prop · G303168 · 1979-12-31 00:00:00 — Jag vill här något kommentera frågan om missbruk,kvinnomisshandel och våldtäkt. lOGT-NTO-Rörelsen påtalar i sitt remissyttrandeatt misshandel av kvinnor och barn samt våldtäkt ofta har alkoholkonsumtion sombakgrund. () påpekar även attkvinnomisshandel, pornografi oeh våldtäkt är områden där särskilt kvinnoförtryckoch kvinnoförakt kommer till uttryck. Detta visar att dessa företeelser har fleraberöringspunkter. Jag anser att det är angeläget att dokumentera omfattningenav kvinnomisshandel. Det anser också jämställdhetskommittén. SCB är i sittremissvar tveksam till möjligheterna att redovisa officiell statistik medacceptabel kvalitet över kvinnomisshandeln. Jag räknar dock med att i samrådmed chefen för socialdepartemenet, inom ramen för befintligaforskningsresurser, pröva möjligheterna att förbättra statistiken. Jag vill också påpeka atl ett samarbete inletts mellanSveriges riksidrottsförbund och jämställdhetskommittén om åtgärder förjämställdhet inom idrotten. Kvinnor och män skall ha samma rätt att utövaidrott. Detta samarbete är värdefullt och det är min förhoppning att det skallge ökade förutsättningar för kvinnorna att delta i olika idrottsligaaktiviteter. Skr.1979/80:168 29 Frågan om prostitution har tagits upp avjämställdhetskommittén. De prostituerade och deras kunder kan ses som exempelpå de traditionella könsrollerna i en extrem förlängning. Kommittén kommer inpä några av orsakerna till prostitutionen. Missbruksproblem i kombinalion medarbetslöshet och avsaknad av bostad är några orsaker. Prostitutionsulredningen(S 1977; 01), som beräknas lägga fram sitt betänkande . har somuppgift atl göra en kartläggning av prostitutionens omfattning, orsaker ochkaraktär, liksom sambandet mellan missbruk och prostitution. I vissa slörre kommuner har olika projekl oeh åtgärderpåbörjats. Det är väsentligt alt man just på det lokala planet tar sådana initiativbåde i förebyggande syfte och mer konkret åtgärdar problemen. Lokala aktionsgruppermot pornografi och prostitution har bildats på många håll. Jämställdhetskommittenhar redovisat de omfattande åtgärder som har vidtagits i kommun isamarbete mellan främst socialvården och polisen för att bekämpaprostitutionen. Fredrika-Bremer-Förbundet framhåller i sitt remissvar attkommunerna bör åläggas att aktivt arbeta för att minska prostitutionen oehhjälpa prostituerade. I avvaktan på prostitutionsutredningens förslag tillåtgärder anser jag i likhet med oeh jämställdhetskommittén att det projektsom bedrivs i med en uppsökande social jourverksamhet är ett intressantexempel som är lämpligt alt pröva för andra kommuner. På det lokala planel ärdet viktigt att olika myndigheter och arbetsförmedlingen arbetar för att stödjade prostituerade kvinnorna och skapa ekonomiska möjligheter för dem att kommabort från prostitutionen och få en normal förankring i samhället. har särskilt beaktatinvandrarkvinnornas språksvårigheter och kulturella bakgrund vid deraskontakter med sjukvårdspersonal. Några remissinstanser däribland statensinvandrarverk (). och Svenska FN-Förbundettar också upp invandrarkvinnornas behov av kontakt med olika personalgrupperinom vårdsektorn. Det finns flera problemområden när det gäller invandrarkvinnornaskontakter med både den öppna oeh slutna sjukvården. Flera behov behöver enligtkommittén tillgodoses såsom tolkar eller tvåspråkig personal på mödra- ochbarnavårdscentraler och gynekologmottagningar saml tillgång till kvinnligaläkare och annan kvinnlig personal för kvinnor från vissa länder. har givit ut en förteckning med uppgiflerom läkare som kan ge vård på andra språk än svenska. På vissa håll finns möjlighelför invandrarkvinnor att vända sig till de mödra- och barnavårdscentralerutanför det egna upptagningsområdet, där det finns personal som lalar deras Skr.1979/80:168 30 En samordning av lolkservicen lokall och regionaltär också enligt kommittén angelägen så att de kvinnliga tolkar som finns kanutnyttjas av fler invandrarkvinnor. Psykiatrisk