prop · G3035 · 1979-12-31 00:00:00 — 131 af 19. marts 1976 om behandling af faderskabssager m. v.). BegrebetcpfpöwwdefineresiBLsom bornafforeeldrcsom påavlingsliden levede i eller senere har indgået aegteskabmed hinanden. uden for asgleskab er alle born, som ikke er asgteborn. BLindeholder ligeledes den såkaldte pater-est-regel, hvorefteret barn, der kan vaereavlet under moderens aegteskab, anses som barn af aegtemanden. Heri ligger bådeen formodning for, at asgtefaellerne har haft samleje med hinanden i avlingstiden,og en formodning for, at tegtemanden er fader lil barnet. Pater-esl-formodningengaelder ikke, hvis del godlgores, al moderen har haft samleje med en anden ogdet må antages, at barnet er avlet af denne, eller hvis del på gmnd af barnets arveantegeller af anden saeriig grund kan anses som sikkert, at aegtemanden ikke erbarnets fader. Levede aegtef£ellerne separeret, eller varsamlivet mellem dem ophsvet på grund af uoverensstemmelse, gaelder pater-esl-formodningenkun, hvis det bevises, at de har haft samleje med hinanden inden for avlingstiden. Faderskabssag vedrorende born,der omfattes af pater-est-formodningen, kan rejses af aegtemanden, moderen,barnet eller en for barnet beskikket . For xgtemandens sagsanlasg gaelderfolgende frister: sägen skal af ham vcere anlagt inden efter, at. han erkommet til kundskab om de omslaendigheder, der antages at kunne begmnde en fralasggelseaf faderska-bet, og senest inden efter barnets födsel. Landsretten kan dogunder visse betingelser tillade sagsanlaeg efter fristernes udlob. Somfader til el barn uden for cegteskab anses den, der inden for avlingstiden harhaft samleje med moderen, medmindre der foreligger omstaendigheder, som gor detlidet sandsynligt, at han er barnets fader. Har moderen inden for avlingstidenhaft samleje med flere maend, kan en sagsogt dog kun anses som fader til barnet,hvis der er vaesenlligt större sandsynlighed for, al barnet er avlet af ham endaf nogen anden mand overhovedet. Fodesel barn uden for aegteskab, skal faderskabet soges fastslåel. Onsker moderen faderskabssagindledt, indgives begsring herom til del sociale udvalg, el amtskommunallsocialcenter eller politimesteren. Moderen har pligl til inden 1 mäned efter fodslenal opgive, hvem der er eller kan vaere fader til barnet. Dog kan overovrigheden(amterne, i overpraesi- Prop.1979/80:5 39 diet)frilage moderen for opiysningspliglen, medmindre det må anses for stridende motbarnets larv, at faderskabel ikke oplyses. Denopgivne fader indkaldes snarest lil personligt mode for politimesteren (i Kobenhavnoverpraesidiel) med henblik på en evenluel anerkendelse af faderskabet, Fremgårdet på förhand, at sägen ikke vil kunne afslulles med en anerkendelse, kan indkaldelsendog undlades, Anerkendelse sker lil en protokol, der underskrives af faderen.Den opgivne fader skal forinden gores bekendt med relsvirkningerne og med, alsägen kan indbringes for domslolene. Er den opgivne fader under , kraeves vaergenssamtykke til anerkendelsen, Opnås anerkendelse ikke. politimesterensägen til retten. 2.Danske domstoles internationale kompetence Efterretsplejelovens § 456 kan faderskabssag anlaegges i , 1, såfremtsagsogte har bopael eller ophold her, eller hans dödsbo behandles eller har vjeret behandlet her, eller 2, såfremtmoderen eller barnet har bopael her. Disseregler kan ifolge § 456 b, stk. 2, fraviges ved overenskomst med fremmed stal, Sädanoverenskomst er ikke indgået. Den vide kompelence-regel i § 456 b er begrundeti el onske om i alle tilfaelde, hvor moderen og barnet bor i , at give adgangtil at fä en afgorelse ved danske myndigheder, navnlig for at kunne pålaegge faderenbidrag lil barnets underhold med mulighed for forskudsvis udbetaling af del offenllige,Afgorelser truffet på gmndlag af en så vidtgående kompetenceregel vil naeppe ialle tilfaelde bliveanerkendt i udlandet, jfr, Hurwitz/:"Tvistemål", 4. udgave, 1971, p. Bestemmelseni § 456 b finder dog i henhold til retsplejelovens §§ 456 a, stk, 2, ikke anvendelsepå en sag, der af aegtemanden anlaegges vedrorende faderskabet til et barn, derkan vxre avlet under moderens aegteskab - altså born, som eromfaltet af pater-esl-formodningeni BL. I detle tilfaelde finder de almindelige regler om danske domstoles internationalekompetence anvendelse. Det vil sige, at sägen normalt skal anlaegges vedmoderens hjemting, jfr. retsplejelovens §§ 235 ff Nårdet er fastslåel, at dansk domslol er kompetent, finder justilsminisleriels cirkulaerenr. 