prop · G303135 · 1979-12-31 00:00:00 — Experten har i ett särskilt yttrande förordatalternativet 6. minus 150, I Övre mililär- och civilområden är Norrboltenslän indelal i tre försvarsområden (Fo), De tre försvarsområdesbefälhavarna förFo 63. 66 och 67 samverkar alla direkl med . Vid behov av prioriteringarmellan dem måsle militärbefälhavaren för Övre Norriands militärområde avgöra.Länsstyrelsen samverkar således med fyra mililära myndigheler, vilket ärförenat med slora svårigheter. Det är därt'ör enligt FLU:s bedömning olämpligtmed tre försvarsområden i Norrbotiens län, Kravel på en militärsamverkansparlner för måste tillgodoses. Den bästa lösningen är enligt utredningen allmililärbefälhavaren för Övre militärområde vid sidan av sinauppgifter på högre regional nivå även utövar ledningen av den territoriellaverksamheten' på lägre regional nivå inom Norrbollens län. Detta innebär attmililärbefälhavaren samverkar både med civilbefälhavaren för och i och förulsäller ensamgruppering i krig av mililärbefälhavaren med stab. civilbefälhavaren medkansli och i Norrbollens län. För ledning av markbevakning ochmarkförsvar m.m, bör Norrbotiens län indelas i tre områden, som sammanfaller med ' Territoriell verksamhel omfattar samordning avmarkbevakning och försvar med lokalt bundna markstridskrafter, flottans ochflygvapnels basförband m. m, saml understöd med och samordning avstödfunktioner som är gemensamma för försvarsmakten. Territoriell verksamhetomfattar också samordning av det militära försvaret med övriga delar avtotalförsvaret genom samverkan med berörda chefer och myndigheter. Territoriellverksamhet utövas av mililärbefälhavarna och under dem avförsvarsområdesbefälhavarna. Prop.1979/80:135 54 nuvarande Fo 63, 66 och 67. Cheferna för dessa områden böri princip få samma territoriella ansvar som fördelningschef (molsvarande). I elt särskilt yttrande har experterna ochOrrö föreslagit alt Övre Norriands mililär- och civilområden enbari skallomfalta Norrbotiens län. 5 Civilbefälhavarnas uppgifter m. m. Utredningen har funnit all civilbefälhavarnas möjligheteratl i fred påverka krigsplanläggningen inom sina ansvarsområden ärotillräckliga med hänsyn lill del ansvar som de enligt sin inslruklion har ikrig . Utredningen föreslår därför alt civilbefälhavarnas ansvar för atlinrikla planeringen inom totalförsvarets civila delar förstärks. I fred börcivilbefälhavarna ges etl övergipande planeringsansvar för sådan verksamhel somberör flera län. Planeringsansvaret innebär också att ledningsförhållandenamellan centrala myndigheter och civilbefälhavarna samt mellancivilbefälhavarna och länsstyrelserna måste anpassas. Ulredningen föreslår attcentrala civila lotalförsvarsmyndigheler ges rätl atl utfärda föreskrifter förcivilbefälhavarna när det gäller krigsplanläggningen inom resp. fack. För denövergripande planeringen inom civilområdena ges civilbefälhavarna motsvarandeföreskriflsräll gentemot länsstyrelserna. Som en följd av civilbefälhavarnas ökade uppgifterföreslås en förstärkning av civilbefälhavarnas kanslier och av kanslichefernasställning. innebär en kostnadsökning om ca 2 milj. kr. Enligt nuvarande praxis utses en av landshövdingarna inomcivilområdel all vara civilbefälhavare. Ulredningen föreslår atl denna ordningskall gälla även i fortsättningen så länge uppgifterna går atl kombinera. Alllsedan civilbefälhavarinslilutionens tillkomst harcivilbefälhavarna sorterat under samma departement som länsslyrelserna, f.n.kommundepariementel. Regeringens styrning i fred av civilbefälhavarna utgåremellerlid i allt väsentligt från försvarsministern i dennes egenskap avsamordningsminister för totalförsvaret och från den samordningsavdelning() som står lill hans förfogande. Del är därför enligt ulredningen lämpligtall även formellt ansluta civilbefälhavarorganisationen lill försvarsdepartementet.Därigenom kommer uppgifter och resurser från samma departement. Någon enhetlig princip för lokalisering avcivilbefälhavarnas kanslier har inte faslslällls. Utredningen