prop · G303103 · 1979-12-31 00:00:00 — 1978/79:110. JoU 1978/79:30, SkU 1978/79:49,rskr 1978/79:387 och 388) skall denna bygga pä principen om hushållning medskogstillgångarna. Motivet härför är. förulom alt säkra skogsindustrinsråvaruförsörjning på sikl, alt trygga sysselsätlningen i skogsbruket och bevarahandlingsfriheten och valmöjligheten när det gäller skogarna i framtiden.Samtidigt betonas atl behov kan föreligga all för kortare perioder varieravirkesutlaget med hänsyn till konjunkturernas växlingar. Del understryks dockall skogsindustrins nuvarande kapacitet inle får vara styrande för utformningenav en långsiklig skogspolitik. beslut innebar vidare all en nyskogsvårdslagstiftning anlogs och alt elt väsenlligl ökal statligt ekonomisklslöd till skogsbrukel skall lämnas. De lidigare nämnda stimulansåtgärderna, som syflar lillatt kortsiktigt öka virkesulbudel från det enskilda skogsbruket, utgår i formav etl särskilt bidrag till gallringar , De totalagallringsbidragen kan väntas uppgå till ca 150 milj, kr. Bidragen finansierasbl,a. genom en engångsavgift som baseras på det laxerade skogsbruksvärdel. En omständighet som har fåll slor belydelse är alt desiigande oljepriserna har gjort del alltmer lönsaml all använda skogsråvara föreldningsändamål. Trädresler, klenvirke elc. som inte används som råvaratill skogsindustrin kan på så sätl tas till vara. Siatsmakterna uppmuntrardetla bl.a. genom slöd lill kommunala fliseldade värmeverk. Del finnsemellertid en risk att även sådan vedråvara som används av skogsindustrin kankomma atl eldas upp. Därför har regeringen givit slatensindustriverk och i uppdrag all gemensamt uireda hur en sådanutveckling kan förhindras. Olika åtgärder har således vidtagits för alt pä korl ochlång sikt förbällra skogsindustrins virkesförsörjning. Karaklären av denuvarande problemen på virkesmarknaden - dvs. i hur hög grad de ärkonjunklurelll eller strukturellt betingade - kommer Iroligen inle all visa sigfulll ul förrän den nuvarande högkonjunkturen har passerats. Som jag harframhållil finns det emellertid skäl alt anta alt betydande strukturellafaktorer kommer all kvarstå. För utbudet av virkesråvara lorde - särskilt vad gällerdet enskilda skogsbruket - skattereglernas utformning spela en cenlral roll.Del är knappast meningsfullt all diskutera möjlighelen atl påverkaavverkningarnas storlek utan att ta upp skallefrågorna. Utformningen av skogsbeskatiningen har övervägts underlång lid. Utredningsarbetet inleddes av särskilt tillkallade sakkunniga(skogs-skallekommitlén). De sakkunniga lade fram silt förslag i belänkandet(SOU 1969:30) Skogsbeskatiningen, Arbetet på all åsladkomma nya regler -''-3 Kommittéer: Industridepartementet Del II 1:23 fortsatte i finans- och budgetdeparlemenlen ochresulterade i promemorian (Ds B 1978:2) Beskattning av skogsbruk. Med anledningav proposiiion ularbelad pä grundval av promemorian beslutade i vårasatt lägga om skogsbeskatiningen (prop. 1978/79:204, SkU 1978/79:54, rskr 1978/79:392, SFS 1979:500 och 501), beslut innebar inte atl del lidigareskogsskaltesystemel ersattes med elt hell nylt syslem. Till grund för bäde detidigare och de nya reglerna ligger nämligen vissa gemensamma principer. En avdessa principer är all en skogsägare skall beskattas för avverkningar sominnebär ell tillgodogörande av skogens avkastning men däremoi inle föravverkningar som innebär att det förvärvade skogskapitalel tas i anspråk(kapilaluilag). Tekniskt sker detla på så sätt atl alla ersällningar frånavverkningar las upp som inläkl av skogsbruk medan värdeminskningsavdrag ivissa fall medges för all kompensera för kapilaluilag. En annan princip somlämnals oförändrad är all beskallningen vid försäljning av en skogsfasligheluteslutande skall ske inom ramen för realisationsvinstsyslemel. Även om den nu genomförda omläggningen avskogsbeskatiningen i första hand är av leknisk karaklär kan den i vissaavseenden förväntas påverka framför alll de enskilda skogsägarnasavverkningsbenägenhet. De