prop · G303149 · 1979-12-31 00:00:00 — omändring i byggnadsstadgan (1959:612); Regeringenföreslår att anlaga det förslag som har upptagits i bifogade utdragav regeringsprotokoll. Ipropositionen föreslås att bestämmelserna i 38 S byggnadsstadgan (1959:612) ombyggnaders utformning m.m. ändras sä att särskilda krav skall kunna ställas påbebyggelse inom områden som ulgör värdefulla miljöer. Åndringen föreslås trädai kraft den , 1979/80:149 2 Lag om ändring i byggnadsstadgan (1959:612) Härigenomföreskrivs att 38 och 48 a SS byggnadsstadgan (1959:612)' skall ha nedanangivna lydelse. Atbyggnads yttre skall givas sådan utformning och färg, som stads- ellerlandskapsbilden fordrar och som bejinnes lämplig såväl för byggnaden / och försig som för en god helhetsverkan. Byggnad av större värde ur historisk, kulturhistoriskeller konstnärlig synpunkt må icke förvanskas vare sig genom arbeten å självabyggnaden eller genom bebyggelse i grannskapet. Om skyldighet att bevara fasta fornlämningarär särskilt stadgat. Enbyggnads yttre skall ges sådan utformning och färg, som stads- ellerlandskapsbilden fordrar och som är lämplig både för byggnaden som sådan ochför en god helhetsverkan. Inom ett bebyggelseområde som utgör en värdejullmiljö skall dessutom särskild hänsyn tas till områdets egenart. Enbyggnad som är av större värde från historisk, kulturhistorisk ellerkonstnärlig synpunkt får inte förvanskas vare sig genom arbelen på självabyggnaden eller genom bebyggelse i grannskapet. Om fasta fornlämningar finnssärskilda bestämmelser. Vid sådan ändringav byggnad, som enligt 75 S bl-O är aft hänföra till nybyggnad, skola bestämmelsernai 38 S första stycket, 40 och 42-48 SS tillämpas endast beträffande de delarav byggnaden som beröras av ändringen och endast i den omfattning som erfordrasför att dessa delar av byggnaden skola uppfylla skäliga anspråk på säkerhet,handikappanpassning, god energihushållning, trevnad, god hygien och godtagbaravfallshantering. Vid sådanändring av en byggnad, som enligt 75 S bj-O är att hänföra till nybyggnad,skall 38 S första stycket, 40 och 42-48 §S till-lämpas endast beträffande dedelar av byggnaden som betors av ändringen. Bestämmelserna i 40 och 4248 §§skall dock tillämpas endast i den omfattning som erfordras för att dessa delarav byggnaden skall uppfylla skäliga anspråk på säkerhet, handikappanpassning,god energihushållning, trevnad, god hygien och godtagbar avfallshantering. ' Stadgan omtryckt 1972:776, - Senasle lydelse 1978:369. I byggnadens övriga delar skola sådana brister som avsehållfasthet, brandsäkerhet eller sanitära förhållanden och som innebära såavsevärda olägenheter alt de icke skäligen kunna godtagas undanröjas. I byggnadens övriga delar skaU sådana brisier som avserhållfasthet, brandsäkerhet eller sanitära förhållanden undanröjas, om deinnebär så avsevärda olägenheler att de inte skäligen kan godtas. Denna lag träder i kraft . Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden , , , , , Åsling, Söder,Krönmark, , , , , , , , ,, Proposition om ändring i byggnadsstadgan (1959: 612) Ett av de viktigaste inslagen i byggnadsnämndernas tillsynöver bebyggelseutvecklingen i kommunerna är ansvaret för att bebyggelsen fåren tilltalande utformning. De bestämmelser som reglerar utformningen avbyggnader finns i 38 S byggnadsstadgan (1959:612, omlryckt 1972:776, ändradsenast 1979: 902), BS. Paragrafen har följande lydelse: Åt yttre skall givas sådan utformning och färg,som stads- eller landskapsbilden fordrar och som befinnes lämplig såväl förbyggnaden i och för sig som för en god helhetsverkan. Byggnad av större värde ur historisk, kulturhisloriskeller konstnärlig synpunkt må icke förvanskas vare sig genom arbeten å självabyggnaden eller genom bebyggelse i grannskapet. Om skyldighet att bevara fasta fornlämningarär särskilt stadgat. Föreskrifter som gör det möjligt att skydda värdefullbebyggelse finns inte bara i 38 S BS. Enligt 86 S byggnadslagen (1947:385,omtryckt 1972:775, ändrad