prop · G3037 · 1979-12-31 00:00:00 — vuxenutbildning anordnas i alla primärkommunerutom två samt dessutom i lolv landstingskommuner. Gymnasiekurser i allmännaämnen anordnas i ca 200 kommuner. Kurser inom den kommunala vuxenutbildningen får normaltstartas om deltagarantalet varaktigt uppgår till lägst tolv (i glesbygd lägståtta). Regeringen har dessutom för de senasie budgetåren medgett att kursermed lägre deltagarantal får anordnas i vissa fall. Om minst tre deltagare harutbildningsbidrag eller särskill vuxenstöd får t.ex. kurser i allmänna ämnenanordnas om antalet deltagare under hela kursen är minst åtta (i glesbygd fem). Utredningen föreslår att minimiantalet för påbörjande avkurs inom den kommunala vuxenutbildningen på samma sätl sänks för att garanterade militära eleverna studieplatser. 1979/80:7 23 Distansundervisningenär en kombination av korrespondensstudier och muntlig undervisning. Vid siatens skolor förvuxna i och förekommer tre studieformer - varvadundervisning, distansundervisning och ren brevundervisning. Omfattningen av deolika formerna för distansundervisning är betydande. Detta gäller såvälantalet ämnen som den geografiska spridningen. 3 Modeller för att tillgodose försvarets framtida behov av utbildning i allmännaämnen Enligtdirektiven skulle FGU bl.a. överväga vilken skolform som bäst kan tillgodose försvaretsbehov av gymnasial utbildning. Utredningen har därför diskuterat tre olikamodeller för utbildningens genomförande, nämligen ett centralt, elt regionaltoch ett lokalt system. Varje modell har belysts med utgångspunkt iorganisatoriska och administrativa, psykologiska, pedagogiska, sociala ochekonomiska aspekter samt rekryteringsaspekter. En centralisering avstudierna har organisatoriska fördelar men betydande nackdelar från socialsynpunkt. Utredningens egna enkäter samt en genomgång av de skäl som haranförts för ansökningar till regeringen om dispens för att få studera påhemorten har visat alt vissa elever, framför allt gifta och sammanboende medbarn, upplever den långa bortovaron från hemmet som mycket negaliv. Det finnsen klar tendens i samhället att i första hand välja den utbildning som liggerinom bekvämt avstånd från hemmet. Risk finns därför att en centraliseradutbildning påverkar rekryteringen negativt. En regional förläggning avstudierna innebär att utbildningen sprids till ett flertal skolorter ochregioner, exempelvis genom att upptagningsområdena i stort sett ansluts tillbefintliga militärområden. Därigenom minskar i viss mån de nackdelar som ärförenade med intematvistelse långt från hemmet. Modellen löser dock inte desociala problemen helt, eftersom ett stort antal studerande fortfarande tvingaslill intematvistelse på skolorter-na. En regional föriäggning av studiernaförutsätter också att nya skolenheter upprättas eller att utbildningen knyts tilldet allmänna skolväsendet. En lokal förläggning av degymnasiala studierna har betydande fördelar från social synpunkt och bedömsdärför av utredningen som rekryterings-befrämjande. Om studierna föriäggslokalt, erhålls en bättre kontakt mellan den studerande och förbandet,särskilt vid dellidssludier som skall bedrivas jämsides med handledd praktikvid det egna förbandet. Detre diskuterade modellerna för den gymnasiala utbildningen inom 1979/80:7 24 försvarethar samtliga både för- och nackdelar. Från studiesynpunkl kan ett regionalteller lokalt system godias. Det kan också ge goda kontakter med samhället iövrigt, om systemet samordnas med det allmänna skolväsendet. I ett centraltsyslem kan de lider som försvaret vill ha för den gymnasiala utbildningen lättpassas in. I ett regionalt eller lokalt system som är samordnat med detallmänna skolväsendel kan däremot svårigheter uppstå atl tillfredsställa dekrav på utbildningstider som ställs från militär sida. 1fråga om kostnader för lärare och administration torde skillnaderna mellan detre systemen vara ganska små. Avgörande för kostnaderna blir storleken på deundervisningsgrupper