prop · G30375 · 1979-12-31 00:00:00 — Kapitel 6 Kärnkraftavvecklingens konsekvenser för samhällsekonomin Densamhällsekonomiska innebörden av en kärnkraftavveckling kan sägas vara att manavstår frän all använda ell av de tekniska alternativen för elkraftproduklion -en kapitalintensiv teknik med relalivi låga bränslekosi-nader. Kärnkraftensrelativa fördel i form av låga rörliga kostnader accentueras ju mer prisena päolja och kol stiger i förhållande lill priserna på andra resurser. Storaresurser har redan lagts ner på kapitalinvesteringar i kärnkraftverk. Den heltdominerande delen av dessa kapitalresurser "förloras" vid en avveckling- de kan inte ges nägon annan produktiv användning. I stället mästekärnkraftverken rivas och ersättas med helt nya produktionsanläggningar i denmän man inte i slällel begränsar elanvändningen med hjälp av olika styrmedel. Ikapitel 3 och 4 beskrivs hur samhället kan agera för atl klara enkärnkraftavveckling. sätt är atl göra invesleringar i mindre energikrävandeteknik. Ett annat är att försöka behålla elproduktionsnivån genom alt bygga ut kolkondensverkoch andra anläggningar för elproduktion. tredje är atl ersätta el med andrabränslen. Kärnkraftavvecklingenoch valel mellan olika sätt att "betala" den kommer på olika vägaratt påverka produktionens tillväxt och inriklning i hela ekonomin. Enbibehållen tillväxlmålsättning innebär bl. a. atl den andel av samhälletsresurser som gär lill produktiva investeringar i näringslivet bibehållsoförändrad. Därmed kommer de nya energiinvesteringarna att inkräkta på utrymmetför övrig resursförbrukning. Kostnaden för all producera el i de nyaanläggningarna blir dessulom med all sannolikhel högre än i de existerande kärnkraflsanläggningarna.Detla bör påverka elpriset, och om elpriserna stiger snabbare än andra priserkommer detla i sin lur alt påverka produktion och sysselsällning i olikabranscher. En del av denna påverkan går via konkurrenskraft och exportsammansältning.Höjningen av elpriset påverkar ocksä valet av produktionsteknologi i allaelanvändande sektorer i riktning mot energisnålare produktionsprocesser. Dentakt i vilken dessa kan införas i produktionen beror bl. a. päinvesteringsaktiviteten utanför energisektorn. Viktigasamhällsekonomiska effekter uppkommer ocksä via utrikeshandeln. En ökad importav energirävaror (kol, olja) blir ofrånkomlig. Vid oförändrat bytesbalanskravökar kravet på vär export i motsvarande grad. Om vi skall kunna öka exporten, mäslekostnadslägel inom svenskt näringsliv sänkas i förhållande till de utländskakonkurrenternas. För alt åstadkomma den ökade exporlen kommerdet atl krävas ennedskrivning av kronans värde eller pä annat sätt återhållenreallöneutveckling. 1979/80:75 68 Denekonomiska ulvecklingen enligt referensalternativet beskrivs i kapitel 3. Därkonstateras att bruttonationalproduktens ökningslakt förvänlas vara lägre än . Den privalakonsumtionen kommer att öka långsammare. Näringslivet måsle förändras sä allexporten kan öka och balansen i utrikeshandeln återställas. 1 avvecklingsalternaliveimed elanvändningsnivån sker en omfaltande ulbyggnad avenergisystemet med stora invesleringar bl. a. i kolkraftverk. Importen av koloch andra bränslen får effekt pä betalningsbalansen. blir emellertidimporten av konsumtionsvaror lägre till följd av atl den privata konsumtionen mästereduceras för att finansiera invesleringarna. Är1990 skulle enligl beräkningarna utrymmet för privat konsumtion ligga drygt 8miljarder kr lägre vid en avveckling (räknat i 1979 ärs priser) än i referensalternativet.För är 2000 är motsvarande konsumtionsbortfall nägot mindre. För atlfä etl samlat mätt på "kostnaden" , mätt ikonsumiionsulrymme, har vi räknat om de årliga effekterna till etl nuvärde med4 % realränta. Del pä detta sätt beräknade totalbeloppet är 70-75 miljarderkronor. I längsiktskalkylenframkommer också mätt pä skillnaderna dä det gäller produktionens fördelningmellan olika sektorer. Med den grova sektorindelning, som ulnylljals i