prop · G303166 · 1979-12-31 00:00:00 — hamn har traditionellt varit en vikligförbindelselänk i det svenska varuutbytet. Hamnen är alltjämt, trots ökadkonkurrens från andra hamnar, den dominerande hamnen för det transoceana godsettill och frän och . Uiredarens konsekvensbeskrivning av ettradikalt ändrat transporlmönsler, dvs. all direkltrafiken pä Göleborg upphör,visar också pä hamns slora värde inle bara för regionen utan ocksåför samhällel som helhet. Enligt uiredarens bedömning talar ekonomiska ochmarknadsmässiga skäl under överskådlig lid för att rederierna har etl egelinlresse av all bibehälla direklanlöpen i , om en konkurrenskraftigservice- och koslnadsnivå föreligger i hamn- och stuveriverksamheien. Uiredarenkonslalerar all produktiviteten och kostnadsnivån för stuveriverksamheien iGöteborg försämrats märkbart sedan mitten av 1970-talel. Detta har bl. a. letttill atl viss linjetrafik pä hamnen upphört lill förmån för andra hamnar. Underdet senaste ärel har dock enligt utredaren stuveriverksamhetens presianda iGöleborg förbättrats. Förutsättningar finns enligt utredaren all åter etableraen likvärdig produktivitet i Göleborgs hamn när det gäller enhetslaslhanle-ringoeh erbjuda fullgod servicenivå i jämförelse med kontinenthamnarna. 1sammanhanget pekar utredaren på transittrafikens stora betydelse när det gälleratt uppnå den fvllnadsgrad som krävs för fortsatt lönsam direkttrafik. Prop.1979/80:166 81 När det gäller frågan o m ell slatligt delägarskap i Göteborgshamn och stuveri anser utredaren alt erforderliga åtgärder för att säkerställakonkurrensförmågan gentemot ulländska hamnar är fullt genomförbara ulan eltstatligt delägarskap. statligt delägarskap avvisas därför. Pågåendeomorganisalion och leknisk upprustning av sluveriverk-samheten ger, enligtuiredaren, nödvändiga betingelser för den resultatför-bättring som erfordras.Salsning på nyrekrytering och utbildning av stuveriarbetare och arbetsledare ärandra fakiorer som utredaren tillmäter stor betydelse. Utredaren bedömer detmöjligt alt på sikl inom ramen för inlerna ralionaliseringar i hamnen ochstuveriet nä en ärlig resultatförbättring i storleksordningen 40 milj. kr. Flera remissinslanser, bl. a. ,i och instämmer iutredningens uppfattning att pågående omorganisalion och leknisk upprusining avstuveribolaget på ell avgörande sätt bör kunna bidra till denresultatförbättring som erfordras för all hamn skall kunna erbjuda eninternationellt sett konkurrens-duglig produktivitet och kostnadsnivå. delar uiredarens uppfattning all del inom hamn- ochstuveriverksamheien finns åtskilligt all göra för att förbättrakonkurrenskraften. Föreningen menar att en årlig resultatförbättring om 40milj. inte är orealistisk och ifrågasätter om inte väsentligl störreförbättringar kan uppnås. i och Göteborgskommun anser emellertid inte all en effekiivisering av hamnverksamheten kanvara tillräckliga medel för att garantera konkurrenskraften motkontinenthamnarna. Dessa remissinstanser menar, atl om tillväxttakten igodsunderlaget blir lägre än vad utredningen bedömt och samlidigt andravikliga fakiorer ändras på etl ogynnsamt säll, t. ex. kraftigl ökadebunkerkoslnader eller minskad Iransitirafik kan förulsältningarna förbibehållande av den transoceana irafiken över snabbt minska. Den övervägande delen av remissinstanserna, bl. a.sjöfartsverket, länsstyrelserna i , , ochVästernorrlands län saml Näringslivets Trafikdelegation (NTD), ,och , är eniga medutredningen om det olämpliga med ell statligt delägarskap i hamn.Skälen härtill anges vara såväl all hamnens konkurrenskrafi, i likhei medutredningsmannens uppfallning, bedöms vara stor, som atl principiellainvändningar kan anföras. anser att det föreslagna statligaengagemanget skulle innebära ett prejudicerande ställningslagande avhamnpolilisk arl i då underlag för all dra upp rikllinjer i detlaavseende ännu inle föreligger i lillräcklig omfallning. iVäslernorrlands län och Svenska Iransportarbetarförbundel menar all ettslatligt engagemang i hamn skulle leda till motsvarande krav frånandra hamnar. , , i och 6 Rik.sdagen 1979/80. 