prop · G303178 · 1979-12-31 00:00:00 — Prop.1979/80:178 5 fästa särskilt avseende vid atl påföljden skall vara ägnadatt främja den dömdes anpassning i samhället. Förhållandet mellan 1 kap. 7S BrBoch förevarande paragraf bör ses på det .sättet, atl 33 kap. 9S reglerar etthänsynslagande vid bestämmande av påföljd som till en del är elt utflöde av deni 1 kap. 7 § uttryckta principen men som är av så speciell karaktäraU regleringen knappast systematiskt sett hör hemma i BrB: s inledningskapitel. I övrigt har endasl den redaktionella ändringen gjorts atlnuvarande andra slyckel har sammanförts med första stycket. I det nya andra stycket föreskrivs att om i annat fall änsom avses i första styckel myndighei har meddelat ell beslut, som innebär atlhinder eller synnerlig svårighet uppslår för gärningsmannen i hans yrkes- ellernäringsverksamhet, eller om del kan förulses att elt sådant beslut kommer attmeddelas, hänsyn härtill får las vid bestämmande av påföljd för brottet. likställs samfund och andra inrättningar, som enligt föreskrift iförfattning prövar frågor om auktorisation eller andra sådana frågor. Hänsynfår tas på samma sätt som enligt försia styckel, vilket bl.a. innebär all bötereller disciplinpåföljd kan efterges, låt vara att delta knappast i praktikenkan tänkas förekomma i de fall som är aktuella . Den nya bestämmelsen kan i och för sig lillämpas vid allatyper av brott. Sin slörsia praktiska betydelse får emellertid bestämmelsen vidbestämmande av påföljd för allvarligare trafikbrott, dvs. sådana som inte kanbestraffas endast med böter. Framför allt är här trafiknyklerhetsbrotten avbetydelse. Domstolen får i dessa fall möjlighet all beakia all körkortet förden dömde kommer alt återkallas. När domen i brottmålet skall meddelas ärkörkoriei som regel omhändertaget. Beslut om slullig återkallelse kan. frånsettvisst undanlagsfall, meddelas försl sedan domen i brottmålet har vunnit lagakrafi. Som har angetts i den allmänna motiveringen skall emellertidåterkallelse bortsett från vissa undantagssitualioner alllid ske för densom har gjort sig skyldig till rattfylleri eller till rattonykterhet med enpromillehalt som uppgår till minsl 0,8. Detsamma gäller vid grov vårdslöshet itrafik. När det gäller utrymmet för all beakiakörkortsåterkallelsen i de nu aktuella fallen bör uppmärksammas alt den nyabestämmelsen inte medger att minimistraffet enligt straffskalan underskrids.Vid rattfylleri där mildrande omständigheter inte föreligger döms i regel lillminimistraffet, dvs. en månads fängelse. Körkortsåterkallelsen kan då, om denmedför sådana konsekvenser för den dömde som avses i beslämmelsen, beaktas pådel sättet alt påföljden i stället bestäms till exempelvis villkorlig dom ellerskyddstillsyn i förening med böter. Del bör här särskilt anmärkas alt efler1979 års ändringar i lagen (1964:542) om personundersökning i brottmålvillkorlig dom numera kan meddelas utan att personundersökning har ägt rum.Prövningen kan med hänsyn lill omsiändigheterna i det särskilda fallel ocksåtänkas utfalla på del sättet alt brottet även med beaktande av Prop.1979/80:178 76 körkortsingripandel bedöms böra föranleda fängelse enmånad. 