längsiktskalkylen,blir dock dessa sirukiureffekter mycket små i 105 TWh-fallet. Huvudorsaken tilldetta är givetvis alt "anpassningsbördan" här till största delenläggs på bostadssektorn (bl. a. via etl förbud mol installation av elvärme),och att kravel pä begränsning av industrins elanvändning därigenom reducerats lill4 TWh. Dädel gäller avvecklingsalternalivei med elanvändningsnivån behövskraftigt verkande styrmedel avseende såväl industrins som hushållens ochtjänstesektorernas elanvändning. Med hänsyn till den osäkerhet som rader omolika styrmedels effekler har vi genomförl tvä olika kalkyler belräffande desamhällsekonomiska konsekvenserna i delta avvecklingsalternaliv. Den försia avdessa kalkyler (fall A) avser den fördelning av elanvändningen mellan olikasamhällssektorer, som redovisas i kapitel 3. Den innebär all industrinselanvändning skall reduceras med , jämfört med 105 TWh-fallet. Vårandra kalkyl för 95-fallet (fall B) avser den situation som uppkommer, om destyrmedel som gäller hushällens och tjänstesektorernas elanvändning visar sigotillräckliga. En slörre del av anpassningen kan då behöva åsladkommas genomprishöjningar på elkraft, vilka också påverkar industrin. Densammanlagda minskningen i konsumiionsutrymmet (nuvärde) under hela tjugoärsperiodenblir ungefär densamma som vid elanvändningsnivån , dvs. 70-75 miljarderkronor i jämförelse med referensalternativet. Del bör dock observeras att dennegativa effekten på ekonomins produktionsförmåga (bruttonationalprodukten)vid periodens slut är större vid 95 TWh-nivän. Det betyder att denkvarstående, negativa effekten efter 1979/80:75 69 sekelskiftetär större, och att den totala kostnaden för avvecklingen följaktligen blirhögre än vid 105 TWh-nivän. Det bör ocksä framhållas, atl det vid den lägrenivån ställs större krav pä ändrad konsumlionsinriktning, och atl kalkylernaför konsumlionsbortfall i fasta priser dä i viss män underskattar den negativainverkan pä hushällens konsumtionsstandard. Nägot försök alt beräkna vilken lypav kraftverk som kommer att byggas efler är 2000 har inte gjorts, däremot ingäri den beräknade kostnaden pä 70-75 miljarder ocksä avskrivningsmedel som kanutnyttjas för ersältningsinvesteringar. Omställningenpå korl och medellång sikt I delångsiktiga kalkylerna förutsätts alt anpassningen av ekonomin i avvecklingsaltemativet- som innebär ett kraftigt trendbrott när det gäller elätgängstalens utvecklingi olika samhällssektorer- kan åstadkommas utan att ekonomins stabilitet päverkas.Det mäste emellertid understrykas, att risken för att den samhällsekonomiskabalansen rubbas under omställningsprocessen är stor. Ikapitlet diskuteras nägra av de stabiliseringspoliliska problem som kan uppstä.De gäller o krav päden utlandskonkurrerande sektorn o krav päarbetskraftens omställning Sammantagetmedför en avveckling av kämkraften en skärpning av stabiliseringspolitiskaproblem, som är svära att hantera redan i referensalternativet. hardiskussionen kring 1978 ärs långtidsutredning visat att flexibiliteten i densvenska ekonomin i ett medelfristigt perspektiv är relativt låg. Del är intemöjligt att ge nägot sammanfattande, ekonomiskt mätt på de indirekta kostnader,som en kärnkraftavveckling medförgenom sin inverkan pä möjlighetema attupprätthälla samhällsekonomisk balans. Om man inte snabbt lyckas övervinnaanpassningsproblemen kan de visa sig utgöra en mer betydelsefull negativ effektav avvecklingen än de kostnader som framkommit i längsiktskalkylen. Enpolitik som bygger pä regleringar och förbud -1, ex. förbud mot elvärme ellertillståndsprövning för utbyggnad av elkrävande produktion -snarare än påprisstyrning kan möjligen underiätta anpassningen i ett medellångt perspektiv.Genom införande av pris- och lönekontrotl skulle exempelvis inflationsproblemenkanske kunna lösas. Erfarenheten visar dock att en politik av detta slag kanleda till stora problem på . I en marknadshushållning av svensk typ,kan ingrepp som sätter prismekanismen ur spel medföra betydande eniektivitetsföriuster. Kapitel 7 Kämkraftavvecklingens regional- och sysselsättningspolitiskakonsekvenser De förändringar i samhället som uppstår vid en kärnkraftavvecklingfördelar sig inte jämnt över landet. Minskningar i tillgängen på el fårregionala d-Riksdagen1979180. 