prop · G303100 · 1979-12-31 00:00:00 — Endast därigenom kan densvenska ^utlandskonkurrerande sektorn vinna marknadsandelar utomlands och påhemmamarknaden. Vårt ekonomiska läge ställerstora krav på nationell uppslutning kring målen för den ekonomiska politiken. Alla ^måsle vara beredda att la sill ansvarför de åtgärder som krävs för att målen skall kunna uppfyllas. Parterna påarbetsmarknaden har ett ansvar när del gäller att enas kring löneuppgörelsersom ^inle går utöver vad samhällsekonomin tål. Statsmakterna måste i sin turunderlätta tillkomsten av sådana avtal och avhålla sig från åtgärder som driverupp kostnaderna i företagen. Näringslivet måste slutligen utnyttja förbättringarnai det relativa kostnadsläget till all genom en ansvarsfull ^prispolilik vinnamarknadsandelar såväl på export- som hemmamarknaden. Det är också önskvärt atthushållens sparande ligger på en hög nivå. Den snabba förbättring avbytesbalansen som blev resultatet av den förra ^trepartiregeringenssaneringsåtgärder kunde uppnäs därför att del fanns ett stort ^outnytijal^kapacitelsutrymme i de svenska företagen. är situationen annorlunda.Kapaciteten räcker inte för alt finansiera en allt dyrare oljeräkning. För attöka exporten och konkurrera bättre pä hemmamarknaden förutsätts en ökning avden ^utlandskonkurrerande sektorns kap^acitet. En utbyggnad av industrisektornförutsätter ^att den pågående utvecklingen mot försvagad soliditetoch långsiktig försämring av lönsamheten bryts. Den nödvändigainvesteringsviljan kan därigenom stärkas. Arbetsmarknadspolitiken^måsle också inriktas pä all tillgodose den ^ut^landskonkurrerande sektornsbehov av arbetskraft. Den offentliga sektorns expansion måste begränsas så arbetskraft industrin behöver inte binds i statlig eller kommunalverksamhet. En ökad yrkesmässig och ^inomregional rörlighet på arbetsmarknadenmåste åstadkommas. Skattepolitiken är avavgörande betydelse när det gäller att skapa ^förut^sållningar för en gynnsam^uiveckling. Den är ett viktigt instrument för ^att underlätta ansvarsfullaavtalsuppgörelser men också för en produktivitets-främjande politik. Del är i längden inte möjligt att ställakrav på förbättrad produktivitet och ökad ^induslripioduklion om ^inleden enskilde tillförsäkras rimligdel av resultatet av sina insatser. .^4ven av den anledningen ^måsle denoffentliga sektorns fortsatta utbyggnad begränsas. Sj^älvklart måsteskattepolitiken kunna ^använd^as som ett ^konjunkturpoli-^tiskl medel. Vi tordedock ha passerat den punkt, vid vilken det är möjligt att förbättra detoffentligas finanser genom ett skärpt skattetryck. En sådan politik skulle leda till en allmänt sänkt tillväxt samt en försvagning av skatteunderlaget.Vi måste därför inrikta oss på att sänka ^lillväxttaklen i de offentligautgifterna. Det gäller att ^å^ ena sidan garantera medborgarna en rimligoffentlig service och att ^å^ andra sidan ge vårt skattesystem ett ^Prop.1979/80: 100 Bilaga 1 48 ^sådanl innehåll att vanliga löntagare finner detlönande alt spara och alt göra de arbetsinsatser deras egen och vårt samhällesekonomi kräver. Årets budgetförslagär kärvt. Inga nya egentliga reformer föreslås. En omprövning av tidigareåtaganden har ägt rum i olika hänseenden. Budgetförslaget innebär en ickeoväsentlig neddragning av ökningstakten i de offentliga utgifterna. Det ståremellertid redan nu klart, att ytterligare liknande åtgärder kommer atterfordras om del skall bli möjligt att