senast 1978:932). BL, kan förordna attnybyggnad inte får ske utan tillstånd inom område som inte ingåri stadsplan eller byggnadsplan och som bör särskilt skyddas bl.a. med hänsyntill att det inom området finns från historisk eller konstnärlig synpunkivärdefull bebyggelse. Med samma innehåll i fråga om värdefull bebyggelse som 86S BL gällde tidigare den numera upphävda 122 § BL. 1979/80:149 5 Förordnandensom meddelals med stöd av den upphävda bestämmelsen gäller fortfarande på flerahåll i landet. Det kan i detta sammanhang också erinras om att det inaturvårdslagen (1964: 822, omtryckt 1974: 1025, ändrad : 196)finns olika bestämmelser som gör det möjligt att av hänsyn till naturmiljönförordna om inskränkning bl. a. i rätten att bebygga en fastighet eller geandra föreskrifter i fråga om byggnader. Närdet gäller placeringen av en byggnad föreskrivs i 39 § BS bl. a. att den skallförläggas till sådant ställe på tomten som är lämpligt med hänsyn till landskapsbildenoch så att den på ett lämpligt sätt ansluter till övrig bebyggelse på tomtenoch på närbelägen mark. Bestämmelsernai 38 § BS är tillämpliga på sådana åtgärder med en byggnad som utgör nybyggnad.Vad som hänförs till nybyggnad anges i 75 § första stycket BS, Förutomuppförande av hell nya byggnader hänförs till nybyggnad även bl, a, till- ellerpåbyggnad av en befintlig byggnad samt ombyggnad eller därmed jämförlig ändringav en yttre eller inre utförande. Enligt 48 a § BS skall vid sådana till-,på- eller ombyggnader bl. a. bestämmelserna i 38 § första stycket BS lillämpasendast beträffande de delar av en byggnad som berörs av ändringen och bara iviss närmare angiven omfallning. Också vid sådana ändringar av en byggnad som inlehänförs till nybyggnad gäller 38 § BS i fråga om de delar av byggnaden som berörsav ändringen (49 § BS), Påförslag i prop, 1978/79: 111 (bil. 12) om åtgärder mot krångel och onödigbyråkrati, beslöt under höslen 1979 (CU 1979/80; 3, rskr 1979/80:7)om ändring av bestämmelserna om byggnadslov m.m. i BS. Åndringen, som trädde ikraft och som angår fastigheter med en- eller tvåbosladshus,innebär att bl, a. mindre uthus, skärmtak och anordningar för uteplatser undervissa förutsättningar får utföras ulan byggnadslov. De åtgärder som på grundhärav inte kräver byggnadslov skall inte heller räknas som nybyggnad. Denbyggande är ändå skyldig att i skälig omfattning iaktta bl. a, 38 S BS (75 Stredje stycket BS), Iflera skilda sammanhang har det framförts krav på ändring av 38 § BS så attparagrafen på elt bäitre säll än skall ge kommunerna möjlighet alt värnaom bebyggelsen i värdefulla områden. Bl, a. och Svenskakommunförbudet framförde sådana krav i sina yttranden över den promemoria (DsBo 1978:3) Förenklad byggnadslovsprövning som låg till gmnd för förslagen i denförut nämnda prop, 1978/79: 111, Riksantikvarieämbetetframhåller atl samhällel har uttalat sig för en starkareinriktning av bevarandearbetet på kulturhistoriskt och miljömässigt värdefullabebyggelseområden. Nuvarande beslämmelser i byggnadslagstiftningen har emellertidvisat sig vara otillräckliga och Prop.1979/80:149 6 har inle ens kunnat hävdas med framgång inom områden av riksinlresseur kullurhistorisk synpunkt. Ämbetet pekar bl. a. på atl problem kan uppstå närfastighetsägare vill tilläggsisolera sina hus och därvid också byta fasadskiktoch fönsler. Ämbetet anser del nödvändigt att bestämmelserna i 38 S BS anpassastill gällande mäl och riktlinjer för kulturminnesvården sä att man undanröjerden oklarhet som råder angående tillämpningen av paragrafen inom kullurhistorisktoch miljömässigt värdefulla områden. föreslår atl tillämpningsområdet för38 S andra stycket BS utvidgas lill att omfatta inte bara byggnader utan ocksäbebyggelseområden av större värde ur kulturhistorisk, miljömässig eller konslnäriigsynpunkt. Med hänsyn till den ändrade inriktning som kommunernas planering nuhar fått anser ämbetet all molivuttalandena till paragrafensförsta stycke borde kunna omprövas. De