prop · G3032 · 1979-12-31 00:00:00 — Här föreliggeren motsättning mellan lagtext och motiv, "Domstol" måsle nämligenanses innefatta även allmän domstol (liksom andra domstolar i den mån de kanvara av intresse i detta sammanhang), Etl praktiskt fall där frågan ställs påsin spets är mål i hovrätt angående fastställande av gåvoskatt. Enligt JK kanav tredje stycket 1 möjligen dras den slutsatsen atl andra slyckel inkluderaräven allmän domslol, men med hänsyn till innehållet i samma stycke 2 och 3 ärslutsatsen ej helt säker. Ett klargörande moiivuttalande eller förtydligande avlagtexten är därför på sin plals. Sakligt sett talar enligt JK:s mening starkaskäl för att låta andra slyckel gälla alla domstolar. Undantagetfrån sekretess enligt punkt 1 i fråga om ärende om beräkning av arvsskattlämnas utan erinran av JK. När man har tagit detla steg bör man enligt hansmening också överväga att avskaffa sekreiessen för gåvoskalle-deklaralioner, JKåberopar som skäl härför sambandet och likheterna mellan arvsskatt ochgåvoskatt. Liknande inställning har . Hovrätten betvivlar attsekretess i mål om gåvoskatt som handläggs hos allmän domslol är praktisktmotiverad. Det torde sällan bli aktuellt all sekretessbelägga uppgifter isådana mål. Uppgifterna skulle dessutom förbli hemliga endasl i den mån de inteingår i domstolens beslut i målet, I vart fall sedan domstolen avgjort måletkommer sekreiessen enligt denna paragraf inte att fylla någon Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 419 Hovrätten föreslär således all sekreiess inte skall gälla hos domstoli mål om gåvoskatt. Bestämmelsenom beslutsoffentlighet i punkt2 föranleder ett flertal uttalanden avremissinstanserna, dels i fråga om tolkningen av promemorieförslaget, dels ifråga om vilket sekretesskydd som bör gälla beträffande beslut, () anför: Idenna bestämmelse återfinns en viktig regel om beslutsoffentlighet påskatteområdet. Genom riksdagsbeslut har redan förmögenhels-längdenblivit offentlig. Förslaget avser "slulliga" beslut både i företa ochsenare instanser samt uppenbariigen både beslutets slut och dess motivering. RSVtillstyrker i princip denna bestämmelse. Del kan emellertid diskuteras om merån de uppgifter som längdförs vid den åriiga inkomst- ochförmögenhetsiaxeringen bör göras offentliga i fråga om taxeringsnämndens"slutliga" beslut. Vissa skäl talar för att motiveringarna till de talrikaavvikelsebesluien i denna massärendeprocess bör åtnjuta visst sekretesskydd.Taxeringsnämnderna har samma motiveringspliki som på andra områden gällerenligt förvaltningslagen. Avvikelsebesluien kan därmed komma atl innehållaåtskilligt av skyddsvärd natur. Etl undantag frän principen ombeslulsoffentlighet vad gäller motiveringen av taxeringsnämndernasavvikelsebeslut borde enligt RSV:s mening övervägas närmare. Det kan anmärkasatt det rått olika meningar om innebörden av gällande rätt i fråga omtaxeringsnämndernas underrättelser om avvikelse från självdeklaration äroffentlig eller inte. Enligt RSV:s mening har starka skäl - särskill föreförvaltningslagens tillkomst - talat för uppfattningen atl underrättelsernaåtnjutit sekretesskydd, jfr i denna sak bl. a. m. fl.., s. 135 med där gjorda hänvisning och , (recension). Skattenytt 1974, s. 210. Någotannat undanlag från beslulsoffentlighelen enligt denna bestämmelse är enligtRSV:s mening däremol inte motiverat. Principen om atl besluten på skatteområdeti regel skall vara offentiiga är viktig bl. a. därför atl den enligt RSV:suppfattning bör kunna motivera atl tystnadsplikten på skatteområdet får brytameddelarfriheten. Omden föreslagna regeln appliceras på nu gällande laxeringsförfarande synesunderrättelse om ifrågasatt avvikelse från självdeklaration enligt 65 §taxeringslagen bli sekreiesskyddad medan underrättelsen om slutlig avvikelseenligt 69 § samma lag borde bli offentlig. RS-projeklel har efter visst mönsterav lösningen på mervärdeskatieomrädel - men inte helt i enlighel därmed - förtaxeringsområdet föreslagit en ordning