prop · G3031 · 1979-12-31 00:00:00 — Vissa synpunkler på utbildningensinnehåll och organisation i avsniliel Tillsyn. menar alldel slår över all diskussion all ulbildning behövs inför socialnämndens nyaoch vidgade uppgifter. Rådel vill i samband härmed poänglera, all ulbildningensamtidigt kan användas i annal posilivi syfte, nämligen som elt närmande mellande förtroendevalda och de anslällda. är avståndet ofta alllför långlmellan dem. Missförslånd och felakfiga förväniningar från ömse håll har iblandorsakai onödiga 1979/80:1 59 svårigheier i arbetet. Rådet anser därför all någon del avulbildningen obli-galoriskl skall anordnas gemensaml lör de förtroendevalda ochanslällda som prakliskl skall arbela tillsammans. Datainspektionen framhåller alt ennära lill hands liggande ålgärd lill skydd för inlegrilelen är ulbildning avberörd personal. Utbildning underlällar enligl dalainspeklionen för personalenall i alla avseenden handla och uppträda på etl med hänsyn tillinlegritelsriskerna omdömesgilli sätl. Dalainspektionen vill därför understrykavad socialulredningen anförl om ulbildning. Stalskonloret betonar all ellinförande av den föreslagna socialljänsllagen och ett förverkligande av lagensintentioner kommer all innebära ell hell nyll arbelssäll och nyaarbetsuppgifter särskill för Ijänslemännen. Den nya verksamheten fordrar bl. a.atl man prövar sig fram med olika former av försöksverksamhel. Tjänstemännenskompelens måste innefalia såväl vårdarbele i mera Iradilionell mening somförebyggande arbele inklusive medverkan i samhällsplaneringen. Del nyaarbelssällel och de nya kraven innebär ett stort behov av fort- ochvidareulbildning för både förtroendevalda och tjänstemän, vilkel måsletillgodoses på etl så tidigt sladium som möjligi. 1 syfte all underiällasamverkan mellan olika kommunala organ bör enligt statskontoret äveninformation och utbildningsinsatser sällas in hos övriga kommunala nämnder ochförvaliningar om socialvårdens nya roll och arbelsuppgifler. UHÅ anser all ulredningen i mycketlilen utsträckning beaktat frågan om utbildning och forskning - resurser somborde vara utomordentligt belydelsefulla i samband med en reformverksamhet avförevarande arl. som berör slora och väsenlliga delar av samhällel och deövergripande målen för verksamheten inom den sociala sektorn och försocialpolitiken. UHÄ vill underslryka viklen av alt reformverksamhelen följsupp och kombineras med insalser i fråga om utbildning och forskning.Samhällsförändringar av den omfallning som föreslås av socialutredningenställer enligt UHÄ nya krav på såväl grundutbildningen och forskarutbildningensom på forskningen. Vad gäller utbildningen av blivande socialarbetare harsocialutredningens förslag beaktats i den mån del varit möjligt i denreformerade utbildningen inom social linje som startade fr.o.m. höstterminen1977. Därmed har en grund lagts för den anpassning av ulbildningen som måstekomma till stånd. Behovel av yllerligare förändringar måsle dock prövas sedanbeslul fallats på grundval av socialutredningens slutbetänkande. Denomställning och anpassning som därvidlag erfordras kan enligt UHÄ varabelydande och i del längre perspeklivel oundgängligen nödvändig om bl. a. enulvärdering av effekterna av förändringama skall kunna genomföras ochredovisas. UHÄ anser vidare all del lör reformens genomförande är nödvändigtatl del sker en omfattande salsning på fort- och vidareulbildning. - En synpunklsom enligl UHÄ:s mening är myckel viklig är den samordning av ulbildnings- ochforskningsresurserna som bör genomföras 1979/80:1 60 och den roll UHÄ kan spela även när del gäller fort- ochvidareulbildnings-frflgorna inom de av förändringarna berördasamhällssektorerna. UHÄ föruisäller all de angelägna samordningsfrågornabeaklas bl.a. vid den översyn av inslilulel för social forskning som aviseratsi budgel-proposilion. i lånfinner all socialljänsllagens ulformning kommer all slälla ylleriigare krav påerfarenheter och kunskaper hos personal. Om inlenlionerna medden nya lagen