lidigare avdragsreglerna förutsatte uppskattningar avskogens volym, lillväxl m.m. vilka erfarenhetsmässigt gav mycket osäkraresullal. På grund av svårigheterna atl slyrka rälien lillvärdeminskningsavdrag avstod många skogsägare från att yrka avdrag som deegentligen skulle ha kunnal få. De faktiska möjligheterna lill avdragbegränsades av bl.a. dessa skäl i allmänhel lill de försia innehavsåren. Delnya avdragssystemet, som skall tillämpas fr,o,m, taxering, ärbetydligt lättare atl lillämpa. Utformningen av systemet ökar möjligheternatill avdrag vid avverkningar som sker efler de försia innehavsåren. En annan ändring som kan påverka avverkningsbenägenhetenavser skattereglerna vid arv. De äldre reglerna innebar bl.a. atl den som ärvdeen skogsfaslighel fick ell nylt och ofta högre ingångsvärde på skogen änarvlålaren hafl. Enligt de nya reglerna inverkar ett dödsfall inte på de lolalaavdragsmöjlighelerna. En arvtagare får således avdrag under samma förutsättningarsom skulle ha gällt för arvlålaren om denne allljäml hade ägl fastigheten.Ändringen medför att del inle längre bör vara intressant atl skjutaavverkningar på framliden enbari av den anledningen all arvtagaren skall fåslörre avdragsutrymme. De nya avdragsreglerna torde således vara ägnade atl ökautbudet av virke frän det enskilda skogsbruket. Även andra skatteregler kanemellertid ha betydelse för skogsägarnas benägenhet atl avverka. på marginalskallens höjd och de regler som gäller vid försäljning avskogsfastigheler. Under )960-lalel och förra delen av 1970-talel skärptesmarginalskatterna för stora inkomstgrupper väsentligl. Denna utveckling har nubrutits, i försia hand genom del inflalionsskydd för skatteskalan som infördesår , Marginaleffekterna vid en avverkning är dock fortfarande oftabetydande. En avverkning kan också medföra höjd förmögenhelsskalt. Det lordeförhålla sig så att en ökad skallebelastning - normalt i kombination medbetydande egenavgifter - minskar intresset för avverkningar. Om skogsägarenutnyttjar skogskonto kan i och för sig beskatlningen av tillfälligainkomsltoppar lindras. Skogskonloreglerna ger dock föga lindring om skogsägarenfortlöpande har andra stora inkomster, l,ex. på grund av anslällning. DelH1:23 Skr 1979/80:103 534 Del förhållandel alt ersättning på grund av försäljning aven skogsfaslighel beskallas inom ramen för realisalionsvinstsystemel innebär iprincip att värdeökning pä skogen som endasl molsvaras av inflalionen inleträffas av beskattning. Vid avverkningar under innehavsliden tas däremoi inlehänsyn lill förändringar i penningvärdet. Den i inflationslider mer förmånligaskatlemässiga behandlingen vid försäljning av skogsfastigheler gör allskogsägaren ibland kan ha inlresse av atl avslå från atl avverka skog och islället låta skogen gå med i fastighetsförsäljningen. Förhållandena i olikafall varierar dock krafligl. I del långvariga utredningsarbete som föregått vårensriksdagsbeslut har elt flertal beskallningsmodeller beskrivits som i väsenlligahänseenden avviker från de hittillsvarande reglerna. Under de senasle åren harbl.a. olika varianter av den s.k. schablonmeloden förts fram i den allmännadebatten. Vid en schablonmässig beräkning av skogsinkomsten utgårman inte primärt från de realiserade skogsintäkterna. Till grund förbeskatlningen ligger i slället den uppskattade virkesavkastningen påfastigheten. Enligt den schablonmetod som skogsskatlekommitlén diskuteradeläggs den beräknade skogsinkomslen samman med inkomsler från andraverksamheier. En annan variani av schablonmetoden innebär att de årligaschablonintäkterna får avräknas mol intäkter från senare avverkningar.Schablonbeskattningen får då karaktär av en preliminär beskattning. Mot en definiliv schablonbeskattning har invänts attmetoden väsentligt avviker från allmänna skatleprinciper. Del har ocksåframhållits atl svårlösta problem uppkommer om inkomsten från skogsbruket skallberäknas enligt schablon medan inkomsten från det egentliga jordbruket skallberäknas