prop · G30366 · 1979-12-31 00:00:00 — Med hänsyn härtill föreslår arbetsgruppen också allstraffmaximum för häleriförseelse höjs från nuvarande sex månaders fängelsetill fängelse . 1 enlighel med den föreslagna ändringen avhäleriförseelsebestämmelsen föreslås vidare en ändring i stöldgodslagen avinnebörd all egendom som förvärvats eller mottagits under omständigheter somnyss sagls får las i förvar. De nu angivna bestämmelserna i slöldgodslagen ärinte avsedda alt tillämpas i andra fall än när det framstår som helt osannoliktatt den som Prop.1979/80:66 32 innehar egendomen förvärvat den på ell legalt säll. Arbetsgruppen behandlar även frågan om ändringar ibestämmelserna om godtrosförvärv av lösöre och rekommenderar här attstalsmaktema på nylt prövar frågan om en inskränkning av möjligheterna tillgodtrosförvärv beträffande stöldgods. Slutligen berörs också sådana åtgärder mol häleri- ochtillgreppsbrotts-lighelen som märkning av stöldbegäriig egendom och skärptkontroll av vissa branscher. Lag om ändring i Härigenom föreskrivs all 9 kap. 7 § skall hanedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Om gämingsmannen i fall som i Om gärningsmannen i fall somi 6 § sägs icke insåg men hade skälig 6 § sägs icke insåg men hade skälig anledning antaga all brott förelåg, anledning antaga all brott förelåg, dömes för häleriförseelse till dömes för häleriförseelse, till böter eller fängelse i högsl sex må- böter eller fängelse i högsl sex må nader, nåder eller, om brottet är grovt, i Detsamma gäller, om någon i annat fadförvärvat eller mottagit något under omständigheter som gav skälig anledningantaga att det frånhänts annan genom brott, såframt gärningen skett i utövningav näringsverksamhet, vanemässigl eller eljest i större omfattning elleravsett särskilt värdefull egendom. För häleriförseelse skall ock dömas, om den, som på sätt i6 § sägs medverkat vid del brott varigenom egendomen frånhändes annan, ejinsåg men hade skälig anledning antaga att broll förövades. Denna lag träder i kraft den 1979/80:66 33 Lag omändring i lagen (1974:1065) om visst stöldgods m. m. Härigenomföreskrivs all I § lagen (1974:1065) om visst stöldgods m.m. skall ha nedanangivna lydelse. Har egendom som åtkommils genom broll anträffats och ärvarken ägaren eller annan som har rätl lill egendomen känd, skall egendomenlagas i förvar, om del ej är uppenbart obilligl. Detsamma gäller om varken ägaren eller annan som har rätttill egendomen gör anspråk på den. Omförfarandel med egendom som tagils i förvar enligt första eller andra stycketoch om rätt för ägare som sedermera blir känd eller annan som har rätt lillegendomen att få egendomen utlämnad till sig eller att erhålla ersättning finnsbestämmelser i lagen (1974:1066) om förfarande med förverkad egendom ochhittegods m. m. Har egendom som åtkommils genom brott anträffats och ärvarken ägaren eller annan som har rätl till egendomen känd eller gör han inteanspråk på den, skall egendomen tagas i förvar, om det ej är uppenbartobilligt. Detsamma gäller egendom som förvärvats eller mottagits underförhållanden som anges i 9 kap. 7 § första stycket andra meningenbrottsbalken, om den som har egendomen i sin besittning ej förmår visa att densom överlåtit eller överlämnat egendomen var behörig att förfoga över denna. Om förfarandel med egendom som lagits i förvar enligtförsta slyckel och om rätt för ägare som sedermera blir känd eller annan somhar rält till egendomen att fä egendomen utlämnad lill sig eller all erhållaersättning finns bestämmelser i lagen (1974:1066) om förfarande med förverkadegendom och. hittegods m. m. Denna lag Iräder i kraft den Prop.1979/80:66 34 En av tillsatt arbetsgrupp molorganiserad brottslighet (AMOB) har i en avgiven rapport anfört att häleri-verksamheieni vårt land är välorganiserad och svårupptäckt. 