har ansett detsjälvklart alt kanslierna skall ha fasta slalioneringsorler. Erfarenhelernavisar atl behovel av samarbele mellan civilbefälhavarna och mililärbefälhavarnaär omfallande och ledningsulredningen bedömer all del kommer atl öka iframtiden. Principen bör därför vara att militärområdesstaberna ochcivilbefälhavarnas kanslier lokaliseras till samma ort i fred, varvid detenligt utredningen är naturligt alt kanslierna flyttar lillmilitärområdesslabernas lokaliseringsorter. Prop.1979/80:135 55 Ledningsulredningen behandlade delvis redan i silt försiabelänkande mililärbefälhavarnas huvuduppgifter. Ulredningen konslalerar allmilitärbefälhavarnas uppgift är atl försvara sina militärområden. Denoperativa verksamhelen blir därför mililärbefälhavarnas huvuduppgifl. Vid sidanhärav är mobiliseringsverksamheten deras vikligasle uppgift. Mililärbefälhavarnaskall också ha erforderligt inflylande över sådan utbildning som har direktsamband med den operativa verksamhelen. Ulredningen markerar nu sinuppfattning att militärbefälhavarnas uppgifler måste begränsas och atl de intefår bli några allmänna ledningsinslanser, på vilka uppgifter av alla möjligaslag kan läggas. Uppgiflerna måsle motiveras av huvuduppgiften eller andraralionella skäl. Mililärbefälhavarna löser sina uppgifler med hjälp avmililärområdesslaberna och de myndigheler (molsvarande) som är underställdaeller lyder under dem, bl.a. mililärområdesförvaltningar, byggnadskonlor samlförsvarsgrenarnas lägre regionala och lokala myndigheler. Principen bör härvidvara alt staberna skall biträda mililärbefälhavarna vid ledningen avverksamhelen, medan underställda och underlydande myndigheter svarar förgenomförandet (verkställigheten). Mililärbefälhavarnas huvuduppgift är den operativaverksamheten. De skall därför vara underställda ÖB. Vidare börmilitärbefälhavarna lyda under resp. försvarsgrenschef i fråga om fackmässigmobiliseringsverksamhet och sådan utbildning som de har ansvar för. I principbör - på samma säll som - ledningsorgan, förband, ulbildningsanslaller ochandra mililära enheler inom militärområdena vara underställda militärbefälhavarna. Utredningen ulvecklar innebörden av de uppgifler som denanser skall ligga på mililärbefälhavarna. Militärbefälhavarna har under ÖB ell lolalt ansvar för denoperativa verksamhelen. Den operativa ledningsfunktionen bereder mililärbefälhavarnasbeslul om hur försvaret av militärområdena skall föras, vilken beredskap somlägel kräver m. m. De operativa stödfunktionerna lämnar underlag förmöjligheterna att genomföra olika operativa alternativ samt utarbetarerforderliga order, sedan mililärbefälhavarna har fattat principbeslut.Operativa stödfunktioner är bl. a. underrällelsetjänslen, fällarbets-Ijänslen,underhållstjänslen, transporttjänslen och personalljänslen. Förkrigsplanläggning och beredskap inom dessa m.fl. operativa stödfunktionerskall militärbefälhavarna ha elt fullt ansvar, eftersom det är en direktförutsättning för att deras operationsplaner skall kunna förverkligas. Militärbefälhavarnas ansvar för mobiliseringsverksamhetenskall omfatta territoriella och fackmässiga mobiliseringsförberedelser samtmobilisering. Mililärbefälhavarna skall i princip ha ansvaret för allamobiliseringsförberedelser inom militärområdena. Prop.1979/80:135 56 De fackmässigamobiliseringsförberedelserna ligger där hos den militärbefälhavare som frånbörjan har lilldelals förbanden. Delta gäller även chefen för försiaflygeskadem. Lämplighelen i denna princip bör enligt utredningen prövas isamband med ÖB:s sludier av flygstridskrafternas operativa ledning i krig. Militärbefälhavarna skall ha inflytande över de delar avutbildningen som har direkt samband med den operativa verksamheten,krigsplanläggningen och mobiliserings verksamheten. anseratt militärbefälhavarna under försvarsgrenscheferna skall leda och samordnarepetitionsutbildningen, främst tillämpningsövningarna, för förband ur samtligaförsvarsgrenar. Utredningen anser vidare att militärbefälhavarna skall