som organiseras. EnJämförelse mellan de sociala konsekvenserna av de tre systemen utfaller klarttill fördel för ett lokalt syslem. Utredningenföreslår att del på förbandsorter anordnas kompletterande gymnasieutbildninginom det allmänna skolväsendet fr.o.m. /82 för militära eleversom behöver komplettera allmänna ämnen i etapp I. Följandemöjligheter bör finnas. Specialkursinom gymnasieskolan vuxenutbildning Specialelev i gymnasieskolan Utredningenföreslår vidare att i första hand vuxenutbildning skall komma i frågaför kompletterande gymnasieulbUdning i etapperna II ochIII. FGUföreslår som nämnts att aspiranterna kommenderas till kompletterandegymnasieutbildning av den militära myndigheten i samråd med länsskolnämnden ochskolstyrelsen samt efter elevens hörande. Detta förutsätter atl den militäramyndigheten har personal med ingående kunskaper om och erfarenheter av detallmänna skolväsendels organisation och funktion. Länsskolnämndema haröverblick över både tillgången till utbildningsplatser och organisationen skolväsende. Försvarsgrenschefemabör enligt utredningen göra en preliminär bedömning av utbildningsbehovet iallmänna ämnen omkring och därefter sända in uppgiftom antalet studerande och deras utbildningsbehov till länsskolnämnden. Dennabör sedan i samråd med försvarsmakten, berörda skolstyrelser och skolorutarbeta en plan för placering av militära studerande. Detpedagogiska ansvaret för utbildningen ligger hos skolstyrelsen, skolledningenoch lärarna. Eftersom aspiranterna får vissa ekonomiska förmåner, bör enrepresentant för vederbörande försvarsgrenschef få möjlighet Prop.1979/80: 7 25 att göra sig underrättad om elevernas framsteg i studiernaoch deras studiesituation. Utredningen förordar alt i samråd medförsvarsgrenschef får i uppdrag att ge anvisningar för hur utbildningen iallmänna ämnen skall Organiseras på förband sorterna. Konsekvensema för personalen vid FGS, KÖS och Hvks blirmest påtagliga för de civila lärarna, eftersom försvarsmakten i stort settsaknar möjligheter att omplacera dessa. Utredningen har kartlagt lärarnas anställningsförhållanden,ämnesbehörighet och pensioneringsperioder. Av kartläggningen framgår attflertalet lärare har full behörighet för motsvarande tjänster inomgymnasieskolan eller den kommunala vuxenutbildningen. Vid FGS uppnår undertiden fram nio lärare och därefter ytteriigare fyrapensioneringsperiodens nedre gräns. Molsvarande antal för KÖS är noll resp.två saml för Hvks en resp. tre. Ordinarie lärare finns endast vid FGS. Utredningen förutsätter att de ordinarie lärare som blirövertaliga i likhet med övriga lärare kan beredas tjänstgöring inom delallmänna skolväsendet. Utredningen förordar att regeringen uppdrar åt försvaretspersonalnämnd att i samråd med vederbörande militära myndigheter och personalorganisationerupprätta en plan för lösning av personalfrågorna, atl regeringen medger attordinarie tjänst som lärare vid försvarets gymnasieskola får förenas med likahög eller lägre statlig eller statligt reglerad tjänst saml att förordningenden om anställningstrygghet för icke-ordinarie lärare utsträcks attgälla även ordinarie lärare. Vid FGS, KÖS och Hvks finns vidare kanslipersonal,vaktmästare, lokalvårdare m.fl. Utredningen förutsätter att del på sedvanligtsätt uppdras åt statens personalnämnd och försvarels personalnämnd atl isamarbete med militära myndigheter och personalorganisationer prövamöjligheterna att bereda dessa befattningshavare fortsatt likvärdigsysselsättning. Utredningen förutsätter atl elever som kommenderas lillkompletterande utbildning erhåller samma ekonomiska och sociala förmåner,oberoende av i vilken kommun utbildningen genomförs. Prop.1979/80:7 26 Utredningenhar gjort vissa kostnadsberäkningar och därvid utgått från denförvaltningsrevision som RRV har genomfört under /73 och sedankompletterat denna med en uppskattning av kostnadsutvecklingen därefter. Uppskattningenvisar atl de totala kostnaderna för den gymnasiala undervisningen vid