1979/80:166 82 län och redovisar engemensam grundinställning om att staten pä ett eller ;innal sätt bör engagerasig ekonomiskt i Göleborgs hamn. Ingen av dessa remissinstanser har emellertiddirekt förordat ett statligt delägarskiip utan istället pekat pä andrastödåtgärder. Som exempel niimns förmänliga finansieringsmöjligheter och enomläggning av systemet med de statliga sjöfartsavgiftema. komniunanser det emellertid angeläget att ytterligare överväganden görs vad gällerstatens engagemang i hamn. ullalar sig visserligen för altstaten av principiella skäl regelmässigt inte skall engagera sig i en enskildhamn och atl investeringar i hamnar skall vara kommunernas egna angelägenheter.Ändå menar föreningen atl det i fråga om hamn finns anledning förstaten atl avvika frän sin traditionellt neutrala inställning i hamnkonkurrensfrågor.En lämplig åtgärd kan vara att staten går in som delägare i det planeradeGöleborgs . Skulle staten inte ingå som delägare i bolaget, bör enligtföreningen kraftfulla stödåtgärder av annat slag vidlas för att säkerställahamnens konkurrensförmåga. I likhei med utredaren och flertalet remissinstanser anserjag del viktigt att bevara konkurrenskraften mellan olika svenska hamnar vitaloch ograverad. Därigenom skapas förutsättningar för en effektiv och ralionelldrifl i hamnverksamheten samt ocksä tillräcklig konkurrensförmåga genlemolullandshamnarna. Ett direkt slatligt ägarengagemang i en hamn innebärautomatiskt att principen om konkurrensneutralitet mellan hamnar sätts ur spel.Detla innebär samiidigi elt klarl avsteg frän hitlills lillämpade hamnpoliliskaprinciper. Staten bör alltså med nuvarande hamnpoliliska principer även iframliden avslå från atl engagera sig ekonomiskt i hamnverksamheten, somhillills varil en naturlig angelägenhel för kommunerna med hänsyn bl. a. tilldet allmänna kommunala intresset av att kunna självständigt förfoga över olikainstrument som kan påverka bl. a. näringslivets utveckling och därmed deekonomiska förutsättningarna för en gynnsam utveckling inom del kommunalaansvarsområdet. Hamnarna bör så länge nuvarande hamnpoli-lik står fast även iframliden lillhöra det kommunala verksamhetsområdet. Därmed skapas ocksä enligtmin mening förutsättningar för en affärsmässig verksamhet i nära konlakt medmarknaden. När del gäller Göleborgs hamn anser jag alt utredaren klartdokumenterat all hamnen har goda förutsättningar att utvecklas ochframgångsrikt konkurrera med andra hamnar såväl i som ulomlands. Minbedömning är alt en väsentligt förbättrad konkurrensförmåga kan uppnås medhjälp av interna rationaliseringar i hamnen och sluveriet. Även om jag ärmedveten om att uiredarens beräkningar av den möjliga rationaliseringspotentialeninle gär alt uppnå pä kort sikt bör successivt väsentliga kostnadsbesparingarkunna uppnås. Med hänsyn härtill och med hänsyn till de principiellaaspeklerna, som jag redogjort för, avvisar jag i likhet med utredaren ochflerlalel remissinslanser 1979/80:166 83 förslagel om statligt delägarskap i hamn ochstuveri. 1 fråga om infrastrukturen kring hamnen konstaterar utredarenatt vägnätets kapacitet i förhällande lill anläggningarna i hamn ialll väsenlligl är god och ocksä medger viss framtida expansion, vilkelvitsordas av . Den enda järnvägsförbindelsen över älv-Marieholmsbron - behöver dock enligt uiredaren lill viss del byggas om. När det gäller sjösäkerheten i del aktuella farledsområdeterinrar uiredaren om alt frågan om Irafikledning och lotsning är föremål för ensärskild ulredning och han gär därför inte närmare in på dessa frågor.Utredaren undersiryker emellertid det angelägna i att BöUögrundel sprängs bortoch atl även övriga farledshinder i leden elimineras. De remissinslanser som i sina yttranden berörtsjösäkerhelsfrågorna - del gäller bl. a. , ,och - bilräderuiredarens förslag. pekar i sill yltrande på att flerahaverier har inträffat i farlederna till och från under senare är ochredovisar