återskapasamhällsekonomisk balans. ^måsle stegringen i de offentliga utgifternaanpassas till utvecklingen isamhällsekonomin i dess helhet. Den kommunalautgiftsexpansionen måste i fortsättningen begränsas till det utrymme samhällsekonominmedger. De gångna årens utveckling innebär att landsting och primärkommunerexpanderat långt mer ån vad som utlovats i uppgörelserna med statsmakterna.Detta är oförenligt med målen för den ekonomiska politiken och hotar möjligheterna att återvinna samhällsekonomiskbalans. Utrymme ^måsle emellertid finnas för angelägna ochprioriterade satsningar för ^l.ex. omsorgen om barn, äldre och handikappade.Delvis måste sådant utrymme skapas genom omprövning av andra, i och för sigvälmotiverade, men dock mindre angelägna satsningar. Reformverksamheten måsteockså inriktas på all förbättra denoffentliga sektorn och dess sätt att arbeta. På samma sått som det under^1970-lalet betraktades som naturligt alt påverka förutsättningarna för ochförhållandet inom näringslivet, måste under ^198()-tiiletett målmedvetet och långsiktigt reformarbete ske inom den offentliga sektornför att åstadkomma en bättre och mer effektivt fungerande ^offenllig verksamhetoch därmed ökade förutsättningar för att komma ^lill råtta med ^1980-talels ^siatsfin^tm-^siella ochsamhällsekonomisk^il påfrestningar. En politik som syftar till att lösa deekonomiska balansproblemen genom en industriellexpansion medför att utrymmet för ^konsumlionsökning blir starkt begränsat. Enöverföring av resurser till den ^konkurrensutsatla sektorn kräver motsvarande^återhällsamhel i fråga om den inhemska resursförbrukningen. Den privata^konsumiionsökningen beräknas 1980 bli ca 1,5 ^%. Vikten av att ^inle^orealisliska förväntningar byggs upp när del gäller utrymme för löneökningarunder ^måsle starkt understrykas. Den privata^konsumiionsökningen år till stor del redan ^inlecknad genom ^gjord^tiåtaganden gentemot pensionärerna och andra ^utsall^ti grupper i samhället.Möjligheterna till reala ^inkomslförbätlringar ^efler ^skalt är mycketbegränsade om den samhällsekonomiska balansen skall kunna upprätthällas ochunderskotten i bytesbalansen inte skall ytterligare öka. Huvudingredienserna iregeringens ekonomiska strategi är således sammanfattningsvis: - politiken siktartill all skapa ^förulsiitiningtir ^förök^tid export och dämpad^importulveckling i syfte alt bryta den negativa utvecklingen av^bytesbti-^I^tinsen ^Prop.1979/80: 100 Bilaga 1 49 - oljeberoendet minskas genom besparingsprogram, utveckling av alternativa energikällor^saml beskattningsåtgärder - den offentliga och privatakonsumtionsökningen begränsas för att skapa utrymme för den nödvändiga strukturomvandlingenoch kapacitetsutbyggnaden i den ^utlandskonkurrerande sektorn - skattepolitiken utformas bl, a, isyfte all ^underlålla avtalsrörelserna. Den ^utlandskonkurrerande sektornslöneavtal bör vara vägledande för uppgörelserna i övriga sektorer - beskattningen av riskvilligt kapital reformeras för attstärka företagens investeringsförmåga - industri- ocharbetsmarknadspolitiken anpassas ^lill behovet alt främja en nödvändigstrukturomvandling som man säkerställer att omvandlingen sker i socialtgodtagbara former - den ekonomiska politiken utformaspå ett solidariskt sätt så att de svagaste grupperna i samhållet skyddas. Den bedömning av våra möjligheter inför1980 som jag redovisat i det föregående bygger på förhållandevis optimistiskaantaganden. Den utgår