114 af 3. om faderskabssager mod personer i udlandet anvendelse. Ifolgedette dommeren - efter at der for domstolen er foretagel en indgäende afhoringaf moderen og éventuelle - sägen direkte til den danske repraesentationi vedkommende land en anmodning om indenretlig afhoring af sagsogte. Hvis der imidlertidefter det oplyste er stor formodning for, at sagsogte vil anerkendefaderskabel, eller hvis dommeren på förhand skonner, al en indenretlig afhoringkun kan gennemfares med beiydelig vanskelighed eller bekostning, hvilket ofteer 1979/80:5 40 tilfseldeli lande, der ikke har tiltrådt Haagerkonventionen, vil del i stedet for anmodningom indenretlig afhoring vaere formålstjenligt i förste omgång blol at begaere sagsogtelilsagt til mode for vedkommende danske reprassentation. Indflnder sagsogtesig, vil han blive gjort bekendt med relsvirkningerne af at anerkende et faderskab,navnlig med hensyn lil bidragspligten samt barnels arveret og ret til at basrehans navn, og opfordret til at under skrive en erklaering om faderskab. Itilfaslde, hvor der opnås anerkendelse af faderskab i overensstemmelse med cirkulaerelsbestemmelser, bor sägen afslulles med dom og ikke hxves som foriigt, idet den stedfundneanerkendelse ikke kan betragles som el retsforiig i saedvanlig forstand, jfr. Bilsch; "Lov om horns retsstilling", 2. udgave, 1969, p. Privatevasrnelingsaftaler kan ikke gyldigt trseffes med henblik på fader-skapssager,jfr. O. A. Borum: "Lovkonflikter", p. 198, og :"Dansk international privat- og procesret", 3. udgave, 1976, p. Sporgsmåletom, hvorvidt et barn har cegiebarnsstaius, afgores ifolge praksis efter lovenpå mandens domicil på avlingstidspunktel. I 0streLandsrets dom i UfR 1949.1049, hvor barnefaderen anlagde sag vedrorende etbarn, der fodtes 1932, efter at han og barnemoderen var blevet skill november1931, måtte tysk ret laegges til gmnd ved afgorelsen af, om barnet var aegtebarn,da begge parter på tidspunktet for barnels födsel var tyske statsborgere og bosati , hvor barnet blev fodt. Isäger om bern fedt uden for cegieskab an ifolge retspraksis dansk ret. 10streLandsrets dom i UfR 1942.879 udtales, at den omstaendighed, at et uden for aegteskabfadt barn var avlet, mens moderen, der i övrigt havde fast bopael i , opholdtsig i , ikke medforte, at tysk ret skulle anvendes ved sägens afgorelse. 1Vestre Landsrets dom i UfR 1960.955, der omtales nedenfor under punkt 4, statuerederetten, al sporgsmålet, om en mand skulle anses som fader til det i sägen omhandlede barn, der var avlet i under moderens aegteskab med en anden mand, måtte afgores efter dansk ret, Päforesporgsel fra den tyske ambassade i udlalle justitsminis-teriet i ensag, hvor en dansk barnefader över for den tyske ambassade anerkendte faderskabettil el barn fodt uden for aegteskab i af en tysk moder, der stadig boedei sammen med barnet, at justitsmi-nisteriet intet havde al indvende imod,at faderskabel var fastslåel efter tysk rel på den nasvnte made, jfr, justitsministeriel7. Prop.1979/80:5 41 4.Anerkendelse i af udenlandske faderskabsafgerelser IfolgeBL § 11, st. 3, kan justitsministeren bestemme, at anerkendelse af faderskab afgiveti udlandet ligestilles med en i truffet afgorel-se, Bestemmelsenbygger på en administrativ praksis, hvorefter man under-liden har afsluttel faderskabssagenved, al den opgivne fader över for en dansk reprassentation i udlandet - undtagelses vis över for en udenlandsk myndighed - har anerkendt faderskabel tilbarnet i overensstemmelse med dansk rets regler, Bestemmelsentager i