1 vissa branscher t.ex.handeln med lump, skrot, antikvileter, konst, auktionsgods, begagnade bilar ochandra begagnade kapitalvaror finns del enligt AMOB skäl atl anta all häleriutgör en väsenllig del av vissa firmors verksamhet eller att huvudändamålet förverksamhelen är häleri och att firman fungerar som en täckmantel för sådanbrottslighet. Del förekommer enligt AMOB också en organiserad utförsel av mervärdefullt stöldgods till utlandet. Som exempel på sådant gods nämnsädelmetaller, konst, antikviteter och pälsar. Vid sidan av den organiserade häleribrottslighetenförekommer en nära nog öppen handel med stöldgods på galor och torg bl.a. i delcentrala . Del är här ofta fråga om narkotika- eller alkoholberoendepersoner som finansierar sitt missbruk genom stölder i varuhus och bostäderför försäljning till allmänheten. Förhållandet har föranlett bl.a. att hos regeringen kräva en översyn av hur lagstiftningen omgodlrosförvärv tillämpas. En omfattande häleriverksamhel är en grogrund förtillgreppsbrott. En effektiv bekämpning av häleribrolten och då i synnerhet denorganiserade formen framstår därför som en angelägen ålgärd. I denna promemoriadiskuteras vilka ålgärder som kan vidtas för att minska häleribrottsligheten ivårt land. Vad som därvid främst kommer i fråga är ändringar i bestämmelsernaom häleri, tagande i förvar av stöldgods och godtrosförvärv av lösöre men ävenfrågan om märkning av stöldbegärlig egendom och skärpt kontroll av vissabranscher förtjänar att uppmärksammas. För att mer konkret belysa häleribrottsligheten skall härges några exempel från brottsutredningar . konst, juveler in. m. Ex. I påbörjades i enomfattande häleri-utredning med en man och två kvinnor som huvudmisstänkta.Minst 10000 föremål togs i beslag och gods till elt sammanlagt värde av 1,5milj. kunde återställas till de rätta ägama. Häleriverksamhelen uppdagadessedan ell par ynglingar berättat för polisen i , att de sålt stulna tobaksvarortill en kvinna, som hade fruktaffär på Drottninggalan i Stock- Prop.1979/80:66 35 En närmare undersökning av fruktaffären avslöjademängder av stöldgods av de mest skilda slag, från rakblad lill minkpälsar.Undersökningen förde polisen lill de övriga inblandade och lill ett flertalandra gömmor med stöldgods i bankfack, kiosker, butiker, lägenheter och vindsutrymmen.Huvudmannen i ligan, som var dömd för omfallande häleriverksamhel,visade sig ha lagrat ljuvgods från inbrott begångna upp till föregripandet. Godset kom från sammanlagt elt 75-tal inbrott, mestadels i Stockholmmen även i övriga delar av landet, bl.a. från . Ligaledaren hadelidigare varit etablerad antikhandlare och kunde därför med sakkunskap väljadet stöldgods han tog hand om. Godset bestod till största delen av guld- ochsilverföremål samt konst och antikvileter av skilda slag. Vid husrannsakan hos en känd narkolikalangarepåträffades gods till ell sammanlagt värde av . som frånhäntsägama genom broll vid olika lillfällen . Del rörde sig främst omkonst, silver, smycken, porslin och frimärken. Mannen bestred ansvar för hälerii samtliga fall utom elt och uppgav att han var mycket intresserad av konst,antikvileter och smycken o. d. och alt han i slor utsträckning sysslat medinköp och försäljning av sådana föremål. Mycket av det som han hade köpt hadevarit avsett för inredning av hans villafastighet. Han hade kommil i kontaktmed säljare genom att i tidningarna annonsera efter konst och antikviteter menockså gjort inköp på slads auktionskammare, på den s.k. Prylbankensaml i andra auktionsgodsaffärer. Domstolarna fann atl mängden av del gods som stulits hosolika målsägande och som påträffats hos den misstänkte måste - jämfört med vaddenne själv uppgelt om de priser han betalat och de omständigheter under vilkahan förvärvat godset - anses ge vid handen att den misstänkte insett althuvudparten av godset åtkommils genom brott. Han dömdes därför för grovthäleri. Under liden förövades vid ettslort antal lillfällen i inbroltsslölder i bilar, bosläder, kontoroch butiker samt vanliga stölder i affärer och varuhus, varvid egendom tillmyckel stora värden tillgreps. De stulna föremålen utgjordes av kameror,kameraobjektiv och andra