från att vi skall lyckas åstadkomma en relativt god exportökning trots^avmaiiningen i ^världskonjunkluren. Risk finns ^emellerlid att vi kommer attmöta en hårdare internationell priskonkurrens ån vad man tidigare haftanledning att räkna med. Ökningen av den svenska bruttonationalprodukten på3,förutsätts ligga klart över motsvarande siffra för , som beräknasuppgå till 1 ^%. Läget på den svenska arbetsmarknaden bedöms bli gynnsammare äni flertalet andra ^OECD-länder. En uppläggning av den ekonomiska politiken ^efler dessa förutsättningar ochgrundad på att vi skall lyckas nå framgång i våra ^exportanslrängningar byggerpå vilja till ansvarstagande inom folkhushållets olika delar och förutsätterhög ekonomisk-politisk beredskap. Åtgärder ^måsle snabbt kunna sättas in, omutvecklingen skulle klart avvika frånde angivna betingelserna. har inte råd med att än en gång drabbas aven utveckling motsvarande den som följde oljeprishöjningar ochsom ledde till akuta kris. De huvudproblem jag här redovisat kommeratt prägla den ekonomiska utvecklingen under en betydande del av det nyadecenniet. Det är framför allt uppgiften att återställa jämvikt i bytesbalansensom kommer att sälta gränser för vår ekonomisk-politiskahandlingsfrihet. Under det 1980-tal vinu går in i kommer vår ekonomis yttre balans alt hotas av vårt storaoljeberoende och dess inre balans av den snabba tillväxten av de offentligautgifterna. Vi måste komma ^lill rätta med båda dessa problem, om vi skallkunna garantera inte minst våra äldre den trygghet och den välfärd de har rätt till, och om vi skall undgå att råka in ihårda motsättningar om hur knappa välfärdstillgångar skall fördelas mellanolika grupper i samhället. En stark samhällsekonomi utgör det grundlag- 1979/80: 100 Bilaga1 50 gande villkoret för våra ansträngningar att skapa ^eltmjukare och mänskligare samhälle byggd på solidaritet mellan medborgarna. Även omframtidsperspektiven på tröskeln till ^1980-ialet ger anledning till oro i åtskilliga hänseenden, anser jag ändå att vihar goda möjligheter alt möta svårigheterna. Våra ^tekniskt-induslriella förutsättningar år bättre än många andraländers. Vi har skicklig, välutbildadoch ansvarsmedveten arbetskraft. Under de gångna hundra årens utveckling frånett fattigt jordbruksland till en av världens rikaste industrinationer hargrundlagts ett samförstånd mellan olika befolkningsgrupper som är ägnat allunderlätta den fortgående anpa^ssningen av vårt näringsliv till förändrade^konkurrens-^och ^avsältningsförhållanden på världsmarknaden. Den starka ^solidiiritet sompräglar vår ^s^timhällssyn utgör en garanti för alt den fortsattaomgestaltningen av vår^t^ samhälle sker under särskilt hänsynstagande till de^sv^tiga och utsatta. Ett nödvändigt villkor för att vi skall lyckas ge vårtland den ekonomiska styrka som behövs för alt 1980-^lalets problem skall^kunn^ti ^lös^tis, är att bred insiktoch förståelse kan vinnas för arten och vidden av våra problem och om hur deskall kunna bemästras. I del hänseendet har självfallet företrädarna för depolitiska partierna ett särskilt ansvar. Till^regeringsprotokollel i ^dctla ärende bör fogas såsom bilaga den preliminära^nationalbudgeten för 19^^0 ^Ibilugu ^l.l). Med hänvisning till vad ^j;ig nu har ^tinförthemställer jag att regeringen föreslår ^riksd^tigen alt godkänna de allmänna riktlinjer för denekonomiska politiken som jag har förordat i det föregående. ^Prop.1979/80:100 Bilagal 