prop · G303166 · 1979-12-31 00:00:00 — En successiv koncentralion av resurser för forskning ochutveckling lill högskolor med sjöbefälsutbildning skall bli lill gagn för sjöfurtensframtida utveckling. Ulredningens förslag om ökade ekonomiska resurser för densjöfartsekonomiska f o rs k n i n ge n, tillstyrks av , Svenska hamnförbundeloch SSPA. Vad gäller forskningen pä det sjöfartsekonomisku områdelbör enligt en av dess uppgifler vara all söka utarbetanågorlunda långsikliga prognoser avseende behovet av olika transporter medfartyg, detla för atl rederiernu skall så längt som möjligt fä underlag förplanering av sin verksumhet, fartygsförsäljningar, nyanskaffningar elc. Ett annal område där del ocksä lorde finnas behov av ökadforskning är pä vilket sätt man pä rederisidan skall kunna genomförarationaliseringar i syfte att sä långt möjligt få ned adminisirationskostnaderna. ansluter sig också lill utredningensuppfattning om atl forskningen på del iransporlekonomiska området ej enbart börbekostas av staten utan utt även olika kategorier av avnämare av forskningsresultatenbör bidra härtill. 1 anslutning härtill utgår från altrederierna själva pä samma säll som kommer all använda sinlandbaserade personal för genomförande av dylika forskningsuppgifter. Dellaförutsätter dock all även denna personal forllöpande beredes lillfälle tillkvalificerad vidareulbildning. anser all del i fräga omden sjöfartsekonomiska forskningen gäller att söka skapa en betydligt bäitremiljö för dennu och därmed ökad kontinuitet i forskningen jämte bälirekontakter mellan å ena sidan forskare och kvalificerade utredare och å andrasidan avnämarna och då inte minsl sådana inom den allmänna sektorn. 1979/80:166 134 Tanken pä ett särskilt sjöfartsekonomiskl inslitut börprövas ytterligare, elt inslitut som dä naturligen knyts till en högskolu. Av viklär att få ell organiserat samarbele med inslitut i andra länder, främsl däNorge. Utredningen uttalar atl det f.n. i allmänhet saknaspraktiskt behov av möjlighel för svenska redare all erhålla exportkredil ochexport-kreditgarantier vid bortfraktning av svenska fariyg på längre lid tillullandel. Principiellt bör sådan möjlighet öppnas. Då svensk rederinäring harsamma behov som svensk induslri i övrigl såväl att kunna läcka valutarisker somatt kunna utnyttja investeringsgaranti vid rederisamarbete med utländska slaler,och då i första hand , bör enligt utredningen även i dessa bådahänseenden regeringen vidtaga ålgärder som erfordras för att rederinäringenskall kunna inordnas i vederbörande system på summa villkor och under sammaförutsättningar som landbaserad svensk induslri. Sjöfartsverkei kan instämma idessa uttalanden och vill därjämte framhålla all behov av exportstöd kanytterligare aklualiseras om prakliska möjligheter skapas för svenska rederier atlunder en övergångslid uthyra fartyg till ulländsk redare på s.k. bare-boal-basis. anser ulredningens övervägandenoch påpekanden värdefulla och riktiga. Föreningen anser, liksom ulredningen,all den närmare prövningen av delta komplex bör övervägas i annat sammanhang. 2.15 Oljelagring i tankfartyg Utredningens uppfattning om atl del alltjämt kvarstår eltklart behov för samhällel och rederinäringen alt nyltja det återstående störreoljetanklon-nagel på elt rationellt sätt för hemlransporl av olja och lemporärberedskapslagring av denna olja har kommenterats av sjöfartsverkei, ÖEF ochSveriges redareförening. föreslår alt frågan hålls akluelloch atl del föreberedelsearbeie som behövs, planeras i samråd mellan slatliga myndigheler,näringens representanter, försäkringsgivare m.fl. Sjöfärisverkel uttalar attfrågan, om den alltjämt är akluell, skyndsami bör prövas av ÖEF. ÖEF ställersig principiellt positiv till atl ulnyllja dennu älgärd när oljeförsörjningslägetså motiverar under förutsättning att tonnageläget m.m. då ger möjlighelhärtill. 2.16 Internationella sjöfartspolitiska frågor pekar på att tendenserna tillgenomförande av protektionistiska laslfördelningsprinciper inom bulksjöfart,och dä också för kyltransporter, yllerligare har förstärkts. 