vård för invandrare erbjuder särskildaproblem. För de mest utsatta invandrarpatienlerna, dvs. de som ej lärt sigsvenska tillräckligt för en vårddialog, är behandlingen på eget modersmål denenda adekvata. Dessutom måsie kännedom om bakomliggande kullurella faktorerfinnas med i lerapiprocessen. Sådan invandraranpassad psykiatrisk vård förekommerendast i mycket begränsad omfattning, t. ex. inom ramen för del s. k. Invandrarprojekteti som leds av . Verksamheten har påvisai elt storlbehov, inle minst hos de invandrarkvinnor som har brislande kunskaper isvenska. Socialslyrelsen menar i silt remissvar atl jämställdhetskommitlénalllför ensidigt betonat invandrarkvinnors behov. Det är naturligtvis riktiglatt alla lillhörande språkliga minoriteter i sina kontakter med bl. a.sjukvården har behov av alt få möla personal som talar deras språk eller av attfå lillgång till lolkservice. Erfarenheterna från den upplysningsverksamhet i sex- oehsamlevnadsfrågor som bedriver i samarbete med invandrarorganisationernaoch som riktar sig till både kvinnor och män bör spridas så att den kananvändas på flera håll. En möjlighet för att öka andelen tvåspråkig personal inombarnomsorg och sjukvård är att vid antagning lill utbildning prioritera dem somhar något av de språk som talas av invandrare som modersmål. Exempel på detlaär utbildningen till barnskötare och sjukvårdsbiträde inom arbetsmarknadsutbildningen.Särskilt viktigt kan det vara att också i första hand prioritera män då detåtminstone i vissa invandrarländer är ännu mer ovanligt med män inom dessayrken än i . Inom arbetsmarknadsutbildningen kan redan nu en sådanprioritering prövas inom befintliga resurser. Jag vill erinra om atl jag gett den tillsattautredningen rörande invandringen och invandrarnas situation i i uppragatt bedöma frågan om samhällets möjligheter på att erbjudaspråkliga minoriteter i utbildning, vård oeh service på deras språk. 9 Representation i beslutande församlingar I det fortsatta jämslälldhetsarbetet kommer frågan omrepresentation att få en framträdande plats. Det är viktigt atl kvinnorna fårsamma representation som männen i beslutande församlingar av alla slag påolika nivåer. Kvinnor och män har olika erfarenheter att utgå från och bidramed i samhällsarbetet. En ökning av kvinnorepresentationen i samhällsarbetet ärmol den bakgrunden nödvändig. Flera remissinstanser betonar att arbelsformerna i facketoch politiken måste ulformas med tanke på alt både kvinnor och män har ansvarför hem Skr.1979/80:168 31 Sammanträden på tider .som passar barnfamiljer,tidsbegränsade mölen och möjlighel till barnpassning är grundläggande krav omkvinnor och män skall få samma möjlighet att delta i samhällslivet på likavillkor. är kvinnorna underrepresenierade i församlingarsom styr vårt samhälle, vilket också jämställdhetskommitten har belyst i Stegpå väg. Här är det väsentligt atl arbetsformerna ses över så att även män ochkvinnor [ned ansvar för barn och hem har möjlighet att engagera sig både på detlokala och centrala planel. På det lokala planel är det viktigt atl få med flerkvinnor i kommunernas lunga beslutande organ och i de organ som har ansvar förboende- och samhällsplanering. Det är emellertid en fråga för de poliliskapartierna. Arbete med att aktivera fler kvinnor pågår i politiska,fackliga och andra organisationer. Jag anser att delta är ett angeläget arbetesom bör intensifieras. Några partier, organisationer och fackförbund har angettmål för hur mycket den kvinnliga representationen skall öka . Detta är ett medel för andra att pröva. Det är då viktigt att manvid periodens slut utvärderar resultatet och i de fall man inle nätt måletkarllägger orsakerna och vidtar åtgärder för att komma till rätta med dem. I har regeringen utfärdat bestämmelser om att allaorganisationer och myndigheter skall föreslå två namn, en kvinna och en man,till alla uppdrag som tillsätts av regeringen (statliga utredningar, slyrelser,nämnder). Föreskrifterna i förordningen (1976:686) om jämställdhet