prop · G303103 · 1979-12-31 00:00:00 — De mindre förelagens ställning kan behöva stärkas genomsärskild civilrältslig reglering även med tanke på andra situationer än dem dåföretagen är föremål för anspråk från konsumenternas sida. En metod är all denäringsidkare som lypiskl sell intar en underlägsen ställning i förhållandetill andra näringsidkare helt eller delvis jämställs med konsumenterna ochalltså får del av del skydd som konsumenlköpsbestämmelserna ger. En lösning avdetla slag har visserligen prövats och avvisats redan vid tillkomsten avkonsumeniköplagen (se prop. 1973:138 s. 119 ff) men bör kunna tas upp på nyttoch granskas i ljuset av de erfarenheter som finns. Åtskilligt pekar emellertid på att en civilrältsligreglering av förhållandet mellan näringsidkare kan bli ganska invecklad ochosmidig. Frågan är därför om inte en förstärkning av utsatta företagaresställning i första hand bör ske i näringsrättslig ordning. Jag länker närmaslpå den metod som anges i lagen (1971:112) om förbud mot oskäliga avtalsvillkor.Marknadsdomstolen kan enligt denna lag förbjuda näringsidkare atl användaavtalsvillkor som är oskäliga mot konsumenterna. Bakom regleringen liggertanken att en förbättring av förhållandena i första hand skall åstadkommasgenom förhandlingar och frivilliga överenskommelser. Kommer man inle överens,kan frågan om etl avtalsvillkors skälighet avgöras av . Deallmänna erfarenheterna av denna metod är goda. Metoden har visat sigändamålsenlig när det gäller att utmönstra oskäliga villkor i förhållandetmellan näringsidkare och konsumenler. En möjlighel som bör prövas är altavskaffa den begränsning lill konsumentförhållanden som gäller och latalagen bli tillämplig även på avtalsvillkor som är oskäliga mot andranäringsidkare. Förordar utredningen en näringsrättslig lösning enligtavtalsvillkorslagens modell, får bl.a. övervägas vem som bör kunna föra talaninför om förbud. Som framgår av de ursprungliga direktiven bör utredningenmed uppmärksamhel följa rättsutvecklingen i övriga nordiska länder beträffandekonsumentköp. Härvid bör utredningen sträva efler att så långt möjligt uppnårättslikhet. Med anledning av all utredningsuppgifterna utvidgas börutredningen. 9 Kommittéer:Justitiedepartementet Del II Ju:2 som består av en särskild uiredare, ombildas lill enkommillé med Med hänvisning till vad jag har anfört hemsläller jag allregeringen beslutar om tilläggsdirektiv i enlighet med vad jag har förordal,bemyndigar chefen för justiliedeparlemenlel att dels tillkalla högsl två ledamöier atl jämte den nuvarande särskilde utredaren ingåi en kommitté med uppgifl alt utreda de frågor som uppdragel nuomfaltar, dels utse en av ledamöterna atl vara ordförande. Regeringen ansluter sig lill föredragandens övervägandenoch bifaller hans hemställan. Översyn av panträttsreglerna i jordabalken, sjölagen(1891:35 s. 1) och lagen (1955:227) om inskrivning av rätt till luftfartyg m.m. Departementschefen, slalsrådel , anför. Enligt tidigare fastighetsrätlsliga och sjörällsligaregler uppkom panträtt i fastighet och fartyg redan genom inskrivningsdomarensbeslut om inteckning i egendomen. Beslutet fattades på grundval av ettskuldebrev med inteekningsmedgivande och sedan inskrivningsdomaren kontrolleratatl den som undertecknat medgivandel var inskriven såsom ägare till egendomen.Skuldebrevet, den s.k. hypoteksreversen, försågs med bevis omintecknings-beslutet. Hypoteksreversen användes sedan antingen direkl som lånereverseller som säkerhet för en fordran enligt en s.k. omslagsrevers. Sistnämndaförfarande innebar således alt dubbla fordringshandlingar utfärdades. En sådanordning var vanligast, eftersom den medförde vissa hanteringsmässiga fördelarbl.a. vid upprepad belåning eller vid överflyttning av del personligabetalningsansvaret på ny ägare lill den pantsatta egendomen. Systemet innebaremellerlid också risker för egendomens ägare, eflersom det kunde inträffa atlhypoteksreversen skildes från omslagsreversen och sedan kunde göras gällande aven