medverkai den långsiktiga planeringen av denna utbildning för att bl. a. säkerställaatt förband som behöver samövas inkallas . När det gäller flygvapnets grundutbildning, fortsattflygslagsutbildning m. m. liksom marinens motsvarande utbildning bör, enligtutredningens förslag i etapp I, ledningen gå direkt från central till lokalnivå. Grundutbildningen kan dock, oberoende av försvarsgren, i vissa fallbehöva inriktas av militärbefälhavama med hänsyn till förbandenskrigsuppgifter inom mihlärområdena. Utredningen anser det också nödvändigt attmilitärbefälhavama leder och samordnar vissa övningar och genomförinspektioner oberoende av försvarsgren. har funnit att det av fredsrationellaskäl är lämpligt att militärbefälhavama under chefen för armén även ifortsättningen åläggs vissa uppgifter beträffande ledningen av gmndulbildningeninom armén. Militärbefälhavama bör planera förbandsomsättningen samt ha ettansvar när det gäller den årsvisa planeringen och budgeleringen av gmndulbildningenoch därmed också för genomförandet av planerings- och budgetdialogen. De skallvidare leda vissa övningar, samordna och följa upp grundutbildningen samtkontrollera utbildningsresultatet. Utredningen har prövat att centralisera dessa uppgiftertill imppslagsinspektörerna eller utbildningssektionen vid arméstaben menfunnit att en sådan åtgärd inte medför några besparingar. En centraliseringförsvårar dessutom en rationell utbildningsplanering, framför allt mellan gmnd-och repetitionsutbildningen och kan få allvarliga konsekvenser för krigförbandenspersonalförsörjning. Utredningen föreslår därför inte en sådan ändring. har också behandlatuppgiftsfördelningen mellan militärbefälhavarna och Imppslagsinspektörerna ochföreslår en bättre samordning och klarare ansvarsfördelning, främst när det gällerinspektionsverksamheten . Planerings- och budgetdialogen inom armén ärarbetskrävande på gmnd av den stmktur som fredsorganisationen har och somställer stora krav på samverkan och samordning. Utredningen har diskuteratmöjligheterna att låta chefen för armén och militärbefälhavarna genomföra engemensam Prop.1979/80:135 57 dialog med förbanden, Ulredningen förordar inle dennamodell men föreslår att den blir föremål för närmare studier och evenluellaförsök, Ulredningen anser dock alt nuvarande former för planering ochbudgetering m. m. inom armén måste förenklas. Inom marinen och flygvapnet ärsamordningsproblemen inte av samma omfallning och organisalionen inle slörreän att en planermgs- och budgetdialog som är gemensam i erforderlig grad kanföras med samtliga berörda parler, dvs. Militärbefälhavamas huvuduppgifter, dvs. mobiliseringsverksamhelen och delar av ulbildningen kräver eltinflytande på den verksamhel i övrigl som bedrivs inom militärområdena.Ledningsutredningen redovisar sin syn på hur della inflylande skalltillgodoses beträffande malerielförvaltning. personalljänsl, hälso- ochsjukvård, kameralljänsl saml fortifikations- och byggnadsförvallning. Ulredningen anser atl mililärbefälhavarna skall ha fulllansvar för malerielunderhållsljänsten i krig och för erforderligaförberedelser i fred med de undanlag som ÖB anger. Mililärbefälhavarna skall hamöjlighel all på planeringsstadiet få kännedom om och vid behov påverkacentralt planerade malerielförflyttningar som kan komma alt beröra denmaleriella beredskapen inom militärområdena. Mililärbefälhavarna skall följaupp och konlrollera krigsmaierielens lillgänglighet och användbarhel. varvidleknisk expertis skall ställas till förfogande av centrala myndigheler. Ruiiner för krigsorganisalionsplanering m.m. som ärenhetliga för förvarsgrenarna bör utvecklas och de särskilda lydnadslinjernafrån lill lokal nivå rörande marinens vapen- ochskeppstekniska maleriel och flygvapnels flygmaleriel bör avskaffas. Ulredningen anser all militärbefälhavarnas inflytande påpersonalresursernas användning i krigsorganisationen inle har enliilfredsslällande formell förankring. Mililärbefälhavarnas inflylande övervärnpliklskonloren grundas på en