förste raekke sigle på tilfaelde, hvor reissag ifolge retsplejelovens §456 b, jfr, överfor under 2, ikke kan anlaegges i , men er dog ogsåanvendt, sel v om der er vaerneting for faderskabssag her i landet. Anerkendelsenaccepteres kun, såfremt faderen er gjort bekendt med dansk rets regler om faderskabog anerkendelsen afgives ved personligt mode for den diplomatiske myndighed. Iandre tilfaelde vil sägen normall blive henvisl til retten, medmindre den opgivnefader eventuell er villig lil at give mode i for at anerkende faderskabet. VedVestre Landsrets dom gengivet i UfR 1960,955 lagdes en tysk dom lil grund underen dansk faderskabssag. Den tyske dom, der var afsagl under en aegteskabssag, statuerede,at det i sägen omhandlede barn ikke kunne anses som aegtebarn. Dommen er tilligeomtall ovenfor under punkt 3. Ved0stre Landsrets kendelse i UfR 1970.411 behandledes en faderskabssag, der oprindeligtvar sluttet ved underretten, efter at den opgivne barnefader havde anerkendtfaderskabel över for en amerikansk notar. Anerkendelsen skete på en på dansk udfaerdigelblänket över for publicus i staten . Faderskabsanerkendelsen tilfortesminisierial-bogen, og barnet fik barnefaderens slaegtsnavn i stedet formoderens pigenavn. Vedjustitsministeriel 7, kontors sag 4142-70 antog justitsministeriel. at bestemmelsen,BL § 11, stk. 3, ikke kan anvendes, når der allerede foreligger en udenlandsk faderskabsafgorelse.I sådanne tilfaelde finder almindelige international-privatretlige regler anvendelse.Under en verserende dansk faderskabssag finder § 11, stk. 3, alene anvendelse 1. nårder ikke er vasrneting i , men sägens tilknytningsmomenter peger afgorende mod eller 2. isaeriige tilfaelde, hvor der er dansk vaerneting og der foreligger visse kvalificerede omstaendigheder. Ved1971-429-47, hvor der anmodedes om ju.stitsministeriets afgorelse efter BL §11, stk. 3, under en verserende tysk faderskabssag, antog justitsministeriel,al bestemmelsen kun tagel sigle på anerkendelser afgivet under danske faderskabssager,jfr. Tilvejebringesanerkendelsen i udlandet under en for retten verserende Prop.1979/80:5 42 faderskabssagi , bor sägen formentlig ikke slulies, men der bor afsigesdom,jrr.1970-4140-136. Sluttes sägen alligevel, kan justitsministeriel eventuell anvendeBL § 11, sik. 3, for al "rade bod" herpä. lettilfaelde, hvor en dansk barnemoder i en ärraekke havde boet i udlandet og en udenlandskmand i et brev anerkendte faderskabel, udtalte justitsministeriel, at den afgivnefaderskabserklasring ikke kunne ligestilles med en her i landet truffet afgorelse,og at barnemoderen under de foreliggende omstaendigheder formentlig måtte henvisestil at soge faderskabet fastslåel ved relle udenlandske myndighed, jfr.1970-4140-145. Vedsvenske born, der fodes uden for asgteskab i , kan tilforsel om en faderskabsanerkendelsetil ministerialbogen ske, når anerkendelsen opfylder de svenske gyldighedsbetingelser,jfr. 1976-41401-63 og -65. AllanPhilip skriver o. c, p, 245, om fremmede faderskabsdomme, at afgorende for, omman vil lasgge en sädan til gmnd, må vaere gmndlaget for afgorelsen iförbindelse med de retsvirkninger, som tillaegges den i dens oprindelsesland i forholdtil de virkninger, som der er tale om at tillaegge den her. Mens kravene lil anerkendelsennaeppe er store, når det drejer sig om underholdsbidrag, vil problemet isaer opslå,när det drejer sig om navne- og arveret for born fodt uden for aegteskab.Philip fortsastter, p. 246: Foreligerder en udenlandsk afgorelse, hvorefter enperson ikke kan anses som fader lil et barn, vil den formenflig som hovedregel ogsåblive lagt til grund her i landet, jfr. UfR 1960.955 V lige så vei som denpositive afgorelse. Det må dog vaere muligt al se bort fra den, hvis resultatetskyldes anvendelsen af retsregler, der under alle omstasndigheder ville udelukkeet positivt resultat, eller det ikke i det pågaeldende land er muligt at anvendebiologiske bevismidler. Anfaegtelseaf en anerkendelse godkendt efter BL § 11, stk, 3, må ske i