fololillbehör, kläder, matbestick, pärlhalsband,guldringar, guldarmband, guldhalsband och andra smycken m. m. Vid husrannsakan i en lägenhet tillhörig en man i40-årsåldern anträffades en mängd av della stöldgods. Beslagsprolokolletupptog 387 olika punkter. Belräffande 125 punkter kunde egendom identifieraslill kända och anmälda brottstillfällen, varvid stulen egendom enligtanmälningar från ägarna tagils upp till etl sammanlagt värde av minsl 293 000kr. Prop.1979/80:66 36 fande 262 punkler kunde egendomen inte identifieras somstulen men del var på grund av godsets mängd och beskaffenhel uppenbari altegendomen frånhänts annan genom brott. Denna egendom uppskattades lill ett sammanlagtvärde av . Mannen uppgav alt han köpt föremålen av "tjuvar ochknarkare" som utbjudit dem till försäljning på olika platser i cenlralaStockholm. Han dömdes för grovt häleri. Vid två inbrott på SJ godsbangård i , och etlinbrott hos Ha-konbolagel i tillgreps sammanlagt92 kartonger cigaretter lill elt värde av . (En kartong innehåller 50limpor - 10000 cigaretter.) visade alt tjuvarna sålt siörredelen av stöldgodset direkt lill olika innehavare av bensinstationer, beklädnadsaffärer,frisörsalonger, porrklubbar, restauranger o.d. Cigaretterna såldes därvidmestadels kartongvis och betingade då 600- . En del avstöldgodset försåldes emellertid genom särskill anlitade återförsäljare. Dessasålde cigaretterna på olika arbetsplatser för ett pris av . Av della belopp redovisade återförsäljarna ca , till tjuvarna.Polisulredning;en fick lillresultal alt bl.a. 18 personer lagfördes för häleri. X samband med den närmast ovan redovisade polisutredningen framkom, atlen av tjuvarna under åien 1970-71 även förövat elt 30-tal inbrottsstöldernattetid på byggarbetsplatser, sanilelsfirmor o. d. och därvid stulit VVS-godssåsom duschblandare, oljefilter, termoslalfilter, kopparrör m. m. lill ettvärde av ca . Av detla transporterades gods för . i förhyrdlastbil till en rörfirma i en Norrlandsslad, vars innehavare köpte varorna för60000 kr. Han sålde dem sedan i sin rörelse för priser som låg 10-20 procentunder marknadspriset. Av del övriga stöldgodset såldes en hel del kopparrör isönderklippt skick såsom skrot till olika skrotfirmor i Stockholmsområdet.Rören betalades därvid med ca . per kg, vilket motsvarar ungefär entredjedel av deras värde. TV-apparater m. m. förövades en serie stölder avkapitalvaror till elt sammanlagt värde av . Stölderna somriktade sig mot sex olika förelag i utfördes av chaufförer,lagerarbetare och andra anställda i förelagen. Ofta utfördes stölderna påbeställning av släktingar och vänner. En del av stöldgodset såldes emellertidtill utomstående som fått kännedom om verksamhelen. Stöldgodset utgjordes mestav radio- och TV-apparater, stereoanläggningar och foloutmstning men omfattadeäven bl. a. bildelar, kläder och maskiner. 1979/80:66 37 färg-TVsåldes för 600- , en radioapparat för . Del övriga godsetsåldes för av ordinarie försäljningspris. I utredningsarbetethördes etl 75-lal personer som misstänkta för häleribrolt. Ytterligare 200-300halare fanns med i bilden men de kunde inte spåras, eftersom tjuvarna intekände dem lill namn och adress. Endast en mindre del av stöldgodset kundeåterskaffas. 2.2En sociologisk undersökning av stöld- och hälerimarknaden vid genomfördes i slutet av år1976 och en preliminär studie av den illegala ekonomiskamarknaden (, Vissa aspekter på den illegala ekonomiska marknaden,). Som undersökningsmetod valdes intervjuer med elt begränsatantal intagna på kriminalvårdsanstalt, f d. narkomaner på olikavårdinrättningar, poliser, socialarbetare saml kriminalvårdstjänstemän. Avundersökningen framgår att stölder och andra tillgreppsbroll är av slorbelydelse för finansiering av narkotikamissbruk. En av de intervjuade f d.narkotikamissbrukarna framhöll atl man kunde fä ihop pengar lill narkotikasnabbare genom stölder än genom alt sälja narkotika. Genom sin verksamhei somlillgreppsbrotlslingar hade narkotikamissbrukarna relativt sett stor