en uppgifl om all frän assuransförelagen kommer all belalas över 70milj. lill följd av iniräffade haverier . , och lägger slor vikt vid atl enlrafikinformations-/lrafikledningscenlral kommer lill slånd. Även och sjöfartens haverikommissionhar i skrivelser till regeringen förl fram krav pä alt säkerhelshöjandeålgärder vidlas i farlederna lill Göleborg. Del är etl självklart inslag i den svenskasjöfartspolitiken att sträva efter en hög säkerhel i farledssyslemel. Känsligaoch svåmavigabla områden med slor irafikintensitet måsle därvid ges högsiaprioritet. Trafikområdet i anslutning lill Göleborgs hamn med dess funkiion somknutpunkt i olika transportkedjor som berör slora delar av svenskl näringslivintar härvidlag en särställning. Olika säkerhetshöjande ålgärder hardiskuterats i skilda sammanhang - ökat lotslvång, muddringar och bortsprängningav grund i särskilt känsliga avsnitt samt inrättandet av en effektivifungerande irafikinformationscenlral i trafikområde. Åtgärderna hardiskuterats var för sig eller kombinerade med varandra pä olika säll. har med hänsyn till den successivatrafikutvecklingen på hamnen och de ökade kraven på säkerhet, under senare lidi sin planering beaktat behovel av att införa elt Irafikinformalionssystem iGöteborgsområdet som elt medel alt fä bättre överblick och kontroll översjötrafiken och därmed minska riskerna för fartygsolyckor. Parallellt härmedhar Göleborgs hamn - frän sina mera hamninriklade utgångspunkter - utrett ochövervägl införandel av elt liknande system. I anledning av regeringens uppdragden lill har hamnen och efter olikaöverläggningar m. m. i frågan gemensaml genom en särskild utredningsman lålilutreda och närmare klarlägga under vilka förutsållningar 1979/80:166 84 och på vilka villkor ell trafikinformationssysteni försjötrafiken med Göleborgs hamn st)ni huvudman skulle kunna byggas upp och fäsatl fungera pä etl frän sjösäkerhetssvnpunkl lillfredsställande sätt. Även denframtida organisalionen oeh driften av lolsningsverksamheten har ingått iutredningsuppdraget, varvid förutsatts alt den av hamnen f. n. bedrivnahamnlotsning-en skulle släs samman med den slatliga sjölolsningen undersjöfartsverkets huvudmannaskap. Den av parterna lillkallade utredningsmannenhar lagt fram sin rapport, vilken överlämnat tillregeringen med egel yttrande. Ocksä har inkommit med ensärskild skrivelse till regeringen i frågan. I rapporlen föresläs nu all en trafikledningscentralinrättas på KA 4:s omräde i Göleborg med hamnen som huvudman oeh allhamnlotsningen inordnas i huvudmannaskap. Enligt utredarensförslag skall frän irafikledningscenlralen förulom information ges hjälp,anvisningar och rekommendationer till de sjöfarande i syfle all åstadkomma säsäkra och effektiva trafikförhållanden som möjligt. Trafikledningscentralenskall överta de uppgifter som fullgörs av lotsarna och bälniännen päVinga saml av trafikledaren pä hamnlotskontorel. I trafikledningscentralen skallockså utföras de arbelsuppgifter som f. n. handhas av hamnenstrafikexpe-dition. Trafikledningscenlralen skall kontinuerligt övervakatrafiken via radar. Centralen föreslås fä möjlighet atl lämna anvisningar tillfartygen om hur de bör framföras inom trafikområdet. Anvisningar kan dels gällalämplig lidpunkl för passage in i området eller avgång från kaj, dels vilkenfarled som bör väljas. På trafikledningscenlralen skall också enligt förslagetankomma alt meddela erforderliga lillsländ för fariyg alt lägga till, förtöjaeller ankra inom trafikområdet. Däruiöver skall upplysningar kunna lämnasangående de ytterligare förhållanden inom trafikområdet som kan ha belydelseför säkerhelen till sjöss. Beställning av lots skall också göras genomtrafikledningscenlralen. Den ulrusining som föreslås ingå i systemet omfattas bl.a. av fem radarstationer, fyra bildskärmar, ev. utrustning för automaliskmälföljning saml byggnad och hamn för den med trafikcenlralen samlokaliseradelolsningsverksamheten. Enligt förslaget skall sjöfartsverkei bidra till kostnadernaför den