1 raltfyllerimål där själva brollet i och för sig bedöms förskyllasträngare fängelsestraff än en månad kan naturiigtvis körkorlsfrågan beaktas pädet sättet alt straffet sätts ned. Det bör understrykas att syftet med lagändringen inte ärall frångå nuvarande ordning i vad denna innebär att fängelse ärnormalpäföljden för rattfylleri. Enbart den omständigheten att enkörkortsåterkallelse kan förutses utgör sålunda inte skäl att avvika fråneljest gällande praxis. Det krävs att återkallelsen skall innebära hinder ellersynnerlig svårighet för den tilltalade i hans yrkes- eller näringsverksamhet.Speciella omsländigheter mäste sälunda föreligga, såsom exempelvis att dentilltalade är yrkeschaufför eller annars har etl arbete som ställer krav påatt han skall vara behörig att föra motorfordon. Ett annat fall kan vara atlkommunikationsförhållandena är sådana att del inte finns någon möjlighel förden dömde alt behålla sin anställning utan att kunna färdas till och frånarbetet med bU. Bestämmelsen är fakultativ ocli innebär sålunda alldomstolen efler omständigheterna skall pröva om och i så fall hurkörkortsåterkallelse eller annal beslut av aktuellt slag skall beaktas vidbestämmande av påföljd enligt BrB. Som har angetts i den allmänna motiveringenlorde del i allmänhet inte finnas anledning att särskilt la hänsyn tillkörkorlsfrågan i mål om ansvar för trafikbrott som föranleder endasl böter. Närbrottet i och för sig anses förskylla ett särskilt högt bötesstraff bör dockelt beslut om körkortsåterkallelse kunna beaktas under de förulsältningar somhar förul. 1 praktiken är det därvid fråga om sådanarattonykterhets-brott där alkoholkoncentrationen har uppgått till minst 0,8promille. Även i denna situation är körkortsåterkallelsen i principobligatorisk (jfr 22 S andra siycket körkortslagen). Som exempel pä andra beslut av myndighet som bör kunnabeakias enligt den nya bestämmelsen kan nämnas återkallelse avläkarlegitimalion, ordningsvaktsförordnande eller godkännande som väktare ellerav auktorisation för revisor. Vissa broll kan leda lill att lagöverträdarenfår elt tillstånd all ulöva viss näringsverksamhet indraget. Så kan i vissafall förekomma vid överträdelser av exempelvis lagstiftningen om handel medalkoholhaltiga drycker, skrothandel och yrkesmässig biltrafik. När ett brottsålunda leder till att lagöverträdaren förlorar rätlen att fortsätta sin yrkes-eller näringsulövning, kan enligt den nya beslämmelsen hänsyn härtill tas vidbestämmande av påföljd enligt BrB för brottet. 1979/80:83 har föreslagils nya regler omnäringsförbud i samband med konkurs, s. k. konkurskarantän. Förslagel innebäralt allmän domslol på lalan av åklagare skall kunna ålägga en personnäringsförbud, om han har förfarit grovt otillbörligt mot sina borgenärer ellerpå annat sätt grovt åsidosatt vad som har ålegat honom i hansnäringsverksamhet. Förbud skall också under vissa förutsättningar kunnameddelas den som upprepade gånger har förekommit i konkurser. Prop.1979/80:178 ,, 77 I den nämnda propositionen har chefen förjustitiedepartementet berört frågan om domstolarna vid bestämmande av påföljdför brott bör beakia del men som den tilltalade lider genom all han i anledningav brottsligheten åläggs näringsförbud. Därvid har uttalats atl frågan omnäringsförbud bör vara hell skild från frågan om påföljdsbestämning. Dock harangells att detta självfallet inte utesluter all etl meddelat näringsförbudkan, liksom andra omständigheter i elt brottmål, beaktas när rätten bestämmerbrottspåföljd (se specialmotiveringen till 199b § konkurslagen). Genomförsden generella reglering i 33 kap. 9S BrB som jag nu har föreslagit kommer ellnäringsförbud i och för sig alt tillhöra de beslut som domstolen enligt denfakultativa regeln kan beakta vid bestämmande av brottspåföljd. Detla får ansesgälla oavsett om frågan angående näringsförbud handläggs i samband medbrottmålet eller i särskild ordning. Vad som har sagls nu gäller