1979/80:166 135 exempel kan nämnas utt fleru förslag i sådan riktning ingäri dokument "'Merchant Flee! Developmeni, guidelinesfor developingcountries"" (TD/B/B.4/186) som färdigställtsoch kommer all behundlus vid den 9:e sessionen med . Inom kylfarlen finns ocksä flera praktiska exempel päväxande inslag uv proteklionism. Med slöd av erfarenheterna från motsvarande utveeklingtidigare inom linjesjöfarlen kan med rimlig grad uv sunnolikhet förutses utt UNCTADinom ett fätal år kommer utt anlagu vissu riktlinjer för lustuppdelning ocksäinom bulksjöfurt. Sädana regler kommer all ullvurligt skada svenska intressen,och dä inle enbart rederiet utan ocksä svensk industri, som kommer att belastasmed högre transportkostnader till följd uv den försämrude effektivitet som erfurenhetsmässiglföljer med lasluppdelning. bör därför redun . och dä i samråd medandra likusinnunde sjöfurtsnulioner, bereda sig på en sådan utveckling ochförbereda älgärder, som kan förhindra eller försvära genomförandet av lastuppdelningsurrunge-munginom bulksjöfurlen i irafik till och frän . En naturlig sådan åtgärd ären översyn av gällande svensk untidiskrimineringslagsiiftning.som i sinnuvarande form inle erbjuder tillfredsställande skydd mol genomförande av lasluppdelninglill skada för svenska iniressen. När detgäller frågan om svensk anslulning lill UNCTAD-koden anser att denna bör hållas öppen till dess läget inom EG klarnat ochunder allu omständigheter söku till vurje pris undvika utt en svensk anslutningtill koden fär köpas till priset av nya svårtolkade och omfattande regler isvensk lagstiftning. Utredningensförslag all såsom en beredskapsälgärd, igängsäitu urbete med lagstiftningsyftande till alt mäla den ökande konkurrensen från öslslaternu tillstyrks avsjöfartsverket, och Befraklarrådei. Sjöfartsverketanser att del ännu är oklart efter vilka linjer och i vilka former västländerna bör eller kan komma alt söka skydda sin sjöfart. Det är därför i nuvarande läge svårt utt ange vilka åtgärder som kan visa sig påkallade lill skydd för den svenska sjöfarlen. enligt sjöfartsverkels mening, främst inriktas pä samarbete med EG-stuterna och övriga OECD-staier i syfte atl dra upp riktlinjer för en gemensam politik. I avvaktan härpå bör, enligt mening och såsom även sjöfarts poliliska utredningen föreslagit, inom regeringskansliel förberedas bered skapslagstiftning av del slag som utfärdats i elt flertal västeuropeiskaländer, däribland . Lagstiftningen bör ges karaktären av en fullmaklslag av sä allmän ulformning alt den kan tillämpas för genomförande av sädana ålgärder mol osund konkurrens som OECD-staterna kan komma att rekommendera. framhåller som sin bestämda uppfuttningull en beredskapslagstiftning av den typ föreningens representanter presenterati utredningen, skulle fä en betydunde polilisk effekt redun genom sin 1979/80:166 136 Erfarenheten visar att man i öststater ärlyhörd för politiska signaler. Anlagande av en beredskapslagslifining skulle olvivelakiiglupp-fullus som en polilisk markering från svensk sida atl man är missnöjd medrådande förhållanden och anser sig behöva effektivare medel än hitlills för atthälla öststalskonkurrensen på sjöfurlsområdet inom rimligu gränser. finner det angeläget att en beredskapslagslifiningunderställs under vären 1980 för atl träda i kraft . 2.17 Branschråd för sjöfartsnäringen Ulredningens förslag all inrätta elt b ra n SC h rä d försjöfartsnäringen lillslyrks av 7"CO och SMBF. Sveriges varvsinduslriföreninghar ingel att invända mol ulredningens förslag om inrättande uv ett branschrådför sjöfartsnäringen för samråd mellan samhällsorgan, företag och anslällda.För etl yllerligare förbättrat informationsutbyte mellan varvs- och rederibranschernautgår föreningen ifrån att varvsrepresentanler kommer alt ingå som ledamöter irådet, i analogi med vad som gäller för rederirepresentanter i varvsrådel.Sveriges redareförening molsäller sig inte förslagel men anser alt syflel meddel kan uppnås bäitre på andra sätt, l.ex. genom direkla konlakler mellannäringen och de beslutande samhällsorganen. Liknande synpunkter framförs av sföfarisverket,och . 