motivuttalanden som syftar påtorde vara föredragande departementschefens anförande i prop. 1959: 168 medförslag till bl.a. byggnadsstadga. Där förklarade departementschefen all del,som byggnadsutredning hade uttalat, syntes riktigl all bestämmanderätteni fråga om byggnaders utformning i princip lillkommer den byggande och attbyggnadsnämndens ingripanden bör begränsas till sådana fall, då etlförverkligande av dennes intentioner skulle komma atl innebära ell inslag istadsbilden av så störande art, atl det från allmän synpunkt inte kantolereras. Departementschefen tillade att det utan atl särskilt framhävas iförfattningen syntes uppenbart att hänsynen till stads- och landskapsbildenmåste vägas mot andra hänsyn, t. ex. sädana av ekonomisk arl. , som framför liknande synpunktersom , föreslår i stället atl 38 S första stycketkompletteras med en bestämmelse om att särskild hänsyn skall tas till ortensbyggnadstradition. Genom molivuttalanden bör klargöras att 38 S BS därmed kananvändas för att slälla högre krav på byggnaders utformning inom sådana områdensom har preciserats i den kommunala planeringen med stöd av utredningsmaterial,bebyggelseinvenieringar m. m. Sådana nägol strängare krav börenligtkommunförbundet kunna ställas enbari inom områden som har utpekats sommiljömässigt värdefulla och känsliga i faslställd plan eller i sådan områdesplaneller kommunöversikt som har anlagils av kommunfullmäktige, om kommunen därvidhar stöd av den fysiska riksplaneringens underlagsmaterial. Paragrafen börenligt kommunförbundei i övrigl utformas så att kommunen kan värna om helabebyggelsemiljön och inle som enbart om själva byggnaden. 1 siu anförande till prop. 1978/79:111 (bil, 12)förklarade chefen för atl hon delade uppfatlningen allfrågan om del allmännas möjligheter att värna om befintliga kultur- ochmiljövärden är viktig liksom också möjligheterna all verka för att nyskapadbebyggelse skall få sådana värden. Departementschefen förutskickade bl, a. atlbehovet av ändring i 38 S BS skulle övervägas inom'departementet. 1979/80:149 7 Frågan om skydd för värdefulla byggnader och miljöer har ocksätagils upp i ett flertal riksdagsmotioner . haravslagit motionerna, som regel med hänvisning till arbetet med en nybyggnadslagstiftning eller till byggnadsvårdsutredningens (U 1976:02) arbele. och byggnadsvårdsulredningen har numeraavlämnat betänkandena (SOU 1979:65 och 66) Ny plan- och bygglag resp. (SOU1979: 17) Kulturhistorisk bebyggelse - värd att vårda. De förslag som läggsfram i dessa betänkanden innebär bl. a. att möjligheterna att slå vakt omvärdefull bebyggelse på olika säu förbällras. Del kan med hänsyn till dettaifrågasättas om inte en ändring av 38 S BS bör anslå i avvaktan pä prövningenav dessa förslag. För egen del anser jag emellertid, i likhet med bl. a.riksantikvarieämbetet och kommunförbundet, att en ändring är så angelägen atlden frågan bör tas upp . Att avvakta resultatet av PBL-utredningensförslag skulle medföra att frågan skjuts upp under en onödigt . När det sedan gäller byggnadsvårdsutredningens förslag tardetta inte i första hand sikte på all förbättra kommunernas möjligheter atlvärna om den värdefulla bebyggelsen utan i stället på alt bl. a. vidgatillämpningsområdet för byggnadsminneslagen (1960:690). Det finns enligt minmening därför inte heller någon anledning att avvakta beredningen av detlaförslag innan frågan om ändring av 38 S BS las upp. Inombostadsdepartementet har ställts samman en redovisning av gällande ordning påområdet, vissa avgöranden rörande tillämpningen av 38 S BS m.m., nuvarandeplaneringsläge i kommunerna, vissa delar av byggnadsvårdsutredningens och PLB-ulredningensförslag, vissa remissvar över promemorian Förenklad byggnadslovsprövning samten översikt över några riksdagsmotioner. Redovisningen bör fogas lillprotokollet i detta ärende som bilaga. Inom ramen för den fysiska riksplaneringen har värdefullakulturmiljöer i landets kommuner närmare studerats och värderats. Strävandenahar därvid