godtroende innehavare till högre belopp än som svarade mot skulden enligtomslagsreversen. Inom luflrätten är panlrältskonslruktionen enligt lagen(1955:227) om inskrivning av rätt till luftfartyg fortfarande utformad på dellasäll. Enligt den nya jordabalken (JB), som trädde i kraft den 1januari 1972, och ändringar i sjölagen (1891:35 s. 1), somirädde i kraft , uppkommer panträtt i fastighet och fartygförst genom atl egendomens ägare överlämnar beviset om inskrivnings- resp.registermyndighetens inteckningsbeslut, pantbrevet, såsom pant för en fordran.Redan från och med inteckningsbeslutet och innan pantsättning har skett uppkommeremellertid s.k. ägarhypolek eller ägarpant, som berättigar ägaren lillutdelning på inteckningen vid bl.a. exekutiv försäljning av egendomen.Pantbrevet är till skillnad mot hypoteksreversen inte en värdehandling ulanendast ett bevis om inteckning. Härigenom har man undanröjt riskerna för attden pantsatta egendomens ägare genom annans obehöriga förfarande Del II Ju:2 Skr 1979/80:103 10 kunde bli belalningsskyldig enligi dubblafordringshandlingar, ulan atl man därför gåll mislc om de hanteringsmässigafördelar som systemet med dubbla fordringshandlingar innebär. I 6 kap. 2 § JB och i 262 § sjölagen (SjöL) föreskrivs atlpanlräll endasl kan upplålas av ägaren. Detla innebär all del ankommer pä densom beviljar kredit mol säkerhel i faslighel. skepp eller skeppsbygge all självkonlrollera pantsällarens behörighel genom atl hos inskrivningsdomaren resp.regisier-myndighelen skaffa sig informalion om äganderätten. Bestämmelsernainnebär också i princip atl den kreditgivare/borgenär, som har erhållitpanlbrev som säkerhel för vissa framlida fordringar (främsl i form av s.k.generellt hypolek) och därvid har kontrolleral panlsältarens behörighel. ålerbehöver konlrollera behörighelen så snarl del blir akluelll all bevilja nykredit under den lidigare pantförskrivningen. Genom ändringarna i panlrättskonslruklionen stärktessålunda fastighetsägarnas och skeppsägarnas ställning, vilket var ellhuvudsyfle med de nya reglerna. Reformen ansågs emellerlid också ge andrafördelar. Genom att panlhandlingen standardiserades blev den lättare allhantera praktiskt. Panträltsbestämmelserna blev också enklare och därigenommera lättförståeliga. För faslighelsrällens del är del emellerlid i praklikenknappasl möjligi all lillhandahålla den information som panträtiskonsiruktioneni JB i dess ursprungliga form förutsatte så länge fastighetsböckerna försmanuellt. Med hänsyn härtill infördes , strax före balkensikraftträdande, särskilda godtrosregler i 6 kap. 7 § JB som - enligt vad somuttalas i förarbetena till lagändringen (prop. 1971:179 s. 36) -ger borgenärenrätt atl vid panträlls-upplätelse lila på ägaruppgifler i ell upp till sexmånader gammalt grava-lionsbevis. En annan konsekvens av godirosreglerna är atlförnyad ägande-rällskonlroll som regel inte behöver göras vid ny kredilgivningeller utbetalning som omfallas av en lidigare pantförskrivning. Någon motsvarighet lill den faslighelsrätlsligagodirosregleringen ansågs inte behövlig I sjörätten (prop. 1973:42 s. 278 f). Varje inskränkning i kravel på borgenären alt kontrollerapantsällarens behörighel motsvaras självfallet av en inskränkning i ägarensskydd mot obehörig panlsällning av hans egendom. Genom 1971 årsfastighetsrätlsliga godlrosreglering har den grundläggande principen atl endastägaren skall kunna pantsätta egendomen rubbals i icke oväsentlig grad. En välfungerande fastighetspantsätlning skulle emellertid eljest ha varil omöjlig. Iproposilionen angående ändringar framhölls dock alt del fannsanledning alt se på dessa frägor på etl annat sätl, närinskrivningsmyndigheterna i landet har fåll möjligheier all snabbttillhandahålla hell akluella faslighetsuppgifter, vilkel anlogs bli fallet ivarje fall efter en övergång lill ADB på inskrivningsområdei (se prop. Ulredningen angående inskrivning av rätt lill luftfartygm.m. (lufträttsutredningen) har i sill belänkande (SOU 1976:70) Rält lillluftfartyg m.m. lagt fram förslag till nya regler om bl.a. luflfartygshypoiek.Förslagel avviker i viss mån från den nuvarande regleringen beiräffande skepps-och skepps-byggnadshypoiek. som enligt ulredningens direktiv skulle uigörarättslig förebild på området. Avvikelsen syftar lill all undvika de problem iden prakliska hanteringen hos kreditgivarna, som enligi ulredningen f.n.uppstår på grund av kravel på förnyad äganderätlskontroll efler pantförskrivningav skepp och skeppsbyggen lill säkerhet för framlida fordringar. 