skall kunna förverkligas med de möjligheler lill elt frillålgärdsval som en målinriktad ramlag medger måste enligl länsslyrelsens meningförtroendevalda och anställda få en omfaltande ulbildning. menaratl det annars finns risk för att denna typ av lagstiftning kommer all skapaosäkerhei som på sina håll kan leda till uteblivna eller i vart fall otillräckligainsatser i situationer, där del tidigare gavs preciserade anvisningar om hurman skulle gå tillväga. Del är därför enligl länsslyrelsen en brisl iulredningen alt inte ulbildningsbehovel och resurserna härför närmare harkartlagts och kostnadsberäknats. kommun anser atl del krävsen omfattande statlig satsning på ulbildning av personal och förtroendemän.Den nya socialljänslen kommer enligl kommunen all kräva en vidareulbildning avsnart sagl alla som på ell eller annal säll vänlas bli engagerade iverksamheten. Kommunen understryker alt denna utbildning inle enbart skall geinformalion om de nya lagarnas innehåll ulan också måsle ge kunskaper om nyametoder och arbetssätt. En betydande del av utbildningen bör enligl kommunensmening med fördel kunna anordnas gemensaml för personal ochpersonal inom angränsande verksamhetsområden. Svenska nyklerhelsvårdsförbundelunderslryker viklen av att det i ulbildningen ges ett brett utrymme åtalkohol- och narkotikafrågor med speciell tonvikt på drogberoendet och dessyttringar. Handikappförbundens centralkommitlémenar atl den höga ambitionsnivå socialutredningen redovisar då det gäller enhelhetssyn på socialvärden, samverkan och samordning med andra organ isamhällel osv. kommer alt ställa stora krav på utbildning av personal,förtroendemän m.fi. Central-kommillén anför vidare. För all underslryka behovel avdelta kan vi nämna alt av den sociala hemhjälpen har över huvud tagetingen utbildning alls. Detla är en yrkeskategori som i sin verksamhel kommer ikonlinueriig och nära kontakt med handikappade och därför bör ha en visskunskap att bedöma handikappades behov av service, tekniska hjälpmedel m. m.Tyvärr leder yrkets låga "status" till att personalomsällningen ärstor varför intresset atl satsa på vidareutbildning av hemsamariter ärbegränsat. Vi vill i detta sammanhang framhåUa aU kunskaper om handikapp skaUingå i grund-, fort- och vidareutbildning för de yrkeskategorier som kommer ikontakt med handikappade, t, ex. personal inom vårdsektorn, påarbelsförmedling och för- 1979/80:1 61 säkringskassa, företagsanställda m.fi. Del är ocksåvikligl all information om handikapp når ut lill all personal inom skolan, inleminst til! Här bör HCK:s informatörer - som fåll särskild ulbildningför sin uppgift - kunna medverka. vil!belöna all ulbildningen även skall omfalta övervakarna och andra frivilligasocialarbetare. Utbildningen bör enligt förbundel så långt del är möjligi söka klargörahur de nya sociala reformerna på bäsla säu prakiskt skall kunna förverkligaspå del lokala planel. Ulbildningen bör dessulom inriklas på hur man skallkunna ulveckla mål och intentioner. Föreningen all ramlagstiftningen kräver successiva förändringar av organisation,metoder Och arbelsformer. För alt lagens intentioner skall kunna förverkligasfordras enligt föreningen genomgripande förändringar i attityder ocharbetssätt. Det krävs därför snarasl ulbildning av verksamma tjänstemän ochförtroendemän, ändrad grundutbildning för bland andra socionomer, ökadmöjlighet lill social forskning, saml allmän informalion. TCO finner alt utbildningsfrågornai samband med den föreslagna reformen berörs av ulredningen pä elt mycketkorlfailal säll. TCO delar ulredningens uppfaUning alt en omfattandeutbildningsverksamhet är nödvändig för reformens genomförande, men villunderstryka att berörda personalorganisationer på jämställd nivå medsocialstyrelsen och kommunförbunden får möjlighel atl medverka till dennasinnehåll och genomförande. Om metoderna inom vad som i vid mening kan betecknassom socialt arbele skall kunna utvecklas krävs emellertid enligl TCO ocksåbåde långsikliga insalser och insalser för