på vanligl sätl. Beskaltning av orealiserade intäkter har vidare inleansetts förenlig med principen att det är den skaltskyldiges förmåga att betalaskall (förmågeprincipen) som skall vara avgörande för tidpunkten för ochstorleken av skatteuttaget. I flera remissyttranden över skogsskattekommitténsbetänkande har påpekats att del även med en omfattande administrativ apparat ärmycket besvärligt atl på ell tillförlitligt säu beslämma de faktorer som avgörvärdet av den årliga virkesavkaslningen. Om ambilionsnivån sätts lägre, l.ex.om schabloninkomsten anknyts lill del vid fastighetstaxeringen bestämdaskogsbruksvärdet, har risken för felaktiga beslut bedömts som förhållandevisstor. Del har slutligen anmärkts att en schablonbeskattning som intekompletteras med regler av annat slag minskar möjligheterna för en nyblivenfastighetsägare att finansiera sitt förvärv med medel frän avverkningar. Flera av de refererade invändningarna mot en definitivschablonbeskattning torde också kunna riktas mot etl system där hela eller delav tillväxten beskattas löpande men avräkning senare får ske motavverkningsintäkler. Etl sådant system måste vidare innehålla regler om vilkabeskaltningseffekter som skall inträda när fastigheten eller del av den säljseller övergår till annan genom arv eller gåva. Som påpekats i det föregående innebär den av riksdagenbeslutade omläggningen av skogsbeskatiningen inte någon genomgripande ändringav skogsskattesystemet. Målsätlningen har i första hand varit all åsladkommaenklare och mer lättillämpade regler. Hänsyn har också tagits till önskemåletatl reglerna för beskattning av skogsinkomster skall vara förenliga medallmänna principer för beskattning av näringsverksamhet. Vid remissbehandlingenav deparlementspromemoria riktades 535 Kommittéer: Industridepartementet Del11 1:23 frän flera håll kritik mot all det i promemorian inte haderedovisals lillräckligl med underlag för all bedöma de skatte- ochskogspolitiska verkningarna av promemorieförslagen. Bl.a. framhölls alt deföreslagna reglernas belydelse för virkesulbudel borde ha belysls närmare.Flera 1 emissinslanser ansåg all de äldre reglerna lills vidare kunde behållasoch att i stället en ny, mer allsidig utredning borde tillsättas. I proposilionen instämde chefen för budgeldeparlemenlel iall underlaget för etl beslul om ändringar i skogsbeskatiningen i vissa delarvar ofullständigt. Del fanns därför enligt hans mening inle förutsättningarall införa ell helt nytt skogsskallesystem. Han ansåg del däremoi bådeangelägel och möjligt all omgående göra avsevärda ändringar av de gällandereglerna utan atl rubba grunden för systemet. Uppgiften alt undersöka om detfanns förutsättningar för ett hell annorlunda skogsskallesystem borde enligtchefen för budgeldeparlemenlel lämnas åt en ulredning av det slag som flera remissinslanserhade föreslagit. delade denna bedömning. Som har framhållits föreligger del elt samband mellanskattereglernas utformning och utbudet av virkesråvara. talar enligt minmening för alt virkesutbuds- och skatleproblematiken bör utredas i ellsammanhang. Mol denna bakgrund - och efter samråd med cheferna för budget- ochjordbruksdepartemenlen - anser jag atl en kommitté bör tillkallas med uppgiflalt utreda behovel av ytterligare statliga åtgärder och ändringar i beskattningsreglernaför att påverka utbudet av virkesråvara. Till närmare vägledning för den del av utredningsarbetetsom inle omfattar beskaltningsområdel vill jag anföra följande. Utredningsarbetet skall bedrivas med beaktande av derikllinjer för skogspolitiken som har antagits av . Kommitténs arbeleskall hell inriktas på avverkningsfrågor. Den ambitionsnivå vad gällerproduktionen inom skogsbruket som har lagts fast av skall såledesbetraktas som given. En försia uppgifl för kommittén är atl utrönavirkesulbudets karaktär, dvs. i hur hög grad del är strukturellt resp.konjunklurelll betingat. I den mån det bedöms nödvändigl bör därefter läggasfram förslag till åtgärder i syfte all