats anser datainspektionen alt storvikt bör läggas vid att den enskilde får insyn i ärenden som rör honom. Ensådan uppfattning synes ha kommit till ullryck i 14 § förslaget lill socialnämndslag.Utredningen lägger också slor vikt härvid enligt vad som uttalas i avsnitt42.4.8. Datainspekiionen anser till skillnad från utredningen detla krav varaså starkt att någol undanlag knappasl kan medges och vill därför i denna del ihuvudsak ansluta sig lill del nämnda departementsförslagel, som i 2 kap. 10 §har en regel av denna innebörd för vilken stadgas undanlag endast i fräga omsjukvård och hälsovård (8 kap. 3 §). Måhända påkallas en särreglering iexempelvis de fall när barns vistelseort hålls hemlig för någon av dessföräldrar, som kan vara att anse som part i ärende om barnets vistelse. Dettakan motiveras av hänsyn lill barnet. Sekreiess gentemot föräldrar i sådant fallkan dock endast medges om särskilda skäl föreligger. - Slor vikt bör läggas vidatl information om enskilda stannar inom en begränsad grupp av förtroendemänoch Oänsteman. Sekreiess och tystnadsplikl bör därför, som utredningenföreslagit, gälla såväl mol allmänhet som gentemot andra myndigheter, menockså, så långt delta är möjligt med hänsyn lill del sociala arbetet, mellanpersoner och enheter inom de sociala myndigheterna.