51 Innehållsförteckning 1 Den internationella utvecklingen 1 2 Den ekonomiska politiken ochkonjunkturutvecklingen 5 3 Den ekonomiska politiken 16 3.1 Mål och förutsättningar 16 4 Den ekonomiska utvecklingen 41 1 Bruttonationalproduktens utvecklingi vissa länder och ^länderområden 5 2 Försörjningsbalans 1978^-1979 10 3 Bytesbalans 1978-1979 14 4 Statens inkomster och utgifter1978-1980 28 5 Den offentliga sektorns realautgifter 1970- 1980 28 6 Finansiellt sparande i denoffentliga sektorn 1978-1980 31 7 ^F-inansiellt sparande 1978-1980 31 8 Finansiering av budgetunderskotten1978, 1979 och 1980 36 9 Försörjningsbalans 1978-1980 43 10 Bytesbalans 1978-19^80 44 1 ^Industriproduklionsindex 1970-1979 9 2 Arbetslösa enligt ^AKU ochkvarstående lediga platser 1970- 1979 12 Den prelimin^ära^nationalbudgeten som härmed läggs fram ^äi utarbetad inom^ekonomidepartementel och . ^National^budgeten bygger pämaterial som erh^ållits fränfackdepartement och olika verk och institutioner. Vidare har ^utredningsrådelhörts. Dess ledamöter bär dock ej något ansvar för ^naiionalbudgetensutformning och bedömningar. ^Nationalbudgetenbeslår av två delar. I den första delen, kapitel 1, sammanfattarekonomidepartementet det ekonomiska läget och konjunkturutsikterna. Den andradelen, kapitel 2-10, behandlar utvecklingen inom olika områden mera i detalj. Kapitlen 3 Utrikeshandeln,6 De enskilda konsumenternas ekonomi, 7 Investeringarna. 8 Industrinslönsamhet, kostnader och priser och 10 Kreditmarknaden h^ar sammanställts inomkonjunkturinstitutet. Institutet haräven sammanställt avsnitten om gruvor, ^mineralbrotl och tillverkningsindustri^saml skogsbruk i kapitel 4, Av ett ^bihang som följer ^efler kapitel 10framgåräven i t^ablåform vilka kapitel och avsnitt som sammanställts inomekonomidepartementet resp. . Vidare redovisas prognostalför olika delsektorer enligt ekonomidepartementets och konjunkturinstitutetsbedömningar. Ansvaret förbedömningen av ekonomi 1980 vilar på ekonomidepartementet där arbetetmed ^nationalbudgeten letts av statssekreteraren och t. ^f,departementsrådet . 1 ^SaiTimanfattande översikt^' Under loppet av 1979fram till steg priserna på råolja med . Deltaberäknas ha ökat de industrialiserade ländernas importkostnader för olja meddrygt . Under den förra oljekrisen, 1973/1974, stegoljepriserna med och oljenotan för ^OECD-området steg då med 65miljarder dollar. I jämförelse med ^OECD-ländernas BNP motsvarade detta mot1-1,. tillkännagivna priser skulle kunna innebära altskillnaden i relativ ökning av oljekostnaderna inte är så stor. Del är nu denförra oljekrisen. /1974 stod den industrialiserade världenliksom inför risken av ett bortfall i oljetillförselnoch realiteten av kraftigt höjda oljepriser. Oljelaget har såväl som dåavgörande betydelse för industriländernas ekonomiska utveckling. Del finnsdärför anledning att diskutera likheter och skillnader mellan den förraoljekrisen och den nu aktuella. En för tolkningen avförloppet viktig likhet är att de utlösande faktorerna vid båda oljekrisernainte varit av direkt ekonomisk karaktär. Oljekriserna är därmed ej hellerföljden av ett renodlat kartelluppträdande. Del är ^oljeproducerandeländer med en låg grad av beroende av ^oljeintäkler som har denstörsta handlingsfriheten när det gäller alt reglera utbudet. Det är deekonomiska, och politiska, avvägningarna i dessa länder som är av strategiskbetydelse för oljemarknaden , ^OECD-ländernas