med flera preliminära och ett slutiiglbeslul. Slalsmaklerna har ännu inte lagil ställning till detta förslag, RSVavslår därför från all här gä närmare in på frågan om hur dessa tänktabeslutsformer bör behandlas i offentlighels- och sekretesshänseende. Påtaxeringsområdet bör i ett framlida system beslutsoffentligheien lämpligenträda in när taxeringsnämndens beslut expedierats och ärendet överiämnats tilllokala skallemyndigheten för längdföring. Beslulsoffentlighelenbör i princip omfatta beslut som har någon rättsverkan eller är verkslällbara.Preliminära beslut enligt mervärdeskallelagen är inte någon motsvarighet till"ifrågasatta avvikelser" enligt 65 § taxeringslagen (jfrpromemorieförslaget s. 542) utan är verkslällbara. 1979/80:2 Del B Bilaga 2 420 genomett särskill förfarande ändras även av första instans. Rörande innebörden avuttrycket preliminärt beslut enligt mervärdeskallelagen och hur detta uttryckuppfattats hänvisas till mervärdeskalteulredningens belän-kande(Ds B1977:6)Översyn av mervärdeskatten. Del III, s. 135, Dessa beslut bör ansesoffentliga, Molsvarande bör gälla preliminära besul enligt lagen om förfarandetvid viss konsumlionsbeskattning och även i fräga om ADB-mässigl omförd vägtrafikskatl, som enligt 22 § väglrafikskattelagen (1973:601) "påföres genomautomatisk databehandling på gmndval av uppgifteri bilregistret ulan att beslut meddelas av beskattningsmyndigheten". Ettmotivutlalande rörande del nu sagda bör göras, RSVvill peka på den kollision mellan offentiighetsintresset och intresset av atlskydda affärshemlighet som kan sägas uppkomma beträffande vissa skaller. är särskill framträdande i fråga om reklamskall och vägtrafikskatl iform av kilomeierskall. Av ett beslut om påföring av reklamskatt kan i vissafall direkt utläsas vilken annonsvolym den skatlskyldige har. Sådana uppgifterkan på sina håll anses skyddsvärda. Ett liknande problem möter i fråga omkilometerskaiten. De körslräckeuppgifter som lämnas genom regelbundetåterkommande avstämplingar i fordonets kilometenäknare utgör i dagsekretesskyddade uppgifter, vilket också sakligt sett kan anses motiverat.Körsträckeuppgifterna för en vagnpark i en äkerirörelse kan ju avkonkurtensskäl i och för sig anses skyddsvärda. Av beskattningsbesluten för deolika fordonen och perioderna saml annal offentligen tillgängligt material kandock körsträckorna räknas fram. Därmed torde uppgifterna kunna bli tillgängligaför l, ex, försäkringsbolag, presumtiva fordonsköpare och konkurrenter, RSVanser alt i de fall skallens konslmktion är av detta eller liknande slagbeslulsoffentiighelen av principiella skäl inte kan inskränkas. Något skäl alldå hemlighålla här avsedda uppgifter finns inte. Frågan bör behandlas i ettmotivuttalande. En annan sak är att uppgifter om inbetald skatt i fråga omvissa punktskatter under vissa förutsättningar torde kunna hemlighållasmed stöd av 2 § 10 CSK, Länsslyrelseni hänvisar till vad skallechefen i länet anför om sekreiessenvid beslut om taxering. Bl, a, ifrågasätter i likhet medskattechefen om inte innehållet i taxeringsnämnds beslul - dokumenterat iunderrättelsen till den skattskyldige om avvikelse från deklarationen -bör hasamma sekretesskydd som deklarationer. Skattechefen i har ingetalt erinra mot atl beslul i form av förmögenheislängd blir offentligt.Skattechefen anför vidare: Frånbeslut av det slag, som omfattas av regeln om undantag från sekreiessen, är attskilja beslut som meddelas under skatteärendets gång och som inte är slulligabeslut. Preliminära beslut dvs, beslut som den skattskyldige bereds tillfälleatt yttra sig över och som kan ersättas av slutliga beslut undantas inte frånsekretess förrän de blivit slutgiltiga. En ordning med liknande preliminärabeslut som förekommer i mervärdeskaiteärende föreslås bli införd i detomlagda taxeringsförfarandet i första instans. Somexempel på ett sådant preliminärt beslut som meddelas under skatteärendets gångoch som inte är ett slutligt beslul har i specialmotiveringen (s.542)angiviisdylikt beslul i mervärdeskaiteärende dvs. "Preliminärt beslut omfastslällelse av skatt". Bestämmelserna härom återfinns i 30-36 §§ Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 ., 421 mervärdeskallelagen.Enligt 36 § skall slutligl beslut om fastställelse av skatt meddelas, om denskaltskyldige begär sådanl från den dag då han fäll del avpreliminärt beslut. Föreligger särskilda skäl fär slutligt beslut meddelas ävenom den skattskyldige ej begärt del. Harslutligt beslut enligt ovanstående varken begärts eller meddelats och har treår förflutit efler ulgången av det kalenderår under vilket redovisningsperiodengått lill ända, anses skatten fastställd genom slutligt beslut i enlighel medsenast meddelade preliminära beslut eller, om preliminärt beslut ickemeddelats, i enlighel med deklarationen. Detalldeles övervägande antalet preliminära beslut blir fastställda först efterden angivna treårsperioden. Det kan inte anses rimligl att binda sekretessenvid det preliminära beslutet . Del preliminära beslulelbetraktas därför icke såsom sekretessbelagt och används somexekutionstitel av kronofogdemyndigheten vid indrivning av skatt enligt delpreliminära beslutet. ock,sä efter vad som försports alt ändra beteckningen lill delmeradekvaia uttrycket "Fastställelsebeslut", Efler en sådan ändringlär inte heller formella skäl behöva åberopas för att behandla beslutet såsomell slutligt beslut. Frågan om taxeringsnämnds underrättelse om avvikelse frånsjälvdeklaration, vilket innebär ett definitivt beslul i taxeringsfrågan iföreta instans innefattas sålunda inte av sekretessen. Eftersom beslutet ochmotiveringen för detsamma som regel avslöjar uppgifter i deklarationen kanstarkt ifrågasättas om inte samma sekretessregler bör gälla för meddelandet somför deklarationen. Kopian av avvikelsemeddelandet (beslulel) ligger kvar ideklarationen och motiveringen för beslutet innehåller ofta sådana ideklarationen av den skattskyldige lämnade uppgifter, som i övrigi ärsekretesskyddade. Förhållandena är annoriunda då etl beslut redovisas idomstols- eller länsskailerätlsprotokoll. Enligtlänsstyrelsen i bör beaktas all skalledomslolarna som nämntsinte anses åsäita taxering. Vidare bör klariäggas vad som ingår i uttrycket"beslul", I specialmotiveringen nämns som exempel förmögenhetslängd.Del synes oklart om taxeringsnämnds underrättelse lill skatt-skyldig omtaxering med avvikelse från självdeklaration utgör "beslut" ilagmmmels mening. Av bl, a, 68 § taxeringslagen framgår nämligen atl ta.xeringsnämndanses ha beslutat om taxering redan innan längderna upprättats. Det kan kanskedärför göras gällande att offentlighelen gäller dylik underrättelse ellersådana delar av självdeklaralionen där besluten noterats. Här är dockåtminstone delvis fråga om sådana uppgifter om enskilds förhållanden som börskyddas av sekretess. Undantaget synes endasl böra gälla de längder, därbesluten slutligl noteras som grund för skalledebiteringen. anseratt liknande oklarhet synes råda belräffande "beslut" i fråga ommervärdeskatt och i det nya taxeringsförfarande som förbereds (RS-projektei), Länsstyrelseni uttalar att den i promemorian (s, 532) konstateradeosäkerheten i sekretesshänseende i fråga om underrättelse om avvikelse frånsjälvdeklaration inte undanröjs i promemorieförslaget. Visserligen antyds ispecialmotiveringen (s, 542), alt problemet inte längre Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 422 skullebli akiuelli sedan dei omlagda laxeringsförfarandei i förelä inslåns införts.Dä avses nämligen en liknande beslulsordning i laxeringen införas, som den somnu gäller i fråga om mervärdeskatt. Länsslyrelsen inskjuter alt vad som ipromemorian anförs belräffande preliminära beslut avseende mervärdeskattförtjänar etl klariäggande. Då preliminärt beslut kan grunda en statens fordranpå enskild borde delta beslut, i enlighel med offentligrätlsliga principer,vara offentligt. Offentligheten måste enligt länstyrelsens mening gmnda sig påell besluts rättsverkan