prop · G303122 · 1979-12-31 00:00:00 — ifrågasätter om inte detsärskilda beslutet om ordningsvaktsförordnande kan utgå och föreslår att ettsystem som skulle innebära att ordningsvakten, sedan han prövats lämplig medavseende pä laglydnad saml övriga omständigheter och genomgått föreskrivenutbildning, erhåller ett bevis därom. Eftersom utbildningen ochlämplighetsprövningen är densamma i samtliga polisdistrikt finns det inte någnnanledning att dessutum förordna ordningsvakten för varje särskiltpolisdistrikt. På samma sätt som ell körkort ger föraren rält att färdas i helalandel bör detla bevis kunna ge ordningsvakten behörighet att utövaordningsvaktsverksamhet i hela landet. Från konlrollsynpunkt måsleordningsvakten emellertid i så fall åläggas dels atl i enlighet medutredningsförslaget själv kontrollera att polisstyrelsen har beslutat aUordningsvaktsverksamhet skall bedrivas på den aktuella plalsen och dels föreoch efter det att tjänstgöringen påbörjals resp. avslutats anmäla till polisenatt han tjänstgör på den aktuella platsen. Därmed skulle också den fördelenvinnas aU pohsen fick en mycket bäitre kontroll över ordningsvakterna ochmöjlighet alt före varje arbetspass ge särskilda instruktioner. Ihuvudsak samma synpunkter förs fram av länspolischefsföreningen. Förslaget attminimiåldern för att få förordnas snm ordningsvakt skall vara tillstyrksav i , som pekar på att en polisman underanställningsåret skall ha fyllt lägst . Med hänsyn till den jämförelsevisomfattande grundutbildning som en polisman får och i betraktande av de svårasituationer även en ordningsvakt kan ställas inför bör den senare kompenserasin svagare utbildning med högre levnadsålder. Den nedre gränsen förordningsvakt bör alltså inte sältas lägre än 1979/80:122 113 utredningen har föreslagit. Beträffande maximiåldernifrågasätter polisstyrelsen i om denna bör sättas så höglsom . Polisslyrelsen framhåller att det allmänna klimatet i samhället harhårdnat . Samma uppfattning har polisstyrelsen i distriktoch polischefsföreningen, vilka föreslår en maximiålder . Förslagel att ordningsvaktsförordnande skall få meddelasendast för en treårsperiod anser vara väl motiverat. Sammauppfattning har polisutredningen. Till de skäl som i betänkandet har anförtsför en sådan lösning kan enligt polisutredningen läggas önskemålet att få enöverblick över hur många ordningsvakter som sammanlagt är verksamma i landet.Utredningen framhåller atl detta inte är möjligt f. n. Även iStockholms län, polisstyrelsen i distrikt och bevakningsrådet tillstyrkeruttryckligen förslaget. Förslaget att förordnande för ordningsvakt skall kunnaåterkallas bl.a. om vakten utan giltig anledning vägrar atl åta sigordningsvaktsuppdrag hälsas med tillfredsställelse av handelnsarbetsgivarorganisation. Södra folketshusdistrikt, Föreningen i och Folkparkernas centralorganisation. framhåller att lokal facklig avdelning av förbundet börberedas lillfälle att yttra sig i sådant ärende. Polisstyrelsen i påpekar i denna del atl enligtnuvarande praxis innebär att förordnande i huvudsak meddelas med angivande avarbetsgivare och omfaltar av denne lämnade uppdrag. Detla har visat sig ändamålsenligtsärskilt när del gäller vad som kan betecknas som traditiunell nrdningsvaktsverksamhet.Möjlighet bör ges atl i dessa fall bibehålla en sådan nrdning. Frågan nm sanktinnför vägran all fullgöra verksamhelen skulle därvid lösa sig av sig själv. Sammauppfattning har polischefsföreningen. Pnlisstyrelsen i Götebnrgs distrikt nch pnlischefsföreningendiskuterar nckså ulredningens ullalande um alt urdningsvakt, snm gjnrt sigskyldig till brntt mnt persun eller lill förmögenheisbroii eller mnt vilken föreknmmiianmärkningar i nykterhelshänseende, endast i undanlag bör få behålla sittförordnande. Detta uttalande betraklas snm alltför skarpt uch står enligt remissinslansernainle i överensstämmelse med nu gällande rättspraxis. Föreningen påpekar dessutumatt det skulle vara av värde med regler eller anvisningar för de fall där urdningsvakthar anmälts för händelse snm har inträffat under tjänsteutövning, exempelvismisshandel. Vid sådan anmälan slälls pnlisstyrelserna icke så sällan införsvåra bedömningar i frågan nm åklagares eller dumslnis slutliga beslut skallavvaktas eller nm umedelbar ålgärd beträffande förnrdnandet skall företas. 