beroende avtillförsel av olja från OPEC har ökat sedan den förra oljekrisen. Medan^OPEC-länderna 1973 svarade för av ^OECD-områdels ^oljelillförsel svaradede 1979 för . En viktig likhet mellan läget 1973 och 1979 är altoljeprisstegringarna inträffade i ett läge med hög ekonomisk aktivitet iindustrivärlden och att oljeprisernas utveckling därför kan leda ^lill en av^inflationshänsyn betingad åtstramning av den ekonomiska politiken i deekonomiskt dominerande länderna. ^'^ 1 detta kapitelpresenteras ^ekononiidepartementets bedömning av det ekonomiska lägel och av^konjunkturutsikterna. 1 de följande kapitlen 2-10 redovisas mera ingåendeutvecklingen inom olika områden. Bilaga 1.1 ^Preliminärnationalbudget 3 Det finns emellertid också viktiga olikheter mellan de bådaoljekriserna. Råoljeprishöjningarna har varit lägre och därmed också den relativa påfrestningenpå de ^oljekonsumerande ländernas ekonomier. Farhågorna för ett mera omfattandebortfall i oljetillförseln har inte heller varit lika stora som förra gången. 1973/1974 befann sig^OECD-länderna vid slutet av en ordentlig konjunkturuppgång där ^elt markantdrag var samtidigheten i uppgången och en synkronisering av den ekonomiska politik som fördes. En sådan samtidighetär ovanlig ^inoni ^OECD-området. Produktionen närmade sig ^kapaci-^telslaketoch ^inflationslakten tilltog. Denekonomiska politiken hade mot dennabakgrund redan börjat stramas åt när oljeprishöjningarna annonserades hösten1973. 1979 däremot befann sig flera viktigavästeuropeiska nationer i en konjunkturuppgång stödd av en expansiv ekonomisk politik. 1 flera av dessa länder var mandock väsentligt längre ifrån ett fullt kapacitetsutnyttjande än vad som varfallet . I hade denekonomiska politiken lagts om i restriktivriktning och en ^avsaklning haderedan börjat inträda. Inflationstrycket från andra råvaror än olja var ^inle heller lika starkt som 1973. Det finns också en annan viktig skillnad. De ^oljeproducerandeländernas ^importkapaciiet är väsentligt större än . Deltaframgår av alt av totala oljenota på absorberade^OPEC-länderna . Av ^oljenola på ca beräknas de ha absorberat ca . Kanalerna för såväl^varu- som ^ijänsiehandel och för kapitaltransaktioner torde nu vara betydligtbättre. I de ekonomisk-politiska diskussionerna i samband med den förraoljekrisen spelade svårigheterna att få ^OPEC:s oljeinkomster att transformeras till import, eller tillutlåning till industriländerna, ^"recycling-problemet",en väsentlig roll. I efterhand kankonstateras alt dessa problem ^inle blev av den omfattning som då befarades.Fördelningen av underskotlen mellan länder utgör dock ^elt problem . För den internationellautvecklingen under den närmaste tidenär två faktorer speciellt viktiga. Del ena är naturligtvis oljeförsörjningenoch oljepriserna. Det andra är utformningen av den ekonomiska politiken i detongivande industriländerna. Här har tidigare pekats på den politiska karaktärenhos de faktorer som ledde ^lill debåda oljekriserna och därigenom har också ^framgålt svårigheterna all ^enbaripå grundval av ^elt ekonomiskt bedömningsmaterial förutse ens det närmasteårets ^oljelillgäng och oljepriser. Skulle tillväxten i ^OECD-området utvecklasungefär så som antagits i ^OECD-sekretariateis senaste ^konjunkluröversikl^(Economic Outlook No 26, ^Dec. 1979) och realpriserna på råolja förblioförändrade från decembernivån kan oljeefterfrågan beräknas falla ca 5%^;^1980. Härtill kommer en