och inte pä en eventuellt missledande benämning.Emellertid kvareiår fortfarande frågan om hur taxeringsnämndens beslut konkretkommer till ullryck. Sker detta genom alt nämnden låter upprätta en handlinginnehållande den slutliga avvikelsen eller det slutliga besluteteller genom att beslutad taxering införe i laxeringslängd? F, n, förefaller densenare uppfattningen överväga, Promemorieförslagei synes gå i motsattriktning. Detta är dock inte klart utsagt i förslaget. Ett klariäggande pådenna punkt är enligt mening ytterst angeläget. Sammaåsikt har JO. Denne förklarar att det har hävdats (se JO:s ämbelsberättelse1971 s, 381)att underrättelse om avvikelse från självdeklaration är enexpedition till den skattskyldige av det beslut som laxerings-nämnden harfattat rörande hans taxering och därför är offentlig. Denna uppfattning är dockinte helt oomstridd. Än mer tveksamt förefaller att vara humvidataxeringsnämnds undertättelse om preliminär avvikelse från deklaration ärsekreiesskyddad. De föreslagna beslämmelserna om sekreiess för taxering gerknappasl större ledning än nuvarande regler, JO anser Önskvärt att del ilagtexten eller i motiven klariäggs huruvida taxeringsnämnds preliminära ochslulliga avvikelser skall vara sekretesskyddade eller inte, har ingen invändning mot förelaget att sekretess inteskall gälla bl, a, vissa beslut. Enmera formell invändning mot punkt 2 gör hovrätten för , som anseralt punkten hellre bör formuleras på följande sätt: "beslul, varigenomskall eller avgift som anges i företa stycket fastslälles ellerpensionsgmndande inkomst bestämmes, eller beslut angående åsäitande avtaxering". Punkt3 berörs bara av rikskalteverket. Verket anser all man antingen bör välja atllåta sekrelesslagen fullständigt reglera skatlesekreiessens innehåll och alltsåinarbeta den aktuella regeln i förslagets 10 kap, eller också all möjlighetenatt i annan författning göra undanlag från skaltesekretessen bör utformas i mergenerelll syftande ordalag så att den omfattar även de delar avbeskattningsförfarandet och de skatter och avgifter som faller utanförtaxeringslagen med följdförfallningar och som därför inte omfattas av begreppet"lagstiftningen om laxeringsförfarandei". Verket anseratt den sistnämnda lösningen bör förordas. Därmed skulle man kunna fä en lämplig Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 423 lösningäven av frågan om sekretesskyddet i dispensärenden Ofr under 2 § iredjestycket). Ytterligare undantag från sekreiessen förordas i två yttranden.Trafiksäkerhetsverket tar i likhet med upp frågan om sekreiessi kilometerskatleärenden, Trafiksäkerhetsverkel har bedömt all med nuvarandebestämmelser (17 § SekrL) sekretess råder för uppgifter som lämnas av ägaretill kilomeierskalleplikligl fordon för beräkning av kilomeierskall. Framföralll gäller detla körslräckeuppgifter som enligt 5 § vägirafikskatiekungörelsenskall lämnas av fordonsägaren lill ledning för beräkning av kilomeierskall.Enligt trafiksäkerhetsverkels mening behövs inte sekreiess förkilometerskaileuppgifterna. Skälet härtill är i företa hand atl del inte finnsnågot egentligt skyddsintresse som kan motivera sekreiess. De uppgifter det härär frågan om - hur långt fordon körs - är skäligen harmlösa. Möjligen skullekunna hävdas alt i vissa fall ett röjande vore menligt frän konkurrenssynpunkt.Exempelvis skulle verksamhetens omfattning lätt kunna beräknas för etl åkeri.Häremot måste emellertid ställas kravet på offentiighel. Enligt verkel är detdessutom svårt alt tillgodose etl eventuellt skyddsinlresse genom altsekretessbelägga uppgifterna om körsträcka eflereom besluten om skatt ändå äroffentliga liksom uppgifterna om fordons vikt. Med hjälp av dessa uppgifter kankörsträckan relativt enkelt räknas ul. En viss motsvarighet lillkörslräcke-uppgifterna finns vidare i andra allmänna handlingar, nämligenuppgifter om vägmälarslällning på besiktningsprotokoll hos AB SvenskBilprovning, Härtill kommer att del i vissa fall finns etl påtagligtoffenlligheisinlresse