2.6 Utbildningen av ordningsvakter Utredningens förslag i denna del tillstyrks uttryckligenbl. a. av polisutredningen nch . Polisstyrelsen iSolna distrikt framhåller att utvidgningen ligger inum ramen för vad pnlisstyrelsenhar möjlighet att nrganisera. Även Folkparkernas centralorganisation anserförslaget rimligt. Enligt måste utbildningstiden i varjefall ytterligare utökas. Främst gäller detta utbildningsavsnitlen nm urdningsvaktsallmänna åligganden nch befngenheter samt um urdningsvakts rätt att bruka våld.Samma uppfattning har i . Även i , polissty- 8 1979/80. 1979/80:122 114 relserna i och Ystads distrikt, Stockholmshandelskammare samt ABAB, , polisförbundet ochtransportarbetareförbundet anser att den föreslagna utbildningstiden framslårsom alltför kort. Samma uppfattning har monopolutredningen vad gäller de merakrävande ordningsvaktsuppdragen. Behovet av fortbildning framhålls avlänsstyrelsen i och polisstyrelsen i distrikt. TCO pekar påmöjligheten att utnyttja studieledighetslagstiflningen. Förslaget alt ordningsvakt skallerhållas reseersättning nch traktamente tillstyrks av i Värmlandslän, som dock påpekar alt utredningen inte har övervägt frågan om utbetalningav ersättning bör förbindas med något krav på att vederbörande kursdellagareåtar sig ordningsvaktsuppdrag efter avslutad och godkänd kurs. Polisstyrelsen iYstads distrikt erinrar om alt utredningen inle har behandlat frågan om vem snmskall stå för kosinaderna. Om det utbildande polisdistriktets resurser avsesbli ianspråklagna, fömlsälter polisstyrelsen att medel slälls till dessförfogande för ändamålet. I annat fall är risken uppenbar alt ekonomiska skällägger hinder i vägen för att utbildning över huvud taget anordnas. Alternativtbör den regionala polismyndigheten tilldelas medel för ifrågavarande ändamål. Ihuvudsak samma påpekande görs av polisstyrelsen i distrikt. Förslaget att slopa nuvarande möjlighet för tillfälligtjänstgöring av ordningsvakt som inte har föreskriven utbildning avstyrks avpolisstyrelsen i distrikt. Polisstyrelsen framhåller att det vid midsom-marfesfligheter,motortävlingar m.fl. offenfliga tillställningar utomhus föreligger storasvårigheter att få tag i tillräckligt antal utbildade ordningsvakter. Publikenär vidare ofta utspridd över mycket stora ytor. Behovet av ren ordningshållningär vid sådana tillfällen erfarenhetsmässigt mycket stort. För att bl.a. minskastatsmakternas kostnader för stora poliskom-menderingar vid sådana tillfällenhar en nedskäming av polisinsatsen eftersträvats. Denna sirävanhar såviit är känt för polisstyrelsen understötls både från rikspolisstyrelsenoch från fackligt håll. Utredningens tanke att det vid sådana tillfällenskulle räcka med att anlita civilpersoner utan ordningsvaktsförordnandekaraktäriseras av polisstyrelsen som blåögt. I praktiken skulle utredningensförslag innebära att polisinsatserna vid nämnda tillställningar måste ökasavsevärt. Liknande synpunkter förs fram även av polisstyrelsen iHelsingborgs distrikt. Polisstyrelsen instämmer visserligen i princip iuppfattningen att ordningsvakt skall ha genomgått föreskriven utbildning menframhåller att det i princip visserligen kan finnas behov av att vidvissa speciella tillfällen få förordna ordningsvakter även om utbildningsaknas. Så kan vara fallet vid större festligheter som under kanske några dagarkräver ett förhållandevis stort antal ordningsvakter. I ett sådant sammanhangbör det finnas möjlighet att utfärda ordningsvaktsförordnande för några i ochför sig lämpliga personer, trots att de saknar