FGS, KÖSoch Hvks var ca 13,7 milj.kr. för 425 elever under /77. I detlabelopp ärelevlönema inte inräknade. Av summan är ca 7 milj.kr. undervisnings-och administrationskostnader och 5.8 milj.kr. kostnader för resor,traktamenten, förplägnad m.m. Detta betyder alt medelkostnaden per elev är , om man utgår från undervisningsgrupper om ca 15 elever. Av dennakostnad uppskattades kostnaderna enbart för lärarlöner och administration tilli medeltal ca , per elev och år. Motsvarande kostnader per elev i detallmänna skolväsendel skulle i motsvarande undervisningsgrupper i etapp I inomden kommunala vuxenutbildningen enligt beräkningar uppgå tillca . och som specialkurs inom gymnasieskolan till ca . Olikaräkneexempel har gjorts som visar atl kostnaderna beror på ett flertal faktorersåsom organisationsform, samläsningseffekter, antal veckolimmar, gruppstorleksamt de förändringar i kompletteringsbehoven som kan komma att ske . Kostnadernaför lärarlöner torde inte vara väsentligt annorlunda vid en utbildning iförsvarets egen regi än vid en utbildning inom det allmänna skolväsendet. Storabesparingar kan dock göras beträffande resor, traktamenten och lokalkostnader,om militära elever hänvisas till skolor på förbandsorlema. Generellt tordekostnaderna inom det kommunala skolväsendet vara lägre än inom det militäraberoende på större enheter och större undervisningsgrupper. Genom att utnyttjaden skolorganisation som finns uppkommer dessulom endast marginella kostnader. Prop.1979/80:7 27 De förslag som försvarets gymnasieutredning (FGU) har lagtfram har i stort sett fåll ell positivt mottagande vid remissbehandlingen.Huvuddragen i förslaget tillslyrks av praktiskt tagel samtligaremissinstanser. Flera instanser ifrågasätter dock utredningens tidsplan föravveckling av gymnasieutbildningen vid försvarets gymnasieskola (FGS),örlogsskolor (KÖS) och Herrevadsklosterskolan (Hvks). Ingen remissinstans har något att invända mot utredningensuppfattning atl del inte längre finns några skäl för försvaret att bedrivagymnasieutbildning i allmänna ämnen i egen regi. Man bestrider inte heller atlförsvarets behov av kompletterande gymnasial utbildning kan tillgodoses inomdel allmänna skolväsendet. Överbefälhavaren () förutsätter dock atl utbildningi allmänna ämnen kan anordnas inom det allmänna skolväsendet på etl sådanl sättatt den både tidsmässigt och innehållsmässigt passar in i den militärautbildningen på ungefär samma sätt som . Samma uppfattning X\ar chefen förmarinen (CM) och chefen för flygvapnet (CFV), som förklarar att de inte kangodta en utbildning i allmänna ämnen som innebär en försämring Jämfört meddagens system. CFV understryker viklen av alt utbildningsplanerna för försvaretselever utformas så att utbildningstiden blir så kort som möjligt. Onödigtlånga tider för utbildning i allmänna ämnen medför enligt CFV dels att dentotala utbildningstiden förlängs, vilket kommer atl upplevas negativt av individen,dels att utbildningskostnaderna ökar. (SÖj framhåller särskilt betydelsen avatt blivande anställda inom försvaret inte isoleras från resten av samhälletunder utbildningstiden. SÖ anser att de utbildningsbehov som utredningenredovisar bör kunna tillgodoses inom berörda kommuners utbildningsväsende. 2 Avveckling av försvarets utbildning i allmänna ämnenvid FGS, KÖS och Hvks FGU:s förslag att försvarets utbildning i allmänna ämnenvid FGS, KÖS och Hvks skall avvecklas godtas i stort sett av remissinstanserna. ÖB och CM anser atl utredningens förslag om avveckling avutbildningen i allmänna ämnen vid marinens tekniska skola (MTS) är oklart. 