överenskommelse mellan ÖB och chefen förvärnpliktsverket. som innebär all varje mililärbefälhavare har anvisningsrällgentemot del värnpliktskontor som ligger inom hans militärområde. Ulredningenanser att militärbefälhavarna i sin inslruktion bör ges anvisningsräll genlemolvärnpliktskonloren i fråga om ulnyltjandel av de värnpliktiga som hartilldelats militärområdena. Mililärbefälhavarnas uppgifler i fråga om personalljänsl ifred bör begränsas. Del bör inte finnas någon mellannivå mellan centrala ochlokala myndigheter inom detta område. Utredningen anser all mililärbefälhavarnasuppgifter inom främst arméns kommenderingssystem bör begränsas och atl uppgiftenalt leda personalvården inom militärområdena bör ulgå. Däremoi anserulredningen alt mililärbefälhavarna med hänsyn lill behovel av en övergripandepersonalbedömning bör ha kvar sina uppgifler inom befordringssystemet. Prop.1979/80:135 58 Utredningen föreslår att militärbefälhavarna släpperansvaret för tillsynen över hälso- och sjukvården i fred i den takt som dettaansvar kan övertas av andra myndigheter. Erforderliga överenskommelser börträffas mellan försvarsmakten och berörda civila organ. Militärbefälhavarnasuppgifter bör endast avse hälso- och sjukvården i krig samt erforderligaförberedelser i fred, dvs. krigsplanläggning, viss utbildning och övningar.Stabsresurserna dimensioneras så att militärområdesstabema också kan biträdalägre regionala chefer (motsvarande) i deras krigsplanläggning. Militärbefälhavamas ansvar för kameraltjänsten börbegränsas till planläggning och förberedelser för kameraltjänsten i krig.Deras ledning av kameraltjänsten i fred bör således utgå. förslag om fortifikations- ochbyggnadsförvallningen innebär sammanfattningsvis följande. Militärbefälhavama och militärområdesstabema bör även ifortsättningen biträda ÖB och försvarsgrenschefema när det gäller att bedömabehovet av anläggningar, mark m.m. inom militärområdena. Uppgiften attgenomföra anskaffningen bör ligga hos byggnadskontoren, som sålunda underfortifikalionsförvallningen bör svara för all den anskaffningsverksamhet(inkl. iståndsättning) som inte sköts direkt av fortifikalionsförvallningenoch som inte kan decentraliseras till andra myndigheter på lokal nivå. Även den planläggning av utbyggnaden av befästningar vidmobilisering och i krig som sker vid sektion 8 i militärområdesstaberna börföras över till byggnadskontoren. Byggnadskontoren bör bl. a. därför förstärkasmed erforderlig fortifikatorisk kompetens. Utredningen föreslår vidare attbyggnadskontoren, som f. n. upplöses vid mobilisering, ingår i krigsorganisationensom verkställande organ för ledning av befästningsarbeten m. m, påmilitärområdesnivå. Militärbefälhavarnas ansvar för fastighetsförvaltningenunder fortiflkalionsförvaltningen bör utgå. Försvarsgrenscheferna, och underdessa militärbefälhavama, bör ha samma ansvar för krigsförbandens anläggningarsom de har för deras materiel. Lokala chefer bör ges ökade befogenheter när detgäller underhållsåtgärder. En organisatorisk konsekvens av förslagen är att sektion 8i militärområdesstaberna utgår. I den mån kvarvarande uppgifter inte kan utgåbör de föras över till byggnadskontoren eller andra enheter i staberna. Deoperativa fältarbetsuppgifterna i militärområdesstaberna bör föras samman i enfältarbetsavdelning som förstärks med erforderlig fortifikatorisk kompetens. förslag till principorganisation avmilitärområdesstaberna framgår av följande figur. Transport-,fältarbets- och sambandsenhet - Hälso- och sjukvård Chef -Transporter -Fältarbeten-Samband I den operativa ledningsfunktionen bör enligt ulredningenfinnas en särskild operativ beredningsfunktion - operationschef. Denna funktionkräver lillgång till kvalificerad fackmässig kompetens för olika typer avstridskrafter. De tre fackmässigl organiserade enhelerna för mark-, sjö-resp,luftslridskrafter bör därför finnas kvar, Öperalionschefen bör lillika varaställföreträdande sektionschef. Underrättelse- och säkerhetstjänsten är myckelvikliga stödfunktioner