föreskriven utbildning. Dessabör då inte få tjänstgöra ensamma utan alltid tillsammans med en utbildadordningsvakt. Från flera håll berörs frågan om ordningsvakt bör åläggasatt bära uniform. uttalar i denna del att styrelseninstämmer i utred- Prop.1979/80:122 , 115 ningens synpunkt att ordningsvakt bör vara lätl alt kännaigen, så att allmänheten kan påkalla hjälp av honom. Del framstår därför enligtstyrelsen som angeläget att frågan om uniform för ordningsvakter får en snarlösning. Utredningens farhågor att en enhetlig ordningsvaklsuniform avallmänheten skulle uppfattas som ett uttryck för ett slags reservpoliskår anserstyrelsen vara överdrivna. Del är i stället f. n. så att ordningsvakter i alltstörre utsträckning själva anskaffar uniform som i såväl färg som utseende iövrigt påminner om polisuniformen. Härigenom kan inte önskvärda förväxlingaruppstå. Från dessa uigångspunkter är del angeläget atl en bestämmelse införs omen enhetlig uniform, snm inte kan förväxlas med polisuniformen. Rikspolisslyrelsenpåpekar att detla redan nu gäller för väktare. Samma synpunkter påuniformsfrågan som förs fram av i Värmlandslän samt polisstyrelserna i , , , och Täbydistrikt. Även i anser att del i myckel mindreutsträckning än som möjliggörs i förslaget bör lämnas öppet att komponera "fantasikoslymer".Enhetlighet bör eftersträvas. Detta bör komma till utiryck i de föreskriftersom skall utfärda. Polisstyrelsen i Ystads distrikt tillstyrkerutredningens förslag till kännetecken och anser del inte nödvändigt att ettuniformkrav införs. ABAB anser av rent principiella skäl atl ordningsvakt liksnmväktare skall vara iklädd uniform oavsett om ordningsvakten tjänstgör inomhuseller utomhus. ABAB föreslår vidare att - även om urdningsvakts klädsel i pincipinte skall kunna förväxlas med pulis- eller väklarunifnrm - så bör väktare, snmtillika är urdningsvakt, kunna få bära väklarunifnrm. Igenkänningstecknen förordningsvakt bör dock göras mer pregnanta än f. n. En motsatt uppfattning i uniformsfrågan förs fram av UmeåFolkets Hus, , Uppsvenska folketshusdistriktet och , vilka understryker att klädseln vid inne-tjänstgöringmåste vara civil. Man måste undvika alt ge klädsel och utrustning karaktärenav uniform, vilket kan verka provocerande. Från Södra folketshusdistriktoch Föreningen i framhålls att en arrangör avoffentliga tillställningar, vars övriga personal har enhetlig klädsel, ocksåskall kunna fordra atl ordningsvakten bär sådan klädsel i förening med detsärskilda igenkänningstecken, som ordnings-vaklsförordnandet möjliggör nchberättigar lill. Att en sådan klädsel bör beknstas av arrangören är givel.Enligt Folkparkernas centralorganisation bör klädseln bestå av kavaj och byxoreller kavajkostym, kompletterad med ärmemblem. Skäl atl föreskriva obligatoriskhuvudbonad utomhus saknas enligt organisationens mening. delaruppfattningen att klädseln bör vara civil med hänsyn till angelägenheten avall vakterna inte uppfattas som något slags reservpoliser. Ärmemblem ellerannan applikation bör utvisa inom vilken ordningsvaklsförening ordningsvaktenär verksam. Nuvarande - av allmänheten välkända - legitimationsmärke(ordningsvaktsbricka) bör enligt rådet bibehållas. Flertalet remissinstanser instämmer i eller lämnar utanerinran förslagel alt ordningsvakt även fortsättningsvis skall kunna utrustasmed b a-t o n g och handbojor. Polisstyrelsen i Ystads distrikt påpekar dockatt polischefen när som helst bör ha rält atl föreskriva annal, eftersom denoperativa ledningen av all polisverksamhet åvilar denne. Flera folketshusdistriktunderstryker att batong och handbojor måste bäras dolda. Enligt bör den aktuella utruslningen komma i fråga endastundantagsvis. Prop.1979/80:122 116 Förslaget att urdningsvakt inte i denna egenskap skall fåutrustas med p i s t n 1 eller lårgaspistnl tillstyrks av polisutredningen. Utredningenpåpekar atl praktiskt taget alla urdningsvakter snm f.n. har tillstånd