mellankvinnor och män i statlig ijänst, cirkuläret (1976:687) om arbetet förjämställdhet mellan kvinnor och män i statlig tjänst och kungörelsen (1973:279)om förbud mot köns- oeh åldersdiskriminering vid tillsättning av tjänst, tu. m.avses delvis bli ersatta av nya föreskrifter fr.o.m. . a. betona att statsmyndigheterna genomgående särskilt skall försökase lill, att uppdrag ges till person av det kön som är underrepresenleral ifråga om liknande uppdrag inom verksamhetsområdet. Men givetvis skallmyndigheterna också ta hänsyn till sedvanliga urvalsgrunder. Jag anser att arbetet med att ändra attityder och bearbetafördomar är ett arbete som måste pågå parallellt med allt annatjämställdhetsarbete. Detla anser också jämställdhetskommittén. Flera remissinstanser bl. och lOGT-NTO-Rörelsenbetonar studieförbundens roll i det opinionsbildande arbetet. Också jag villunderstryka alt studieförbunden har mycket belydelsefulla uppgifler i detlaarbete. Sludieförbunden har varit en av de opinionsbildande målgrupper som jämställdhetskommittenhar arbetat med. De har slora möjligheter att Skr.1979/80:168 32 slimulera diskussioner i jämställdhetsfrågor inom ramenför de allmänna studiecirklar, s. k. priocirklar. lill vilka särskilda statligabidrag ges. Enligt min mening är det betydelsefullt alt de insatsersom görs i opinionsbildande syfte noga förbereds och följs upp i störreutsträckning . Uppföljningarna kan ge goda erfarenheter förplaneringen och genomförandet av del fortsatta arbetet. Del opinionsbildande arbelet måste i högre grad riktas motvissa nyckelgrupper såsom arbetsledare, lärare och journalisler och andraopinionsledare. Olika vägar att nå ut till dessa grupper måsle prövas. Jämställdhetsdebaltenmåste genomsyra alla samhällsområden. Jag avser att i de nya direktiven tilljämställdhetskommittén ge den ansvar för utbildning av informatörer och opinionsbildarei könsrollsfrågor. Massmedia har en dominerande roll i opinionsbildningen. Jämställdhelskommitlénsförslag att journalister i grundutbildning och fortbildning måste få injämställdhetsfrågor som särskilt moment bör uppmärksammas av UHÄ iutbildningsplanerna för . Del är min förhoppning att också publicistorganisalionernavid revideringar av de etiska reglerna för massmedia uppmärksammarjämställdhetsfrågorna. I myndigheternas informationsmaterial är det viktigt altdet inte förekommer könsdiskriminerande inslag. I slället bör informationenutformas så att den kan verka i positivt könsrollsförändrande riktning. Engranskning av informationsmaterialet ur denna synvinkel bör vara en naturliguppgift för dem som är informationsansvariga på myndigheterna. Det är därförväsentligt att könsrollsfrågor ingår i deras fortbildning. Omfattningen av inlernationella samarbete påjämställdhetsområdet har redovisats i Sleg på väg. Sedan betänkandet ladesfram har FN bl. a. antagit konventionen om avskaffande av all slagsdiskriminering av kvinnor. har godkänt konventionen (prop.1979/80:147, AU 1979/80:30, rskr 1979/80:327). Regeringen kommer senare idagatt ratificera konventionen. föreslår att svenska delegationertill FN-möten och andra internationella möten skall ha en könsmässigl jämnaresammansättning. Jag instämmer i att det är mycket angeläget att ocksåkonkret i internationella sammanhang ger uttryck åt sin strävan att låta bådekvinnor och män delta i samhällsarbetet. påpekar att enligt internationellaarbetsorganisationens (;s) stadga (artikel 3:2) bör åtminstone en avrådgivarna i delegationen till arbetskonferensen vara kvinna "om frågorsom särskilt berör kvinnor är föremål för överläggning på konferensen". 