overensstemmelsemed reglerne i retsplejelovens § 456 r, hvorefter en sag, der er afsluttel ved anerkendelsefor politimesteren (i över prassidenten), foriig i retten eller upåankeligdom, på begaering af en af parterne kan genoptages under visse naermere angivnebetingelser, Retsvirkningenaf en afgorelse fra justitsministeriel efter BL § 11, stk, 3, er, at der vil kunneske tilforsel til ministerialbogen om anerkendelse af faderskabet, ligesom dereventuell kan foretages rettelse af barnets navn, jfr, personnavnelovens § 2, stk.2, hvorefter barnets navn ved anmeldelse til ministerialbogen (personregisterel)kan aendres til faderens slasgtsnavn, når faderskabet er fastslåel. Endvidere kunne udfaerdiges dansk bidragsresolution, Endelig vil barnet - såfremtdet arveretlige forhold efler faderen efter almindelige international-privatretligeregler skal bedommes efter dansk ret - have arveret efter faderen. Justitsministerielforespurgte ved en skrivelse en raekke större danske skifterelter,om skiflerelten var bekendt med tilfaelde, hvor der under et skifte var opståeisporgsmål om arveret for personer, for hvem faderskabs-sporgslet var afgjort iel andel nordisk land,ogi bekraeftende fald,om sådanne säger havde givetanledning til problemer. En enkelt skifleret svarede, at der Prop.1979/80:5 43 noglehavde vaeret lale om arveret for personer fodt uden for asgleskab i ,men at sagerne ikke havde givet anledning til problemer. S.Tidigare dansk lovgivning om faderskabssporgsmål Vedrorendetidigere lovgivning henvises lil betaenkning nr. 126/1955 om aendring i reglerneom fastsaettelse af faderskab. 1979/80:5 44 PMangående vissa internationellt privaträttsliga faderskapsfrågor. 1 Denflnska interna lagstiftningen rörande faderskapsavgöranden Dennya lagen om faderskap (700/75) som har givits , träder ikraft den (se Nr 700-712/1975).Lagens tillämpningsområde omfattar konstaterande, fastställande och upphävandeav släktskapsförhållandet mellan barnet och dess fader (1 §). Till nämnda lagansluter sig bl. a, lagen angående införande av lagen om faderskap (701/75), /,/Fasisiällande av faderskap 1.1.1 Konstaterandeav faderskap till barn som är fött i äktenskap Äklamannen anses vara fader till barnet om barnet är fött under äktenskap eller vidsådan tid efter äktenskapets upplösning, alt det kan ha blivit avlat underäktenskapet. I det fall, då barnels moder har före barnets födelse ingått nyltäktenskap, anses den senare maken dock vara fader till barnet (2 § lagen omfaderskap). Lagenom faderskap innehåller icke några uttryckliga stadganden om. huruvida makensfaderskap på grund av 2 § kan fastställas genom rättegäng, ombefolkningsregisterföraren har ansett, alt i stadgandet angivna förutsättningarför konstaterande av faderskap icke föreligger. Vid utarbetandet av lagen harman utgått från, atl frågan om, humvida barnet är fött i äktenskapet vid behovkan hänskjutas till domstol för avgörande. I detta undantagsfall skulle allisåfaderskapet för elt i äktenskap fött barn bli positivt fastställt genomdomstols utslag. Ytterligarekan konstateras, att såsom barn i äktenskap anses även sådant utom äktenskapfött barn, vars föräldrar ingått äktenskap med varandra (2 § 2 mom.lagen angående införande av lagen om faderskap). 1.1.2 Fastställandeav faderskap till barn som är föll utom äktenskap Fastställandetav faderskap kan ske antingen så, att mannen frivilligt erkänner faderskapet,eller så, att domstol efter rättegång fastställer faderskapet genom dom.Fastställandet av faderskap föregås alltid av faderskapsutredning om barneticke fyllt eller om en man har erkänt faderskapet. Faderskapsuiredningombesöries av barnatillsyningsmannen i den kommun, där modern har sitl hemvisteller, om modern är död eller om hon icke har hemvist i , av barnatillsyningsmanneni den kommun där barnet är bosatt. Över faderskapsulredningen skall barnatillsyningsmannenföra protokoll (5-14 §§ lagen om faderskap). Prop.1979/80:5 45 Omen man önskar erkänna sitt faderskap, skall han personligen avgiva sin