lill den operativa ledningen. Därför föreslås atl dessabåda funktioner ingår i samma sektion som den operativa ledningen. Chefen förunderrättelseenheten bör ges en sådan ställning alt kvalificerad personal kanrekryteras, I krig ingår dessulom en väderenhet i operationslednings- ochunderrättelseseklionen. Del finns ett nära samband mellanmobiliseringsförberedelser och underhållstjänst. Militärbefälhavarnas ledningav dessa funklioner bör därför enligt ledningsutredningen beredas inom en ochsamma sektion, mobiliserings- och underhållssektionen. I denna bör ingå encentral enhet för övergripande ledning av mobiliseringsverksamhel ochunderhållstjänst, en malerielenhel samt i krig enheten för kameral verksamhetoch fällpostt-jänst. Militärbefälhavarnas uppgifler vad avser utbildning avkrigsförbanden bör enligt utredningen hållas samman av sektionschefer som tillsill förfogande har utbildningsenheter. Prop.1979/80: 135 60 ledningsövningar samt krigsspel,krigsplanläggningsfältövningar o.d, bör dock ligga hos operationslednings- ochunderrättelseseklionen. Särskild mobiliseringsulbildning bör åliggamobiliserings- och underhållsseklionen. Särskild utbildning för krigsuppgifterinom visst fackomräde, l, ex. underrällelseljänsl. hälso- och sjukvårdstjänst.Iransporlijänsl osv., bör ledas av resp. fackenheter i staberna. Uiöver nu nämnda uppgifter har utredningen redovisat behovav enheter för personalljänsl, hälso- och sjukvårdstjänst, transporltjänst.fältarbeten, sambandstjänsl och intern administration. Utredningen anser all personalljänstfrågor - ulommilitärområdesslabernas inlerna personalfrågor - bör beredas av en särskildpersonalenhet. Personalljänslen bör ingå i samma sektion somulbildningsverksamhelen. eflersom det finns ett klart samband mellan dessafunklioner. Sektionen bör benämnas ulbildnings- och personalsektionen. Hälso- och sjukvårdstjänsten ulgör en inlegrerad del avunderhållstjänslen och enheten bör därför ingå i mobiliserings- ochunderhållsseklionen. Transport-, fältarbets- och sambandsfunklionerna har förlssamman till en särskild sektion. Delta ger enligt ulredningen bl.a. denfördelen atl chefen för operalionslednings- och underrättelseseklionen avlastasarbelsuppgifler och all den operativa ledningen stärks. Vidare utjämnas arbetsbelastningenmellan sektionerna. Ytterligare en kvalificerad sektionschef lillförs varjemililärområdesslab, vilkel är väsenlligl med hänsyn lill den omfattandesamverkan som bl. a. dessa tre stödfunktioner har med övrigalotalförsvarsmyndigheler. Chefen för transport-, fältarbets- och sambandssektionenkan väljas med hänsyn tagen till den särskilda vikt som mililärbefälhavaren iaktuellt militärområde tillmäter en av dessa stödfunktioner. En enhet för intern administration bör placeras in iorganisationen direkt under stabschefen. Någon särskild planerings- och ekonomienhet har inleföreslagils. Den inlerna planeringen skall ligga hos den administrativaenhelen. Militärbefälhavarnas medverkan i planerings- och budgelarbelel inommarinen och flygvapnet bör läggas på lämplig sakenhet inom staberna. Chefernaför utbildnings- och personalsektionen bör enligt ledningsutredningen varasammanhållande för mililärbefälhavarnas uppgifter avseende arméns planerings-och budgetarbete. Utredningen behandlar även vissa ledningsfrågor. a.anses all förslaget till organisalion av militärområdesstabema har ökalbeslutskapacilelen på sektionsnivå genom all alla seklionschefer, till skillnadfrån , kan rekryteras med en bred erfarenhetsbakgrund. Nuvarande befattningarför fristående souschefer bör ulgå ur organisationen vid berörda mililarområdesslaber. Med hänsyn till den belydelse som måste tillmätas denoperativa verksamhelen föreslår ulredningen alt tjänsten som chef föroperationsled- Prop.1979/80:135 61 nings- och underrättelseseklionen placeras in på en nivåsom moisvarar de nuvarande souschefernas. Öperalionschefen bör ligga på en nivåsom motsvarar nuvarande chefens för sektion I. Pä chefen för ulbildnings- och personalseklionen börslällas samma krav som pä de nuvarande cheferna för armé- och flygseklionerna,dvs. han skall vara en erfaren f. d. förbandschef. Tjänsterna såväl i mililärområdesledningen som i stabenbör enligt ledningsulredningen vara oberoendebefatlningar samt ges enfördelning mellan försvarsgrenarna, som tillgodoser behovel av fackmässigkompetens. Tjänsterna som chefer för enheterna för mark-, sjö- resp.luftstridskrafter bör dock knytas till resp. försvarsgren. 