att bäravapen tnrde vara antingen arbetstagare hus innehavaren av det aktuellaskyddsobjektet eller också väktare. Förslaget är dårför enligt utredningensannolikt inte ägnat att leda till någon mera påtaglig minskning av denbeväpning som förekommer. Utredningen påpekar emellertid att förslagetmedför den fördelen alt väktare inte som behöver förordnas tillordningsvakt enbari för att han vid vissa bevakningsuppdrag måsle bära pistol.Av i huvudsak samma skäl tillslyrker även , länsstyrelsernai och samt åtskilliga polisstyrelser förslaget. Förslaget om atl ordningsvakt inle skall fä bäraskjutvapen lämnas utan erinran även av i , vilka dock vänder sig mol tanken all åstadkomma enändrad ordning genom att den s. k. skjutkungörelsen (1969:84) görs tillämpligpå väktare. Enligt och föreningens uppfattning bör väktare iprincip inte medges rätl atl bära kulvapen. Om - för särskilda fall - så ändåanses böra ske flnns det ingen anledning atl låta väktaren använda sitt vapen iandra fall än i nödvärn. Rätten att använda skjulvapen för att gripa någon börförbehållas polisen. och föreningen avstyrker därför förslaget idenna del samt föreslår atl frågan nm väktare uch vapen utreds särskilt. och framhåller alt det. även med de begränsningar i ordningsvaktsbegreppelsom föreslås, kan uppstå lägen då skjutvapen kan behöva utnyttjas av ordningsvakt,t. ex. för självförsvar. Det bör därför inte vara förbjudet i lag, utan avdenna bör framgå att polisstyrelse kan ge tillstånd atl bära och utnyttja vapenför viss beslämd verksamhel. 2.8 Förmanskap och kontroll i fråga om ordningsvakter m. m. Förslaget att ordningsvakt skall ha lydnadsplikt gentemotpolisen uch, i andra hand, anurdnaren knmmenteras av flera remissinslanser. Bl.a.Folkparkernas centralorganisation ansluter sig till utredningens förslag. anser del vara klart att urdningsvakternaäven under sin tjänstgöring bör vara underställda pnlisen nchskyldiga att följa de anvisningar som polismyndighet eller polisman meddelar.Polisutredningen kan emellertid godta att en urdningsvakt även skall varaskyldig att följa de anvisningar som anordnaren meddelar, om dessa inte stridermol polisens anvisningar eller mot lag eller annan författning. Utredningenframhåller emellertid att det inte får bli så alt anordnarens anvisningarinkräktar på ordningsvaktens huvuduppgift. Samma uppfattning har länsstyrelseni . Enligt polisstyrelsen i bör man tydligare änsom har skett i betänkandet stryka under att lydnadsplikten i förhållande lillpolisman är den primära. Polisstyrelsen i framhåller atlen ordningsvakt som uppmärksammar att en arrangör inle följer givna lagareller föreskrifier bör ha skyldighel all rappuriera detla till sin förman.Enligt polisstyrelsen i dislrikl har anurdnaren ufta ingen större insikt ivaklens uppgifter uch utbildning. Anurdnaren vill nfta att vakterna skall vara hunnmbehjälplig med ulika tjänster. Detta kan innebära svårigheler för nrdningsvaklennch skapar etl beroendeförhål- 1979/80:122 117 lande.Anurdnaren bör därför enligt pnlisstyrelsen inte ha någnn rått att meddelaanvisningar för nrdningsvakterna. Såvittgäller urdningsvakts lydnadsplikt gentemnt pulisman erinrar iKopparbergs län atl begreppet pulisman innefaltar även alternerande extrapolismän under utbildning och utan självständig funktinn. finnerdet tveksamt om urdningsvakt gentemnt sådan extra pulisman skall halydnadsplikt. Vad gäller pulismannen är det inte ens klart um hans utbildningsperiudger pusitivl ulslag för furtsatt anslällning. Ordningsvakts lydnadsplikt börenligt därför begränsas till ordinarie och extra ordinarie pulismansamt extra pulisman med fullgjurd allerneringsljänslgöring. Förslagetatt nrdningsvaktsförnrdnande endast undantagsvis skall få meddelas väktare -nämligen när nrdningsvaktsverksamheten på grund av särskilt behuv är oundgängligennödvändig för atl upprätthålla ordningen - behandlas utförligt avpolisutredningen, som framhåller