1 sami Nr 75 1979/80:75 70 konsekvenserför industrins sysselsättning. Etl energisystem utan kärnkraft fär delvis enannan lokalisering än etl system med kärnkraft. För de kommuner som harkärnkraftsaggregat uppstår emellertid också väsentliga förändringar. Problemenför dessa kommuner diskuleras i kapitel 8. Analysernaav samhällsulvecklingen i referensalternativet visar atl det är nödvändigt atlkraftigt öka exporten för alt skapa jäm vikt i bytesbalansen. För att klaradetta krävs en betydande förändring i näringslivet. Målsättningen om ökad sysselsällningkräver ocksä förändringar inom näringslivet. Enliglreferensalternativet bedöms sysselsättningen inom den offentliga sektorn öka,liksom ocksä inom kemisk indusiri, jord- och stenindustri samt verkstadsindustri.Den regionala fördelningen skulle innebära alt sysselsällningen skulle öka nägolhögre än riksgenomsnittet i och . Fallelmed elanvändningsnivän är 1990 skiljer sig frän den långsiktiga bildeni referensallernativel främsl när det gäller sysselsättningen inom byggnadssektornoch tjänstesektorerna. På grund av det tunga investeringsprogrammet inomelsektorn i avvecklingsalternativet ökar sysselsättningen inom byggnadsverksamhetenunder 1980-talets senare hälft. Tjänstesektoremas expansion bromsas därmed någol.Den sysselsältningstopp som inträffar inom vissa industrigrenar kring 1990enligt referensalternativet tenderar att förstärkas vid en kärnkraftavveckling(verkstadsindustri, jord-och stenindustri). Deregionala skillnaderna i förhällande till referensalternativet är marginella. Detlaberor pä att näringslivets sammansättning är likartad i de båda alternativen.En viss omfördelning av sysselsättningsefterfrågan sker till förmän för demellansvenska länen. I enskilda orter kan emellertid svära sysselsättningsproblemuppstä. Denmest påfallande skillnaden mellan de två kalkylerna för 95 TWh-nivän gällerinverkan pä produktionsinriktningen i ekonomin, och dä särskilt på utvecklingenför processindustrier med stor elanvändning. Framtill 1990 kan sysselsättningsutvecklingen i fall 95 A i storl selt bli densammasom vid 105 TWh-nivän. Delta förutsätter dock all de stahiliseringspolitiskaproblemen löses. Ifallet 95 B mäste strukturomvandlingen gä betydligl snabbare än i referensalternativet.Skogsbruk och trä-, massa- och pappersindustri skulle sammanlagl få 20000 färresysselsatta 1990. Ingen hänsyn har därvid lagils lill möjligheter alt ökaskogsråvaran som bränsle dä industrins efterfrågan minskar. Verksladsinduslrinbehöver öka ännu snabbare under 1980-talel än vad som förutses i referensalternativet.Ökningen skulle bli minsl 120 000 jämfört med 100 000 i referensaltemativet. Storstadsområdenaexpanderar kraftigare fram i fallet 95 B än i 95 A. ,och Göteborgs- och län skulle vinna över 10000 sysselsatta medannorriandslänen föriorar över 8 000. 1979/80:75 71 regionalaobalanser som uppkommer redan i referensalternativet skulle därmed förstärkas ylleriigare. Orsakernatill att skogslänen förlorar andelar i avvecklingsalternativ 95 B är att de elintensivabranscherna massa- och papperstillverkning och kemisk industri går kraftigttillbaka. Del drar ocksä med sig en nedgång för skogsbruket. Minskningen ibassysselsättningen i respektive region påverkar även servicesektorernasutveckling negativt. Ensärskild genomgång görs i kapitlet av de elintensiva branschernas utveckling. Sysselsättningeni driften av energianläggningar har i flertalet län en likartad utveckling ireferens- och avvecklingsalternativ. Större skillnader uppstår endast i de länsom i referensaltemativet har kärnkraftverk och de som i avvecklingsalternaliv anlasfå kolkraftverk. Kapitel 8 Konsekvenserna i de kommuner som har kärnkraftanläggningar Kärnkraflanläggningarfinns på fyra plalser i . uianför , näraMalmö, Forsmark i samt i . Nuarbetar drygl 4 200 personer vid kärnkraftverken, 2 200 byggnadsarbetare och 2000 driftpersonal. Hälften av driftpersonalen är ingenjörer och tekniker. 