beträffande köreiräckeuppgifierna förkilometerskattepliktiga fordon. Kilometerekall debileras i efterhand förnormalt långa perioder, Skaltskyldig är den som äger detskattepliktiga fordonet vid ingången av den månad under vilken skatten skallbetalas. Vid ägarbyte kommer sålunda den nye ägaren attdebiteras skatt för sträcka som har körts av den förre ägaren. Den som står ibegrepp atl förvärva etl kilomeierskat-leplikiigt fordon bör därför hamöjlighet alt enkelt fä bekräftelse pä hur lång köreträcka som vid tillfalletkilomeierskall ännu inte har debiterats för. Enligt trafiksäkerhelsverketsmening kan köreiräckeuppgifierna i skyddshänseende jämföras medförmögenheislängderna, I likhet med vad som gäller för en körsträcka kanförmögenheten i regel räknas ut enbart med hjälp av debiteringslängden, dvs,skattebeloppet. Enligt promemorieförelagel skall sekreiess inte gälla föruppgifter som kan röjas ulan skada och men för den enskilde. Enligttrafiksäkerhetsverkels uppfattning om kUometerskatleupp-gifternas känslighetskulle därför bestämmelsema kunna tolkas så att kilometerekatteuppgifterna inteomfattas av sekreiess. Om detta synsätt kan accepteras vore det dock förtillämpningen en fördel om det kom till klart uttryck i samband medlagstiftningen, Trafiksäkerhetsverkel förordar därför en bestämmelse avinnebörd alt uppgifter som har lämnats av fordonsägare Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 424 tillledning för beräkning av kilomeierekait fär lämnas ul. Länsstyrelseni lar upp frågan om sekretess gentemot successorer ochmedintressenler. Varkenhär eller i följande paragrafer görs någon skillnad mellan å ena sidan heltutomståendes ratt och å andra sidan successorere och medintresseniere rätt allla del av sekreiessbelagda uppgifter. Även om del ofta ligger i sakens natur,att men eller skada för den berörde inte uppstår på samma sätt, då uppgiftlämnas lill medintresseni som lill utomstående, behöver så inte alltid varafallet. Bara det faktum, atl den berörde eller hans dödsbo själv inte villlämna uppgiften, tyder på atl vederbörande kan ha uppfattningen att skada ellermen kan uppkomma, I dylika fall borde, vid prövning om utlämnande kan ske,hänsyn även las lill sökandens behov av uppgifter. Han kanske måsle hauppgiften för att tillvarata sina egna pereonliga och ekonomiska iniressen, ochatl han härvidlag skulle komma att lida rättsförlust för att annans inlresseskall skyddas, synes inte utan vidare godtagbart, Lagen synes därför börakompletteras med beslämmelse om alt då utlämnande begäre av successor ellermedintresseni hänsyn även skall tas lill sökandes behov av den begärdauppgiften, I vart fall borde i dessa fall det raka skaderekvisilet varatillräckligt. Om exempelvis enrörelsebyggnad och rörelseinvenlarier erhållits tillsammans med självarörelsen genom arv eller gåva, skall som anskaffningsvärde anses det belopp,som kvareiår oavskrivei hos den förte ägaren, I sådana fall kan den nye ägarenbehöva ha tillgång lill vissa delar av den förre ägarens självdeklaration föratt fä reda på del skattemässiga restvärdet. Även när en faslighel med helteller delvis oavskriven markanläggning övergår till ny ägare genom arv ellergåva, kan denne behöva fä kopia av den förte ägarens avskrivningsplan, vilkenhan skall överta. Vid beräkning av realisationsvinst vid föreäljning avfastighel som erhållits genom gåva eller arv kan säljaren behöva tillgång lilläldre deklarationer för givaren för atl bl. a, fä reda på nedlagda förbättringskostnaderoch yrkade värdeminskningsavdrag. Man kan även länka sig delfallel, alt någon erhåller etl eller flera smärre penningbelopp och inte vet,om givaren betraktar del som gåva eller periodiskt underelöd. För att utrönakaraktären därav och fä veta om eller hur han själv skall deklarera erhålletbelopp-och undgå eventuellt skattetillägg-kan han ha intresse av att fä vetahur givaren behandlat beloppet i sin självdeklaration. Om make vill beräkna sinskatt och eventuellt göra fyllnadsinbetalning