prop · G3032 · 1979-12-31 00:00:00 — Erfarenhetsmässigt förekommer t, ex, inom barnmisshandelsområdetfall där i samma familj misshandel har förekommit, fasl längretillbaka än . Föreningen ,som också finner en gallringstid pä vara i kortaste laget, menar att en Oänstemani stället för att fä klara dokumenterade fakta fär lita till sitt minne. Dettakan vara ödesdigert när något positivt eller negativt som har inträffal skall vederiäggas.Det kan leda till rättsosäkerhet, ullalar tveksamhet mot altbarnavårdsärenden skall gallras efter så kort lid som , Slockholms kommuntillstyrker SU:s förslag om en generell regel om gallring av såvälpersonregister som pereonakier med de undantag som angivits. Härutöver bör dockenligt kommunens mening i lagen undantas ärenden rörande barn som varit skildafrån hemmet genom socialnämndens försorg, oavsett om placering skell med ellerulan den enskildes samtycke, I dessa fall är en betydligt längre gallringsfristmotiverad för socialnämndens behov av dokumentation vid handläggning av barn-och ungdomsärenden. Kommunen anser här en gallringsfrist lämplig. Enannan ärendegrupp, där längre gallringsfrisi bör övervägas, gäller långvarigvård och fostran utom del egna hemmet. Del förekommer ibland i dessa fall attungdomar vill ha reda på sin bakgrund och anledning till att de inte fått växaupp hos föräldrarna, -Kommunen vill understryka nödvändigheten av alttillräckligt aktunderiag bevaras för utvecklingsarbete och forskning. i , som har en egen inbyggd organisation förmetodutveckling och forskning, framstår det som angeläget att förvaltningentillförsäkras inflytande vid en kommande reglering av undantagsbestämmelserna. Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 3 ,-.. 591 Sveahovrätt tillhör de remissinstanser som helt avstyrker gallringsförsla-gel.Enligt hovrätten förefaller del oklart vad slags skyddsinlresse som avses närförslaget enligt SU syftar lill att "bereda den enskilde ökat skydd vadgäller redovisning och bevarande av uppgifter rörande hans personligaförhållanden". Ettfullt ut tillgodosett räilssäkerhelsintresse samt kraven på öppenhet frånsocialvårdens sida och på förtroendefullt samarbete synes tvärtom motiveradokumentation av varje omständighet som för den handläggande Oänsiemännenförefaller vara av betydelse. Inte minsl gäller detta handläggarens avutredningen som "subjektiva värderingar" betecknade slutsatser ochbedömanden. Härvidlag må erinras om att utredningen själv framhåller betydelsenav förfaranderegler som stärker rättssäkerheten för den enskilde i hans mellanhavandemed myndighei. Tankegången bakom förslagel om uigallring synes svårgripbar.Social rehabilitering är ofta nog tidskrävande; den som väl en gång varitaktuell hos socialvården återkommer ej så sällan. Utredningens förslag innebär,all sociahjänsten berövas tillgång till betydelsefulla kunskaper, ochdärigenom minskar det fömtsättningarna alt snabbt sätta in adekvata hjälpålgärder.Man måste börja frän början i stället för all kunna koppla på där man förragången slutade. Vidare må i sammanhanget också framhållas, all förslagel ärägnat alt allvariigt försvåra utredning om socialhjälpsbedrägeri. Forskningensbehov understryks i några remissvar. Sålunda utgår BRÅ från att frågan omsärskilda bestämmelser om undanlag från gallring för all tillgodoseforskningens behov av primärmaterial löses innan SU:s förslag leder lilllagstiftning. För forskningen viktigt material kan annars gå förioral innan sådanaundantagsbestämmelser träder i krafl. BRÅ vill i delta sammanhang peka på detvanskliga i alt avgöra vilka uppgifter som kan tänkas vara intressanta föreventuell framlida forskning. Vilket material som är av intresse för forskningär ytterst beroende på de frågor en undersökning har lill syfte att belysa ochär svårt atl förutsäga, kommun har diskuterat liden för gallring bl, a, molbakgmnd av alt socialhögskolorna i ökad omfattning beräknas fä resurser försocial forskning och atl därvid deras arbete kunde försvåras om gallring sker ialll för snabb takt. Om