konlinueriig fortbildning ochutvecklingsarbele. TCO konslalerar här med tillfredsställelse atl förslaglagts fram i årets statsverksproposition om en andra professur i socialt arbetemed placering vid sociala linjen i . Ulbyggnaden av forskningsresursernai sociali arbele måste nu fullföljas till atl successivt innefatta professurervid samlliga högskoleorter. Samlidigl är det enligl TCO vikligl atl också andrautbildningslinjer inom vårdområdet blir föremål för forskningsanknytning. Detpågående utvecklingsarbetet avseende sjukskölerskelinjerna bör såledesintensifieras och breddas också till andra linjer. utvecklingsarbete ärresurskrävande och måsle stimuleras med centrala insalser. TCO påpekar attorganisationen när det gäller fortbildningsfrågan har uttalat atlsådana insalser måste komma lill slånd för alla personalkategorier iarbelsgivarens regi. Fortbildning liksom medverkan i utvecklingsarbete bör sessom ett nalurligt och nödvändigt inslag i anställningen. Såväl när del gällerde särskilda uibildningsinsalser som motiveras av socialtjänslreformen sommera kontinuerliga fortbildningsinsatser och medverkan i kommunallutvecklingsarbete ser TCO del som önskvärt all dessa organiseras så atl olikapersonalkategorier utbildas tillsammans. 1979/80:1 62 är del enligl TCO atl medverkan i forsknings- ochulvecklingsarbete på lika villkor kommer alla personalkategorier lill del ochav arbelsgivaren belraklas som en självklar del i yrkesrollens utveckling.Sveriges stxionttm-förbund för fram liknande synpunkter och menar bl. a, attdel är viktigt all också förvaltningslinjer blir föremål förforskningsanknytning. Förbundel påpekar all det i della syfte pågårutvecklingsarbele inom UHÄ. ulvecklingsarbete är resurskrävande ochmåsle enligl förbundels uppfattning påskyndas. sociuljörbund framhålleratl en viktig förutsätlning för all lagen skall få genomslagskrafl är alt såvälIjänslemän som förtroendevalda ges informalion och fortbildning om lagensintentioner och möjligheler. Förbundel vill underslryka angelägenhelen av alldenna fortbildning i stor utsträckning organiseras gemensaml för förtroendemänoch Ijänslemän. Den dialog som därvid ofla uppslår är enligl förbundelserfarenhel av slorl värde för socialvårdens uiveckling och genomslagskraft ikommunerna. Föreningen finner alt påpekandel all ulbildning är nödvändig vid enreforms genomförande lyvärr inle är överfiödigl. Alllför harenligt föreningen snålhet på denna punkl hindral nya länkar och arbelssäll allslå igenom. LO påpekar all den socialljänsl somulredningen föreslår i stor utsträckning kräver helt andra arbetsmetoder . Tvång mol vuxna kommer inte atl finnas kvar som en möjlig utväg försocialtjänstpersonalen. Hjälp-och stödåtgärder skall planeras tillsammans medden enskilde. Samverkan skall i avsevärt slörre omfattning än f n. ske medorganisationer och andra myndigheter. Det innebär enligl LO alt flerpersonalgrupper än kommer all medverka i socialljänslens arbete. Detgäller inte minst hemtjänst-personal, sjukhuspersonal saml personal på olikainslilulioner. Den förändring som beskrivs här tillstyrks helt av LO. Detinnebär enligl LO också atl betydande resurser måste satsas på utbildning avpersonalen, såväl från stat som kommun. Dessa insatser måste gälla all personalsom på ett eller annal sätl kommer all ingå i socialljänslens verksamhet.Särskilt vikligl anser LO del vara all utbildningsresurser ges till den personal,som genom den nya sociahjänslen får väsenlligt ändrade yrkesroller. LO menarall det är så alt just dessa grupper varit lågpriorilerade vad gällerutbildningsinsatser. Det är därför enligl LO ell slarkl jämlikhetskrav all deges en sådan utbildning alt de väl kan fylla de uppgifter som utredningenföreslår för dem i den nya socialljänslen. SACOISR underslryker all en välfungerande socialtjänst, ulöver tillräckliga ekonomiska resurser, fordrarerfarenhet och kunnande hos personalen. /SR framhåller att organisationenvid elt flertal tillfällen i andra sammanhang har underslrukii behovet av