självfalletdock endasl i den mån förbudel meddelas på grund av etl brott. Många gångerlorde näringsförbud komma alt meddelas på grund av förfaranden i samband medkonkurs som inte i och för sig föranleder lagföring. Det finns vidare anledningunderstryka att i de fall etl näringsförbud blir aktuellt det ofta torde varafråga om allvariig ekonomisk brottslighet. Med hänsyn till de sloraskadeverkningarna av denna sorts kriminalitet är det uppenbart atl någongenerell lindring i påföljderna på detta område inte bör komma i fråga. Det bördärför endasl i sådana undantagsfall då hell speciella omsländigheterföreligger kunna förekomma att en domstol med beaktande av etl näringsförbudbesiämmer brottspåföljden lindrigare än som eljesl skulle ha skett. Med myndighei har enligt förslagel likställts samfund ochannan inrättning som enligt föreskrift i författning prövar auktorisationeller annan sådan fråga. Bestämmelsen blir därmed tillämplig bl.a. påhandelskammare, som meddelar auktorisalionsbeslul t. ex. enligt kungörelsen(1947: 336) om auktorisation av fastighetsmäklare, och ,vars styrelse enligt 8 kap. 7§ rällegångsbalken kan besluta om uteslutning avadvokai. 4.2 Förslaget till lag om ändring i körkortslagen(1977:477) Bestämmelsen att den som kör tung motorcykel skall hafyllt har flyttats från 1 § till 2 § försia stycket. Frågor om undanlag från 2 § prövas av trafiksäkerhetsverkelenligt 32 § KKL och 101 § körkortsförordningen (1977:722) (KKF). Undanlag frånålderskravet för atl köra tung motorcykel kommer alltså i fortsättningen atlbeslutas av trafiksäkerhetsverkel. Detla innebär en återgång lill den ordningsom gällde före . I 2 § andra siycket 2 har etl tillägg gjorts för atttydligare markera all undantaget från körkorlsbeslämmelserna gäller endaslföraren av del for- Prop.1979/80:178 78 don som skall bärgas, repareras eller på liknande sättåtgärdas. Undanlaget gäller alltså inte föraren av det fordon som t. ex.bogserar ett annat fordon. 1 paragrafen har lagils in en utlrycklig beslämmelse omalt körkortstill-slåndet har en begränsad giltighetstid. Tidens längd kommeratt anges i KKF (se avsnitt 2.8.3). Om domstolens möjligheter att förlängagiltighels-tiden i etl körkortsmål finns det bestämmelser i 44 S. Att ävenlänsstyrelsen kan förlänga giltighetstiden kommer att framgå av KKF. Paragrafen har förtydligats så att del uttryckligen framgårall körkorts-tillståndet måsle vara gällande för alt ell körkort skall fåutfärdas. Enligt paragrafens lidigare lydelse fick elt körkort inteulfärdas under spärrliden. Själva utfärdandet har emellertid ingen egentligrättsverkan. Körkortet blir nämligen giltigt först sedan del har lämnais uttill körkortshavaren (15 § första styckel I). I paragrafen föreskrivs därför att körkortet intefår lämnas ut . Med uttrycket "lämna ut" avses såvälatl tillställa körkortshavaren ett nytt körkort som att återställa elt lidigareåterkallat körkort. Som framgår av avsniti 2.8.3 blir det möjligt att i vissafall återställa ett återkallat körkort. Körkoriei blir därmed återigen giltigt.Första stycket 2 har därför ändrats så alt körkortet är ogiltigt under den tidsom det är återkallat. Se avsniu 2.8.1. Den nya lydelsen av punkt 2 innebär att del inte längreenbart är arten och storleken av en skada som avgör om körkortet skall kunnaåterkallas på grund av smilning. Bedömningen skall i stället göras medutgångspunkt i brottets svårhetsgrad från trafiksäkerheissynpunkl. Vid dennabedömning skall givelvis även skadans art och omfattning beaktas. Någon ändradpraxis i de fall som hillills har lett till en återkallelse är således inteåsyftad. En smilning från en trafikolycka med personskada eller sakskada sominte är ringa bör alltså även i fortsättningen leda lill alt körkortet kanåterkallas. Den nya lydelsen innebär i stället en utvidgning av bestämmelsenstillämpningsområde. 