utredningens förelag om gallring i personakter sker treår efter det datum när sista anteckningen gjordes i akten, med undantag förhandlingar rörande faderskap och fastställande av underhållsbidrag, måsleklara regler om undanlag från gallring av för forskning nödvändigl malerialsnabbi utarbetas. vid är synnerligen tveksam om lämplighetenav alt efler den sista anteckningen i en personakt gjorts utgallrasamtiiga uppgifter ur en socialnämnds personregister, Ulgallringen har starktnegativa effekter såväl för forskningen som för bedömningar och behandlingar ivissa fall, framhåller även alt den betydande skärpning avsåväl handlingssekreless som tystnadsplikt ur inlegrilelssynpunkl är välkommenmen självfallet inte fär drivas så långt all en meningsfull samverkan mellanrepresentanter för medicinsk och Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 3 592 Detsamma gäller även sekretessreglernas inverkan pä social ochmedicinsk forskning. vid anser atl detborde finnas möjligheter alt med andra metoder än de av SU angivna lösa integritetsfräganoch ge erforderiigl utrymme för Seriös social forskning ochutvecklingsarbete inom sociaUjänslen, yrkar bestämt på att deberörda frågorna om gallring och statistikproduktion skall bli föremål för eningående utredning, Instilutionenförsocionomulbildning - vid nämner att SUi fräga om uigallring av personregister och innehållet i pereonakier föreslårall från gallringen skall undantas malerial i den utsträckning detta ärnödvändigt. Bestämmelser om undanlag skall meddelas av en av regeringen förändamålet utsedd myndighei. All på detta sätt i förväg avgränsa och välja ulrelevant forskningsmaterial lorde vara etl utomordentligt vanskligttillvägagångssätt. Enligt institutionens mening bör frågan utredas ytteriigare.Starka skäl talar för en betydligt längre arkiveringsperiod än . Samhällsvetenskapligafakulteten vid framhåller forskningens behov av atl socialregislrensuppgifter bevaras för en betydligt än efter avslutatfall, men atl sekretesskyddet bör göras effektivare. Detta kunde t,ex, ske genom atl pereonak-terna efter avslutat fall överfördes till etlsärskill register, som är tillgängligt endasl för forskningsändamål. Risken förmissbruk av registren vid forskning är minimal varför extra åtgärder medavseende på sekretessen i del sammanhanget kan anses obehövliga. Sociologiskainstitutionen vid förklarar alt man givetvis delar SU:somsorg om klienternas personliga integritet. En hel del uppgifter avovidkommande eller närmasl "pikant" natur bör saklösl kunna rensas utur registren. Den föreslagna ulgallringen av personakter efter del allsista anteckningen gjorts i akten föreslås visseriigen ske med beaktande av forekningensbehov av primärmalerial genom särskilda bestämmelser om undantag för gallring,men institutionen anser all del ibland är omöjligt atl i förväg ange vilkauppgifter som kommer att bli relevanta för den framtida forskningen, I delsammanhanget pekar man också på kostnaderna och övriga svårigheter att i ettenskilt forskningsprojekt samla in uppgifter av de slag som finns isocialregistret. menar att förslaget om uigallring av malerial ur de socialaregistren efler en så kort lid som kommer atl starkt försvåra, i mångafall hell omöjliggöra, bedrivandet av vetenskaplig social forekning, önskatförelärkl skydd för den personliga integriteten bör kunna skapas på ett sättsom inte medför de starkt menliga följder för forskningen som föreligganderadikala gallringsförslag gör. En fömtvarande klient är primärt intresserad avall hans namn försvinner ur register och akter. Forekaren är minimallintresserad av just namnuppgifterna i akterna. Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 3 'A. finnasgoda förutsättningar för att praktiskt finna en lösning, som vad äldre socialvärdshandlingarbeträffar både tillgodoser klienters och forekares krav, - Diakonsällskapetanser sälunda med hänsyn till den framtida sociala forskningen, atl förslagetom uigallring i sociala register bör omarbetas, påpekar att i förelag till gallring av socialdossier föreslagitalt vissa typarkiv skall finnas inom vissa kommuner. Det synes därför varaangeläget att denna fråga blir löst i detta sammanhang. Den socialhistoriska forekningenbefinner sig i utveckling och det måste vara ytterligt väsentligt att materialför möjliggörande av denna nya forskning säkerställs, Atl utarma forskningen päinformation synes ej gagna samhället . För att skapa ell bättre samhällemåsle man kunna utläsa begångna fel, och en tidigare samhällsskada måste kunnadokumenteras. Det synes lättsinnigt att utradera socialdossier frän denutomordentligt viktiga tidsperiod då socialvård, nykterhetsvård och barnavårdbörjade tillämpas. Ur forekarnas synpunkt ävensom samhällets mäste forekningenkunna göra bedömningen inte enbart från individualfallel utan även från den policysom myndigheterna tillämpat, anför liknande synpunkter och säger sammanfattningsvis att delär ytteret väsentligt att en utredning om integritetsfrägor fär som direktiv atlfinna lösningar som garanterar såväl den enskildes integritet som behovet avdokumentation för forskarändamäl, lar bestämt avstånd från förelaget om generell gallring efter treår av hänsyn till såväl den enskilde klientens som forekningens behov. Detär uppenbart att kvaliteten på förefintliga joumaler är ytteret varierande.Vissa joumaler har varit så knapphändiga all deras värde har varit mycketringa. Denna omständighet bör emellertid inte leda till slutsatsen att allt malerialkan och bör gallras bort efler . Tvärtom bör man sträva efter att höjakvaliteten på dokumentationen, - Utredningen har uppenbarligen endast beaktatatt dokumentationen kan innehålla negativa uppgifter som inte längre bör kunnaåberopas mot klienten. Del bör dock observeras att dokumentationen även kanvara positiv och till fördel för klienten, - En systematisk och professionelldokumentation är nödvändig inte bara från rättssäkerhetssynpunkt. Om en socialdiagnos- och behandlingsmetodik skall kunna utvecklas och revideras, krävs enlångt mer systematisk utveckling av behandlingsjournaler än vad som hittillskommit till stånd inom säväl familjerådgivningen som socialt klientarbete, -Man bör därför starkt underetryka forekningens behov av tillgäng till primärmalerial,SU föreslår att detta behov skall tillgodoses genom atl en viss del av primärmalerialetundantas från gallring och bevaras för framtida forekning, - Det är angelägetatt man inte genomför förelaget om gallring innan forekningens behovsäkerställts, har vad gäller sociala och medicinska register en uniktradition. Man har tillgång till ett kontinuerligt historiskt bakgmndsmalerial,vars betydelse blivit alltmer uppenbar. Liknandesynpunkter framförs av . Riksarkiveihar behandlat de föreslagna gallringsbestämmelserna i ett Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 3 594 Ulföriigtyttrande, Riksarkivei äberopar därvid yttranden som har inhämtats fränlandsarkiven, några större kommunala stadsarkiv och från vetenskapligainstitutioner. konstaterar atl de sociala nämndernas pereonakierspelar en central roll för en lång rad vetenskaper, samhällsvetenskapliga,medicinska och andra (sociologi, socialmedicin, psykiatri, ekonomiska ochsocial historia osv,). framhåller därefter bl, a, följande. Detbör understrykas, atl del därvid inte enbart rör sig om en historiskt inriktadforskning utan i minsl lika hög grad om en forekning, som förbereder ellerutvärderar praktiska reformer, jämför olika behandlingsmetoder, söker klarläggaeffekterna av miljö- eller arbetslivsförändringar eller söker finna oreakema lillutslagningsmekanismer. Till stor del rör det sig om s, k, sambandsforekning,som genom alt sammanställa malerial frän olika håll kan kasta ljus överväsentliga samhällsproblem. Näraliggande exempel är undereökningar rörandesamspelet mellan sociala och medicinska faktorer, mellan alkoholmissbmk ochmissbildningar osv, I sammanhanget bör påpekas,att socialutredningen i det nuaktuella betänkandet framhållit vikten av en fortgående forskning pä sociaUjänstensområde (bl, a, avsnitt 1,4,2 