enforskningsanknulen socionomulbildning för att bl. a, skapa förutsättningar fören naturlig dialog mellan forskning och ulbildning. Detla krav har börjattillgodoses genom att UHÄ föreslagil alt elt mindre antal forskartjänster skallknyias till socio- 1979/80:1 63 /SR vill här poänglera, mol bakgrundav den föreslagna lagsliftningen. all det är synnerligen vikligl all dennauiveckling påskyndas. DeUa krav får enligl /SR självfallel inle begränsastill enbarl socionomutbildningen utan måste gälla samtliga högskoleulbildadeyrkesgrupper som kommer alt verka i den framtida . /SRpåpekar vidare all genom sin nya inriklning och sina nya arbelsformerkommer all slälla nya krav inle enbarl på socionomerna ulan även på övrigayrkesgrupper som kommer att ingå i "vårdlaget", t. ex, läkare,psykologer och jurisler. kan organisationen accepteraatl olika yrkesgrupper ges kompleUerande utbildning för alt kunna verka i sinnya yrkesroll. Men del är enligl organisationens mening mycket viktigi allunderslryka all sludieplanema inom högskolan för de yrkeskalegorier som kommeratl arbela inom socialljänslen måsle ses över så au de i tillämpliga avsnillanpassas till en ny arbetssituation. /SR menar all della förhållande ävenmåsle leda lill all den kompletterande utbildningen, som kommer all ges lillredan nu verksamma yrkesgmpper akluella i den framlida , måsteplaneras och genomföras i samverkan med högskolan. framhåller inledningsvisatl ulredningens förslag har gjorl all kravel på all socialarbelaren skall ha socionomulbildningyllerligare har accenluerals. Förbundet anser vidare all ulredningen på elluppseendeväckande knapphändigt säll behandlal utbildningsbehoven försocialarbetarna. Förbundel delar dock ulredningens uppfattning då den ullalaratl en forskningsanknulen social yrkesutbildning av socionomer är en viktigförutsätlning för prakliska förverkligande. Detla gäller enliglförbundet även på förvaltningslinje då de kvalificerade förvaltaruppgiftemainom kan väntas öka i omfallning. Förbundet anser atl del är avsärskild vikl all denna förvali-ningspersonal har den likartade gmndulbildningoch referensram som erhålls inom socionomulbildningen. Del hade enliglförbundels mening också varil önskvärt alt utredningen hafl synpunkter påinnehållet i både grund- och vidareutbildningen för socionomer. Del nalurligahade enligt förbundel varit alt ulredningen föreslagil en förbättradsocionomulbildning och en legitimation för socionomer. - Förbundet påpekar attsocialutredningen förutsätter alt såväl socialslyrelsen som Kommunförbundetkommer all svara för en omfaltande utbildningsverksamhet i samband med reformen.Förbundet har ingen erinran mot detta men konstaterar med förvåning allsocialhögskolorna tydligen inle anses ha någon funktion i sammanhängd. -Förbundel hävdar all det är naturiigt atl staten slår för kosinadema för dennödvändiga ulbildningen och förutsätter alt den nya sociallagsliftningen inleIräder i kraft förrän ulbildningen genomförts. Del är vidare enligl förbundelangelägel atl en samordning av ulbildningsinsatser-na med socionomutbildningensker så att färdiga socionomer inle behöver någon särskild introduktion ellerulbildning om jusl socialtjänstreformen. 1979/80:1 64 Förbundel menar all en sädan ulbildning självfallel börvara inlegrerad i socionomulbildningen. Även villframhålla viklen av forskningsanknulen socialyrkesulbildning. Viss gemensamulbildning för socionomer och en del yrkeskalegorier inom sjukvården lordevidare enligl förbundet underlätta samarbetet över vårdomrädesgränserna. Behovet av utbildningsinsatser ianslulning till reformens genomförande underslryks också av länsslyrelsen iGävleborgs lån. Skövde.Vuru, och Villielmina kommuner. Svensk kuralor.sförenlng och LRF. 5.2 Forskning och utveckling Synpunkler som mera direkl rörtillsynsmyndigheternas uppgifter på detla område redovisas i avsniliel Tillsyn. UHÅ anser all en satsning på forskningoch forskarutbildning som ståls-makterna gjorl under de senasle ivå åren närdel gäller sociali