trafikledande verksamheten enligt följande: av lönekostnaderna försex trafikledare, av hamns självkostnad för den byggnad varicentralen skall inrymmas efter avdrag för hyresintäkter, av koslnaden fördrifl och underhåll av teknisk utrustning och av kapitalkostnaden för dentekniska utrustningen. har invändningar mot förslaget på flerapunkter. Det gäller huvudmannaskapel, ambitionsnivån beträffande den tekniskautrustningen ocb centralens placering. Motiven för verkels invändningar hänförsig främsl till verkels ansvar för sjösäkerheten, till tanken pä elt ickeobetydligt inslag 1979/80:166 85 av aktiv trafikledning i centralens verksamhet. Om en hamnär huvudman för en irafikcentral med den utrustning och de uppgifter somföresläs i betänkandet, kan enligt sjöfartsverkei inle bortses frän att trycketfrän hamnen och fartygen att av ekonomiska skäl utnyttja systemet för ökadframkomlighet, slundom på bekostnad av säkerheten, ibland kan bli slort. Ävenom också hamnen fär förutsättas sätta säkerheten främst, kan den, enligtsjöfartsverket, komma i en svär siluaiion då konflikten mellan säkerhel ochframkomlighet blir akut eftersom hamnen ocksä har ekonomiska ochservicemässiga intressen att beakta. Om elt tryck eller krav på framkomlighetpä bekosinad av säkerhelen uppstår i elt enskill fall är del enligtsjöfartsverkets mening en klar fördel att huvudmannaskapet är det samma för denintegrerade trafikinformations- och lolsningsverksamheten. Varje lrafiklednings-/trafikinformationssystem kräveraktiv medverkan frän lotsarna för att det över huvud taget skall fungera. Om,enligt sjöfartsverkei, trafikledaren i en viss situation skulle känna sig pressadi fråga om avvägningen mellan framkomlighets- och driflsmässiga synpunkter åena sidan och säkerhetsaspekten ä den andra sidan skulle en konfliktsituationläll kunna uppslå mellan loisen och trafikledaren, vilken kan bli belydliglsvårare atl lösa om befattningshavarna har olika huvudmän. Sjöfartsverkethar vidare anfört synpunkier pä systemets tekniska utformning. Denna kan ledalill övertro på sysiemel med följd all del kan komma alt utnyttjas på etl sätlsom inte ar förenligt med sjösäkerheten. Verket hänvisar vidare lill enundersökning av Del där det framgår att införande av etttrafikinformationssystem har slor säkerhelshöjande effekl medan en lill etlinformationssystem lagd delaljuppföljning med radar från säkerhetssynpunkt harbegränsad belydelse. Kostnaderna för systemet kommer, enligt verket, all bli såslora all de kan verka hämmande pä utvecklingen av irafikinformalionssystem ochandra angelägna säkerhels-åtgärder pä andra platser utmed kusten. Enligtsjöfartsverkels beräkningar skulle uiredarens förslag invesleringsmässigl uppgålill 29 milj. kr. årliga kosinader enligt utredningsmannensförslag har vidare av verket beräknats lill 4,2 milj, kr. avseende kapital- ochdriflkostnader. Även med tanke på den särställning som Göleborgs hamn intaranses detla vara elt högt belopp med hänsyn till kosinaderna för verkelssäkerhetsarbete i övrigt. För verketär del naturligt atl se staten som huvudman för den blivande centralen medhänsyn lill verkets sjösäkerhelsansvar. Verket anser vidare atl i principendasl trafikinformation skall förekomma - i varje fall i den yttre delen avtrafikområdet - samt all verksamhelen skall startas på en någol lägreambitionsnivå och först om erfarenhelerna moiiverar del, slegvis gå vidare. Elllämpligt utgångsalternaliv beräknar invesleringsmässigl till ca9 milj. kr. hamnslyrelse - som förordar all utredarensförslag genomförs - 1979/80:166 86 hänvisar i sin skrivelse till atl Göleborgs hamn ochGöleborgs stuveri numera bedriver en gemensam planläggning av verksamhelen.Verksamheten kommer alltmer all samordnas inte minsl på den operativa sidan,vilkel ger möjligheter till rationalisering och effekiivisering avhamnrörelsen. Hamnens och sluveribolagels gemensamma planering av denoperativa verksamhelen är, enligt hamnslyrelsen, grundläggande för planeringenav sjötrafiken i hamnen och