och 1,4,4), Förde historiska vetenskaperna är del av vikt atl den vändning, som frånforskarnas sida skett mot sociala frågor och mot stora, fömt obeaktade folkgmpper,ej motverkas genom förstöring av relevant källmaterial. hänvisar isammanhanget lill del av Socialmedicinsk lidskrift utgivna specialnumret (nr5-6, 1977) om socialhistorien och dess källor. Medhänsyn härtill kan en tolalutgallring av pereonaktema i stora delar av landetej f n, anses motiverad. Som landsarkivet i Vadslena framhållit, synes dätiämiearkivbildningen i olika kommuner komma atl bli sä olikartad, all kortfattadeoch allmänt hållna gallringsbestämmelser även av det skälet förefaller mindrelämpliga, Aandra sidan kan det ej förbises, att personakterna utgör ett skrymmande malerial,varför del är angelägel, att omfänget såvitt möjligt nedbringas. Vid denundersökning, som förelogs i 1972, uppskattades akterna lillomkring fem hyllmil för hela riket, I själva verket synes möjligheterna attreducera arkivmängden utan att tillfoga forekningen allvariig skada vara belydande.Detta kan ske genom en effektiv utrensning av betydelselösa handlingar(särskilt cirkulär om aktrensning utfärdat av ),genom tillämpning av cirkulär -vilket i sig ärsynnerligen långtgående - även på handlingar, som ingår i personaktema, ochgenom ytterligare gallring efter särekild utredning (som bl, a, landsarkivet iUppsala påpekar, förefaller det tänkbart atl handlingarna rörande socialhjälpplaceras inom särskilda omslag och utmönstras ur akterna). Ensådan gallring skulle sannolikt kunna utföras med den av socialulredningenföreslagna fristen (efter sista anteckning), varvid de kvarblivandehandlingarna kunde avställas för särskild förvaring. De skulle därigenom - omså anses nödvändigl - kunna undandragas den löpande verksamhelen. Enlösning av gallringsfrågan i enlighel med socialuiredningens förelag väcker ejendast betänkligheter med hänsyn till forskningens intressen; den Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 3 t. medfördärjämte praktiska svårigheter av skilda slag. Som flera av landsarkivenframhållit måste sålunda den föreslagna gallringsfrisien - efler sistaanteckning eller tre är efler det de förhållanden, som avses i register,upphört - inge farhågor på gmnd av fristens korthet. En förutsättning för attskadeverkningar skall undvikas är sålunda, som utredningen själv påpekar (s,747), att anteckningar verkligen göre i akten om fortvarande förhållanden (t,ex, om underårigs placering utanför hemmet), även om några nya ålgärder i formav ändrad placering eller dylikt ej vidtagits. Man kan ifrågasätta, om såalltid kommer att ske, cirkulär om gallring i sociala myndigheters arkiv har en femåriggallringsfrist rekommenderats för ansvareförbindelser, ansökningar om intagningpä barnhem samt anmaningar och andra handlingar om ersättning av kommun,enskild pereon eller staten för utgiven socialhjälp. Dessa handlingar placerasinte sällan i pereonaktema, I stadsarkivs yttrande påpekas, allpersonakterna kan innehålla handlingar som av förvaltningsrättsliga skäl börbevaras , I undersökning 1972 förordades en 10-eller 20-årig frist. Omman väljer all lösa gallringsfrågan enligt de linjer, som föreslagils avsocialutredningen, blir den vetenskapliga forekningen nästan helt hänvisad tillde typområden, som kan komma alt utväljas. Den treåriga gallringsfristen bidrari hög grad härtill; den skulle bl, a, starkt beskära möjligheterna tilljämförelser med sjukjournalema, för vilka en Ougoårig frist bestämts. Medhänsyn härtill blir urvalet av områden, där personakterna skall bevaras, av störetabetydelse för forekningen. Bestämmandet av urvalsområden blir under sädanaomständigheter maklpäliggande och förenat med stora svårigheter. Riksarkivetmedverkar f n, i en av delegationen för långsiktsmotiverad forskning igångsattundersökning om möjligheterna att inom vissa s, k, regionala typområden bevaraett fylligare arkivmaterial för atl därigenom skapa gynnsamma förutsättningarför detaljanalyser av skilda slag. Ännu har dock inte något förelag