all förslagel i och för sig kan förefallaöverraskande. Utredningen påpekar all den obligatoriska utbildningen förordningsvakter är mycket begränsad och kommer alt bli det även om ordningsvaktsulredningensförslag genomförs. Väktare måste däremoi gå igenom en förhållandevis grundligutbildning. En väktare har också normalt större erfarenhet av praktisktjänstgöring än ordningsvakter i allmänhet. Detfinns emellertid enligt polisutredningen starka skäl som talar emot att väktareförordnas lill ordningsvakt. Ulredningen erinrar i detta hänseende särskilt omden komplicerade situatinn snm uppstår med avseende på förmansskapet över persnnalen.I och med att personalen tillerkänns ordningsvaktsbefogenheter kommer den attstå under polisens befäl. behåller bevakningsföretaget sitt förmansskapi egenskap av arbetsgivare. Personalen är dessutom skyldig atl i större ellermindre utsträckning följa de anvisningar, som meddelas av den intressent sombekostar bevakningen. Till detta kommer att personalen enligt nuvarandeordning ofta arbetar växelvis med och utan ordningsvaktsförordnande.Polisutredningen framhåller att de förhållanden som har angetls nu är ägnade atlskapa en nsäkerhet både hns allmänheten och bland väktarna själva om vilka befogenhetersom följer med olika bevakningsuppdrag och vilka regler som i övrigl gäller förtjänstgöringen. Av dessa skäl är polisutredningen böjd för att ansluta sig tilluppfattningen att man bör siräva efter att renodla ordningsvakternas resp.väktarnas uppgifter i huvudsaklig överensslämmelse med vad som har förordats ibetänkandet. Mot förslaget talar på andra sidan bl.a. det förhållandet all detinte minst för anordnare av offentliga tillställningar skulle bli svårl att ifortsättningen få kvalificerad personal för alt fullgöra den bevakning sompolisen har föreskrivit. har nämligen nu inte någon möjlighetatt ålägga anordnare att ombesörja bevakningen på annat sätt än genomordningsvakter. Det synes därför under alla förhållanden värt att överväga, ominte det förordade systemet bör kombineras med ändringar i allmännaordningsstadgan. I detta hänseende skulle enligt utredningen kunna föreskrivasatt, när anordnare av offentlig tillställning åläggs att svara för bevakning,denna även kan ske genom väktare ulan ordningsvaktsförordnande. Ävenlänsstyrelsen i hyser förståelse för de skäl som föranlettordningsvaktsutredningen att förorda en klar skiljelinje mellan väktare ochordningsvakter. De undantag från principen som utredningen föreslår innebärdock enligt att ett ganska stort anlal ord- 1979/80:122 118 ningsvakter alltjämt kommer att l.v. vara knulna tillbevakningsföretag. Hinder för anställning i bevakningsföretag - eller annalförelag - skulle främst komma atl gälla ordningsvakter för de traditionellauppgifterna, som exempelvis vakter vid festplatser och restauranger. Dessaskulle därmed få arbeta mer eller mindre på frilansbasis. Med hänsyn till önskemåletalt begränsa flllväxten av atitalet ordningsvakter vid bevakningsföretag villlänsstyrelsen inte motsätta sig förslagel i denna del, faslän del går emot denpraxis som har tillämpats i . Länsstyrelsenframhåller dock att det kan visa sig bli svårt atl adminislrativi hantera ett storlantal ansökningar om ordningsvaktsförordnanden utan det slöd som föreligger iett rekryterande företags bedömningar i fråga om behov och lämplighet. Polisstyrelsen i Ystads distrikt är inte främmande förtanken att införa ett totalt förbud för väktare att vara ordningsvakt och kan inlefinna något egentligt praktiskt hinder mol en sådan lösning. Eventuellt kan manövergångsvis, om man på grund av ekonomiska skäl måste acceptera alt bevakningsföretagutför ordningsverksamhel, under l.ex. från lagens ikraftlrädande getidsbegränsade dispenser så atl förelagen får möjlighel att avveckla denna delav verksamheten. Samma uppfattning har polisstyrelsen i distrikt.