2500 byggnadsarbetare kommer att arbela med att bygga färdigt de återståendeaggregaten under första hälften av 1980-lalet. När alla 12 aggregaten är idrift sysselsätter de närmare 3 0(X) personer. Omkärnkraften avvecklas kommer antalet arbetstillfällen under första hälften av 1980-laletaU minska till 1 500-2 000. minskar de till 1000-1 500. Många anslällda kommer redan under 1980-lalet atl mista sittnuvarande arbete. Deflesta av de anställda bor i villa - drygt hälften är gifta, flertalet har bam.Konsekvensema blir allvariigast i Forsmark där avvecklingen sker direkl eftersominget aggregat är i drift. Tiden för alt skaffa nya arl)elslillfällen blir korl- det finns dessulom ont om alternativa arbeten där. I , ochBarsebäck är avvecklingstiden längre. Om kämkraftenersätls med kolkraftverk på samma orter kommer läget delvis bli ett annat. En kolkrafianläggningi Forsmark skulle skapa ca 330 arl)etstillfällen för driftpersonal mot ca 400nu. Jämfört med en utbyggnad av kärnkraften blir del dock en personalminskningmed ca 300 personer En svårighet är alt det är en tidsmässig "lucka"pä fyra är mellan del atl kärnkraften avvecklas och till dess kolkraftverketkan stä färdigt. FörOskarshamninnebären kol kraftutbyggnad atl sysselsättningen på lång sikt kommer att ökajämfört med dagsläget medan det i förhällande till ett fullföljande av kämkraftsprogrammelinnebär en minskning med ca 300 personer. 1979/80:75 72 Omett kolkraftsaggregal läggs till kan anställda vid fäarbete där. Omkärnkraften avvecklas kommer företagens investeringar atl kunna utnyttjasendast till en mindre del. Vidare kan förelagen bli tvungna alt slänga avaggregat tidigare än planerat om personal som behövs fören säker drift slutar iförtid. Förkärnkraftsindustrin betyder en avveckling slora problem. ASEA-Aiom har just nuca 1150 anställda i , moderbolaget ca 100 och därtill kommer ca200 inhyrda konsulter. En slordel av de anställda vid i och i tillverkar utrustning till kärnkraftverken -i ca 600och i ca 200. Turbiner behövs ocksä i t. ex. kolkraftverk.Produktutveckling tar dock läng tid. Underen övergångsperiod mäste beredskapsarbete m. m. ordnas. Omställningsproblemenför individerna, kommunerna och kraftförelagen är sä omfattande alt arbetet medatl lösa dessa frägor måste starta omgående efler ett avvecklingsbeslut. Kapitel 9 Konsekvenser för enskilda hushåll Enkärnkraflavveckling berör enskilda medborgare på olika sätt. Den negalivaeffekt på den privata konsumtionens utveckling som beskrivs i kapitel 6fördelas inte lika mellan landets hushåll om inte särskilda ätgärder sätts in.Vi harocksä i kapitel 7 pekal på att konsekvenserna blir olika i skilda regioner. Kapitel9 ägnas åt fördelningsfrågorna. Det inleds med en redogörelse för energi- ochelanvändningens fördelning mellan olika hushållsgrupper. Även om hushåll medhög inkomst har en högre energikonsumtion än sädana med läg är skillnadernainte sä stora när det gäller den direkta energianvändningen, till vilka räknasenergi för uppvärmning, transporter m. m. När det gäller direkl elanvändning, ivilken hushällsel och eluppvärmning ingår, är skillnadema mellan olikainkomstgrupper ol)elydlig. Slorskillnad mellan inkomslgmpper finns del emellertid i den indirekta elanvändningen.Dit räknas sådan el som älgätt för att producera de varor och tjänster somköps. En höginkomstfamilj med bam förbmkar i det närmaste dubbelt sä mycket indireklel som en bamfamilj med läg inkomsl. Desom bor i elvärmda småhus har den i särsklass högsla elanvändningen av allakategorier. Äveni övrigl har småhusfamiljerna hög elkonsumtion. Det torde sammanhänga med atl smähusfamiljerofta har fiera bam och att båda makarna arbetar. Den höga elanvändningen är enav fömtsättningama för att hushållsarbetet skall förenklas. Detvä nivåer i avvecklingsalternalivei som diskuleras i belänkandet har någotolika konsekvenser för enskilda hushåll. Elanvändningsnivän105 TWh är 1990 innebäratt hushållen främst känner av avvecklingen genom höjdaelpriser, förbud mot installation av elvärme och en sänkning av den privalakonsumtionen i jämförelse med referensalternativet. 