farlederna. Farledsverksamheten utgör därmed eninlegrerad del av den lotala hamnverksamheten. Trafikledningscenlralen, somskall fungera som det samordnande organel för den lotala planeringen, bördärför, enligt hamnstyrelsen, omhänderhas av hamnförvaltningen. Enligthamnstyrelsen är del livsviktigt atl kunna erbjuda hamnens trafikanter enfullgod service, där sjösäkerheten är den grundläggande faktorn.Trafikled-ningsverksamhelen är etl av de vikligasle medlen alt upprätthållafullgod säkerhel inom trafikområdet och därmed hålla hamnens tillgänglighethög. Detla är enligt hamnstyrelsen del kanske främsta motivet för alt drivairafikledningsverksamheten i egen regi. Hamnslyrelsen framhåller också all maninle är beredd alt överlämna hamnlotsorganisationen lill ochdärigenom frånhända sig kontrollen av sjötrafiken och säkerheten inomhamnområdet om inte den av utredaren föreslagna trafikledningscenlralen drivsunder hamnslyrelsens huvudmannaskap. När det gäller frågan om trafikledning/lrafikinformationanser hamnslyrelsen all en akliv trafikinformation, dvs. Detta för atl åsladkomma ett smidigt trafikflöde, bl. a. i syfle allundvika mölen i olämpliga passager. Anvisningar skall lämnas fråntrafikledningscentralen till fartygen angående lämpliga tidpunkter för avgångfrån kaj respeklive påbörjande av ingång i viss led. Hamnstyrelsen hänvisartill alt sådan Irafikledning redan bedrivs inom hamnområdet . Hamnslyrelsen instämmer också i uiredarens förslagbeiräffande den lekniska utruslningen. Det är viktigt all den lekniskautrustningen är av sådan omfattning och ges sådan leknisk slandard atl denpersonal och de trafikanter som skall utnyttja den har fulll förtroende för dehjälpmedel som står lill förfogande. Av vad jag lidigare har anförl framgår, alt jag ärmedveten om atl den hillillsvarande utvecklingen av sjötrafiken pä Göleborgshamn successivt lett fram till en situation dä åtgärder måste vidtas för atlöka säkerheten och framkomligheten i farlederna. De båda parterna har i sina resp. skrivelser redovisalskiljaklliga uppfattningar på flera punkter. Efter underhandskontakter medsåväl sjöfartsverkei som hamnslyrelse har jag kunnal konstatera altdel numera råder samstämmig uppfattning om att förslag i frågaom leknisk och ekonomisk ambilionsnivå utgör en lämplig utgångspunkt för enIrafikcentral i Göleborg. För egen del ansluter jag mig till denna uppfattningoch menar alt slalens ekonomiska engagemang med självklarhet måsle ha sinutgångspunkt i bedömning. 1979/80:166 87 I de diskussioner som förls mellan och Göleborgshamn har en utgångspunkt bl. a. varit att den nuvarande hamnlotsningen skallinordnas i loisorganisalion och att hamnen skall vara huvudmanför trafiklednings-/informationscentralen. Även om således enighet numera råderom flera grundläggande frägor kvarstår fortfarande den för parterna vikligafrågan om huvudmannaskapel. Enligt min mening har såväl .sjöfartsverket somhamnen var och en framfört lungl vägande argument för sina ståndpunkter i dennafråga. Del är enligt min mening utomordentligt angelägel atlhuvudmannaskapsfrägan skall kunna lösas på sådant sätl all den vinner deberörda parternas förtroende och engagemang. Endasl en lösning som är grundadpä dessa utgångspunkter har de långsiktiga förutsättningarna att på bäsla sättgagna de samtidiga kraven om sjösäkerhet och effektivitet i hamnverksamheten. För att uppnå alt uppbyggnaden av en Irafikcentral iGöteborg kan påbörjas utan yllerligare onödig tidsutdräkt har jag eflerunderhandskontakter med sjöfartsverkei och hamnslyrelse funnil detlämpligl alt i annal sammanhang föreslå regeringen alt uppdra ål sjöfartsverketatt snarasl inleda överläggningar med och senast den 30juni 1980 redovisa förulsällningarna för alt bedriva den akluella verksamhelenunder endera och hamnens gemensamma huvudmannaskap eller medhamnen som huvudman. Om hamnen ensam skall vara huvudman för trafikcenlralensynes myckel lala för en jusiering av nuvarande hamnområde som är lämpligl medhänsyn lill Irafikcentralens