1979/80:166 ; 137 Ds K 1979:20 Svenska rederiers utlandsinvesteringar samtflaggöverföringar, sammanfattning av betänkandet och av remissyttrandena Utredningen konstaterar att debatten om utflaggning lidvisvuril häftig och att motsatta ståndpunkter har redovisats frän redarnas och de onibordun-ställdassida. Representanter för de ombordanställdas orgunisulioner hurframhållit alt utformningen av den permunentu flugglagen bör anstå lill dessmun vet vilka stödåtgärder som stalsmakternu beslutar och vilken effekt dessu älgärderfär. Giltighetstiden för den provisorisku flugglugen bör därför enligtorganisationernas förelrädare förlängas. Det förutsattes uti lagen kommer alltillämpas i enlighet med de principer som tidigare angivits av regering ochriksdag, särskilt bör beaktas vad som anförts av flaggutredningen angåendeöverföring till bekvämlighelsflagg. Enligt rederinäringens uppfallning har den provisoriska flagglugenhuft svåra negaliva följder för den svenska rederinäringen. Rederinäringens företrädarehar särskilt framhållit, atl 160 oceangående fartyg om tillsammans 10 miljonerdwt sålls , till slor del beroende pä alt det varilomöjligt all behälla fartygen under svensk flagg med del högu kostnadsläge somrått för svenska fartyg. Fartygen hur i allmänhet sålts till priser, som legat längtunder fartygens värde i en normal konjunklur. har etl storl anlalarbetstillfällen (ca 7 500) förlorats för den ombordanställdu personalen. Ulredningen har gjort en kartläggning av omfattningen uvsvenska intressen i fartyg under utländsk flagg, vilken redovisas iutredningens promemoria (Ds K 1979:2, sid. 18-20). Därvid fannutredningen alt det /79 fanns cu 50 utlundsregistreradefartyg pä sammanlagi ca 350 000 brt, som via utländska dollerbolagkontrollerades av svenska rederier i en sådan utsträckning alt de svenska ägama.om de ägt fartygen direkl i slället för via utländska dotterbolag, hade varitskyldiga alt låta införa dem i del . Dessa fariyg molsvaradeantalsmässigt och lonnagemässigt av den svenskflaggadehandelsflottan. Av cu 50 furtyg vur ett liolal registrerade i bekvämlighelsländeroch återstoden i traditionella sjöfartsländer. Endasl sex av fartygen hadetidigare varit registrerade i och av sina ägare överförts till utländskflugg. De övrigu hade redun vid övertagandet frän byggnadsvarvet eller dentidigare ägaren salts under utländsk flagg. Svenska minorilelsandelar i ulländskarederier förekom i begränsad omfattning. Några av dessa engagemang hadetillkommit i syfle alt göra det möjligt för de 1979/80:166 138 svenska rederierna alt även fortsättningsvis bedriva irafiksom annars hotats av protektionistiska tendenser. Inslaget uv ulflaggadetidigare svenskregisirerade fartyg var därför nägol slörre inom dennu kalegoriän blund de majoritelskonlrollerude. Enligt utredningens uppfuttning kun del konstateras, attfrågan om utflaggning nu hur minskal i betydelse. Flertalet av de i dettahänseende akluella fartygen har sålts till utlandet och vissa rederier har heltupphört med sin verksamhet. Sjöfartspoliliska ulredningen erinrar isammanhanget om att den har lagt fram etl sjöfarlspolitiskl program med förslagtill åtgärder som bl.a. har till syfle att stärka de svenska rederiernaskonkurrenskraft på ett sädanl satt. att intresset för utflaggning avstannar.Såvitt utredningen nu kun bedöma, kommer icke nägot större anlal ärendenangående flaggöverföringar med bibehållet svenskt driflsinflylande attaktualiseras inom den nu överblickbura tiden. Däremot kan del enligtutredningen givetvis även bli uktuelll för svensku rederier alt alternativ lill försäljning söka lillsländ lill överföring av äldre menännu driflsdugligl tonnage till annan flagg och dä evenluelll i samband med återbefrakl-ning. När det gäller lagstiftningen om tillstånd till överlålelseav fartyg anser Ulredningen