varit bl.a. att vidga perspeklivel från de enskilda objekten-byggnaderna eller fornlämningarna - till kulturlandskaps- eller stadsmiljöerav värde. Dessa strävanden överensstämmer med den målsättning påkulturminnesvårdens område som angavs proposiiion om den statligakulturpolitiken (prop. 1974; 28 s. 351). har som ell led i redovisningen avarbetet med den fysiska riksplaneringens planeringsskede utarbetat en översiktöver kulturminnesvården i kommunernas planering (, rapport 44,del 6, 1978). Enligt ämbetet har för ungefär två tredjedelar av de miljöer somhar bedömis vara av riksintresse för kulturminnesvården skyddsbeho- Prop.1979/80:149 8 vet tillgodosetls genom rikllinjer i kommunöversikl. 1begränsad omfattning har också arbelet med översikterna letl lill att nyaförordnanden har utfärdats enligt naturvårdslagen och enligt 86 S BL. Ibilagorna till propositionen om redovisning av planeringsskedet i den fysiskariksplaneringen (prop. 1978/79:213 bil. I s. 18-21, bil. 2 s. 15-16) betonasbehovet av fortsatta inventeringar och preciseringar av kulturminnesvårdensintressen. Sådana inventeringar torde nu pågå inom stora delar av landet ochhar till närmaste syfte all ge underlag för regionala och kommunala kulturminnesvårdsprogram. Del anses osäkert vilket skydd som kan gesbebyggelsemiljöer med slöd av 38 S BS. Enligt paragrafens försia stycke skall enbyggnad ges en sådan ulformning och färg som stads- eller landskapsbildenfordrar och som är lämplig för en god helhetsverkan. Enligt försia stycketskall således en förhållande till den omgivande miljön beaktas närbyggnadens ulformning och färg bestäms. möjligheter atl medstöd av detta stycke ställa krav i samband med byggnadslovsprövningen ansesemellertid begränsade på grund av de moliv till 38 S första slycket BS somdepartementschefen angav i sitt anförande till proposition och somjagtidigare återgav. Bestämmelsen betonar inle lillräckligt behovet av skydd förvärdefulla miljöer. I likhet med bl.a. ochkommunförbundet anser jag att 38 § BS bör ändras så att det klarl framgår attsträvandena att bevara värdefulla samlade miljöer kan fullföljas genomsärskilda krav på bebyggelsens utformning inom dessa, Åndringen bör alltsåmedföra att bebyggelseområden som innehåller sådana miljöer får ett bättreskydd än som f, n. är fallet. Jag delar kommunförbundets uppfattning alt miljöer ochområden som under den fysiska riksplaneringen utpekats antingen i en fastställdplan eller genom kommunala beslut om antagande av områdesplaner eller kommunöversikteri första hand kommer i fråga för etl vidgat skydd enligt 38 S BS, Enligt minmening bör emellertid skyddet kunna omfatta också miljöer och områden som intedirekt har behandlats i den fysiska riksplaneringen men som i etl kommunallperspektiv bedöms som värdefulla. Åven för dessa fall bör dock skyddsintressetha kommit till uttryck genom ett kommunalt beslut, l.ex. i en kommunöversikt, områdesplaneller ett bevarandeprogram. Ett sådant beslut utgör ett utiryck för kommunenssyn på bebyggelsens utformning inom de skyddsvärda områdena. Frånsett det fallelatt beslutet bekräftats genom fastställelse av en detaljplan, har delemellertid inte någon direkt rättsverkan gentemot den enskilde, I varje enskiltbyggnadsärende måste därför prövas om det är befogat att ställa särskilda kravpå bebyggelsens ulformning. Vid en sådan prövning kommer naturligtvis detkommunala beslutet beträffande området att tillmätas stor betydelse. Det bör alltså i första hand ankomma på kommunerna attvälja ut och 1979/80:149 9 avgränsa skyddsvärda områden. stort antalbebyggelsemiljöer har redan utpekats och varit föremål för poliliska beslul isamband med alt kommunöversikter, områdesplaner och bevarandeprogram för kulturminnesvårdenhar behandlats. Kommunerna torde som regel ha god kunskap om vilka ytterligarebebyggelseområden som är skyddsvärda. Inom länsstyrelsernasplaneringsavdelningar finns personal med regional överblick och sakkunskap ihithörande frågor. En samverkan