Även och Folkparkernas centralorganisation redovisaren liknande uppfattning. Flera remissinstanser ställer sig tveksamma eller kritiskatill förslaget i denna del. Enligt i kan det principiellaförbudet för bevakningsföretag att utföra ordningsvaktsverksamhet medförasvårigheter för nu existerande företag och deras anställda. Med hänsyn härtillborde det övervägas att låta nu pågående verksamhet få fortsätta under enövergångstid. framhåller också vikten av atl en ny reglering inlehindrar atl en väktare också skaffar sig ordningsvaktsförordnande och att hanendast i egenskap av ordningsvakt tjänstgör vid exempelvis offentligatillställningar. Polisstyrelsen i Handens distrikt hyser betänkligheter mntden föreslagna lösningen. Den kan enligt pnlisstyrelsen medföra att tillgångenpå urdningsvakter inle alltid kan lillgudoses. Förutsättningarna för att dennatillgång skall vara säkrad blir slörre, um bevakningsföretagen medges att fåtillhandahålla ordningsvakter. Pnlisstyrelsen utgår från att avsikten inte äratt arrangören av exempelvis en offenllig tillställning, dår ordningsvakts-verksamhethar bedömts erforderlig, skulle fä flnna sig i att tillslållningen inställes avbrist på ordningsvakter. Den praktiska följden blir förmodligen i sådana fall atlpolispersonal måste avdelas för ordningshållningen. Enligt i som delaruppfattningen att ordningsvakter i princip inte skall förmedlas viabevakningsföretag - är den av utredningen föreslagna regleringen inte logisktuppbyggd. Ett bevakningsföretag bör aldrig få ta över ansvaret för sådanordningshållning som tillkommer del allmänna. Däremoi bör de hos detauktoriserade bevakningsföretaget anställda väktarna i undantagsfall få tas ianspråk för sådan verksamhet, om de är ordningsvakter. Men detta bör då skeunder poHsens ledning. Så t. ex. bör polisen inte kunna lämna över sitt ansvarför att upprätthålla ordningen i tunnelbanor till ABAB utan endast -fortfarande under polisens ledning - utnyttja personal från ABAB för dennaverksamhet. Något bärande skäl har emellertid inte till varför deauktoriserade bevakningsföretagens del av ordningsvaktsverksamheten iframtiden skall begränsas just till de fall då ordnings- Prop.1979/80:122 V. "9 vaktsverksamheten på gmnd av särskilt behov äroundgängligen nödvändig för att ordningen skall kunna uppräUhållas. Det tordeallmänt sett vara mindre betänkligt att en väktare är ordningsvakt vidtraditionell ordningsvaktsverksamhet än i sådana fall. Förslaget i den nu akluella delen avstyrks av ABAB, sominte kan dela utredningens principiella inställning att bevakningsförelag inteskulle få tillhandahålla ordningsvaktstjänster. Enligt ABAB;s uppfattning bordebevakningsföretagen på grund av den ingående samhälleliga kuniroll, snm dessaföretag med stöd av lagen om bevakningsföretag är föremål för, vara väl lämpadeför här avsett slag av tjänster. Samma uppfattning har . Förbundet ifrågasätter l.o.m. om inle allordningsvaktsverksamhet bör bedrivas av bevakningsföretagen. En liknande uppfattning förs fram av , som menar aU det bör ligga i samhällets intresse aU en fullgodutbildning sker av väktarpersonal och att ordningsvaktsförordnande när delgäller allmänna platser som torg och liknande samt för de s. k. kvasiallmännaplatserna sker av väktare inom de auktoriserade bevakningsföretagen.Ordningsvakter för dansbanor, sportanläggningar etc. kan lämpligen rekryteraspå annat sätt och med annoriunda och kortare utbildning som grund. Det börockså ligga i samhällets intresse aU uppgifterna som ordningsvakter i högregrad kanaliseras gennm de auktnriserade bevakningsföretagen där samhälletgenom länsstyrelsema har full insyn. Skulle så inle ske, befarar förbundet attutvecklingen kan bli den oönskade att intresset av skydd från företagens sidakanaliseras till andra grupperingar i samhället med tendenser till mermilitanta inslag snm enligt förbundets uppfattning inte skall få förekomma ivår demokrati. Förslagel avstyrks även av Svenska arbetsgivareföreningenoch .