1likhet med anser jag alt regeringen bör verka för en ändring av på denna punkt så att medlemsländerna också genom stadgans formulering rekom- 1979/80:168 33 mcnderas all i delegationer till arbetskonferensen (ochtill andra ILO-mölen) inkludera både kvinnor och män. Etl förslag lillresolution härom har av det svenska regeringsombudet m. fi. förelagts den nupågående arbetskonferensen. Även när del gäller FN och andra internationellaorganisationer bör man pa lämpligt sätl verka för cn könsmässigl jämnaresammansättning av nationella delegalioner i internationella möten. understryker atl i allabiståndsprojekt bör effekterna för kvinnor speciellt uppmärksammas ochsärskilda insatser göras så att den tekniska utvecklingen i gynnarjämställdheten mellan könen. Styrelsen för internalionell utveckling (SI DA)framhåller i anslutning lill detta förslag atl man försöker få ett siarkaregehör i mottagarländerna för att vid all planering av utvecklingsprojekt beaktaföljderna för kvinnorna. Jag vill i detla sammanhang framhålla alt Sverigesbiståndspolitik syftar till atl förbättra situationen för de fattigaste och mesteftersatta folkgrupperna. I flertalet är huvuddelen av kvinnorna ensådan eftersatt grupp. Det finns en stående instruktion till de svenskadelegationerna vid de förhandlingar som förs med mottagarländerna omdet svenska biståndet att framföra intresse att stödja kvinnoinsatser.Det ingår i politik att föra en aktiv dialog med mottagarländerna isyfte att förbättra kvinnans situation. Jag delar SIDA;s uppfattning att det är angelägetatt biståndet till kvinnor inte koncentreras till rena kvinnoinsatser utan attkvinnornas situation beaktas inom ramen för alla biståndsprojekt. Detla gällersåväl SIDA;s som enskilda organisationers biståndsarbete i alla . I ettkortsiktigt perspektiv kan det dock vara nödvändigt med särskilda kvinnoprojektför att motverka de för kvinnor ofta negativa effekterna som industrialiseringoch urbanisering kan medföra. SIDA bör få i uppdrag att följa upp och studera effekternaav de insatser som gjorts hitlills och göra elt förslag till en plan för hurinsatser för kvinnor systematiskt skall kunna föras in i olika typer avbiståndsprojekt . I dessa frågor har jag samråti med chefen förutrikesdepartementet. Det åtgärdsprogram som jag nu ha beskrivit innehåller intenågra konkreta förslag som bör föreläggas i detta sammanhang.Förklaringen härtill är, som jag förut har nämnt, att mina förslag framför alltutgör riktlinjer för regeringens fortsatta jämställdhetsarbete samt att det rörsig om åtgärer inom regeringens eget kompetensområde. Jämställdheten mellan kvinnor och män är inte någonenstaka eller isolerad fråga, som det en gång för alla kan fattas beslut om.Som har framgått av den redogörelsen kommer jämställdhetsaspekternamed i blickfältet vid snart sagt varje tillfälle, då statsmakterna skall fattabeslut om den framtida utvecklingen i vårt land. Det är därför i första hand dåsom 3 Regeringens skrivelse 1979/80. Skr.1979/80:168 .34 konkreia förslag bör föras fram och diskuleras. Bakom jämslälldhetskommiltcns förslag till nationellhandlingsplan står också förelrädare för samtliga riksdagspartier. Mot denbakgrunden är del vikligl alt riklinjerna för regeringens fortsatta jämslälldhelsarbeteanmäls för genom en regeringsskrivelse. Genom utskottsbehandlingenoch debatten i kammaren blir det då möjligt för riksdagspartierna och enskildariksdagsledamöter alt ge sin syn på hithörande frågor. atl regeringen bereder tillfälle alt la del avvad jag har anförl i det föregående om riktlinjerna och organisationsformernaför regeringens fortsatta jämställdhetsarbele. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch beslutar i enlighel med hennes hemställan. 1979/80:168 35 Mycketjämställdhetsarbete återstår ännu på utbildningsområdet. ärelevernas studie- och yrkesval starkt könsbundet. Attityder och förväntningarfrån (oräldrar och kamrater påverkar eleverna, liksom den ojämna könsfördelningeni skola, arbelsliv och samhälle. Utbildningsstruktur, läromedel och kursplanerär inte ulformade med avsikt att främja otraditionella val. har emellenideu aktivt jämställdhetsarbete kommii igång och konkreta handlingsplaner tagitsfram. återstår dock hinder att avlägsna innan en medveten jämställdhetssirävanblir en naturiig del av skolarbetet. Åtgärdernaför ökad jämställdhet på utbildningsområdet måste under den närmaste tideninriktas på följande. En