häromframlagts, och det ter sig synnerligen ovisst, i vad mån det kan bli möjligtalt frän olika vetenskaper vinna anslutning till en sådan ordning. Härtillkommer en annan betydelsefull omständighet. Vid fattade beslul om typomrädeneller andra urval har tillsetis, all möjligheter till forskning funnits inomhela riket, dels därigenom att gallringsfristerna i allmänhet varit längre , dels därigenom alt den grundläggande informationen -självabasmaterialet - bevaras på samtliga orter. Detta gäller även om den nubeslutade gallringen i de medicinska arkiven, där vissa register o, d, bevarasi alla arkiv. Avsikten med typomrädena är, att dessa skall medge mera ingåendeoch detaljrika analyser, byggda på ett relativt rikhaltigt arkivmaterial.Därigenom att socialutredningen motiverar sitt gallringsförelag med eliskt-moraliskaskäl kommer nästan alla handlingar, som rör individuellt inriktade insatser,att utgallras; kvar blir främst protokollen och diarierna, I fråga om diariernahar utredningen av sekretesskäl förordat en uttunning av innehållet (s, 692), 1praktiken innebär detla, atl forekningen om sociala förhållanden nästan genomgåendehänvisas lill typomrädena, såvida det inte gäller rena nulägesbeskrivningar.Dylika undersökningar, som endast redovisar ett tvärenitt vid en giventidpunkt, har emellertid ett begränsat värde. Sä snart forekaren vill klariäggaorsaker och utvecklingslinjer, blir han i hög grad hänvisad till longitudinellastudier, i vilka individer och händelseföriopp följs genom Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 3 596 tiden,1 den moderna forskningen finns en markerad inriktning pä individo-rienteradestudier av longitudinell natur (se härom bl, a, yttranden från stadsarkiven iStockholm och ), förelag trots alll följes, framstår det som självfallet, attvalet av typområden sker efler ingående överväganden, varvid särskillmöjligheterna till jämförelser med andra slag av arkivmaterial beaktas. Äveninom de valda områdena torde aklrensning och viss uigallring av oväsentligahandlingar kunna ske; särekilda regler härför mäste dock utarbetas. Att socialutredningenförordar en så hård gallring - och därlill med så korta gallringsfrister -beror pä atl utredningen låtit sitt synsätt bestämmas av iniegritetsskäl.Betänkandets förslag på denna punkt kan därför betecknas som etl relativtrenodlat exempel pä s, k, etisk gallring. Informationen anses kunna skada den,som varit föremål för värden, eller göra människor mindre benägna alt sökakontakt med myndigheterna. Bevarandet av dokumentation skulle ytteret kunnarubba del förtroende, som bildar en gmndval för sociaUjänslen, Gallringar, som bygger påen i viss mån likartad motivering, tillämpas på ADB-området medstöd av datalagen. Därvid rör det sig dock om upptagningar, och gallringenmotiveras främst av lättheten atl vid datoriserad bearbetning kombinerauppgifter från olika häll. När socialutredningen i stor skala söker tillämpasamma betraktelsesätt på papperehandlingar, rör det sig - som redan antytts -om etl i viss mån nytt grepp på gallringsfrågorna. Att förstöringen avhandlingarna enligt förslaget skall bli en lagbunden plikt företärker dettaintryck, I och för sig är detgivetvis angeläget, att för den enskilde skadlig eller nedsättande informationavlägsnas, så snart den inte längre fyller någon väsentlig funktion. När detgäller arkivmaterial av den stora och mångsidiga betydelse, varom här är fråga,är det emellertid uppenbart, atl det krävs en sorgfällig avvägning mellanskilda och delvis motstridiga intressen, ej närmare gått inpä denna avvägning, anser sig riksarkivei böra belysa frågan med en vissutförlighet. Ur den enskildes synvinkelinnebär förekomsten av handlingar i sociala ärenden ej endast en olägenhel utanäven en garanti. Händelser, som kan ha varit djupt ingripande i individens liv,kan klariäggas även efter en längre lids förlopp. Den som varit föremål förvård kan fä viktiga avgöranden och skeden i sitt liv belysta. Riksarkivethänvisar särekilt till de yttranden, som avgivits av