utsagaom erkännande hos behörig myndighet. Utsaga om erkännande kan mollagas av barnatillsyningsman,mantalsskrivare eller publicus samt vid ingående av äktenskap ocksä avvigselförrättaren. Den som mottager erkännandet skall före erkännandet förmannen klargöra dess innebörd samt dess rättsverkningar (15 § lagen omfaderskap). Myndigt barn skall alllid själv godkänna erkännadet och enligthuvudregeln också barnet som fyllt femlon är. Däremot utgör moderns godkännandeicke mera förutsättning för fastställande av faderskap genom erkännande. Modernbör dock jämte för barnet eventuellt förordnad förmyndare och, om mannen är omyndig,hans förmyndare beredas tillfälle att bli hörd med anledning av erkännandet(16-19 §§ lagen om faderskap). Denbarnatillsyningsman som sköter faderskapsutredningen skall sända de övererkännande, godkännande och hörande uppgjorda handlingarna saml det protokollsom uppgjorts om faderskapsutredningen för godkännande till häradshövdingeneller rädsluvurältens ordförande. Domaren skall godkänna erkännadet om erkännadetskett på sätl som stadgas i 15-19 §§, och orsak icke föreligger atl antaga, attden man som erkänt faderskap icke är fader till barnet (20 § lagen omfaderskap). Erkännandebör icke anses rättsgiltigt innan domaren har godkänt erkännandet. Domarensutslag angående godkännande av erkännande kan emellertid aldrig uppfattas såsomell rättskraftigt avgörande av faderskapsfrägan. Oberoende av domarensgodkännande kan pä erkännande baserat faderskap upphävas sålunda, att viddomstol föres talan om upphävande av faderskap (se nedan avsnitt 1,2.2). Skullefaderskap icke kunna fastställas genom erkännande kan talan om fastställande avfaderskap väckas vid domstol. Barnet äger rätt atl föra lalan om fastställandeav faderskap och barnets rätl till talan är icke bunden vid någon frist.Minderårigt barns talan föres i första hand av den barnatillsyningsman, som ombesörilfaderskapsutredningen varvid barnets moder och för barnet förordnad förmyndareäven äger rält att företräda barnet. Minderårigt barn, som fyllt femton är kansjälv föra talan om fastställande av faderskap. En man som har erkäntfaderskapet äger rätt till talan om domaren icke godkänt erkännandet av denorsaken att mannen icke antages vara fader till barnet. Mannen bör dock väckatalan inom ett är frän den dag, då han erhållit kännedom om domarens utslag(22-25 §§ lagen om faderskap). Domstolskall fastställa, alt en man är fader till barn, om det utretts, att mannenhaft samlag med modern vid den tid dä barnet kunnat avlas och det med beaktandeav moderns saml mannens utsagor och samtliga övriga omständigheter kan ansesvara styrkt, att mannen avlat barnet (3 § 2 mom. lagen om faderskap). Domstolenär skyldig att pä eget initiativ förordna om unskafTande av all den utredningsom den anser nödvändig för sakens avgörande. Prop.1979/80:5 46 1.2.1 Upphävandeav på äktenskap baserat faderskap Detankommer på domstol att fastställa, att äkta mannen icke är fader till barn somavses i 2 §. Härvid förutsätts att det utretts, att modern vid den tid dåbarnet kunnat avlas haft samlag med annan än sin man och del med beaktande avsamtliga omständigheter bör anses vara styrkt, att barnet då har avlats, ellerdet på grund av barnets ärftliga egenskaper eller annan särskild omständigheteljest kan anses styrkt, att mannen ej är barnets fader. Är barnet avlat föreäktenskapet eller medan makarna på grund av söndring levat åtskilda, skalldomstolen fastställa, att äkta mannen icke är barnels fader, såvida det ej göressannolikt, atl makarna haft samlag med varandra dä barnet kunnatavlas (34 § lagen om faderskap). Äktamannen, modern och barnet äger rätt till lalan om upphävande av faderskap. Äktamannens och moderns rätt till talan är enligt huvudregeln bunden vid en fristav fem är, som räknas från barnels födelse, I vissa fall äger äkta mannensrättsinnehavare också lalerätt i rättegången (35-37 §§ lagen om faderskap). 