mellan kommunerna och bör kunnaunderlätta det återstående utredningsarbete som kan behövas för all välja ulskyddsvärda områden. Det ligger i sakens natur att kommunens bedömning av miljövärdelhos ett bebyggelseområde i många fall kommer att ske med utgångspunkt främst ivärderingen på orten. Allmänt vill jag endast lämna några synpunkter på vadsom kan ligga i begreppel värdefull miljö. Byggnaderna inom ett avgränsat område kan genom sinutformning och placering i förhållande till varandra ge den yttre miljön ettsärpräglat uttryck. Det kan t. ex. gälla torg och gaturum liksom vissa byar,brukssamhällen, fäbodar och fiskelägen. Som exempel på skyddsvärda miljöervill jag också nämna stadsdelar med väl sammanhållen och tilltalande bebyggelseeller med andra påtagliga trevnadsvärden i den yttre miljön. Sådana värden kan naturiiglvisockså återfinnas hos grupp- eller seriebyggda småhusområden. Detta skall dockinte tolkas så all jag skulle anse det miljömässiga värdet ligga enbart i attbyggnaderna är likadana eller liknar varandra. Byggnaderna behöver inte hellervar för sig vara av större estetiskt värde. Det bör emellertid finnas ettuttryck i bebyggelsemiljön som kan bedömas vara allmänt uppskattat av kommunensinnevånare. Jag vill särskilt framhålla att miljövärdet inte skapasenbart av byggnaderna, Åven vägar, broar, parkanläggningar och omgivandenaturlandskap har betydelse för ett bebyggelseområdes miljövärde. Byggnader börulformas så att de miljömässigt samverkar med dessa anläggningar ellernatur-omgivningar. Det miljömässiga värdet hos ett bebyggelseområde är. tillskillnad från de historiska och kulturhistoriska kvaliteter som nämns i 38 stycket BS, inte knutet lill bebyggelsens ålder. Inte heller behövermiljön vara resultatet av ett medvetet konstnärligt skapande för att varaskyddsvärd. I en värdefull bebyggelsemiljö kan dock självfallet ingå byggnaderoch anläggningar som i sig själva har historiska, kulturhistoriska ochkonstnärliga kvaliteter. Områden där naturmiljön är särskilt värdefull kan skyddasmed hjälp av naturvårdslagens bestämmelser om nalurreserval ellernaturvårdsområde. Därvid behandlas ofta även bebyggelsefrågorna. Det föreskrivsdessutom redan nu i 38 § första stycket och 39 S första stycket BS attbebyggelse skall utformas, färgsätlas och placeras till en god samverkan medlandskapsbilden. Förhållandet mellan ett omräde med en tilltalande landskapsbildoch ny bebyggelse torde därmed kunna regleras på ett tillfredsställan- 1979/80:149 10 Kommunerna har givetvis även här möjlighet atl t, ex. i kommunöversikternaange de områden som har särskilt tilltalande landskapsbild och där hänsyn tilldetta kommer att tas vid behandlingen av ärenden om byggnadslov. Genomatt kommunerna klargör i vilka bebyggelseområden som det enligt kommunensuppfattning bör råda ett starkare skydd för miljövärdena blir det enklare bådeför byggnadsnämnderna och för den enskilde att ta ställning till uppkommandefrågor. Särskilt betydelsefullt är det att kommunerna ger god information tillinnevånarna inom skyddsvärda områden om vari värdena beslår och hur man kanverka för att bevara dessa. Det finns många exempel på hur denna uppgift kanlösas t. ex, i form av broschyrer som skickas till de berörda hushållen ochutställningar som visas i allmänna lokaler. Genom sådan information kan denenskilde på ett tidigt stadium lättare väga samman bevarandeaspekterna med sinaegna önskemål. Lagteknisklösning m. m. Deöverväganden somjag nu har redovisat börenligt min mening lagtekniskluttryckas genom etl lillägg lill 38 S första stycket BS med det innehållet attdet vid utformningen och färgsättningen av byggnader inom etl bebyggelseområdesom utgör en värdefull miljö skall tas särskild hänsyn till områdets egenart.Detta hänsynstagande tillkommer således utöver de överväganden som redan medgällande lydelse av bestämmelsen skall göras i fråga om vad stads- ochlandskapsbilden fordrar och vad som är lämpligt för en god helhetsverkan. Meddet föreslagna