förbättrad kommunikation mellan föräldrar och skola/förskola om könsrolleroch jämställdhetsarbete måste eftersträvas. DDe centrala handlingsprogrammen bör omsättas till lokala jämställdhetsprogrami alla skolor och förskolor och en lokal planering av denna verksamhet börkomma igång. Jämställdhet bör ingå i de studie- och planeringsdagar för allskolpersonal som inleder varje verksamhetsår. DStörre utrymme för jämställdhetsfrågorna i lärarnas/förskol lärarnas grundutbildningoch fortbildning bör skapas samt en jämnare könsfördelning bland skol- ochförskolepersonal åstadkommas. DLäromedel och kursplaner bör utformas så att jämställdhetsfrågor naluriigt tasupp inom varje ämne. DElevernas studie- och yrkesval måste göras mindre könsbundet, till exempelgenom föriängd och delvis styrd arbetslivsorientering, praktisk hemkunskapfrån lågstadiet till gymnasial nivå, aktiv rekrytering till vissa gymnasie- ochhögskoleutbildningar, bland annat översyn av antagningsregler och försök medkönskvotering, större anknytning mellan längre och kortare utbildningar. DUtökad jämställdhetsforskning och fler kvinnliga forskare. DMotsvarande jämställdhetsarbete på vuxenutbildningsområdet måste komma tillstånd. DSatsning på invandrarkvinnornas utbildning måste komma till stånd. Skr.1979/80:168 36 Kvinnornahar fortsatt att strömma in på arbetsmarknaden , framför alltkvinnor med barn . förvärvsarbetar kvinnor dock imindre utsträckning än män och skillnaderna i arbetstid mellan könen kvarstår.Nära hälften av kvinnorna arbetar dellid medan i princip samtliga män arbetarheltid. Istället för att som tidigare stanna hemma medan barnen är små, väljer kvinnornanu att behålla arbelet med förkortad arbetstid. Män med barn har i ställetlängre arbetsiid än män utan barn. Den fördelning av hemarbetet som dågrundläggs försvårar för kvinnorna att senare återgå till heltid. Kvinnornastår alltjämt för merparten av hemarbetet och har därför en längre totalarbetstid än männen. Det är oftast kvinnorna som stannar hemma när barnen ärsjuka och kvinnor med barn är mer tjänstlediga än andra. Arbetsmarknadenär fortfarande delad i manliga och kvinnliga yrken. Skillnaderna i lön mellankönen har dock minskat . Ettbrett jämställdhetsarbete har kommit igång på arbetsmarknaden ,framförallt inom den statliga sektorn. Den statliga jämställdhetsförordningen,det kommunala cirkuläret och avtalen på den privata sektorn har påskyndatutvecklingen. Den lag om jämställdhet i arbetslivet som antog våren1979 kan komma att ytteriigare aktivera jämställdhetsarbetet. En föreslagenhöjning och utökning av jämställdhetsbidraget har samma syfte. harsmåbarnsföräldrar rätt att förkorta sin arbetstid. D att ökakvinnornas faktiska möjligheter lill förvärvsarbele D attminska könsskillnaderna i arbetstid och lön D att brytauppdelningen på manliga och kvinnliga yrken Särskildainitiativ bör kunna tas beträffande följande; DKommuner och landsting måste utgå från kvinnornas ökade förvärvsfrekvens i sysselsätiningsplaneringoch annan samhällsplanering samt göra upp planer för hur jämställdhetsarbetetska bedrivas internt och externt. DDet är angeläget att påbörja en generell arbetstidsförkortning mot sextimmars arbetsdag. är det viktigt att de deltidsarbelandes villkorförbättras. DEn ny arbetsvärdering är önskvärd. Erfarenheter av vård av egna barn bör ocksåkunna tillvaratas som en merit vid anställning och utbildning. DSmåbarnsföräldrar med nattarbete bör erbjudas förtur till dagarbete. Arbetsgivaremåste informera om och underiätta för småbarnsfäder att utnyttja sinarättigheter till föräldraledighet och förkortad arbetstid. DHemarbetande som vill yrkesarbeta måste få ett aktivt stöd för att anmäla sigtill arbetsförmedlingen. Uppsökande verksamhet måste bedrivas och vid behovyrkesutbildning eller motsvarande erbjudas i avvaktan på reguljär anställning. Skr.1979/80:168 37 DSSA-områden bör genomföra åtgärder för att bryta det könsbundna yrkesvalet ochsträva efter att tillgodose behovet av otraditionell praktik och