det moiiveral alt, mol bakgrund av vad som ovananförts beträffande lagstiftningens tillämpning, ännu någon tid avvakta med eltdefiniiivi siällningslagande. En förlängning av överlålelselagen lill utgångenav skulle således göra det möjligt atl bedöma vilka verkningarutredningens förslag lill stödåtgärder för rederinäringen kan ha haft. Enligt utredningens uppfattning föreligger ell direklsamband mellan stödåtgärderna oeh benägenheten att driva sjöfart under svenskflagg, vilken kommer att öka om utredningens förslag genomförs. Först sedanriksdagen fattat beslut om stödets omfattning och sedan dessa stödåtgärdertillämpats , blir det möjligt atl definitivt ta ställning tillbehovet av en lagsliflning angående överlåtelse av fartyg och den form en sådanlagsliflning bör ges om den då forlfarande anses erforderlig. Enligt ulredningen är sjöfarlen en av mest inlernationellanäringar, vurför grundprincipen i svensk sjöfartspolitik bör vara, att svensksjöfart skall likställas med övrig svensk exportindustri i fråga om utlandsetablering.Frågan om möjlighet till direktinvestering i utlandet är föremål för utredninginom den sillande valularegleringskonimitlén. Ulredningen finner det ungeläget atldennu fråga löses ulan dröjsmål. Ulredningen är inte enig när del gäller förslagel omförlängning av överlåtelselagen l.o.m. Representanter förrederinäringen har i särskilt yttrande anfört att den nuvarande överlålelselagenär olämpligt utformad eftersom den inte lar realistisk och vederbörlig hänsyn lilldel behov uv utlandsregistrering som föreligger och som måste kunna tillgodosesom mun vill uiidviku ull sådunu svenskfluggude enheler även i fortsättningenskall säljas till utlandet till underpriser. 1 sitt yltrande lämnar representan- 1979/80:166 i, 1-9 terna för rederinäringen förslag lill en permanentöverlåtelselag som beaklar dessa synpunkter. Representanterna för de ombordanställda i utredningenföreslär i tvä särskildn vtlrunden atl nuvarande överlätelselag skall forlängast.o.m. Yttranden över betänkandet hur uvgetis av sjöfartsverkei,kommerskollegium, överstyrelsen för ekonomiskt försvar (ÖEF), valutakommillén,, i (LO), Svenska maskinbefälsförbundel(SMBF), , , och (). Ulredningens förslug om att förlänga överlålelselagen tillär 1981 har kommenterats av flera remissinslunser. Sjöfärisverkel finner detbeklagligt all ulredningen inle det möjligt eller lämpligt alt iförevarande sammanhang tränga djupare in i problemen. Den i diiektiven förutredningen angivna frågan om uthyrning av svenska fartyg på s.k. bare-boal-basis,har l.ex. ej alls berörls av ulredningen. Verkel kan dock hålla med om atl häravsedda frågeslällningar kräver komplicerade och delvis känsliga avvägningar. 1brist på förslag om en mera långsiktig lösning av frågorna, anser sigsjöfartsverket dock böra godta en förlängning av gällande beslämmelser i avbidanpå erfarenheler av de stödåtgärder för svensk sjöfart, som Ulredningens förslagkan föranleda. Riksbank, som ej går in på de kontroversiellafrågorna om den svenska rederinäringens behov av utlandsetablering, finner ejanledning göra invändning mot ulredningens förslag att förlänga giltighetstidenför den nuvarande provisoriska tillsiåndslagen. Med hänsyn till det samband sområder mellan reglerna om tillstånd till överlåtelse av fartyg lill utlandet ochvalularegleringen vill fullmäklige framhålla som önskvärt all det slutligaställningstagandet till behovet av och utformningen av regler för överlåtelserav fartyg sker efler samråd med . delar utredningens uppfuttning alt enförlängning av den provisoriska överlåtelselagen är alt föredra i avvakian påatt effeklerna av utredningens föreslagna stödåtgärder kan utläsas. För en sädunordning lalar även ulvecklingen av flaggfrågan på det inlernalionella planel. Om annan lagstiftning än nu gällande övervägs vad gälleröverlåtelse till utlandet av svenskt skepp, anser kollegiel alt tillslåndskravetskall gälla all överlåtelse och inte enbari viss typ l.ex. sä kallad utflaggning.Kollegiet tillmäter