1979/80:75 73 Prishöjningarav den siorieksordning som är aktuell vid 105 nivån, här räknat till mellan 25och . kan ge kostnadsstegringar för barnfamiljer som bor i elvärmda småhuspå omkring 2 0(X) kronor per är. I fierfamiljhus fär molsvarande familjer koslnadsstegringarpå . Kostnadernablir ännu något högre för de barnfamiljer som flyttar in i småhus som ireferensalternativet skulle ha försetts med elvärme, men som i avvecklingsalternativetvärms med bränslen. Elanvändningsnivän95 TWh innebär slörre elprishöjningar och fler restriktioner för elanvändningän vid 105 nivån. 1 fallel 95 A bär hushållen en relativt stor del avreduktionen i elanvändningen, medan industrin lar en större del i 95 B. Istället blir det i detta fall fler byten av yrke och bostadsort. Sammanfattningsviskan konstaleras atl effekterna är ojämnt fördelade mellan olika grupper isamhället. Speciella bidrag kan behöva sättas in för atl mildra effeklerna fört. ex. barnfamiljer och pensionärer. DEn avveckling av kärnkraften fram lill kräver omfattande ålgärder för sävälproduktions- som användarsidan. Vihar i vårt arbele funnil att det inle är realistiskt atl räkna med all man är1990 kan producera el för slörre konsumtion än ca . Vi har vidare kommilfram lill alt den lägsta elanvändningsnivån som över huvud taget kan diskuterasär är 1990. DVi har diskuierat förutsättningarna för atl nå nivåerna och konsekvenserna förekonomi, sysselsättning, miljöoch försörjningstrygghet. Effekterna i enskildaregioner och kommuner har tagits upp liksom konsekvenserna för enskildahushåll. DDet har inle varil vär uppgift all lämna ett konkret detaljförslag om hur avvecklingenskall genomföras. Vär uppgifl i detta sammanhang är alt beskriva olika vägarför en avveckling och alt diskutera deras konsekvenser och realism. DVi har förutsatt atl vår utlandsskuld är 20(X) inte skall vara större i avvecklingsalternativetän i referensalternativet. Vi har också utgått frän all målen om full sysselsältningoch ökning av antalet förvärvsarbetande skall ligga fasl, liksom målen omprisstabilitet och försörjningstrygghel. Miljömålen är ocksä cenirala, varförvi förulsall alten ökad kolanvändning mäste inrymma omfattandemiljöskyddsåtgärder. DEtt viktigt resultat är alt den samhällsekonomiska effekten blir av samma siorieksordningvid de båda nivåerna i avvecklingsalternalivei. Totalt rör det sig om enkostnad i form av bortfall i privat konsumtion pä för 20-årsperiodenfram . Elanvändningsnivån ger dock i jämförelse med 105 TWh-nivänstörre kvardröjande effekt med lägre produktionsförmåga och lägre tillväxt iden privata konsumtionen . Vi har förutsatt att man lyckas med attföra en stabiliseringspolitik som ger samhällsekonomisk balans. Om man misslyckasmed detta lillkommer koslnader ulöver de som här har angivits. Även om den samhällsekonomiska kostnaden är av samma slorieksord- 1979/80:75 74 ningvid de båda nivåerna är del myckel som skiljer dem ål. DVid sker en förhållandevis stor satsning pä kolkraft. Ett viktigtinslag är ocksä att elanvändningens expansion dämpas med hjälp av bl. a. förbudmot nyinstallation av elvärme. Blandfördelarna med att bygga ut elproduktion till bör framhållas attnäringslivet inle behöver päverkas så kraftigt som vid 95 nivån.Sysselsättningens sammansättning blir i slort sett densamma som i referensalternativet.Kolkraftverk kan ocksä i viss utsträckning byggas i de gamla kärnkraflslägena,vilket underiättar omställningen i de kommuner som harkärnkraftsanläggningar. Blandnackdelarna kan för nivån framhållas miljöproblemen. Det finns ocksåmänga osäkerhetsfaktorer, blir det t. ex. pä grund av kommunernas inställningmöjligt att bygga så mänga