1979/80:7 28 därför inte tillstyrka en avveckling av skolan . CMmenar att etl led i den tekniska utbildningen inte kan brytas ut utan atl dettafår återverkningar på hela utbildningsgången för personal i teknisk tjänst. CMföreslår därför att utredningen kompletteras i denna del innan ställning tas. () anser att det ärprincipiellt riktigt atl försvarets behov av kompletterande gymnasialutbildning tillgodoses inom det allmänna skolväsendet. FRI - som dock främsthar ägnat uppmärksamhet åt frågan om hur försvarets ekonomi påverkas om utredningensförslag genomförs - anser att det är klart motiverat all lägga ned FGS, men attdel är svårare atl bedöma de ekonomiska konsekvenserna av att avveckla Hvks ochden gymnasiala utbildningen vid KÖS. Utredningens förslag till avvecklingslidpunkt godtas avförsvarets civilförvaltning (FCF), försvarets skolnämnd (FSN), länsskolnämndemai och . (TCO-S) saml i (LO). TCO-S understryker särskilt betydelsen av att förslagengenomförs enligt utredningens tidsplan, som sammanfaller väl med införandet avden nya befälsordningen. () bedömer att enavvecklingsperiod fram till den är alltför knapp med hänsyn tiliden omplaceringsverksamhet som behövs för de anställda vid de tre skolorna. SPNföreslår därför att en något längre avvecklingslid övervägs. förutsätter att beslutet omavveckling fattas om utredningens tidsplan skall följas. ÖB och CM anser det vara olämpligt att avveckla skolornaföre , medan chefen för armén (CA), CFV och FGS finner attskolorna bör avvecklas tidigast den . 3 Avveckling av övrig gymnasial utbildning inomförsvarsmakten Utredningens förslag att det kan finnas skäl att övervägaen avveckling av den gymnasiala utbildning i allmänna ämnen som förekommer vidvissa andra skolenheter inom försvarsmakten får stöd av CM, CFV och FSN. CM konstaterar att den skolenhet inom marinen som därvidkan komma i fråga är instruktörsskolan vid (KA4). Om försvarels gymnasieutbildning vid FGS, KÖS och Hvks avvecklas, bör ävenden gymnasiala utbildningen vid instruktörsskolan utredas. CFV menar att den gymnasiala utbildningen vid flygvapnetsHalmstadsskolor (F 14) bör överföras till det allmänna skolväsendet, omförsvarets gymnasieutbildning läggs ned. I detta sammanhang påpekar CFV attflyg-förarnas utbildning i allmänna ämnen inte har behandlats av FGU och erinrarom att flygförarna i den nya befälsordningen har tillförsäkrats en sär- Prop.1979/80:7 29 Delta gör det möjligt för CFV althålla samman förarna i en egen grupp på även vid kompletteringav gymnasiala ämnen. FSN anser att det är angeläget atl också de civilmilitäratekniska grupperna i armén och flygvapnet får de allmänna ämnena i sinutbildning inordnade i den civila läroplanen och att utbildningen i dessaämnen läggs på del allmänna skolväsendel. FRI ifrågasätter förslaget och menar att fördelarna med atlutnyttja det allmänna skolväsendet för gymnasial utbildning vid vissa andraskolenheter måste vägas mot riskema för bristande samordning och totalt ökadutbildningstid. Del är också pedagogiska fördelar med atl grundkunskaper itekniska ämnen inhämtas i nära anslutning till utbildningen i lillämpning avtekniker på olika vapensystem o.d. Institutei anser därför atl del inte behövsnågon särskild granskning i detta avseende av de utbildningsanstalterutredningen nämner. Centralorganisationen SACOISR (SACOISR) påpekar attutredningens konstaterande atl det kan finnas skäl att överväga omvissa särskilda skolenheter inom försvarsmakten fortsättningsvis kommer altbehövas har skapat oro och oklarhet under och efter utredningens arbete, inte minslbland berörd personal. FGU:s förslag alt den kompletterande gymnasieutbildningenbör förläggas till förbandsorterna, företrädesvis till förband inom den egnaförsvarsgrenen, godtas av flertalet remissinstanser. ÖB anserall del är positivt både för eleven och myndigheien att studierna bedrivs påförbandsorten. Möjligheter att varva teori och praktik, sociala skäl ochkontaktbehovet mellan elev och förband talar för en sådan lösning. Vidareframhåller ÖB all alla möjligheter till samordning mellan försvarsgrenarna påde aktuella studieorterna bör tas till vara. Utredningens konstaterande att en viss samordning avutbildningen till vissa orter kan bli nödvändig tas upp av ÖB, och , somanser att det är realistiskt atl för komplettering före officershögskolan(etapp I) räkna med en samordning till eneller flera orter per militärområde. Även CM och CFV menar att en visssamordning mellan olika förbandsorter kan bli nödvändig. FCF föreslår att stationeringsorten i regel också skallvara studieort, eftersom detta med nuvarande förmånsbestämmelser innebär enlägre kostnad för statsverket än om förbandsorten skulle vara studieort. Utredningens förslag att försvarsgrenschef skall kunnaanvisa annan studieort om särskilda skäl av exempelvis ekonomisk eller socialart föreligger tillstyrks av SÖ och länsskolnämnden i . 