lägre efterfrågan för lager. Under förutsättning attutbudet inte anpassas nedåt i motsvarande mån skulle detta kunna leda till enpress nedåt i första hand pä ^spotmarknadspriserna. ^Prop.1979/80:100 4 Vad gäller den ekonomiskapolitikens inriktning varerfarenheterna /1974 att de stora länderna då hårt prioriteradeinflationsbekämpning och extern balans. Del förefaller sannolikt att så kommeratt bli fallet även . Eftersomoljeprisstegringen är relativt ^setl något lägre än 1973/1974 och spridningen ikonjunkturfas är ^slörre mellan länderna är det emellertid sannolikt attåtstramningen av den ekonomiska politiken ^inle blir lika kraftig och samtidigdenna gång. ^Å^ andra sidan ärinflationen hög redan i utgångslägel i många länder. Graden av handlingsfrihetkan därför nu uppfattas som låg. De länder som i någon utsträckning i sambandmed den förra oljekrisen försökte en ^över-^bryggningspolitik kommer ^inleheller med hänsyn lagen till erfarenheterna av effekterna på främstkostnadsutvecklingen att upprepa delta. uppfattas ^oljeutbudelsom betydligt mindre känsligt för prisförändringar och kan betraktas som enhårdare restriktion på tillväxten i industrivärlden än det gjorde för sju årsedan. Detta kan leda till att man i ^konsumenlländerna för en restriktivpolitik. Baserat på en förutsättningom oförändrad ekonomisk politik har^OECD-^sekretarialet beräknat tillväxten i hela ^OECD-området till för 1980mot 1979. Som jämförelse kan nämnas att föll tillväxttaktenfrån till 0,5 ^%. 1 beräknas^elt fall i BNP om 1 ^%, se kapitel 2. I torde en tillväxt om 4,vara möjlig vilket är högre än i flertalet^OECD-länder men lägre än vad den japanska ekonomin uppvisade . FörVästeuropas del förutses en tillväxt på 1,mot 1979. Del är främstStorbritannien som håller nere genomsnittet med ett fall i produktionen pä ^eltpar procent. För de övriga stora västeuropeiska länderna är ökningstal pä ca2% troliga. Detta gäller också för de mindre ^OECD-länderna. Vad som kommer att hända iFörenta staterna spelar stor roll för den internationella utvecklingen. Enligtdet förlopp som ^OECD-sekretarialet angivit i sin prognos och som här lagts^lill grund för bedömningen skulle tillväxten bli negativ under första halvåret1980 för att därefter vända i positiv riktning. 1 bytesbalanshänseendeförutses ett underskott för hela ^OECD-området . IFörenta staterna väntas ett överskott medan ochJapan skulle få underskott på vilket påtagligtkontrasterar mot de senaste årens överskott i de sistnämnda länderna. ^Slörredelen av ^OECD:s underskott faller emellertid på övriga ^OECD-länder. Utvecklingen kan^emellerlid också bli annorlunda än vad som här antagils. Således kan man vältänka sig all aktiviteten i förblir relativt hög även . För en sådan utveckling talar all del egentligen bara ärbostadsbyggandet som visat några tydliga tendenser till Detta skulle då också varaförknippat med en fortsall hög inflationstakt i . Under^förutsätlning all en sänkning av in^f^lationslakten förblir ett primärt ^ekonomiskt-politisktmå! förefaller det sannolikt att aktiviteten ochunder 1981 då måste pressas ned. Delta kunde på ett olyckligt sätt sammanfalla med en avmattning i de storavästeuropeiska länderna. Den ^saxning av ^konjunk-^turförloppen som^OECD-sekretarialets bedömning bygger på skulle i så fall utebli. Vad gäller graden avtrolighet för en sådan utveckling kan erinras om att vid den förra oljekrisendröjde det innan ^avmaiiningen kom på allvar. ^Å^ andra sidan har penningpolitikenutformats med en ovanlig h^årdhet i både och andra länder.Delta skulle i och för sig kunna avsätta resultat i form av lägre^inflalionstaki relativt snabbi och möjliggöra vissa lättnader ikreditpolitiken och därmed möjlighet ^lill en återhämtning . Vid en tillväxt av den omfattning som preciseratsovan kan man räkna med en världshandelsökning på . ^Inlernhandeln mellan^OECD-^länderna beräknas till . Detta är avsevärt lägre än förra året.