kolanläggningar, kommer kol att finnas tillgängligtoch vilket blir priset? DVid mäste mer längtgäende ätgärder vidtas för att dämpa ökningen ielanvändningen. El fär endasi i blygsam skala användas för uppvärmningsändamål.Elpriserna blir relativt sett höga. Blandfördelarna med atl begränsa elanvändningen lill kan nämnas altmiljöproblemen kan bli relativt sett mindre än vid 105 nivån. Riskerna för attbygga fast sig vid ett energisystem som kan bli omodernt redan i början av2000-talet blir mindre. Blandnackdelarna bör framhållas den stora osäkerhelen i möjligheterna att begränsaökningen i elanvändningen och all de medel som mäsle sättas in i flera fall äroprövade. Speciellt gäller delta om längtgäende regleringar ochkontrollåtgärder och ev. ransoneringar mäste användas. Om man inte lyckas medatt begränsa ökningen i elanvändningen genom att ta bort elvärme och kraftiglhöja elpriset blir del troligen nödvändigl att slarkl begränsa elanvändningeninom industrin. Delta kan ge upphov till svära sysselsättningsproblem. Riskernaför akuta elbristsiluationer bör vidare framhållas liksom för desysselsättningsproblem som kan uppstä om kraftfulla åtgärder måste sättas in isädana bristsituationer. DAvsevärda svårigheter föreligger att bygga ut elproduktionen till sä myckel som105 TWh är 1990, liksom atl begränsa elanvändningen till . DEn slutsats av det förda resonemanget är atl en möjlig strategi om kärnkraftenavvecklas skulle kunna vara att man planerar för cn elproduktion på 105 TWhsamtidigt som man beslular om åtgärder för att söka begränsa användningen till95 TWh. En del av riskerna för att landet skall komma i akuta bristsituationerbör kunna elimineras med en sädan strategi. Ävenmed denna strategi finns emellertid risker för att en jämvikt mellan utbud ochefterfrågan på el inte uppnäs. I ett sådant läge mäste ytteriigare åtgärdersättas in t. ex. ransoneringar. Allmäntgäller ocksä om avvecklingsaltemativet att det innebär all våra möjligheter attsnabbt minska vårt oljeberoende försämras och alt vi blir mer känsliga förstörningar på den internationella oljemarknaden. Enligt beslut' föreskrivs följande. 1 § Denna lag gäller för folkomröstning som avses i 8kap. 4 § regeringsformen. 2 § Central valmyndighet som avses i I kap. 2 §vallagen (1972:620) är också central myndighet för folkomröstning. 3 § För folkomröstning är riket indelat i omröstningsdislrikt.Del av kommun som vid val enligt vallagen (1972:620) bildar ell valdistriktutgör ett omröstningsdislrikt. 4 § För folkomröstnings genomförande svarar inomvarje kommun valnämnd som avses i 3 kap. vallagen (1972:620). Närfolkomröstning förrättas i samband med val till tjänstgör de valförrättaresom har utsetts enligt 3 kap. 4 § vallagen också som om-röstningsförrältare.Inför annan folkomröstning utser omröstningsdistriktminst fyra personer att vid omröstningen tjänstgöra som omröstningsförrättare idistriktet. Vad som i 3 kap. vallagen föreskrivs om valförrättare tillämpasbeträffande särskilt utsedd omröstningsförrättare. 5 §Rösträtt vid folkomröstning tillkommer den som är röstberättigad vid val lill . Fråganhuruvida rösträtt enligt första stycket föreligger avgörs på gmndval av enföre omröstningen upprättad röstlängd. Allmän och särskild röstlängd enligt 4kap. vallagen (1972:620) länder till efterrättelse. Bestämmelsema i 4 kap. 6 §,8 § tredje stycket, 9 och 18 §§ samma lag om talan mot beslut över anmärkningmot röstlängd respektive talan mot beslut om rätlelse av röstlängd i sambandmed besvär över val skall gälla även i fråga om besvär över folkomröstning. Näromröstning äger rum, skall särskild röstlängd vara tillgänglig i om-röslningslokalenför det distrikt som avses i 4 kap. 20 § vallagen. ' Prop.1978/79:195, KU 39, rskr 359. 1979/80:75 76 SFS1979:369 6 § När folkomröstning skall förrättas, skall, iden mån centrala valmyn- digheteninle förordnar annat, för var och en som enligt gällande röstlängd ärröstberättigad vid omröstningen upprättas röstkort med uppgifter om denröstberättigade.