1979/80:7 30 5 Utbildningens anordnande inom det allmänna skolväsendet EnligtFGU skall kompletterande gymnasieutbildning för militära elever som inteuppfyller inträdeskraven till officershögskolan (etapp I) anordnasinom det allmänna skolväsendet som specialkurs inom gymnasieskolan, genomkommunal vuxenutbildning eller genom att den militära eleven är specialelev igymnasieskolan, ÖBförordar alternativet med specialkurs för huvuddelen av eleverna i etapp 1 ochframhåller att detta alternativ torde vara bäst med hänsyn till möjligheten attanpassa utbildningen till den militära utbildningsgången. För vissa elever kanäven vuxenutbildning vara en länkbar studieform. ÖB anser attalternativet specialelev bör bli aktuellt endasl i undantagsfall. CMdelar i huvudsak utredningens bedömning av hur kompletteringsbe-hovet skallkunna tillgodoses men betonar att arrangemanget med specialelever endast ienstaka fall torde kunna komma till användning och inte kan betraktas som engenerell utväg atl tillgodose försvarets utbildningsbehov. CM menar altanordnande av specialkurser torde vara enda sättet att i etapp I tillgodose kompletleringsbehovetinom den lidsram om högst ett läsår som normall kommer all anvisas förkompletteringsutbildning i aUmänna ämnen. För elever som bara har behov avkomplettering i något enstaka ämne blir i regel den kommunala vuxenutbildningenden lämpligaste formen. CFVförordar atl specialkurser i gymnasieskolan anordnas för komplettering i etapp1 och framhåller alt detta torde vara enda sättet att garantera undervisning iden blandning av ämnen från tvåårig social och teknisk linje som flygvapnetuppställer som förkunskapskrav. SÖframhåller atl resursema för utbildning på gymnasial nivå inte bör splittrasgenom att Jämförbar utbildning i onödan anordnas i en och samma kommun. I ställetbör resurserna utnyttjas ändamålsenligt genom att de olika utbildningsformernaså långt möjligt samordnas. Dennormala vägen för vuxna - personer som är - att kompletterasina tidigare studier är atl delta i vuxenutbildning. SÖ anser att detinte finns tillräckliga skäl för särskilda anordningar för yrkesofficerare ochblivande yrkesofficerare. Utbildningen bör alltså i första hand ske inom ramenför den kommunala vuxenutbildningen. Delta gäller enligt SÖ:s mening i storutsträckning även studierna i etapp 1. För tillträde till officershögskolakrävs allmän behörighet för högskolestudier samt särskild behörighet i vissaämnen. Om bara ett fåtal ämnen behöver kompletteras, sker detta lättast i denkommunala vuxenutbildningen. Den angivna tidsramen kan dåhållas. SÖ påminner i detla sammanhang om silt lidigare yttrande lill FGU, därdet konstateras att den kommunala vuxenutbildningen normalt används då vuxna kompletteringsstuderarför allmän och/eller särskild behörighet. Vidare erinrar SÖ om atl Prop.1979/80:7 31 den i samma yttrande har hänvisat också lillgymnasieskolan och då främsl den tvååriga sociala linjen. SÖ finner inte någonanledning atl frångå sin lidigare bedömning av denna linje som en komplelteringsvägför elever med endast grundskola trots alt utbildningstiden då fördubblas. BeträffandeFGU:s förslag all kompletterande gymnasieutbildning i etapp 1 skall anordnassom specialkurs i gymnasieskolan konstaterar SÖ alt det som FGU har anfört omden kommunala vuxenutbildningens undervisningstid delvis skulle gälla även förde tänkta specialkurserna. Dessa skulle inte heller kunna ge de blivandeyrkesofficerarna samma erfarenhetsbakgrund