förbereddahandledare. Vid urval till arbetsmarknadsutbildning bör underrepresenleral kön gesföreträde. Vid beredskapsarbete bör kvinnorna få en andel platser som motsvararderas andel av arbetslösheten. DKönskvotering vid regionalpolitiskt företagsstöd bör kunna utvidgas till andrastatliga bidrag och beställningar för att förbättra företagens jämställdhetsplanering. och arbetarskyddsstyrelsens personal bör genomgåfortbildning i jämställdhetsfrågor. Familjepolitikenhar främst inriktats på atl underiätta för föräldrar att förenaförvärvsarbete med hem och familj. barnomsorg och föräldraförsäkringhar byggts ut. Även familjelagstiftningen har reformerals utifrån en ny syn påmakar som självständiga individer samt likställdhet mellan olikasamlevnadsformer. Pappornas ansvar för hem och barn har alltmer fokuserats.Beslut om föräldrautbildning och utbyggd föräldraförsäkring har nyligenfatlats av . Förslag till reglerad egendomsdelning för samboende, nyaregler för släktnamnsövertagande m. m. är aktuella. Fortfarandekvarstår dock eftersläpningar i lagstiftningen pä skatte- och försäkringsområdetsamt allvariiga problem när det gäller barnomsorgen. Den kommunala barnomsorgentäcker en tredjedel av förskolebarn lill förvärvsarbetande föräldrar ochberäknas täcka två iredjedelar 1982. Jämställdhetsarbetet måste även ifortsättningen inriktas mot att underiätta för föräldrar att förena arbete ochfamilj. Barnomsorgsbehovet måste täckas och i nästa steg bör målsättningenhöjas lill att alla barn till föräldrar som så önskar ska kunna erbjudas enförskoleplats, vilket kräver en ändring av barnomsorgslagen. måsteförskolan bli betraktad som samma självklara förmån som skolan är idag.Arbetstiderna måste stegvis förkortas till . Papporna måstegöras medvetna om sitt ansvar för barn och hemarbete. Följandeåtgärder bör vidtas ; DKommunerna måste hålla överenskommelsen om 100000 nya daghemsplatser till1981. Därutöver krävs ytteriigare ulbyggnad. Aldersin-tegrerade syskongrupperbör införas på alla daghem. Deltidsförskola och öppen förskola bör erbjudasbarn som vårdas i hemmet eller i familjedaghem. Kommunala dagbarnvårdare börerhålla bättre utbildning och knytas lill en förskola. DFöräldrar får rätt att vara lediga med föräldrapenning den första månadenefter födseln, för att gemensamt vårda barnet. DTvillingföräldrar får rätt att vara lediga med föräldrapenning deförsta fyra månaderna efter födseln, för att gemensamt vårda bamen. Skr.1979/80:168 38 Desom utnyttjar den gemensamma vårdnadsmöjligheten kompenseras med extraföräldrapenning (högst ). Motsvarande lättnader börerbjudas ensamstående tvillingföräldrar. DÄnkepension, liksom livränta till efterlevande maka i arbetsskadeförsäkringen(som enbart utgår till kvinnor) bör avskaffas och ersättas med förmånligareersättningar till barn. Övergångsbestämmelser för äldre kommer att behövasunder . DSkattereduktion för gift förvärvsarbetande vars make saknar inkomst bör stegvisavskaffas. Frigjorda medel bör överföras till barnfamiljerna. Hurvi bor påverkar våra möjligheter till aktivitet i arbels- och samhällsliv. Mångabostadsområden är ensidigt sammansatta till lägenhetsstoriek och upplåtelseformer,vilket skapar svårigheter att i samma område finna lämplig boslad för olikastadier i livscykeln. Alternativa boendeformer saknas. Andelen småhushållfortsätter att öka som smålägenheterna minskar. Småhusbyggandet utgörtvå tredjedelar av nyproduktionen som andelen barnfamiljer minskar. Koncentrationenav service har tillsammans med spridningen av bebyggelsen på många håll lett tillorimligt långa gångavstånd för konsumenterna. krävs fysisk slyrka ochtillgång till bil av inköparna, som till övervägande del består av kvinnor.Kvinnor har emellertid inte tillgång till bil i samma utsträckning som män ochmånga kvinnor saknar körkort. Dubbelt så många kvinnor som män färdaskollektivt till arbetet. Långa avstånd och dåliga kollektiva kommunikationermellan bostad, arbele och service skapar tidspress och inkräktar påvardagsfritiden.