11 Kommittéer: Del II Ju:2 skall luflfartygshypotekel kunna användas som säkerhel förvarje framtida fordran ulan förnyad kontroll. Denna ordning föreslås komma lillstånd genom en regel enligt vilken panträtt upplåls "genom attluftfartygets ägare, efler all ha sökl inskrivning för sitt förvärv, överlämnarpantbrevel som panl för beslående eller framlida fordran". Av förslagetföljer vidare all en panlförskrivning lill säkerhel för framlida fordran skallgälla mol ny ägare, såvida inte denne "innan panlfordran grundals"gör anspråk på pantbrevel. Ulredningen har föreslagil all molsvarande reglerinförs i sjörällen. Beiänkandei har remissbehandlais. I remissytlrandena harman från näringslivels sida i huvudsak ställt sig positiv till och i vissa falläven ullryckl tillfredsställelse över den sålunda förordade lösningen. Det haräven framhållils alt motsvarande regler borde införas i JB. Därvid har anförtsatl en sådan reglering skulle underlätta äganderällskonlrollen vidfastighetspantsätlning eller i vari fall undanröja den oklarhet omnödvändighelen av sådan kontroll som råder. Dessulom har anförts all man påså sätt skulle uppnå en gemensam reglering för faslighels-, sjöoch luflrätten. 1 vissa av näringslivets remissvar har även påpekats atllillämpningen av den nuvarande sjörättsliga regleringen över huvud lagetinnebär problem när skepps- eller skeppsbyggnadshypoiek skall utgöra säkerhelför krediler som tas upp utomlands. För finansieringen av skepp, skeppsbyggenoch luftfartyg gäller allmänt alt man i hög grad är beroende av krediter frånullandel och att det därför är av betydelse att dessa hypolek till sin innebördoch verkan inle alltför mycket skiljer sig frän utländska motsvarigheter. Denunika utformningen av den svenska panträtten såvitt gäller skepp ochskeppsbyggen har enligt dessa remissyttranden skapat osäkerhel hos utländskakreditgivare. Detta kan särskilt i lider med slark konkurrens på lånemarknadenleda lill att de blir mindre benägna alt godla svenska skeppshypotek somsäkerhet. De svårigheter som uppstår atl förklara innebörden av de svenskareglerna orsakar enligt vad som har sagts i remissvaren under alla förhållandenkrediltagarna extra kosinader för juridiska konsulter och deras utlåtanden. Enåtergång till det panträttssystem som gällde lidigare i sjörätten och alltjämtgäller i lufträtten, där panträtten konstitueras genom inskrivningsdomarensbeslul om inteckning, skulle enligt vissa remissyttranden undanröja problemenmed panlsättning för framtida fordringar oeh "skapa ett panträllsinstitutav internationellt mer gångbart slag". Å andra sidan har flera domstolar i sina remissyttrandenuttryckt tveksamhet huruvida olägenhelerna med den nuvarande sjörättsliga regleringeni fråga om panlsättning för framlida fordringar lämpligen bör avhjälpas på detsätt som utredningen har föreslagit. Enligt domstolarnas mening innebär dettaförslag vissa risker från rättssäkerhetssynpunkt. Från såväl näringslivets som domstolarnas sida harförordats all en ulredning ges i uppdrag att ulforma ändamålsenliga ochenhetliga panlrälls-liga regler för alla tre rättsområdena, sjö-, luft- ochfaslighelsräll. I samband med beredningen i avlufträitsulredning-ens förslag har departementet hållit överläggningar medförelrädare för berörda delar av näringslivet rörande de åtgärder som lämpligenkan vidtas för all lösa de nuvarande prakliska problemen med panlsättning avfrämst skepp och skeppsbyggen till säkerhel för framtida fordringar. Vid dessaöverläggningar påpekades från näringslivshåll bl.a. atl det är nödvändigl fiirett praktiskt fungerande kredilliv alt upprepad äganderätlskontroll inte DelIIJu:2 Skr 1979/80:103 12 krävs när fasligheter, skepp, skeppsbyggen ellerluftfartyg används som säkerhel lör framtida fordringar. Vidare framhölls allde ullalanden som gjordes i samband med 1971 ;irs ändring i JB skapat oklarhetom hur JB;s godlrosregel skall lolkas, när inskrivningsväsendel nu fortlöpandeförs över lill ADB och kreditgivaren snabbi kan få uppgifler omfaslighelsförhållanden via dalaterminal. Om god tro inle längre kan åberopas avden som rent fakliskl har sådana möjligheter, kommer i prakliken andragodtrosregler atl gälla för de krediigivare som har terminal än för dem sominte har del, Dessulom kommer del, innan ADB är införd över hela landel, altgälla skilda regler i godlroshänseende för olika geografiska områden, iblandi,o,m, inom samma län. Kravel på äganderällskontroll kommer också i vissa fallatl bli myckel besvärande när del gäller gemensamma inteckningar iavsiyckningar. Vid överläggningarna restes ånyo krav från näringslivelssida på en allmän översyn av panträltsreglerna inom fastighets-, sjö- ochluflrätten i syfle att så långt som möjligi nå en enheilig reglering. Sådanakrav har även härefter framförts i en av upprättadpromemoria daterad , som har överlämnats lilljustitiedepartementet. I promemorian framhålls bl.a. atl en ralionell och förde tre rättsområdena enhetlig panlrällskonstruklion skulle spara myckel arbeleoch eliminera åtskillig rättsosäkerhet. Som utgångspunkt för en nypanlrällskonstruklion skulle man enligt promemorian kunna la jordabalksulredningensreviderade förslag lill jordabalk m.m. (SOU 1963:55). Även i skrivelser tillregeringen från och saml från allmännahypoieksbank och sladshypolekskassa har hemställts om enöversyn av JB;s panlrättskonslruktion. Man har därvid bl.a. hänvisat till denosäkerhel som råder hos kreditgivarna om hur fastighetsrätlsligagodlrosreglering skall lillämpas i samband med övergången till ADB påinskrivningsområdet. Frågan om JB:s panträtlskonstruktion i allmänhet ochinnebörden av godirosregleringen i synnerhet har också varit föremål för enomfattande diskussion i litteratur oeh fackpress (se bl.a. SvJT 1976, s. 308,548, 552, 556 och 728 samt 1977 s, 630 och 653), Även i ett annat avseende har framställning gjorts omändring i . Del gäller bestämmelsen i 6 kap. 3 § omlillägg. Enligt detta stadgande har borgenär rätt att för fordran som är förenadmed panträtt i fastighet vid fördelning av medel mellan rättsägare ifastigheten få betalning genom ell särskilt tillägg, i den mån pantbrevetsbelopp inte räcker. Detta lillägg får inle översliga av pantbrevelsbelopp jämle 6 procenl årlig ränta på della belopp från den dag faslighetenutmättes, konkursansökan gjordes eller medlen nedsattes. En motsvarighet tillJB:s bestämmelse om tillägg finns i 264 § SjöL. Ursprungligen skulle detta tillägg endast få utnyttjas förbetalning av ränta oeh andra biförpliktelser som vanligen föreskrivs i enomslagsrevers. med alt de berörda godirosreglerna infördes i JBår 1971 ändrades emellertid även reglerna om tillägget så atl della kanutnyttjas även för kapitalfordran, om denna är slörre än pantbrevets belopp.Ränta och andra biförpliktelser kan också tas ul ur pantbrevels belopp. I skrivelse den 25 augusli 1977 lill juslitiedepartementelhar sladshypolekskassa hemställt om att tillägget skallhöjas. Den större delen av lilläggel, del s.k. räntetilläggel, föreslås höjllill och 13 Kommittéer:Justitiedepartementet Del II Ju:2 återstoden därav, den s.k. ulmälningsräntan, föreslås höjdlill . Som skäl för yrkandet har sladshypolekskassan åberopalränlcslegringen på kapitalmarknaden efler gällande bestämmelsers tillkomst. Framställningen har remissbehandlais. De fleslarcmissinsianserna är positiva till en höjning av lilläggel. På sina håll harman emellerlid kriliseral den rällsliga konslruklionen med tillägg. vara olillfredsslällande atl en borgenär som vinner utmätning ipantbrev för en oprioriierad fordran på grund av lilläggel får visst företrädeframför innehavare av efterföljande panlbrev. Molsvarande olägenheter uppgesuppkomma när panträllsupplålelse med ulnylljande av tidigare ullagel pantbrevsker under pågående utmätning av fastigheten. Varje höjning av lilläggel ärägnad alt förslärka dessa nackdelar. JB:s panlrällskonstruklion har lillkommil efler eltomfattande utredningsarbete som har pågått under lång lid. Flera skäl lalarför all man så långl möjligt undviker all låta panträltsreglerna bli föremålför omfattande eller ofta förekommande ändringar. Det är fråga om grundläggandecivilriitlsliga regler, som lillämpas vid ell storl anlaltransaktioner och som berör många enskilda individer, företag och myndigheter ideras verksamhet. Reglerna har belydelse för rättsförhållanden som sammanlagtrör mycket stora värden. Det kan nämnas atl sammanlagda inteckningsbeloppet ifast egendom här i landel f.n. beräknas översliga . Därtillkommer atl varje ändring i panträtiskonsiruktionen som föranleder särskildaövergångsbestämmelser medför att dessa blir tillämpliga på ell myckel stortantal fall och sedan vid sidan av andra särregleringar måsle beaklas under långtid efter ändringarnas ikraftträdande. Det är uppenbart alt en sådan ordningskapar slora praktiska svårigheter och medför risker för rättsförluster. Allldella talar enligt min mening för atl endasl mycket lungl vägande skäl börföranleda att man vidtar slörre ändringar i JB;s regler om inteckning ochpanlräll. Från näringslivets sida har anförts all den nyapanträllskonstruklionen är mer arbetskrävande än del gamla systemet. Det gällerframför allt den kontroll som kreditgivaren måste göra i fråga om pantsällarensbehörighel. Enligt min mening har detta argument inte så slor bärkraft när detgäller JB. Genom det ulvidgade godtrosskyddel i 6 kap, 7 § JB har de praktiskaolägenhelerna med panträllskonstruklionen lill stor del undanröjts, 1 vart fallmåste de fördelar som kan vinnas genom ändringar i de grundläggande principernai JB:s panträttskonstruktion noggrant vägas mot de starka skäl som enligt vadjag har anförl talar mol ändringar i denna lagstiftning. I ett avseende är jag emellertid beredd alt meraoreserverat instämma i vad som har anförts frän näringslivets sida. Molbakgrund av de uttalanden som gjordes i samband med godlrosreglering iJB kan del, som näringslivet har anfört, uppslå tveksamhet om hur godlrosregelnskall tillämpas efter hand som inskrivningsväsendet förs över till ADB, Medhänsyn till denna regels slora prakliska belydelse kan en tveksamhet i deltahänseende leda till allvarliga svårigheter för kredillivel. ADB används redaninom inskrivningsväsendet på vissa håll och skall fortlöpande införas i helalandet (se prop, 1977/78:15 med förslag lill ändrade riktlinjer för faslighetsdataverksamheten).Jag anser det därför angeläget atl den oklarhet som f,n. kan råda undanröjs såsnart som möjligt. Vad som har anförts från näringslivets sida angående desvårigheter som panträltsreglerna i SjöL redan har gelt upphov till eller kankomma all Del 11Ju:2 Skr 1979/80:103 14 föranleda förtjänar enligi min mening beaktande. Ävenskrivelsen frän sladshypolekskassaangående höjning av tilläggen fordrar närmare överväganden. Med hänsyn härtill anser jag att en uiredare börtillkallas för all se över reglerna om panlräll i JB och SjöL saml all uiredade problem som hänger samman med sladshypolekskassans skrivelse angåendehöjning av de lillägg som utgår enligi nuvarande regler. En första uppgifl för uiredaren blir alt karllägga desvårigheler som möter i den praktiska lillämpningen av panträltsreglerna i JBoch SjöL. När det gäller JB bör uiredaren främsl undersöka de problem rörandegodlrosregelns lillämpning som uppkommer i samband med övergång lill ADB ochföreslå ålgärder som undanröjer den tveksamhet som den nuvarande regleringenkan ge upphov lill. Som jag lidigare har anförl finns det slarka skäl som talaremot all göra