tillgånglill vissa lyper av varor som t. ex. slereoanläggningar och bandspelare. Altbehålla stöldgods ansågs emellertid för farligt i händelse av husrannsakan.Det förekom ofta all narkotika betalades med stöldgods. Ettannat sätt atl avyttra stöldgods var att sälja till vanliga personer, dvssådana som inte var vare sig narkolikalangare eller mer etablerade halare.Detla försäljningssätt ansågs ha vissa fördelar; man fick mer betalt för godsetoch man behövde inte sälja så mycket på en gång. De yrkesmässiga hälarna villeha större partier. De betalade visserligen mindre men fanns alltid till handsoch hade alllid pengar. Del ansågs också mindre riskfyllt alt göra affärer medsådana personer. Undersökningenlämnar få upplysningar om hälarna. Några av de intervjuade ansåg att häleriinte var någol som man enbari sysslade med; risken för upptäckt skulle i sådanafall bli för stor. Man borde i stället ha häleriet som en verksamhei vid sidanav någon legal affärsverksamhet. Några av de f. d. narkoUkamissbrukarna hade t.ex. etablerat kontakt med vissa bensinstationer för försäljning av stöldgods.Bensinslationema hade tagit emot reservdelar lill bilar samt utrustning somradio, kassettdäck m.m. Andra affärsrörelser som nämndes i sammanhanget vartobaksaffärer, radio- och TV-handlare saml bilverkstäder. Stöldgodset hadesålts antingen över disk lill normall eller nedsatt pris eller också helt vidsidan om den reguljära försäljningen. Från huvuddelen av de intervjuadebetonades alt det var allmänheten som utgjorde basen för tjuvamas verksamhei.Stöldgodset ham- Prop.1979/80:66 38 nade hos allmänheten antingen det nu skeddegenom köp på gatan eller genom köp över affärsdiskar. Praktiskt taget samtliga intervjuade ansåg all stöld- ochhälerimarknaden i inte var organiserad enligt det klassiskamaffiasyslemet. De organisationer som förekom var snarare att betrakta somligor. Några trodde dock atl det fanns utrymme för nya kriminellaorganisationer eller "aktiebolag". Några gav exempel på hur nästanvem som helst med etl startkapital och lite tur kunde bygga upp en egenbrottsorganisation. 2.3 Omfattning m. Det möler stora svårigheter att kartläggahäleribrotlslighetens struktur, volym och utveckling. Än vanskligare blir detnär man ger sig in på frågan om häleribroltsligheten som orsak tilltillgreppsbrottslighet. Ser man till tidigare svensk forskning finns det tvåkriminologiska undersökningar från 1970-talel som är av någorlunda omfattningoch handlar om häleribrollet. Ingen av dem ger svar på de nu berörda frågorna.Del är inte heller sannolikt alt man genom ytterligare forskning kan nå endjupare kunskap om häleribroltsligheten än vad som kan erhållas genominitierade gissningar baserade på kriminalstatistik, allmänna kunskaper ikriminologi och generella beteendevetenskapliga resultat. Traditionellt brukar man skilja mellan tre olika typer avhalare, nämligen tillfälleshälaren. vanehälaren och yrkeshälaren.Tillfälleshälaren är den ofta i övrigt oförvitlige - medborgaren som får ellerbjudande alt köpa stöldgods och faller för frestelsen. Bakom vanehälarendöljer sig inte sällan tjuven. Vanehälaren är den som vid husrannsakan befinnsinneha avsevärda mängder av stöldgods utan all kunna redovisa hur hanförvärvat egendomen. Vanehälaren har ofta egen handel med tjuvgods. Yrkeshälarenslutligen köper och säljer stöldgods i stor omfallning. Den nu angivna indelningen bygger på hur frekventgämingsmannen gör sig skyldig till häleribrolt. Modeilen har bl. a. densvagheten atl den likställer tillfälleshälaren/köparen medvanehälaren/säljaren. En mera fruktbar modell för en analys avhäleribrottshgheten synes emellertid vara alt ulgå från tjuvens situation efterbrottet. Vad gör tjuven av del stulna godset? Man måsle räkna med att en heldel stöldgods förstörs, förfars eller kastas bort. Mat, dryck och andraförbrukningsvaror konsumeras vidare ofta av tjuven själv. Av intresse i dettasammanhang är emellertid atl tjuven i många fall överlåter godset. Han kandärvid vända sig