^Prissteg-^ringstakien för industrivaror väntas bli . Detsamma gäller förinflationstakten i genomsnitt i ^OECD-området. ^OECD-sekrelariaiet har^^ort vissa ^överslagsmässiga beräkningar av effekter av ytterligare^oijeprishöjningar. Enlig^t^ dessa kalkyler skulle ^detla innebära all det inteskulle bli någon tillväxt i ^OECD-området och att ^bytesbalansunderskotletskulle stiga till . En sådan utveckling skulle ge sämre förutsättningar för svenskexporttillväxt . 1.2Tillbakablick pä den svenska utvecklingen 1979 blev ett ^tillvä^.xt^åri svensk ekonomi. Det är ännu för tidigt alt göra ett definitivt bokslut förhela året men preliminära siffror tyder på all den totala tillväxten uppgicktill , se tabell 1:1. har utnyttjandegraden i den svenskaekonomin stigit snabbt och ^BNP-lillväxlen varit betydande. Det har vad gällerfördelningen i tiden varit en ^exportledd tillväxt.Under tvåårsperioden mitten av ^1977-mitien av 1979 har ^BNP-^ökningen varit6,, Härtill har efterfrågan från utlandet ^nello bidragit med 3,3procentenheter medan den inhemska efterfrågan bidragit med lika myckel. I syftealt snabbt öka ^kapacitetsutnytijandet i ekonomin och därmed få uppproduktiviteten, tilläts en ökning även av den inhemska efterfrågan under densenare delen av den aktuella tvåårsperioden. Första delen av 1979präglades därmed av en kraftig tillväxt.Orderingången till industrin ökade, de tidigare uppbyggda överlagren avfärdiga varor kunde nedbringas och industriproduktionen växte. Tabell 1:1 Försörjningsbalans 1977-1979 Procentuell volymförändring, 1975 ^års priser -21,7 Statliga myndigheter och affärsverk ^(- 1,1) (1,5) ^'^ Förändring i ^procenl av föregående ^årsbruttonationalprodukt. Till följd av deoljeprishöjningar som inträffat har förutsättningarna för densvenska ekonomins återhämtning förändrats väsentligt. De ökade kostnaderna förden svenska oljeimporten kan beräknas till II miljarder kr. vid oförändradimportvolym, motsvarande 2,av BNP. Motsvarande tal vid den förra oljekrisenvar . eller av BNP. Absolut ^setl är oljefördyringensåledes ^slörre än 1973/1974, men relativt ^setl är den något mindre.Oljeräkningen föll inte med hela sin tyngd på 1979 på grund av allprisstegringarna skedde successivt . Av ovan nämnda 11 miljarder kr.faller 8 på 1979 och resten på 1980. Tabell 1:2 Förändring i^BNP-komponenterna i procent av bruttonationalprodukten föregående år 1977-1980 -0,5 -0,4 -0,6 -1,3 -3,4 -1,1 -3,8 -1,9 ^Nettoefterfrägan från utlandet' -1,0 -2,5 ^'^ Export av varor och tjänster ^./. import av varoroch tjänster. Källor: ochstatistiska centralbyrån samt beräkningar utförda Hela oljeprishöjningen motsvararen försämring av bytesförhållandet, ^terms-of-trade, med . Som nämnts föll^detla dock inte i sin helhet på 1979. Dessutom motverkades dennainkomstförlust för den svenska ekonomin, åtminstone temporärt, av^terms-of-trade-ökningar på bearbetade varor, ca 2 ^%. ^saml av en ännukraftigare sådan vinst för råvarorna.