för sin del denna frägu betydelse med hänsyn lill nödvändigukontrollmöjligheter och för avgöranden av ""gränsfall"" därolika uppfultning-ur kan råda om l.ex. TCO och SMBF anser att den föreslagna prolongeringen ärför kort, bl.a. 1979/80:166 140 dä det kun förniodus ull åtgärder mäste fä vcrku en lid innunmun kan utvärderu desaniniu. De båda organisationerna föreslär därför atlflagglagen förlängs till är 1983 för utt effekternu av övriga stödåtgärderskall kunna siuderas ordentligt. De bada organisationerna instämmer i dettu sammunhungtill synpunkterna i herrur Haviks och Rudes särskildu yttrunde. Valuiakoinmiiién noterar atl det föreslagna uppskovet medett definitivt ställningstagande lill överlålelselagen lill är 1981 förefaller uigöraen kompromiss mellan de oförenliga ståndpunkter som i siirskilda yttrandenframförts av representanter för rederinäringen ä enu sidun och för de ombordanställduä den undru. vill härvidlag framhålla ull praktiska möjligheterlorde saknas au ulvärdera erfurenhelerna av de stödåtgärder som kan beslutas är1980 och därtill uturbetu en eventuell ny överlätelselag att träda i kraft år1981. Man kan därför redan nu förutse att gällande lag torde fä förlängas även eflerär 1981. Därtill kommer att ulredningen enligt valulakommilténs mening i vartfall borde ha granskat överlåtelselagen frän beredskapssynpunkl och inte enbartbetruktut den som ell instrument att ingripa i kommersiellt moliveradefartygsöverlåtelser. Beredskapsaspekterna har ju av ulredningen framhållits grundläggande motiv för upprätthållande av en minimiflotta under svenskflagg. vill särskilt understryka alt del ulredningenbetecknar som ""frågan om utflaggning"" visserligen kansägas ha minskat i betydelse i så måtto att färre enheter inom den svensku hundelsfloltunnu är uktuella för sädun överföring än lidigare, men att överföring somalternativ till en försäljning utan bibehållet svenskt inflytande är en frågasom fortfarande ar aktuell och som kommer att vara aktuell också för framtiden.Genom sådana överföringar av fulll driflsdugligl svenskt tonnage som nåll enålder av åtta är eller mera kun svensku rederier genom bibehållet inflylandeöver fartyget sedan det överförts till utländsk flagg uppratlhälla en effektivkontroll över trafikplaneringen på ett helt annat sätl än om enhelen försäljsoch återbefraktas utan något bibehållet svenskl ägarinflylande. Särskilt inomlinjesjöfarten kommer därför sådana överföringar att ha hög aktualitet även förframtiden. Befraklarrådei hänvisar till del särskilda yttrandet uv dei ulredningen inedverkundc företrädarna för ochRederiföreningen för mindre fariyg. Enligt Befr;ikiarrädels uppfattning har idetta yllrande framlagts fullgoda skäl för vidtugundet av de ändringur i lugensom föranleds UV erfarenheterna av tillämpningen av den hittillsvarande lagen.Den i yttrandet föreslagna nya flagglugen tillgodoser sumtidigi, såvitt Befraktarrådetkunnu finna, i lika hög grad som nuvarande lag, kruvet pä alt lugen skall hu ensädan utformning all den förhindrar etl missbruk av möjligheterna lill utflaggning. Under hänvisning lill vad ovan anförts vill Befrukturrädetdärför förorda införandel av en ny flagglag i enlighet med reservanternas ipromemorian inlagna förslag. 1979/80:166 , 141 TCO och AV/iF vänder sig motutredningens upptutt-ning om att grundprincipen för svensk sjtifarlspolitik börvara utt s v e n s k s j ö f u r t s k a 11 1 i k s t ä 11 a s in e d ö v r i gs v e n s k e Xp o r t i n cl u s t ri i fräga om u 11 u n d s e t a b 1 e r i n g . I s;imiiianhunget päpekurvaluta-kommittén ull rederirörelsen skiljer sig frän induslriell verksamhetdärigenom atl fraktmarknudema är extremt konkurrenskänsligu och inlernalionelltutbredda samt alt själva produktionsfaktorn, furtygen, ocksä kan köpus och säljusnära nog ulan vursel. Furlygsaffärerna ulgör för niängu rederier en minst likuviktig del uv rörelsen som transportverksamheten. Valel av etubleringsort/registreringslandkan i stor ulslräckningocksä ske snabbt och i enklu former, i synnerhet i bekvämlighetsliinderna.Del är under sådana omständigheter givet utt verksumhetens kiinslighet för koslnudsskillnadermellan oliku registreringsländer blir slor oeh utt lokulu elubleringur ökarförutsättningen utt konkurrera om frukterna. För de enskildu länderna blir med dessa speciellaförhållanden tillgängen lill irunsportkapacitei under egen kontroll osäker i krissituutioneroch de oinbordansiälldus förhållanden i samma mun otrygga. De bytesbulunsmäs-sigufaktorerna torde också tillmätas stor vikt. Det är därför förklarligt atlflertalet traditionella sjöfartsnationer kommit ull sälla in mer eller mindre längigåendereglerings- och stödåtgärder för sjöfartens omräde. Valutakommillén menar ocksä utt de nuvarande utflaggningsreglernapä längre sikl blir i del närmusle verkningslösu. 1 en situation som den rädunde,dar tonnage av intresse i ulflaggningssammanhang i slort selt saknas, kommersålunda hundelsflottuns ullandsetableringar i stiillet alt ske i form avkonventionella direktinvesteringar i samband med nyförvärv av fariyg och därmedi huvudsak undandras den sjöfartspolitiska prövningen. En med utflaggninglikvärdig utlandsetablering kan dä ske i tvä steg, först genom en renförsäljning av fartyg med endast formell prövning av kommerskollegium och därefterförvarv av elt nylt för registrering utomlands med riksbanks-tillstånd. Mot bakgrund uv syflel med överlätelselugen anser valutakommillénull gällunde regler för handläggning av sjöfurtsinvesteringur bör ändras sä uttden sjöfartspolitiska prövningen ulltid görs uv regeringen (kommerskollegium).Överlätelselugen bör således uividgus lill en lag om etublering avrederirörelse i ullandel och omfatta även de utlandsengagemang som bestar i attett nytt fartyg bäde förvärvas och registreras utomlands. Härigenom skulleriksbankens prövning även i dessu fall begränsas till rent valulamässiga aspekler. Med en sädan ordning anser valutukommittén ull förulsällningarnaökar för en enheilig behandling av sjöfartsinvesteringarna oavsett hur dessa formelllkommer till stund. För en iindring talar ocksä utt sjöfartspolitiken i allaandra avseenden än när del gäller direkiinvesteringar utan utflaggning liggerinom regeringens kompetensomräde. Fastställs därtill ett sjöfarlspolitisklprogram innefattande en minimiflotta enligt utredningens tankegångar 1979/80:166 142 blir behovet av sanu)rdnad prövning av rederinäringensutlandsinvesteringar än mer uttalat. Skäl liknunde dem som tular for alt undanta sjöfarisinvesleringarfrån prövning av de närings- och sysselsällningspolitiska uspeklernafinns inte fcjr undru direkiinvesteringar eftersom lugstiftning liknunde överlätelselugensaknas pä dessa områden. Det mä också erinras om alt 2 a S valuiulugen tillkomär 1974, alltså innun flugglagen stiftades (1977). Någon anledning fannssåledes inle alt redan frän början undanta sjöfartsärenden frän 2 u § VL. Med siu nu framlugda förslug till ändrude regler förprövning av sjöfartsärenden har vulutakommittén endasl önskat få lill stånd enmer rationell ordning inom nuvurande ramar. Förslaget innefatlar inle nägol siullningslngundei flaggfrägan eller lill vilka regler som pä bör gälla försjöfartsnäringens eller för andra näringsgrenars utlandsinvesteringar.Kommittén anser emellertid ull den föreslagna ändringen bör kunna genomförasulan atl resultatet av valulakommilténs översyn av hela valulalagsliflningenavvaktas. SMBF anför liknande synpunkter och menar alt del är nödvändiglalt överväga en komplettering uv flagglagen i syfte all förhindra registreringav fariyg under bekvämlighetsflagg även i de fall fartygen köpes från utlandet.Under alla omständigheter bör enligt norskt mönster i lag föreskrivas alt avtalskull föreligga med de ombordanställdus organisationer. 1979/80:166 143 Sammanfattning av kartläggning av lolv större rederiersekonomiska situation Under höslen 1978 kurtludes genom sjöfartspolitiskautredningen tolv av de slörre svenska rederiernas företagsekonomiska situation oehutveckling.