1.2.2 Upphävandeav erkänt faderskap Vidrättegång rörande upphävande av faderskap skall iakttagas samma huvudregelsåväl dä faderskapet är konstaterat på gmnd av äktenskap som dä faderskapet harfastställts genom erkännande. Erkänt faderskap kan sålunda upphävas pä samma gmnder(34 § I mom,) som gäller beträffande käromål rörande upphävande av på grund aväktenskap konstaterat faderskap, Mannens och moderns rätt till talan harbundits vid en frist på fem är, som räknas från det faderskapet fastställtsgenom erkännande (42 § lagen om faderskap). 2Domstolens internationella behörighet angående fastställande och upphävandeav faderskap Deinternationellt privalrätlsliga kollisionsnormerna beträffande konstaterandeoch fastställande av faderskap finns i lagen ang. vissa familjerättsliga förhållandenav internationell natur (379/29, nedan IntPamL. Dessa normer anses kunnatillämpas även i det nya läge som \ippstatt genom revisionen av den materiella lagstiftningen. Däremot torde ickei finsk rätl finnas internationelll privaträttsliga stadganden angåendeupphävande av faderskap eller fastställande av faderskap förett i äktenskapfött barn genom domstols utslag. Rättsreglerna rörande domstols internationellabehörighet torde endast gälla rättegång angående fastställande av faderskaputom äktenskap. Enligtstadganden i 23 § IntFamL kan talan om fastställande av faderskap 1979/80:5 47 förbarn som är fött utom äktenskap upptagas av finsk domstol under förutsättning - att den, mot vilken talan föres, har sitt hemvist iFinland, eller - att barnet är finsk medborgare, eller - alt barnet siadigvarande vistas i . Talanom fastställande av faderskap kan således föras vid finsk domstol om mannen harsitl hemvist i , oberoende av mannens eller barnets nationalitet ochoberoende av om barnet har stadig vistelse i . Likaledes kan talanupptagas av finsk domstol om barnet är finsk medborgare men icke stadigvarandevistas här och mannen har utländskt medborgarskap och icke har sitt hemvist iFinland. Domstolens behörighet kan grundas också enbart på del, att barnetstadigvarande vistas i , ehuru varken barnet eller mannen har finsktmedborgarskap eller hemvist i . Finnes ej, vad annorstädes är stadgat,laga domstol för sådant mål är enligt ovannämnda lagrum domstolen i den ort,där barnet stadigvarande vistas, eller om barnet icke har stadig vistelse iFinland rädstuvurätten i behörig. 3.1 Konstaterandeoch fastställande av faderskap Enligt18 § IntFamL skall frågan därom, humvida barn till kvinna, som är eller varitgift, är alt anse som barn i hennes äktenskap, bedömas enligt lagen i den statmannen vid tiden för barnets födelse tillhörde eller, om han då var död, senasttillhört. Frågan om faderskapet avgörs alltså entydigt enligt lagen i äktamannens hemland. Omlagvalet i fråga om fastställande av faderskap utom äktenskap stadgas i 22 §nämnda lag. Enligt detta lagmm bedöms frågan humvida ett barn utom äktenskapskall anses som barn i äktenskap pä grund därav, att barnets föräldrar ingåttäktenskap med varandra eller i följd av annan omständighet, enligt lagen i denstat fadern tillhörde, då sådan omständighet inträffade. Det avgörandekriteriet för val av lag är även i detta fall mannens nationalitet. Enligthuvudregeln borde alltså de materiella normerna i lagen om faderskap tillämpasi internationella fall, då den presumtiva fadern är finsk medborgare. På molsvarandesätt skulle man tillämpa utländsk lag, dä mannen är medborgare i främmandeland. Även i dessa fall torde man emellertid kunna tillämpa processuella normeri lagen om faderskap om utredande saml fastställande av faderskap. Somredan ovan i avsnitt 2. har konstaterats, saknas det internationelll privaträttsliganormer i finsk lagsliftning rörande frågan om upphävande av faderskap. Fråganom lagvalet är alltså oreglerad. 1979/80:5 48 4Erkännandet av nordiska faderskapsavgöranden 1finsk rätt finns det ingen lagstiftning rörande erkännande av utländska faderskapsavgöranden.1 avsaknad av normer kunde då anses, atl faderskapsavgöranden som skett iannat nordiskt land formellt sett saknar rättskraft i .