till en trängre krets av bekanta eller försöka sälja godsettill t.ex. okända på gatan. ' Vid utformningen av detta avsnitt har kfiminologen , , medverkat. , : Inställning till och kunskaperom häleri - en intervjuundersökning i (1975). pä kriminalen (1977 a). Prop.1979/80:66 39 också länka sig alt han fortlöpande säljer vad han stjäleller att han endast vid enstaka tillfällen söker omsätta sitt stöldgods. Del förda resonemanget ger fyra tänkbarahälerisiluationer, nämligen (I) enstakaöverlåtelser till en trängre krets, (2) kontinuerliga överlåtelser till enträngre krets, (3) enstaka överlåtelser lill en vidare krets och (4) kontinuerligaöverlåtelser till en vidare krets. Med utgångspunkt i denna modell och med dekunskaper som man har om tjuvar, tillgreppsbrott och hälerier kanföljande sägas om häleribrottslighetens struktur. Del finns en slor grupp av människor som stjäl någonenstaka gång. Om denna grupps brottslighet vet man bl. a. att det i regel ärfråga om ringa tillgrepp som vanligen riktas mot familjen eller det egnasociala systemet. 1 regel är det ocksä fråga om tillgrepp föregen konsumtion.Det finns därför anledning räkna med alt dessa brott och personer i alltväsentligt inte generar någon häleribrotlslighet. Från hälerisynpunkt koncentreras i stället intresset pådem som mera frekvent gör sig skyldiga lill stöldbrotlslighel. Nyckelgruppernahär utgörs av dels en liten grupp yrkesverksamma tjuvar, dels en grupp av okändstorlek som kontinuerligt stjäl från sina arbetsplatser. Yrkestjuvama ulgör en relativt sett mycket liten andel avbefolkningen. Gruppen svarar emellertid för en väsenllig andel av sådana grövretillgreppsbroll som riktar sig mot främmande angreppsobjekl. Det finns godaskäl all anta att dessa personer vid överlåtelsen antingen vänder sig till envid krets (galuhäleri), eller till vissa speciella personer (yrkeshälare). Om tjuvarna på arbetsplatsen vet man mindre. Kända fallger emellertid stöd for uppfattningen all det stulna bjud ul lill en trängrekrets av arbetskamrater, bekantas bekanta, etc. Del är mindre sannolikt attvarorna saluförs på gatan efiersom risken för upptäckt är för stor.Arbelsplalsljuvarna lorde oftast ocksä sakna de nödvändiga kontakterna för altkunna sälja gC)dset till yrkeshälare. Kriminalslatistiska upgifter om häleribrottet ulgör eltbräckligt underiag för skattningar av häleribrotlslighetens volym ochutveckling. Häleribe-slämmelsen inrymmer broll av högsl varierande omfattning,grovhet etc. Bestämmelsens variationsvidd är i själva verkel så slor all delinte är meningsfullt all räkna antalet hälerier. Del är också fråga om etlbrott som kan anlas ha elt myckel slort mörktal. Härtill kommer all häleri oftaär elt spaningsbroll och den anmälda broltsvolymen kan vara etl enkelt ullryckför polisens arbetsinsatser pä området. Vid analyser av brousulvecklingen måsteman slutligen också hålla i minnet all fr. o. m. lillämpas delvisandra regler för anlalsräkning av häleri än lidigare. Skattningar avhä-leribrotlslighetens volym och utveckling bör i stället ske med utgångspunkti kriminalstatistiska uppgifter om lillgreppsbrotten. Volymen bör därviduttryckas i pengar medan utvecklingen över liden bäst kan beskrivas genomJämförelser med molsvarande utveckling för vissa lillgreppsbrotl. 1979/80:66 40 Enskattning av den häleribrotlslighel som genereras av de yrkesverksammatjuvarna kan baseras på antalet sådana tjuvar. Gmppen uppgår f n. lill 5000-6000 personer i hela landet. Det är i regel fråga om yngre män, oftanarkotikaberoende och med tmstaltsbakgrund. Del är rimligt att anta all var ochen av dessa i genomsniti stjäl konsumtions- och kapitalvaror med ettsammanlagt saluvärde av ca . I runda tal skulle alltså gruppenyrkesverksamma tjuvar här i landet stjäla varor med elt saluvärde avomkring 500 milj. kr. Stöldsvinnet för denna grupp kan emellertid antas varajämförelsevis hög. Egenkonsumtionen är också avsevärd. Med hänsyn härtill kanandelen stöldgods som överlåts inte sättas högre än . Med ettgenomsnittligt hälerivärde kring av saluvärdet kan man anta attgruppen alstrar en häleriverksamhet som omsätter 70-80 milj. kr. Enskattning av yrkesljuvarnas betydelse för häleribrottsligheten kan ocksåbaseras på gruppens brollsvolym. Inbrott och stölder riktade mol landetssamtliga hushåll kan f n. beräknas uppgå till 400 milj. kr. Ungefärhalva beloppet kan antas falla på gruppen yrkesverksamma tjuvar. Gruppensvarar sannolikt för stölder i butiker, vamhus, kontor etc. med ell åriigtbelopp som närmar sig 300 milj. kr. Även med detta sätl att räkna svarar alltsågruppen för tillgrepp av varor med ell saluvärde av närmare 500 milj.kr. Delmöter större svårigheter att uppskatta volymen av den häleribrotlslighel somgenereras av gruppen kontinuerliga arbetsplatstjuvar. I alll väsentligt saknasfakta på områdel. Från den synliga brollslighEten vet man emellertid atl deverkligt slora slöld- och hälerihärvoma faller inom denna grupp. Det finnsockså skäl atl anla alt häleripriserna här ligger högre, kanske väsentligthögre, än vad yrkestjuvama får ul för silt stöldgods. Arbels-plalstjuven vändersig till en annan grupp av köpare och kan inte sällan ge sken av atl han säljervaran någol billigare än marknadspriset därför alt han har kunnat utnyttjapersonalrabatl och liknande. Ävenom kriminalstatistiken inte ger belägg för alt arbetsplatserna volymmässigtalstrar en störte häleribrottslighet än yrkestjuvama, är det sannolikt alt såändå är fallel. Mörktalel för, även kontinuerliga, stölder på arbetsplatseroch liknande är sannolikt mycket högt. Det räcker emellertid med ganskaförsikliga mörktalsanlaganden för arbelsplatstjuvarna för alt saluvärdet på detstulna skall överstiga motsvarande värde för yrkestjuvarna. Sammanfattningsviskan man anla alt 200-300 milj. kr. åriigen betalas i samband med överlåtelsersom konstituerar sakhäleri. Saluvärdet av godset kan därvid antas uppgå till 1miljard kr. Beträffandeutvecklingen av häleribrottsligheten kan nämnas att antalet anmälda häleribroltlegat ungefär kring 5 000 brott om årel under del senasie decenniet..Kr anmäldes knappt 5000 brott. Motsvarande siffra för var knappt6000. 1979/80:66 41 brotlskurvanen lopp, närmare 8 000 anmälda brott. Som lidigare har påpekats är del intemeningsfullt alt penetrera dessa siffror. Däremotbör det vara möjligt att bilda sig en uppfattning om häleribrotlslighetensutveckling genom en Jämförelse med slöldbrottsligheten under samma lid. Del ärnämligen inte orimligt alt anta atl stölder under 1970-lalel genererat sammaandel häleribrolt . Den nu ifrågavarande jämförelsen böremellertid ske inte med den totala slöldslatistiken ulan med statistikenbelräffande grövre tillgrepp typ inbrott i bostäder och fordon. För denna typav brottslighet svarar som tidigare nämnts de yrkesverksamma tjuvarna meduppskattningsvis hälften. Mörktalel för dessa brott är vidare ochlågt. Anmälningsstalistiken ger därför en god uppfattning om brousulvecklingen.Under den nyssnämnda förutsättningen alt häleriandelen ärkonstant ger statislikserierna för de grövre lillgreppsbrotten stöd föruppfattningen atl det sakhäleri som genereras av yrkestjuvama ökat med 30-50procent . Det är inte möjligt all göra några meningsfullauttalanden beträffande utvecklingen för denhäleribrotlslighel som alstras av arbetsplatsljuvarna. Delär svårt att uttala sig om häleri som orsak lill tillgrepp. Här hänvisas manlill gissningar baserade på bl.a. generella beteendevelenskapUga resultat. Närdel gäller gruppen yrkesverksamma tjuvar, som Ju vanligen är högtnarkotikaberoende, är del rimligl alt anta alt goda häleri-möjligheter har enaccelererande eft"ekt på såväl narkotikakonsumtion som slöldfrekvens.Vilken betydelse som dessa möjligheter spelar i förhållande till andra faktorerär självfallet svårt atl säga. I en uppsats som publiceras ' görsemellertid gällande att hälerimöjligheten aren icke obetydlig orsak i sig tilltillgreppsbrottslighet. Detsamma gäller sannolikt också för gruppenkontinuerliga arbetsplalstjuvar.