arbete är väl motiverad med hänsyn till socialutredningensförslag. UHÄ anser det emellertid ulomordenlligl angelägel all utvecklingenhärvidlag inle avstannar ulan all den sociala forskningen ges förutsättningaratl spela en viktig roll bl. a. när det gäller ulvärdering av en ändradsocialpolitik och en ändrad socialvårdsorganisation. ochHundikuppförbundens centrulkomniiité vill underslryka belydelsen av enkonlinueriig utvärderingsforskning vars resullal offenlliggörs. finner all denföreslagna laglekniska konslruklionen med en ramlag främjar forskning ochmetodutveckling på del sociala områdel och även leder lill krav på sådanainsatser. 1 del sammanhanget finns del enligl kommunen anledning atl betona attsådan forskning och metodutveckling måste förankras och ges resurser pä lokalnivå - i den kommunala socialljänslen. De problemställningar socialvården slällsinför, bl. a. från metodsynpunkt, synes enligt kommunens mening också vara avdet slagel alt de med fördel kan angripas inom ramen för s. k. tema-orienleradforskning. kommun menar alt det finnsanledning atl efterlysa en ökad salsning på statligt stödda utvecklings- ochforskningsprojekt. Enligt kommunens mening bör dessa projekt i första handinriklas på områden där socialutredningen föreslår utvidgningar avverksamhetsområdet eller mera omfaltande förändringar. Projekten bör bedrivasunder medverkan av prakliskl verksamma socialarbetare. Sociologisku institutionen vidStockholms universitet pekar på svårigheterna för socialnämnden all medverkaaklivi i samhällsplaneringen och menar all dessa beror dels på all önskemål ochbehov skiftar starkt inom olika skikt och grupper i samhällel, dels på attkunskaperna om orsakerna 1979/80:1 65 till all problem och hjälpbehov uppslår är ofullständiga.Institutionen vill därför understryka del på flera håll i ulredningen framfördapåpekandet om behov av ökad forskning inom socialvårdens område som kontrastlill den enligl institutionens uppfattning i hög grad på tyckande grundade debatt,som förekommit rörande t, ex. lämpliga vårdinsatser, effekter av olika vård-och behandlingsåtgärder saml av olika boendemiljöer. En syslemaliskuppföljning av olika vårdålgärder är enligt institutionens mening väsentlig föralt ge underlag för framtida åtgärder inom området. vill starktunderslryka behovel av all statsmakterna satsar tillräckliga resurser för etlomfaltande utvecklings- och forskningsarbete inom socialvården. Den nya och iflera avseenden utvidgade uppgiften för kräver enligl förbundetsmening i sig omfaltande ulveckiings- och utbildningsinsatser om den nyalagstiftningen skall få genomslagskrafl i kommunema. Men även de slorakoslnadsökningar som socialvården i vid bemärkelse medförl för kommunernamotiverar enligl förbundel ökade forskningsresurser så atl kommunens invånareskall få ut så positiva effekler som möjligi av olika samhällsinsatser. menar atl de slmklurinriktade insatser somutredningen föreslår kräver en inlensifierad social forskning som är direktanknuten lill verksamhet. Förbundet anser därför atl en kraftigutbyggnad av den sociala forskningen är väl motiverad. Väsenlligt är enligtförbundet, att en sådan forskningsorganisation byggs upp så att etl direklsamarbete kommer till stånd mellan den sociala verksamheten, forskningen och grundutbildningenav socialarbetare. Förbundel betonar att vidareulbildning och forskning förmånga socialarbetare är av stor betydelse för att de skall kunna utvecklas iarbelel och klara av sin svåra psykiska arbelsmiljö. () bör enligt förbundets uppfaUning organisatoriskt knytas tillgrundutbildningen av socialarbelare för att resurserna bättre skall kommasocialtjänsten tillgodo. Frågor som rör den framtidasocialvårdsstatisliken behandlas utförligt i yttrande av statistiskucentralbyrån. Yttrandet fogas till sammanställningen som bilaga I. 6 Det kommunala ansvaret Remissinstanser som har yttrat sigöver förslaget i denna del är bl. a. riksåklagaren, kummurrätlerna 1 Göteborgoch , brottsförebyggande rådet, , ,statens invandrurverk, fiertulet länsstyrelser och kommuner. ,, , , SACOISR och/. 1979/80:1 66 Del är en allmän uppfattning blandremissinstanserna all kommunen bör ha det yllersla ansvarel för atl de somvistas i kommunen får det slöd och den hjälp som de behöver. Utredningensförslag i denna del lillsiyrks därför eller lämnas ulan erinran genomgående. slorl antal remissinstanseruppehåller sig vid frågan om gränsdragningen mellan ansvarel försocialljänslen och ansvarel för insalser på andra samhällsområden, särskillsjukvårdens och kriminalvårdens områden. Ulredningen kritiseras i deltasammanhang för atl inle lillräckligl noga ha gränsema för olikaansvarsområden. Flera remissinsianser anser att della kan leda lill atl andrahuvudmän drar sig undan sill ansvar eller alt parallella resurser byggs upp päI.ex. Några remissinsianser varnar förrisken all elt ulvidgat kommunall ansvar för den enskildes levnadsförhållandenkan leda lill ell minskal ansvarslagande för den egna siluationen. 1 någolremissvar sätts i fråga om det utvidgade ansvaret går all förena med kommunemasrätt att göra prioriteringar mellan olika insalser. Även annan kritik molförslagel förs fram. De remissinsianser som särskillullrycker en positiv syn på förslagel betonar främsl värdet för den enskildeav velskapen alt det alltid finns en myndighel som är skyldig atl anfingensjälv vidla hjälpinsalser eller förmedla sådana. Riksåklaguren ger utlryck för dennauppfattning och framhåller all en beslämmelse med den föreslagna innebördenulgör en avgörande förutsättning för en framgångsrik tillämpning avhelhetssynen. Riksåklagaren pekar vidare på all kommunens principiellaekonomiska ansvar för denna del av förvallningen slås fasl genom förslaget,vilket inte minst för kriminalvårdens frivårdsklienlel innebär belydandefördelar jämfört med nuläget. Kummurrätten i betonar attden omständigheten all del i ett vissl fall kan råda Iveksamhel om vilkenhuvudman som är ansvarig för alt nödvändigt bislånd ges inle får gå ul över denenskilde. Det är därför enligt kammarrällens mening en slor fördel atl få klartfastslaget alt ett organ i samhället har det yttersta ansvaret för medborgarna.Inte minst viktigi är detla i och med alt samhällel blir alllmer kompliceral. i lånanser att förslaget kan innebära ett maximalt ulnyltjande av samhällels samladeresurser. Brottsförebyggunde rådet hälsar med fillfredsställelse alt del slåsfasl all i vari fall en inslåns inle kan frånsäga sig ansvarel för enhjälpsökande. Liknande synpunkler förs fram av LRF, , , Kalmuroch kommuner samt . Stolens invundrurverk framhålleratl många människor har svårigheter atl hilla rätt bland samhällets mångaserviceställen. Inte minst invandrarna har storl behov av all någotsamhällsorgan ser till atl de får del slöd och den hjälp de behöver. Verketinstämmer därför i förslagel. Sociulstyrelsen finner allförslagel ligger i linje med de strävanden som präglar dagens socialljänsl ochinnebär ell försiärki kommunall infiytande över socialljänslens innehåll ochutformning. 1979/80:1 67 Några remissinstanser, bl. a. LOoch , betonar atl den föreslagna ordningen med etlyllersla kommunalt ansvar ökar möj-lighelema all ge medborgama en enkel informationom den sociala service som finns. Flera remissinsianser understrykerutredningens uppfaUning all det yllersla ansvarel för kommunen förutsätter ellväl fungerande samarbele med andra samhällsorgan. kommun finner det uppenbartalt förslaget om det yttersta ansvarel innebär en tvingande nödvändighet försocialljänslen att finna och utveckla smidiga samverkansformer mednäraliggande verksamheter. Denna process kräver enligl kommunen dock en höggrad av ömsesidighet. som torde gynnas av gemensamma sociala mål och klarlultalade ansvarsområden för resp. parter. Spri betonar all del krävs ensamordnad planeringsprocess mellan primärkommuner och landsting. Medutgångspunkt från gemensamma principiella riktlinjer kan del inom ramen för ensådan planeringsprocess ske en fördelning av vem som skall ansvara för vad.