tillägget preciseras inte hur långt hänsynstagandet skallsträcka sig inom de områden som är värdefulla. Vid bedömningen måste vägas inockså hänsyn av l.ex. tekniskt och fastighetsekonomiskl slag. I varje enskiltfall måste alltså göra en avvägning mellan, å ena sidan,miljöhänsyn och, å den andra, tekniska och ekonomiska hänsyn. Tilläggettill 38 S första stycket BS bör givetvis vara tillämpligt inte bara när heltnya byggnader uppförs utan också när befintliga byggnader ändras, I fråga om bl.a.sådana till-, på- och ombyggnader som innefattar nybyggnad enligt 75 S BSgäller f. n, enligt 48 a S första stycket BS att bl. a, 38 § första stycket BSskall tillämpas endast beträffande sådana delar av byggnaden som berörs avändringen. Denna begränsning till den berörda delen av byggnaden bör gälla ävenframdeles, I48 a S första stycket BS föreskrivs vidare att 38 S första stycket, 40 och 42-48SS skall tillämpas endast i den omfattning som erfordras för att den berördabyggnadsdelen skall uppfylla skäliga anspråk på säkerhet, handikappanpassning,god energihushållning, trevnad, god hygien och godtagbar avfallshantering.Enligt min mening framgår det inte tillräckligt klart av 1979/80:149 11 lagtexten vilken hänsyn som skall las lill utformnings-och färgsättningskraven i 38 § försia stycket BS. För att det tillägg somjaghar föreslagit till detta siycke skall få avsedd verkan i de nu berördasituationerna bör en ändring göras även i 48 a § första stycket BS. I eninledande mening bör därvid klargöras att 38 § första stycket, 40 och 42-48 SS BSliksom nu skall tillämpas endast beträffande sädana delar av byggnaden somberörs av ändringen. De anspråk på säkerhel, handikappanpassning m. m. som f.n.skall ställas i ändringsfallen och som grundas pä 40 och 42-48 SS BS bör gällaäven i fortsättningen. Detta bör komma till utiryck i en ny andra mening i 48 aS BS. Den föreslagna nya lydelsen av 38 och 48 a SS BS innebärsåledes att vid en ändring av en byggnad - på samma sätt somnär en helt ny byggnad uppförs - skall göra en avvägning mellan, å ena sidan,de krav på den berörda byggnadsdelens ulformning som områdets egenart kanmotivera och, ä den andra, de tekniska och ekonomiska förutsättningar somfinns. Framför alll i dessa ändringsfall kommer det sannolikl atl visa signödvändigt atl nämndens beslut föregås av samråd med den byggande. Utöver de nu berörda ändringarna i 38 S första stycket och48 a S första stycket bör dessa paragrafer i övrigt ges en modernare språkligutformning. Jag vill understryka att de ändringar som delta föranleder inte äravsedda att innebära någon förändring av paragrafernas sakliga innehåll. Ändringarna bör träda i kraft den Ijuli 1980. De förslag som jag nu har lagt fram tillgodoser ettönskemål som har kommit fram vid flera skilda tillfällen, bl, a, i samband medremissbehandlingen av den tidigare nämnda promemorian om förenkladbyggnadslovsprövning och av byggnadsvårdsutredningens förslag. Åndringen ärockså av relativt begränsad omfattning. Jag anser därför att någon remissbehandlingav förslaget inle är nödvändig. Något yttrande av lagrådel över förslagel har inleinhämtats eftersom lagrådets hörande enligt min mening skulle sakna belydelsepå grund av frågans beskaffenhet. 1 enlighet med vad jag nu har anfört har inombostadsdepartementet upprättals förslag till lag om ändring i byggnadsstadgan(1959: 612), 1979/80:149 12 Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen alt antaga förslaget till lag om ändring i byggnadsstadgan (1959: 612), Regeringenansluter sig lill föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att antaga det förslag som föredraganden harlagt fram. 1979/80:149 13 1 Gällande reglering av bebyggelsens yttre utformningoch om skydd för värdefull bebyggelse I byggnadslagstiftningen åierilnns bestämmelserombyggnaders utformning och om skydd för värdefulla byggnader bl. a. i 38 §byggnadsstadgan (1959:612, omtryckt 1972:776, ändrad senast 1979:902), BS, 1 38S BS föreskrivs följande: