prop · G303168 · 1979-12-31 00:00:00 — Detär viktigt att sådant material fortlöpande tas fram eller aklualiseras. Jagutgår från att SO kommer att informera om varje rektorsområdes ansvar förjämställdhetsarbetet. Skr.1979/80:168 H Jag vill i detta sammanhang betona viklen av del forlbildningsprogrami det lokala fortbildnings- och utvecklingsarbetet om jämställdhet som skall bedrivasinom rainen för personallagsulbildningen i . SYO-funktionärerna spelar en avgörande roll när det gällerinformalion och vägledning för ungdoinar i syfle att bryla den könsuppdeladearbetsmarknaden. Därför måste jämslälldhetsfrågorna ges en framträdande plalsinte bara i grundulbildningen utan även i fortbildningen av SYO-konsulen-ter.Till exempel vore det önskvärt alt SYO-funktionärerna praktiserade iarbetslivet inom ett för resp. kön otraditionellt yrkesområde. SÖ framhåller i sill remissvar över Steg på väg atl manavser att stimulera intagningsnämnderna atl mera aktivt lillämpa gällandeföreskrifter och anvisningar som ger möjlighet atl på den s. k. fria kvoten siödjaen sökandes önskan att göra ett val som leder lill jämnare könsfördelning. Jagfinner del angelägel att SÖ stimulerar intagningsnämnderna på detla sätt. är viktigt att man också stöder och uppmuntrar de elever som väljer otradilionellt,så att de orkar stå emot omgivningens tryck och fullföljer utbildningen. Dettaär en betydelsefull uppgift förskolans personal och inte minst för SYO-funktionärerna. har i Steg på väg sagl atljämställdhet måste ingå som ett obligatoriskt ämne och inle som etl frivilligltillvalsämne i lärarnas och förskollärarnas grundutbildning. Remissinstansernahar delade uppfattningar om detta förslag. SÖ anser att jämställdhetinte bör betraktas som ett ämne utan som en grundläggande värdering vilken imycket högre grad än nu bör genomsyra alla former av utbildning. Andra remissinslanserär dock positiva till jämställdhet som ämne. Jag anser i likhet med SÖ att jämställdhetstanken bör ingåi alla former av utbildning. Men detta är inte tillräckligt.Jämställdhetsfrågorna måste behandlas i lärarutbildningen utifrån åtminstonetre aspekter, nämligen kunskaper om kvinnors och mäns förhållanden i samhället,attityder oeh värderingar till kvinnors och mäns roller på olika områden samlmetodiken för hur jämställdhetsfrågorna skall kunna integreras i alla ämnen. Frågor om den framtida lärarutbildningen bereds f. n. inomutbildningsdepartementet. Jag har tagil upp behandlingen avjämställdhetsfrågorna i lärarutbildningen med statsrådet . Jag vill i detta sammanhang erinra om atl UHÄ - somframgått lidigare -har gjort omfallande utredningsarbete vad gällerjämställdhet i högskolan där man bl. a. ger förslag på åtgärder för ökad jämslälldhelsforskning. kommer nya regler om behörighet förforskarutbildning. Skr.1979/80:168 12 Den medger att stora yrkesgrupper, där kvinnor ärdominerande, får möjlighel till forskarutbildning, bland andra sjuksköterskor,förskollärare och frilidspedagoger. 1 proposiiion 1979/80: 100 föreslås medhänsyn härtill ell ökat antal ulbildningsbidrag till doktorander. Insalser för an stimulera kvinnor och män till oiradliionellauibildningar I jämslälldhetsarbetet strävar man efler att kvinnor ochmän skall välja utbildning efter personliga förutsättningar och intressenoberoende av kön. väljer forlfarande flertalet kvinnor och mänutbildningar som är traditionellt könsbundna. Åtgärder bör därför övervägas föratl bälire främja ett könsobundet val. Könskvolering är cll exempel på en sådanåtgärd. Flera remissinstanser är dock tveksamma till en könskvoterad antagningtill utbildning. a. högskolan i anför som skäl att på många linjermed manlig dominans är det inte platser som saknas utan iniresserade ochbehöriga flickor. Vidare anser högskolan all en kvotering eller extra poängtill minoritetskönet kan leda lill atl elever med svagl intresse förutbildningen tas in för att sedan hoppa av. Högskolan föreslår i stället atlman röjer undan sådana inslag i antagningssystemet som visal sig hanegativa effekter på jämställdheten, t. ex. föreningsmeriterna vidantagningtill spärrad utbildning och vissa krav påförpraktik som kan göra enlinje mindre attraktiv för del ena könet. Jag vill erinra om att regeringennyligen har föreslagit att systemet med föreningsmeriter slopas fr.o. Könskvotering har prövats i förskollärarutbildningen somen väg att få in män i förskolan. Moiiven lill detta har bl. a. varit små barnsbehov av även manliga förebilder. Det har också ansetts viktigt atl kvinnor ochmän arbetar tillsammans med samma sorts arbetsuppgifter. Den utvärdering av könskvotering som regeringen uppdrog åljämställd-hetskommittén att göra visade att kvotering har relativt storbetydelse i början men atl dess effekter successivt minskar. Detta redovisas irapporten ''Män och kvinnor i barnomsorgen". Mot den bakgrunden föreslogkommittén alt könskvoteringen av män till förskollärarutbildningen upphör,vilket också regeringen har beslutat fr. o. m. /81. Utvärderingenvisar således att kvotering kan vara ett effektivt medel i ett initialskede ärdet gäller att bryta traditionella könsgränser i en utbildning. För att bryla det könsmässigl sneda utbildningsvaletföreslog jämställdhetskommitlén i stället andra akliva rekryteringsåtgärder.En sådan aktiv rekryteringsåtgärd kan vara att man i yrkesvägledningen utnytijars. k. otraditionella yrkesinformatörer, dvs. män från traditionella kvinnojobbeller kvinnor från traditionella mansjobb. Det är angelägel att man i allutbildning använder otraditionella yrkesinformatörer i undervisningen. Regeringen har i anslutning lill jämställdhelskommitlénsförslag uppdragit åt UHÄ atl komma in med förslag beiräffande kvinno- resp. mansdomine- Skr.1979/80:168 13 rade utbildningar för vilka en ordning med s. k. positivsärbehandling är lämplig samt belysa förutsättningarna för atl i aniagningssysleinetfoga in en sådan ordning. Till arbetsmarknadsutbildningen återkommer jag iavsnittet om arbetslivet. Bland de utomnordiska kvinnor som invandrade till Sverigeår 1977 hade ca 750 eller ingen utbildning alls eller en utbildning somvar kortare än . Mer än hälften av de omkring 4 000 deltagarna i grundulbildningenför vuxna (grundvux) /79 var invandrarkvinnor. Jämslälldhelskommitlénhar mot den bakgrunden lagit upp invandrarkvinnornas behov av utbildning. () har också i silt remissvar ingående beskrivitinvandrarkvinnornas situation i och behovet av utbildning för deinvandrarkvinnor som är lågutbildade. Regeringen har särskilt uppmärksammat invandrarkvinnornasutbildningsbehov, bl. a. i direktiven (1979; 100) tillsvenskundervisningskommittén (, A 1978: 07). Kommittén har tilluppgift att överväga frågan om den allmänna inriktningen av en grundläggandeintroduktion i svenska språket och svenskt samhälls- och arbelsliv för vuxnainvandrare. Erfarenheterna visar atl det är mycket svårt att nåinvandrarkvinnorna med information. Nya metoder för information och uppsökande verksamhelkan därför behöva prövas. har beviljats medel för medverkan i enförsöksverksamhet med alternativ pedagogik för hemarbetande invandrarkvinnor.Försöksverksamheten bedrivs innevarande budgetår 1979/80 i i samarbelemellan , , i Siockholm ochStudiefrämjandet. Försöket syflar till att genom uppsökande verksamhet,hembesök, social rådgivning samt arbeismarknadsinformalion och barnomsorg ianslutning till kurser i svenska med samhällsorientering ge invandrarkvinnornasådana kunskaper att deras självförtroende stärks och deras möjligheter tillkontakter i det svenska samhället underlättas. Undervisningen är hela tidenanpassad till kvinnornas behov på så sätt atl varje dellagare så långt det ärmöjligt ges de kunskaper m. m. som behövs för att forma deltagarens egenidentitet. Försöksverksamheten kommer att redovisas i samband med SFI-kommitténsslutbetänkande och skall ligga till grund för kommitténsöverväganden om utformningen av den framtida svensk- och samhällsundervisningen. Jag vill i sammanhanget nämna att jag givit jämställdhetskommitteni uppdrag att göra en studie av invandrarkvinnornas siluaiion. Studien skallutgöra underlag för det fortsatta arbelet med att förbättra invandrarkvinnornasmöjligheter att bygga upp en identitet baserad såväl på det egna kulturarvetsom på normer och värderingar i det svenska samhället. Skr.1979/80:168 14 Rätten till etl egel förvärvsarbele är enligt min meninggrundläggande för jämställdhet mellan kvinnor och män. Grundläggande förjämställdhet är också att kvinnor och män ges möjligheter atl kombineraförvärvsarbete med del prakliska ansvaret för barnen. Eflersom kvinnor avtradition har haft del praktiska ansvarei för hem och barn har jämslälldhetsarbeteti hög grad kommit att inriktas på atl undanröja de förvärvshinder som idagfinns för framför allt kvinnor. Men jämslälldhetsarbetet har också inriktats påarbeismarknaden och förhållandena där. Förvärvsarbete är inte bara enförutsättning för egen försörjning. Det är ocksä en väg till sociala kontakteroch gemenskap samt till utveckling. 1 flera av de frågor som jag tar upp i delföljande och som berör arbetsmarknaden har jag samrått med chefen förarbetsmarknadsdepartementet. I Steg på väg redovisas hur andelen kvinnor iarbetskraften stadigt har stigit . Genomsnittligt var ca 74 %av kvinnorna i åldern i arbetskraften mot avmännen. Den slörsia ökningen har kvinnor med barn svarat för. Detfinns emellertid betydande skillnader mellan kvinnors och mäns villkor iarbetslivet. Det gäller framför allt yrkesval, lön och arbetstider. Kvinnornas inträdepå arbetsmarknaden har sammanfallit med den offentliga sektorns expansion.Kvinnorna har på de kommunala och landstingskommunala sektorerna gått till detraditionellt kvinnliga yrkesområdena. Det är i stor utsträckning yrken som kanses som en förlängning av arbelel i hemmet. Del är kvinnor som sköter barna-och åldringsvård, sjukvård och en rad servicefunktioner. Få kvinnor ålerfinnspå traditionellt manliga yrkesområden och få kvinnor har högre befattningarinom näringsliv och förvaltning. Många kvinnor är självförsörjande genom sittförvärvsarbete men långtifrån alla. Arbetslösheten för kvinnorna har varil och är större än aijbeislöshelenför männen. Internrekryteringen på arbetsplatserna har fått en ökad betydelse ijämförelse med externrekryteringen. Särskilt med begränsadnyanställning har det varit svårl för dem som har stått ulanför arbetsmarknaden.I denna grupp är kvinnorna i majoritet. För att öka kvinnors möjligheter till arbete ochutbildning och för alt uppnå jämställdhet på arbetsmarknaden måste ävenattityder och värderingar påverkas. Detta är uppgifler som faller på såvälarbetsgivarna som de fackliga organisationerna. Det är därför angeläget att detarbete som arbetsmarknadens parter redan påbörjat i denna riklning fortsätteroch att nya former utvecklas och prövas. Den nya lagen om jämställdhet i arbetslivet, som iräder ikraft , utgör ytterligare ett instrument för jämställdheten på arbeismarknaden.Lagen förbjuder diskriminering på grund av kön vid anställning, befordran ochvid utbildning till befordran. Lagen påbjuder också alt arbetsgivarna aktivtskall verka för jämställdhet. 1979/80:168 15 betydande uppgifler när lagen skall föras ut i denpraktiska lillämpningen. Lagreglerna om aktiva jämställdhctsålgärder kommer bl.a. att kunna ersältas eller komplelteras genom jämslälldhetsavtal påförbundsnivå. som lagen träder i kraft inrätlas som tidigare nämntsen jämställdhetsombudsman som skall komplettera parternas tillsyn över lagensefterlevnad. har lill uppgift bl. a. alt göraundersökningar av det aktiva jämställdhetsarbetet. Resultatet av dessa undersökningar,som förulsälls ske i samband med berörda myndigheler och organisationer, kanockså användas i arbelel att påverka fördomar och förändra attityder. kommer atl innebära förändringar i arbetslivetsåväl inom industrin som inom den enskilda och offentliga tjänstesektorn. Densnabba tekniska utvecklingen medför genomgripande förändringar som ställerstora krav på både arbetstagare oeh arbelsgivare. De områden som slår införtekniska förändringar i form av automation och datorisering är bl. a.kontorsområdet, handeln och bankerna. Där arbetar huvudsakligen kvinnor. Regeringen har uppmärksammat den tekniska ulvecklingen ibl. a. sina direktiv (1978: 76) till dataeffeklulredningen (A 1978: 05). Denna ulredninghar i uppdrag all analysera datateknikens effekler på såväl den lolalasysselsättningen som utvecklingen för olika yrkesgrupper, i olika näringsgrenaroch i olika delar av landet. Det är väsentligt att utredningen uppmärksammar effeklernapå kvinnornas sysselsällning av den ökande användningen av datateknik.Datatekniken ger möjligheter alt ta bort en mängd rutinbelonadearbetsuppgifter. Men datoriseringen i sig skapar ofta nya rutinartadearbetsuppgifter som troligen kommer alt innehas av kvinnor. Det är viktigt attvid utvecklingen av datatekniken särskilt uppmärksamma de för- och efterarbetensom skapas. Åtgärderna i det kommande jämslälldhelsarbelel måsteinriktas mot alt kvinnor i traditionella kvinnoyrken ges utbildning ochutvecklingsmöjligheter så att de får tillfälle till bredare eller merkvalificerade arbetsuppgifier. Det är angelägna uppgifter för såväljämställdhetsombudsmannen och AMS som parterna på arbetsmarknaden att initieraoch bevaka atl sådana ålgärder vidtas. Försök i denna riktning med fortbildningskurser inomkontorssektorn har påbörjats på initiativ av den iarbetslivet som () och Privattjänstemannakartellenhar inrättat samt av () i samarbete medAMS och SO. Utbildningen avser att stärka resurserna hos redan kontorsanställdasom skall kunna få bredare eller mer avancerade arbetsuppgifter på sinaarbetsplatser. Hitlills har 80 kvinnor tagits ut under /80.Försöksverksamheten bedrivs som arbetsmarknadsutbildning inom den särskildakvot på som regeringen har avsall /80för kvinnor och män som inle är arbelslösa och som dellar Skr.1979/80:168 16 i kurser lill yrken som domineras av motsatt kön. Jag finner det angelägel atl AMS och SÖ tillsammans medarbetsmarknadens parler snarasl prövar förutsättningar för liknande insatserpå andra kvinnodominerade områden, exempelvis handeln. Delta kan göras genom enfortsatt omprioritering inom givna anslag. Den ökadeefterfrågan på arbetskraft har främsl gälll induslrinoch då särskilt verkstadsindustrin. Inom verkstadsindustrin räknar man med atlbehöva nyanställa ca 15 000 personer - varav 5 000yrkesarbetare - enbart för atl ersälta den nalurliga avgången. Kvinnorna har avolika skäl inle i samma utsträckning som männen sökt de lediga platserna inom verkstadsindustrin. Bland de arbeissökande kvinnorna somarbetsförmedlingen inle har kunnal placera vill av kvinnorna ha tillverkningsarbeleinom induslrin mot av männen. Detla kan delvis bero på arbetsmiljön. Ökadeinsalser på arbelsmiljöområdel kan göra industriarbete mera attraktivt förkvinnorna. Kvinnor saknar också ofta lämplig yrkesutbildning. Samlidigt finnsinom arbetsmarknadsutbildningen ledig utbildningskapacitet inom de aktuellaområdena. AMS bör därför inom ramen för givna resurser intensifiera sinaåtgärder för atl intressera fler kvinnor för industriarbete och utbildninghärför. Just nu pågår en informationsinsats för jämställdhetsbidraget, vilketär ell bidrag till arbetsgivare som anställer och utbildar kvinnor respektivemän till arbetsuppgifter som traditionellt dominerats av det motsaita könet. Jämslälldhelsbidragelhar fr. o. m. höjts till . och villkoren för atterhålla det har förbättrats (prop. 1978/79: 175). Det är betydelsefullt för attfå in kvinnor på otraditionella arbelen. Men det är ocksä väsenlligl attarbetsförmedlingen i samarbete med de fackliga organisationerna och arbetsgivarna finner former för att stödja dem som valt otradilionellaarbeten när de väl kommit in på arbetsplatsen. Ett sätl är att ta in flerkvinnor . Risker för isolering eller utstötning blir då mindre. Könskvotering brukar föreskrivas vid vissa former av regionalpolilisklslöd. Jämställdhetskommitlén föreslår att detta system utvidgas till att gällaäven andra former av statliga bidrag och beställningar. Remissinstanserna hardelade meningar om förslaget. Inom pågår arbetet med en sysselsättningspolitiskproposition. Frågorna om arbetsgivarnas rekrytering kommer därvid atlbehandlas. Jag vill därför inte i detta läge ta upp frågan om en utvidgning avkvoteringsreglerna till andra stödformer. Jag vill dock redan nu frånjämställdhetssynpunkt betona vikten av att berörda lokala myndigheter i deregioner som är aktuella för regionalpolitiskt stöd i sin utbildningsplaneringser till att både kvinnor och män får möjligheter till utbildning för deyrkesområden som kan komma ifråga i samband med regionalpolitiska insatser.Dessutom bör det bli en uppgift för jämställdhetsombudsmannen att Skr.1979/80:168 17 särskilt följa de företag som får någon form av statligtstöd så atl de aktivi arbelar för att främja en jämn fördelning av kvinnor ochmän i skilda lyper av arbeten och inom olika kaiegorier av arbetstagare. Om sysselsättningsutvecklingen för kvinnorna under 1980-talelskall kunna fortsätta i samma takt som krävs samordnade åtgärderinom den ekonomiska politiken, näringspolitiken och arbetsmarknadspolitiken.För atl utjämna de stora skillnaderna i tillgången på arbete mellan olika delarav landel krävs också en aktiv regionalpolitik. Jag vill erinra om atl har beslutat, att den offenlligasektorn i ökad utsträckning bör planeras från regionalpolitiska utgångspunkter.För atl nå de regionalpoliliska målen krävs en akliv medverkan från kommuneroch landstingskommuner. Det är också viktigt att utbildning, såväl arbetsmarknadsutbildningsom all annan utbildning, inriktas på den lokala arbetsmarknadens behov. För nytilllrädandekvinnor och ungdom på arbetsmarknaden måsle informationsinsatser göras omvilka utbildningar och yrkesval som kan leda lill ett arbete på orten ellerinom regionen. AMS bör liksom inom ramen för sina ekonomiska resurserkontinuerligt följa upp detta. En av huvudfrågorna i den regionalpolitiska planeringengäller ansträngningarna att få till stånd en utjämning avsysselsättningsgraden och också sysselsättningsmöjligheterna i övrigl mellanlandets olika delar. I den nu pågående länsplanering 1980 gör länsstyrelsernaanalyser av sysselsättningsförhållandena i skilda regioner och på basis avdetta redovisas förslag till åtgärder för att nå den eftersträvade regionalautjämningen. I länsplaneringen skall man nu se överstödområdesindelningen för det regionalpolitiska stödet till näringslivet medutgångspunkt i sysselsättnings-förhållandena i skilda regioner. Man skall ocksåstudera möjligheterna att få till stånd en decentralisering och därmed jämnarefördelning av den offentliga och privata service- och tjänstesektorn - dettasåväl mellan som inom länen. Det är en mycket viktig fråga sett från behovet aven allsidigt sammansatt arbetsmarknad i olika regioner med möjlighet förenskilda människor och för flera förvärvsarbetande i en och samma familj attfinna arbeten som svarar mot deras intresseinriktning oeh utbildning. I detta sammanhang bör också nämnas del arbete som pågårinom ramen för länsplanering 1980 med att ta fram regionala yrkesprognoser förarbetsmarknaden i länen och delar av länen. Dessa analyser och bedömningar börkunna utgöra en viktig vägledning såväl för utbildningsväsendets planering somför enskilda människors bedömning av möjligheterna att på skilda orter fåarbete inom olika yrkesområden. Även de analyser och kartläggningar som görs av de lokalaarbetsmarknaderna inom länen är av betydelse. Här studeras vilka möjligheternaär att från olika bostadsområden nå arbetstillfällena inom den kringligganderegionen. Materialet är tänkt som ell underlag för den kommunala planeringen,t. 2 Regeringens skrivelse 1979/80. Skr.1979/80:168 18 1 länsplaneringsarbelel ingår också alt kartlägga de olikaförvärvshinder som finns för ett inträde på arbeismarknaden och på basis däravse vad som kan behöva göras på olika områden för att undanröja dessa hinder.Det kan gälla olika typer av samhällsservice, barnomsorg, äldreomsorg,utbildning och resemöjligheter mellan boslad och arbetsplats. Länsplaneringen 1980 skall redovisas lill regeringen föreutgången av oktober månad 1980 och skall därefter beredas i . I den lidigare nämnda sysselsättningspolitiskapropositionen kommer jämställdheten i arbetslivet att uppmärksammas. 5.1 Kommuner och landstingskommuner har påpekat att kommuner och landslingi sysselsätiningsplanering och annan samhällsplanering måste utgå frånkvinnornas ökade förvärvsfrekvens. Kommittén har också föreslagit alt kommuner oehlandstingskommuner skall göra upp planer för hur jämställdhetsarbetet skallbedrivas externt och internt. har i sitt remissvarvarit tveksamt till förslaget. Man anser att formerna för arbetet måste avgörasav kommunerna själva och att del är angeläget att arbetet för en ökadjämställdhet bedrivs inom alla kommunala sektorer samt att insatserna skersamordnat. Omkring 50 kommuner har egna jämställdhetskommittéer.Dessa arbelar bl. a. med jämställdhet från kommunens roll som arbetsgivare. Detkan t. ex. gälla utbildningssatsningar för kvinnor med rutinartade arbetsuppgiftereller att få fler män i förskolan. En jämnare könsfördelning av den personal som arbetar iförskolan är angelägen så att barnen får både kvinnor och män i olika åldrarsom förebilder. Detta har i sin tur betydelse för barnens attityder. Det ärviktigt att de män som kommer in i förskoleverksamheten får slöd så att de stannari förskolan. Ettsätt att stödja männen är att t. ex. försöka rekrytera så attflera än en man nyanställs på samma arbetsplats. Erfarenheler visaratt det är lättare att bryta traditionella könsgränser om man är fler än en.All personal bör tillsammans diskutera hur arbetet skall fördelas så att intearbetsuppgifterna fördelas traditionellt könsmässigl. Det material somsocialstyrelsen håller på att utarbeta. "Könsroller i förskolan",liksom jämställdhetskommitténs film, , kan spridastill kommunerna och utgöra lämpliga underlag för diskussioner ikönsrollsfrågor. Jag anser det angeläget att de kommunalajämställdhetskommittéerna söker former för hur jämställdhetskraven skall kunnakomma in i all verksamhet. De kan t. ex. bevaka daghemsfrågorna. En avde viktigaste uppgifterna är också att bevaka jämställdhetsaspeklen i boende-ochsamhällsplaneringen. Jag återkommer till denna fråga längre fram. Jag villemellertid redan nu säga att jag avser att i jämställdhetskommitténs nyadirektiv ge kommittén etl ansvar för att i kontakt med kommunförbundet 1979/80:168 19 följa, stimulera och siödja kommunerna i deras jämställdhelsarbete. Jag är medveten om att en arbetstidsförkortning kaninnebära vissa risker för atl den regionala obalansen förstärks enligt detresonemang som förs i delegalionenens (A 1974; 09) för arbetstidsfrågor, DELFA;s,belänkande (SOU 1979; 48) "Arbetstider inför 80-lalet". Del är därförviktigt, inte minsl med hänsyn lill kvinnors möjligheter till sysselsättning, atlen aktiv regionalpolitik förs parallelll med en generell arbetstidsförkortning. Flera remissinstanser, som yttrat sig över Steg på väg,tar upp frågor som rör deltidsarbetet och kravel på en generellarbetstidsförkortning mot sex timmars arbetsdag. Ett allt större antal kvinnor arbetar deltid. Av allasysselsatta kvinnor arbetar mindre än 35 limmar/vecka mot avmännen. Brist på arbete och allmänna kommunikationer, otillräcklig tillgång påbarnomsorg och service samt dålig utbildning är bl. a. orsaker till atl kvinnorarbetar dellid. Men den ojämna arbetsfördelningen i hemmet är ofta den grundläggandeorsaken. Av jämställdhelskommitléns utredning (SOU 1979; 89) "Kvinnorsarbete" framgår, att trots att kvinnorna i betydande utsträckning sökt sigin på arbetsmarknaden vilar alltjämt merparten av arbetet med hem och barn pådem. Även i hushåll där båda förvärvsarbetar på heltid sköter kvinnorna huvuddelenav hemarbetet. Så länge som deltidsarbete till övervägande delen utnyttjasendast av kvinnor kommer således deltidsarbete å ena sidan att förstärka dentraditionella arbetsfördelningen i hemmen.