som andra ungdomar får igymnasieskolan. Till delta kommer enligt SÖ att specialkurser av det tänktaslaget inte torde kunna startas på alla förbandsorter. Detta motverkar målelalt försvarels elever skall få studera på eller närmare hemorten. SÖ vill dockinte motsätta sig atl specialkurser anordnas inom gymnasieskolan, om kurserinte kan anordnas i erforderlig utsträckning inom den kommunalavuxenutbildningen. SÖ anförvidare att bedrivandet av kompletteringsstudier som specialelev igymnasieskolan försvåras av att bland de ämnen som är aktuella förkomplettering endast psykologi och socialkunskap läses på två terminer igymnasieskolan. Om man som specialelev skall hinna med atl läsa andra ämnen pårimlig tid måste försök med koncenlrationsläsning bedrivas på den aktuellaförbandsorten. Dessutom får specialelever inte medföra alt organisationen på enskola utvidgas. Enligt SÖ:s uppfattning torde möjligheten att studera somspecialelev komma all kunna utnyttjas i mycket få fall. i konstaterar all denföreslagna ettåriga specialkursen blir en komprimerad kurs med etlämnesinnehåll som delvis motsvarar tvåårig social linje. Nämnden känner någontvekan inför komprimeringen men vill inte motsätta sig atl sådana kurseranordnas. Nämnden anser dock att de myckel varierande kompletteringsbehoven iregel bör kunna tillgodoses genom att de militära eleverna blir specialelever ivissa ämnen i gymnasieskolan eller deltar i den kommunala vuxenutbildningensrikt varierande kursutbud, i finner alt behovet avkompletterande utbildning kan tillgodoses genom de förslag som utredningen harlagt fram. anför att specialkurser och vuxenutbildning vore debästa altemativen. Förbundet framhåller dock att inplaceringen av militäraelever som specialelever enligt nu gällande bestämmelser endasl kan ske inombefintlig organisation vilket medför att möjligheterna är begränsade. SACOISRmenar alt kompletterande utbildning i etapp 1 förutom inom gymnasieskolan börkunna anordnas inom den kommunala vuxenutbildningen, där så bedöms lämpligt.Eleverna har nämligen fullgjort sin värnplikt och borde ha goda möjligheteratt klara studierna med den större grad av självständighet som dennautbildningsform förutsätter. Prop.1979/80:7 32 FGU:sförslag att vuxenutbildning i första hand skall komma i fråga försenare kompletterande gymnasieutbildning före allmänna kurs(etapp 11) och allmänna kurs (etapp III) tillslyrks av ÖB.FRI, SÖ, länsskolnämndema i och . FRI framhåller dock alt möjligheterna lilldistansundervisning i dessa etapper bör uppmärksammas mer. En sådanundervisning med handledning genom samarbete med den kommunalavuxenutbildningen bör ge eleverna ökade möjligheter all anpassa studietaktenefter egna förutsättningar. Utredningensförslag atl minimiantalet för påbörjande av kurs inom den kommunalavuxenutbildningen sänks på samma sätl som sker för elever medutbildningsbidrag och särskilt vuxenstöd för att garantera de militära elevernastudieplatser tillstyrks av ÖB. CFV samt länsskolnämndema i , ,och . SÖ finner däremot inte anledning att tillstyrkadelta förslag. Enligt SÖ finns del inte några arbelsmarknadsmässiga ellersociala skäl för särskilda regler i detta avseende för de militära eleverna. FGU:sförslag att aspiranterna skall kommenderas till kompletterande gymnasieutbildningav den militära myndigheten i samråd med länsskolnämnden och skolstyrelsensamt efter elevens hörande stöds av länsskolnämnden i . FRIkonstaterar att utredningen förutsätter att anmälan till länsskolnämnden görsav försvarsgrenscheferna. Institutet finnerdei angeläget alt samverkan med länsskolnämndensker genom den lokala myndigheten. Därigenom kan tidsvinster göras ihandläggningsgången. Riksrevisionsverkel(RRV) förutsätter att frågor om placering av militära studerande kan avgöras avlämplig chef på lokal eller regional nivå. Detta bör dock inte hindra att kommenderingtill utbildning - som grund för eller bekräftelse av viss placering - vid behovgörs av försvarsgrenscheferna.