8 Chefen för första fiygeskadern Enligt ledningsutredningen bör chefen för försia flygeskadernbehålla sin frislående ställning. Nuvarande uppgifter och resurser bedömslämpligl avpassade för ledning av atlackförbanden. Eskaderchefens uppgifter beträffandespaningsförbanden bör inle ändras i avvaktan på resultatet av ÖB:s studierrörande operaliv ledning av flygslridskraflerna i krig. Spanings- ochunderrättelseavdelningen föreslås bli lokaliserad lill och ingå i Bråvallaflygflollilj (F 13). Chefen för F 13 föreslås överta och under chefen förförsia flygeskadern ulöva i huvudsak de uppgifler som lidigare har legal påchefen för flygflottilj (FII). Nuvarande provisoriskaorganisalion för försia flygeskaderns stab - exkl. spanings- ochunderrättelseavdelningen och den tillfälligt organiseradekrigsorganisa-tionssystemavdelningen bör fastställas liksom stabenspersonalram. Es-kaderchefeo med stab bör behålla nuvarande lokalisering tillGöleborg. Möjligheterna till samordning med den stabsorganisationen lill vara. 9 Chefen för militärkommando Chefen för mililärkommando är underställdmililärbefälhavaren för Östra militärområdet men lyder direkt under chefen förarmén i fråga om utbildning m.m. Ulredningen anser all militärbefälhavaren förÖstra militärområdet bör ges ansvar också för ulbildningen m. m. av arméstridskrafterpå . Därigenom uppnås samma lednings- och lydnadsförhållanden somgäller för övriga lägre regionala chefer inom armén. Förslaget påverkar inlechefens för militärkommando ställning i övrigt. 1979/80:135 62 Ulredningens förslag beiräffande byggnadskontorensuppgifter har lidigare redovisats under avsnittet om militärbefälhavarnasuppgifler. Organisaloriskl innebär förslagen alt byggnadskontorenlillförs en krigs-planläggningsenhet, för vilken en fortifikationsofficer börvara chef. Utredningen anser atl tjänsten som chef för byggnadskonlor bör varacivil. hindrar självfallel inle alt en militär befattningshavare kanplaceras på tjänsten. 11 Byggnads- och reparationsberedskapen Enligt ledningsutredningen bör försvarsmakten(forlifikalionsförvaltningen) även fortsättningsvis haförbandsproduktionsansvaret för byggnads- och reparalionsberedskapen i fred.Av praktiska skäl godtas också alt cheferna på högre och lägre regional nivåäven i fortsättningen lyder under militärbefälhavare resp.försvarsområdesbefälhavare. En förulsältning är dock all beslul om resursernasfördelning fattas av militärbefälhavare/civilbefälhavare resp.försvarsområdesbefälhavare/länsstyrelse i samråd. Byggnads- ochreparationsberedskapen föreslås bli finansierad via ell särskilt anslag, sominte skall räknas in i försvarsmaktens utgiftsram. Nuvarande principer förlillsällning av regionala och lokala chefer bör behållas. Delta innebär allchefsuppgiften skall vara en deltidssyssla för personal som i övrigl är civiltverksam inom byggnads- och anläggningsbranschen. Fasta heltidstjänster förhandläggning av frågor rörande byggnads- och reparationsberedskapen bör enligtulredningen inrättas pä mililärområdesnivå. Dessa handläggare skall hatjänslgöringsskyldighel även på den lägre regionala nivån för lokalchefensräkning men hållas samman i regionalkontor, anslulna lillmililärområdesslaberna. Förslagel att inrätta fasla tjänster bedöms medföra en kostnadsökningpå ca I milj. kr. Utredningen anser alt beredningen i försvarsdepartementetav förslagen bör samordnas med beredningen av de detaljorganisalionsförslag somÖB m.fl. centrala myndigheler skall redovisa med anledning av prop, 1977/ 78:63om försvarsmaktens centrala ledning m, m.