genomgripande ändringar i JB;s panlrällskonslruktion. Utredarenbör därför i försia hand undersöka lösningar som innebär alt den nuvarandepanträllskonstruklionen i JB kan behållas i huvudsak oförändrad. Uiredaren bör också lägga fram förslag till de ändringar iden sjörällsliga lagstiftningen som behövs för all undanröja de prakliskasvårigheler som SjöL;s nuvarande regler om panträtt kan ge upphov till. Vidarebör uiredaren, med ulgångspunkl i del förslag som har lagls fram av ulredningenom inskrivning av rätt till luftfartyg och de remissyttranden som har avgettsöver förslaget, överväga hur panlrätlssystemet på luflfarlsområdet bör varautformat. Från näringslivets sida har framhållits atl man bör sirävaefler en för fastighets-, sjö- och lufirällen gemensam reglering. För egen delkan jag instämma i att en sådan ordning skulle innebära både principiella oehpraktiska fördelar. I varje fall lalar slarka skäl för all man har likformigabeslämmelser på sjö- och luflrällsomrädena. Utredaren bör emellerlid i försiahand pröva om samma lösningar kan användas inom alla tre områdena. Del måsle dock beaklas alt de problem som de nuvarandereglerna ger upphov lill på fastighetsrättens område skiljer sig från deproblem som finns inom sjörällen och som för luflrättens del har aktualiseratsgenom luflrälts-ulredningens belänkande. Pä sjörättens område används redan ADBvid inskrivningsförfarandel och SjöL saknar också molsvarighet lill JB:sgodlrosreglering. Praktiska svårigheter har emellertid uppkommil då del gälleralt använda sjörällsliga hypolek lill säkerhet för framtida fordringar och jaganser det iveksaml om detta problem bör lösas pä det sätt som utredningen ominskrivning av rält lill luftfartyg föreslagit i sitt belänkande. Skepp,skeppsbyggen och luftfartyg måste i stor utsträckning finansieras genom att lånlas upp i utlandet. Det är därför angeläget atl de svenska hypoteken intealltför mycket skiljer sig från vad som mestadels gäller utomlands, Molsvarandebehov av anpassning till internationella förhållanden finns inte beträffandefastighetsrätten. Därtill kommer alt de skäl som lalar mol en ny ändring av degrundläggande principerna i panlrättskonslruklionen inte gör sig gällande medsamma slyrka på sjörällsomrädet som beiräffande fastighetsrätten. Utredaren bördärför om han finner det lämpligt vara oförhindrad att föreslå en meragenomgripande ändring av SjöL;s panlrällskonstruklion och motsvarande regler påluflrätlsområdet, även om detta skulle innebära att del skapas skillnader 15 Kommittéer:Justitiedepartementet Del 11 Ju:2 mellan fastighetsrätten, på den ena. saml sjöochluflrätten på den andra sidan. Utformningen av de nya reglerna måsle självfallel skeefter en noggrann avvägning mellan intresset av atl egendomens ägare ellerannan rältsägare inle lider skada oeh kravel på prakiiskl väl fungerandesyslem. Det bör i det sammanhanget särskilt uppmärksammas atl, när del är frågaom egendom av mindre värde och hypoteken inte används i kommersiellasammanhang, ägaren ofta kan vara mindre väl insatt i de panlrälisliga reglerna. Som jag redan har anförl måste uiredaren också särskiltbeakla de övergångsproblem som kan uppslå om panlräilskonslruklionen ändras.Övergångsbestämmelserna får inle bli alltför invecklade. I så fall kan vinslenmed nya panlrällsregler bli så liten atl en reform inle kan anses moliverad.Molsvarande gäller beiräffande frågan om höjning av lilläggel enligi 6 kap. 3 §JB. I detta sammanhang vill jag, mot bakgrund av vad som har kommii fram vidremissbehandlingen av den frågan, framhålla atl uiredaren bör vara oförhindradatl pröva om del över huvud laget är berättigal atl ha en konstruktion medsärskilt lillägg. Jag vill sluiligen även någol beröra den s.k.inskrivningsprincipen som introducerades i svensk sjörätt genom 1973 årsändringar i SjöL. Den innebär atl förvärvare av skeppsegendom vinnersakrällsligl skydd mol överlåiarens borgenärer försi när han söker inskrivningav förvärvel i skepps- resp. skeppsbyggnadsregislrel.