verksamhelsområde. Även förulsältningar för ochkonsekvenserna av della bör framgå av redovisningen. Så snart uppdragel redovisats och utvärderats har jag föravsikl atl åierkomma med ell konkret förslag i frågan. Jag återgår nu till all behandla belänkandet Göteborgshamn och den iransocena linjesjöfarlen. När det gäller förslaget om att sprängabort vissa grund i Böilöleden anser jag delta vara befogat. För ändamåletberäknar jag etl medelsbehov av 10 milj. kr. Arbelena bör kunna påbörjas underbudgetårel 1980/81. I utredningen om hamns internationellakonkurrensförhållande konstateras vidare atl gällande system för de s t a 11 ig a sjöfartsavgiftema medfört en snedhet i avgiftsstrukturen mellan hamnar iolika kustavsnitt. las vid ulformningen av de slatligasjöfartsavgiftema hänsyn inte bara till de fakiiska kostnaderna för olika delarav verksamheten och olika geografiska områden utan även till lokaliserings-ochregionalpoliliska slrävanden. I avsikl alt reducera risken för minskadlolsningsbenägenhel har sjöfartsverkei lagl en väsenllig del av de senasleårens nödvändiga avgiftshöjningar pä fyr- och farledsvaruavgiflema, vilketenligt uiredaren fått en från början ej avsedd snedhet i avgiftsstrukturen.Detla har enligt uiredaren missgynnat västkusthamnarna och då framför alltGöteborgs hamn. 1979/80:166 88 Uiredaren konstaterar atl den direktgående transoceanalinjesjöfarten åtnjuter rabatter pä fyravgifterna. Vid en jämförelse medslorhamnarna på kontinenten, framstår emellerlid enligt utredaren de statligasjöfartsavgiftema som etl klart handikapp även för den transoceanalinjesjöfarten. Sjöfartsavgiftema som faller pä den transoceana linjesjöfartenberäknas för del uppgå lill ca 6 milj. kr., vilkel svarar mol ca 10 %av den totala uppbörden från irafiken på Göleborgs hamn. Uiredaren föreslår altden internationellt konkurrensutsatla linjesjöfarlen helt befrias frän fyr- ochfarledsvaruavgifter i likhet med vad som gäller i de kontinentalakonkur-renthamnarna. För all kompensera intäktsborlfallet föreslås elt visstökat avgiftsuttag på olja. Bland remissinslanserna råder delade meningar omförslagel. och Göleborgs hamn och stuveri anser att förslagelomgående bör prövas efter hörande av . Manframhåller atl endast den direklgående trafiken bör befrias fränavgifter. Även i finner förslaget starkimotiverat. Länsslyrelserna i och samt Skåneshandelskammare släller sig däremoi avvisande till förslagel. Sjöfartsverketoch i menar alt den omläggning av sjöfartsavgifternasom ulredningen lar upp endasl har en mindre effekt på konkurrensförhållandenamellan hamn och de kontinentala konkurrenthamnarna medanlänsstyrelsen i ifrågasäller del rikliga i alt ell visstvarusortiment och en viss irafik belastas i syfte att förbättra konkurrensförmåganmellan etl anlal hamnar i Syd- och och kontinenlham-nar. I sammanhanget kan erinras om att (prop. 1977/78:13, /78:8. rskr 1977/78:102) gäller ell nyll syslem förde slatliga sjöfartsavgiftema. I likhet med del gällande systemetpräglas del nuvarande av en kraftig avgifisuljämning mellan olika hamnar ochkuslslräckor inom ramen för total kostnadsläckning. Gällande system för avgiftsuttaget förutsätter alt hänsynlas så all sjöfartens och de svenska hamnarnas konkurrenskraft kan bibehållas.Vägledande vid konslruklionen av nuvarande syslem har också varil alt del skallvara lällöverskådligl och med laga kosinader för uppbörd och annanadministration. Nuvarande syslem för de slalliga sjöfartsavgiftema innebäratt lidigare fyra olika avgifier ersatts med en fyravgifi och enfarledsvaruavgift. För farledsvaruavgiften gäller f. n. en differenliering medavseende på varuslag, en högre för importerade mineraloljor och en lägre förannal import- och exportgods. Vidare tillämpas etl system med distanslillägg. proposition där införandet av del nya systemet föreslogs anfördes alt detinle var motiverat alt driva differentieringen efter varuslag längre med hänsynlill kostnadsansvarighelen oeh konstruktionen av de avgifter som farledsvaruavgiftenkompletterar.