möjliggöra en ökning avbruttoavverkningen lill den nivå som är förenlig med ett uthålligt skogsbruk.Härvid bör speciell uppmärksamhel ägnas ål alt försöka klarlägga kostnadernaför alt ta till vara de marginalkvantiteter som blir aktuella vid en avverkningsom i genomsnitt motsvarar skogens tillväxt. Dessa kostnader måste ställas motskogsindustrins betalningsförmåga. En förutsättningslös analys av tänkbara åtgärder börgenomföras. Utredningsarbetet bör inriklas på alt i försia hand föreslåålgärder som bygger på ekonomiska stimulanser snarare än administrativa regleringar. Den nuvarande siluationen på virkesmarknaden är lill vissdel belingad av rådande konjunkturläge. De eventuella förslag lill slalligaålgärder som kommittén lägger fram kan därför inte bidra till alt på korl siklöka utbudet av virke. Avsikten är i stället att kommittén skall lämna förslaglill medel som gör det möjligt att i framliden påverka avverkningsnivån inomramen för den årliga skogstillväxten. Även den del av utredningsarbetet som avserskogsbeskatiningen skall bedrivas med beaktande av de riktlinjer förskogspolitiken som har antagits av . 1 övrigt bör kommiitén iakttaföljande. Skogsskaltereglerna har ändrats i väsenlligaavseenden. Till grund för de antaganden som i lagsliflningsarbelet har gjortsom hur olika skatteregler kan tänkas påverka virkesulbudel m.m. har legatuppgifter som i Del II 1:23 Skr 1979/80:103 536 vissa delar kan vara inaktuella eller ofullständiga.Kommiitén bör därför söka få fram ell bälire underlag för atl bedöma den rollsom den skallemässiga behandlingen av skogsinkomsler (avdragsreglerna,skogskontoreglerna etc) spelar för virkesulbudel från främsl olika kaiegorierav enskilda skogsägare. I del sammanhanget bör vidare skattereglernas effeklerför del kommunala skatteunderlaget belysas. Med stöd av de uppgifter som kommer fram iulredningsarbelet bör kommillén analysera hur den genomfördalagstiftningen kan komma atl påverka avverkningsbenägenhelen. Om denna analysger vid handen all skattereglerna kan bidra till att avverkningar skjuts uppeller tidigareläggs på ell säll som är olämpligt frän skogspoliiisk synpunki,bör kommillén lägga fram förslag i syfte atl molverka della. Kommittén bör sträva efter alt åsladkomma lösningar som ärförenliga med de principer som allmänt gäller för beskattning avnäringsverksamhet. Hänsyn bör vidare tas till önskemålel alt reglerna förskogsbeskatiningen skall vara enkla atl förslå och lillämpa. Kommillén kan härha nytta av de skattemodeller som presenterats i skogsskattekommitténsbelänkande och i budgeldepartementets promemoria och av de synpunkier somlämnals pä dessa förslag. Finner kommiitén all skäl lalar för en ny omläggningav skogsbeskatiningen, bör kommiitén redovisa de problem av övergångsnalur somkan uppkomma. Från olika håll har del finska sysiemel förskogsbeskatlning åberopats som slöd för en schablonmässig beräkning av denskattepliktiga inkomsien av skogsbruket. Kommittén bör belysa administrativa,skatte- oeh skogspolitiska erfarenheler av del finska sysiemel och molsvarandeerfarenheler från skogsbeskattningen i . Kommillén bör följa det arbele som bedrivs avrealbeskallningsulredningen (B 1978:07). För utredningsarbetet i dess helhel bör kommiitén beaktaföljande. De slalsfinansiella konsekvenserna vid genomförandet avframlagda förslag bör redovisas utförligt. Innebär kommitténs förslag ökadekostnader eller minskade intäkter för statsverket bör kommiitén ange hur dessaskall finansieras. Utredningsarbetet bör bedrivas skyndsami. Med hänsyn till vad jag nu har anfört hemställer jag atlregeringen bemyndigar chefen för industridepartementet atl tillkalla en kommitté med högst 7 ledamöier meduppdrag att uireda skogsindustrins virkesförsörjning, all utse en av ledamöterna atl vara ordförande, alt besluta om sakkunniga, experler, sekrelerare och annatbilräde ät kommiitén. Vidare hemsläller jag all regeringen föreskriver alt kostnaderna för kommittén skall belasta fjortondehuvudtitelns kommilléanslag. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch bifaller hans hemställan. 537 Kommittéer: Kommundepartementet Delll Kn:l Ersättning för skador på grund av naturkatastrofer m.m. Beslul vid regeringssammanlräde 1979-03-01Depariemenlschefen, slalsrådel , anför 1 slulel av förra årel beslutade regeringen om enöversikllig undersökning av de områden inom vilka risk för jordskred kanföreligga. Syflel med den översikiliga undersökningen är alt de områden därskredriskerna är störsi skall kunna beslämmas. Undersökningen kan i sin turkomma atl visa alt fortsatta geotekniska undersökningar ochstabiliseringsålgärder är nödvändiga i särskilt utsatta områden. Frågan omansvarei för atl geotekniska undersökningar görs och för atlstabiliseringsålgärder vidlas behöver klarläggas liksom de kostnadsfrågor somuppkommer i sammanhanget. Erfarenhelerna från handläggningen av frågor om ersällningför skador på grund av naturkatastrofer har också aktualiserat en översyn aversättningsprinciperna. I det följande kommer jag all gå närmare in padefrågor som jag nu har berört. Jag kommer därvid också att ta upp bl.a. fråganom skyldighet för den som bedriver riskfylld verksamhel atl ersälla slalens ochkommunens kosinader för räddningstjänst i anledning av verksamhelen. Ersättning för skador på grund av naturkatastrofer Ersättning från staten för skador på grund avnaturkatastrofer belalas på grundval av principer som har godkänls av 1960 och1967 års riksdagar (prop. SU 1960:17, rskr 1960:59 saml prop. 1967:105.JoU 1967:16 och rskr 1967:174). Riksdagsbehandlingen gällde i båda fallenersällning för skador vid omfallande översvämningar. Motsvarande principerlillämpas emilerlid i fråga om andra naturkatastrofer, l.ex. Ersättningarna belalas från ell särskilt reservalionsanslag underfionde huvudliteln. De ersättningsprinciper som har faslslällls genomriksdagens beslut innebär i huvudsak följande. Som regel skall skadorna havållat intrång i rörelse eller yrkesverksamhel av vilken den skadelidande varilberoende för sin försörjning. Ersättning betalas inle för skador av mindreomfattning och heller inle i den män den skadelidande har rält lill ersällningfrån annan än staten. Försäkringsbar skada ersätts aldrig. Normall utgårersättning av skadebeloppet men i särskilt ömmande fall kan ersällningulgå med högst . Ersällning belalas efter behovsprövning. Storreslrikiivilel iakttas när det gäller ersättning till bolag, föreningar ochandra juridiska personer. En kommun fär ersättning bara om den ekonomiskabelaslning som skadorna medför framslår som orimligt slor i förhållande lillkommunens skatteunderlag. Om risk för l.ex. översvämning hade kunnal konsta- DelllKn:l Skr 1979/80:103 538 teras i förväg, betalas ersättning bara om denskadelidande har vidtagit förebyggande ålgärder i rimlig omfattning. 1 en del fall har - p.g.a. de särskilda omständigheterna -ersättning för skador betalats efler förmånligare ersättningsprinciper än desom tillämpas normalt. Del har då varit fråga om större naturkatastrofer, l.ex.Surle- och Tuvekataslroferna. 1 dessa fall har ersällning beialats på grundvalav särskilda beslul av . Pä grundval av förslag i prop. 1977/78:125. bil. 12.Ersällningar och lån m.m. i samband med naturkaiaslrofen i , anvisaderiksdagen ell reservationsanslag av 65 milj. kr. till ersättningar m.m. och etlinvesleringsanslag av 40 milj. kr. till lån för inlösen av fasligheler (CU1977/78:29, rskr 1977/78:266). Föredraganden anförde i proposilionen alt hanansåg det angelägel all staten - i den mån ersällningsskyldighel inle ankom påförsäkringsgivarna - irädde in med hjälp lill de enskilda personer som hadelidit skada lill följd av kataslrofen. Del borde enligi föredraganden eftersträvasatt de skadelidande försattes i samma ekonomiska situation som förekatastrofen. Ersällning för byggnader inom skredområdel och för de byggnaderinom det s.k. skredriskområdet som måsle rivas belalades av försäkringsgivarna.Marken borde enligt