för att undgå kvarskatteavgiftoch det råder misshällig-heter i äktenskapet, kan han behöva ha uppgifter urden andre makens självdeklaration för att lä reda på B-inkomslens storiek ellereventuellt underskott som kan tillgodoräknas maken. Medhänsyn lill det anförda synes paragrafen böra kompletteras med en beslämmelseom att då utlämnande begäre av successor eller medintresseni hänsyn även skalllas lill sökandens behov av uppgiften, I vart fall borde i dessa fall del rakaskaderekvisilet vara tillräckligt. Riksskatteverketanser atl reglema i de tre styckena i 2 § inte har någol systematiskt samband.Bestämmelserna om akiievärderingsärenden resp. Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 425 förhandsbeskedsärendenbör brytas ut till var sin paragraf Beslämmelserna i försia och tredje styckenaom befrielse (dispens) från annare gällande skatteregler har ett visst sambandmed beslämmelserna i 4 § och bör behandlas i en anslutande paragraf har ingen erinran mol första och andra styckena. Beslämmelsernaom förhandsbesked i tredje stycket föranleder uttalanden från någraremissinsiansere sida, () anför: Igällande rätt är uppgifter, inklusive beslul, i ärenden om förhandsbesked itaxerings- och skattefrågor fullständigt sekretesskyddade, föreslog ingenändring i 29 § LAH på denna punkt. En av de instanser som yttrade sig överOSK:s betänkande, regeringsrällen, har föreslagit att denna sekreiess lättas.Övriga remissinstanser har veterligen inte uttalat någol molsvarande önskemålom någon ändring av gällande regler, handlägger förhandsbeskedsärenden rörande direkt ochindirekt beskattning i företa instans. Nämndens beslul kan överklagas lillregeringsrätten. Besvärefrekvensen kan grovt skallas till drygt 10 procent.Regeringsrättens önskemål om lättnader i sekretessen beror på intresset av attbeslut i förhandsbeskedsärenden blir kända och kan påverka rättsutvecklingen.Såväl regeringsrättens domar som RSV:s nämnds beslut publiceras emellertid redani dag i inte obetydlig omfattning. Publiceringförekommer dels i Rätisfallsreferat från regeringsrätten och kammarrällen, delsi RSV:s tryckta serie förhandsbesked m, m,, RSV FB, Isistnämnda serie låter RSV publicera bl, a, ett flertalregeringsrältsavgöranden i dessa ärenden. Publiceringen sker sedan sökandenssamtycke till publiceringen inhämtats. Publiceringen kan, beroende på sökandensönskemål, ske med öppna pereonuppgifter eller i anonymiserat skick. Även utansamtycke frän sökande sker inte sällan publicering när anonymiseringen kangöras helt tillföriiilig, RSV:serfarenhet är alt sökandena har högst varierande önskemål i fråga omhemlighällande respektive offentliggörande av förhandsbeskeden. Däförhandsbeskedet rör beskatiningsfrågor i samband med t, ex, ägarförändringari företag, utnyttjande av patent, nya marknadsföringsformer etc, kan etl såstarkt sekrelessintresse ibland länkas föreligga att garantier mol elloffentliggörande av handlingarna i ärendet är av helt avgörande betydelse föratt framställningen om förhandsbesked gjorts. Detta starka sekretessintressekan dock i allmänhet försvagas kraftigt , varefter publiceringibland bör kunna ske, I andra fall och det är särskill förhållandet när detgäller förhandsbesked om mervärdeskatt har sökanden på grund av intresset atllikformighet skall råda mellan konkurrenterna på etl visst område ofta bestämdaönskemål om att förhandsbeskedet skall publiceras, Förhandsbe-skedsinsliiuieifyller alltså en mycket viktig funktion för näringslivets skatteplanering. Ävenför fysiska personer är möjligheten att erhålla ett förhandsbesked av central . Huvuddelen av ärendena härrör från fysiskapersoner. Ärendena kan även i dessa fall röra frågor av högt skyddsvärde såsombeskatiningsfrågor t, ex, i samband med uppgörelser om skadestånd ellerutflyttning från , RSVanser inte atl det är självklart att man när det gäller ärendena omförhandsbesked bör frångå nu gällande regler om absolut sekreiess. Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 426