stadsarkiven i Stockholmoch och som utvisar vad dokumentationen betyder för alt tillgodoseklienters behov av identifikation. För medborgaren synes delvidare innebära en trygghet,att Oänsiemännen dokumenterar sina insatseräven pålängre sikt. Också frän vårdsynpunkt kan den något äldre informationen i vissafall visa sig vara av värde. Inställningen bland socialvårdare och behandlingsforekaresynes i varje fall ej vara entydig på denna punkt. Vid riksarkivels behandlingav gallringsfrågor framstår del ofta som en svårighet, att övergängen till nyabehandlingsmetoder och vårdformer ofta medför en förändrad syn också päarkivmaterialet och dess betydelse. Del finns anledning räkna med attvärderingen av den äldre informationen åtminstone under vissa perioder kankomma att bli betydligt mera positiv än nu är fallet. Därför innebär detonekligen risker all hårdhänt förelöra unik information under hänvisning inställning, som för dagen är förhärskande. Framför allt måsteemellertid integritelsaspekten vägas mol vetenskapens krav. Inte minst frånmänniskovårdens egen synpunkt är det väsentligt all Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 3 'a:, 597 oereällligimaterial ej utgallras i en utsträckning, som hindrar forekarna att vinnaklarhet om utslagningens orsaker, verkningarna äv kriser osv, och att teckna entillföriitlig bild av den faktiska utvecklingen. Motsättningenmellan de eliskt-moraliska gallringsönskemålen och den moderna, pä stora samhällsförioppinriktade forekningen är sålunda i vissa avseenden skarp. Vid avvägningen måsleenligt riksarkivels mening de vetenskapliga kraven skänkas ett avsevärt störtebeaktande än socialutredningen gjort. Den problemorienterade forekningen ärmed nödvändighet beroende av källmaterial, som redovisar missförhållanden ochbrister; det är svårigheter av denna art forekama företrädesvis vill sökaavhjälpa, I ett samhälle, som blivit allt mera beroende av vetenskapligtutvecklingsarbete, kan dessa behov inte förbises. Förforskningen är den etiska gallringen speciellt kännbar på grund av sin hårdhet.Om den skall leda lill avsett resultat, mäste såvitt möjligt alla personorienteradeuppgifter utgallras. Som ovan antytts präglar denna långtgående karaktär ocksåsocialutredningens förslag. Vid ordinära gallringar brukar tvärtom tillses,all täckning för viktigare utgallrade handlingar finns i bevarat material. Engallring enligt de linjer,som föreslagits i betänkandet, kan följaktligen ejanses motiverad utifrån vetenskapliga eller arkivaliska utgångspunkter. Om dengenomföres, torde den i stället fä bedömas som resultatet av politiskaställningstaganden. Riksarkivetkan ej ta ställning till beslut av denna karaktär men anser sig böra tillfogaden reflexionen, att en belydande försiktighet under alla omständigheter synesvara på sin plats, eflereom det rör sig om arkivmaterial av väsentlig betydelseför analysen av flera av det moderna samhällets problemområden. Riksarkivetförordar således, att gallringsfrägan löses genom uigallring av mindreväsentliga handlingar ur personakterna enligt regler, söm bör övervägas särekilt.De handlingar, som kommer att ätereiå efter gallringen, bör vid fastställdatidpunkter avställas och hållas åtskilda frän de handlingar, som begagnas i detlöpande arbetet. Omregeringen väljer all - i anslutning till utredningens förelag - utgallra pereonaktemai sin helhet, bör materialet bevaras inom klart angivna områden, som utväljes efleringående undersökningar och överiäggningar med forekare och underhänsynstagande till andra motsvarande urvalsförfaranden. En sådansammankoppling torde bäst komma till stånd, om fär i uppdrag atlbesluta härom pä samma sätt som skell i fråga om de medicinska arkiven.Typområdena måste göras lill föremål för en fortgående observation med avseendepå indelningsändringar, ändringar i fråga om befolkningssammansättning,näringslivets slmklur osv. Viden eventuell gallring synes däOämle frågan om gallringsfristemas längd påkallaen fömyad prövning, då de föreslagna fristerna framstår som alltför korta.