proposilionen överföras lill kommunen. Ägarna lillbosladsfasligheler inom skredriskområdet borde erbjudas all få sina faslighelerinlösta. Även fasligheler ulanför skredriskområdet skulle kunna lösas in, närsärskilt slarka skäl förelåg. Den sammanlagda ersättningen för fastigheternaborde enligt föredraganden molsvara resp. fastighets marknadsvärde, beräknatsom om skredet inle hade inträffat och bestämt efler vanligaexpropriationsrällsliga principer. Vid bestämmandet av det belopp som statenskulle svara för borde avdrag göras för vad försäkringsgivarna betalade, alltsåden del av det lotala värdet som kunde hänföras lill byggnaderna. Försäkringsgivarna ersatte de skadelidande inom ramen förgällande försäkringsavtal för skada på eller förlust av lös egendom, för s.k.merkoslnader och för flyttningskostnader. Siaten belalar enligtregeringsbeslut ersättning för skada på eller förlust av lös egendom, närförsäkring mot skadan eller förlusten inle hade kunnat tecknas. När försäkringkunnal tecknas men den skadelidande hade underlåtit atl göra detta, belalasenligt regeringens beslul ersällning med hälflen av del belopp lill vilkelskadan eller förlusten kan uppskattas. Mot bakgrund av atl enskilda personersom har lidit skada genom skredet i princip skall hållas ekonomiskl skadeslösa,ansåg regeringen del motiverat atl rörelseskador ersätls efter någol mindrerestriktiva principer än vad som tillämpas i andra fall. Full ersäitningbetalas sålunda för direkta skador till följd av skredet. Ersättning förminskad rörelseavkastning belalas enligt regeringens beslul inte 1979, då ålerställningsarbetena beräknas vara avslutade. Också när det gäller Surlekalastrofen i seplember 1950innebar slalens insalser alt de skadelidande fick i princip full ersättning förskador och kosinader lill följd av jordskredel (jfr prop. 1950:256).Skredområdet löstes in av staten. i län har i en skrivelse den 8februari 1978 hemställt alt regeringen föranstaltar om en översyn av deersättningsfrågor som kan uppkomma lill följd av naturkatastrofer ellerliknande förlopp. Därvid bör även möjligheterna all erhålla försäkringsskydduppmärksammas. Begränsningarna i ersällningarna för skador på grund avvårflodsöversvämningarna i län hade enligt föranletterinringar särskilt 539 Kommittéer: Kommundepartementet Del IIKn:l från drabbade fritidshusägare. De regler som lillämpadesinnebar att ersättning av statsmedel belalades i begränsad omfattning tillägare av permanentbostadslius och i än mer begränsad omfattning till ägare avfritidshus. anser all erinringarna har sådan lyngd all en översynav bidragsreglerna är moliverad. Härtill kommer enligt atlmöjligheterna all genom försäkringsskydd trygga sig mot oföruisedda skador isamband med vårflod är begränsade. Försäkringsskyddet mol skador på grund av händelser inaturen omfatlade vid tiden för Surteskredel bara åskslagsskador. Efter Surleskredel utvidgades försäkringsskyddet till alt omfalla också ersällning för personlig lösegendom vid jordskred, jordras och jordbävning. I mitten av 50-talel infördes slormskadeskyddel. Efler en uppmaning frän försäkringsinspektionen inkluderades skador på personliglösegendom till följd av baktrycksvatlen eller från markytan vid skyfalli vallenskadeförsäkringarna. Sedan en dammkalastrof med omfallandeegendomsskador hade iniräffal i i ,diskuterades frågan om en uividgad naturskadeförsäkring i en för försäkringsbolagengemensam kommitté. Denna ansåg atl privatpersoners försäkringar bordeobligatoriskt utvidgas lill all omfalla även andra skador lill följd avnaturhändelser än storm- och åskslagsskador. Enligt kommitténs förslag skulleskador på byggnader genom jordskred, jordras, bergras, laviner eller jordskalvmed en styrka av minst 4 enligt Richterskalan ersältas. Däremot skulle inteskador genom sättningar i marken ersättas. Undanlag gjordes också för skadorgenom sprängning, pålning, sponlning och uppläggning av jord- eller slenmassorsaml gruvdrift, alltså skador pä grund av mänskliga ingrepp.