1 fortsättningen blir del nämligen möjligt att oavsetteventueUa skador återkalla etl körkort pä grund av smilning. Avgörande är hurallvariigt brottet vid en samlad bedömning anses vara fräntrafiksäkerhets-synpunkt. Bedöms överträdelsen som ringa kan en erinran bliaktuell. Prop.1979/80:178 79 såvida inte körkoriei skall återkallas pä grund avupprepade trafikförseelser enligt punkten 3. Även ändringen i punkten 4 innebär atl körkortsfråganskall avgöras efter en helhetsbedömning av överträdelsens svårhetsgrad frän trafiksäkerheissynpunkl.Det betyder atl trafikfaran i det konkreta fallet får beaktas. Tyderomständigheterna på alt någon faktisk fara inte har förelegal bör överträdelseninte genast leda lill en sä hård reaktion som en återkallelse. visa atl föraren hade förvissat sig om alt någon annan trafik inteförekom eller att överträdelsen av annal skäl inte kunde medföra någontrafikfara. Åven en överträdelse som beror på etl tillfälligt förbiseende börkunna bedömas som ringa. Mer flagranta överträdelser och medvetna risklagandenmåste däremol bedömas allvarligt, Presumtionen är alltså även i fortsättningenför en återkallelse eller varning när det gäller sådana trafikförseelser somfaller under denna punkt. Anses överträdelsen som ringa kan reglerna omåterkallelse på grund av upprepade trafikförseelser bli lillämpliga. Det finnsockså möjlighel all meddela en erinran för förseelsen. Se avsnitt 2.8.2. Huvudregeln är atl slutlig återkallelse av ell körkort pågrund av brott inte får ske förrän frågan om straff har blivit avgjord genom endom som har vunnit laga kraft. I punkt Igörs etl undanlag från denna regel för det fall all den spärrlid som bestäms ibeslutet om återkallelse upphör senasi när beslulel meddelas, dvs. allspärrliden helt kan avräknas mol den tid som föraren redan har varit frånlagensin förarbehörighet. För att kunna tillämpa undantagsregeln måste alltsåkörkortet ha varit omhändertaget eller återkallat tills vidare. I dettasammanhang bör betonas vikten av all domstolen bevakar de körkortsmål i vilkakörkortet har omhändertagits eller återkallats lills vidare för att molverkaalt den faktiska återkallelsetiden överstiger den spärrtid som kan komma altbestämmas. Paragrafen anger förutsättningarna för alt elt körkorteller traktorkort skall få återkallas lills vidare. Är kortet omhändertagetskall en prövning enligt 21 § göras bara om en part begär del eller domstolenfinner skäl atl självmant överpröva omhändertagandet (41 § andra slyckel). Den särskilda beslämmelsen om återkallelse tills vidarevid Irafiknykterhelsbrolt har upphävts, eftersom den har ansetts saknasjälvständig belydelse. Bedömningen skall i fortsättningen ske efter sammaregel som gäller vid andra anmärkningar mol körkortshavaren. 1 de flesta falllär della inte innebära någon ändring vid den praktiska tillämpningen, jfr 22§. 1979/80:178 80 Försiastycket har arbetats om i språkligt hänseende. Den enda ändringen i sak är atldet nu uttryckligen anges att spärrtid skall bestämmas även när eltkörkortslillstånd återkallas med stöd av 16 S 1-6. Bestämmelsernaom förlängning av spärrtiden som fanns i andra och tredje styckena har utgåtl,eftersom de har ansetts sakna praktisk belydelse. Den som vill veta om ettbrott eller en anmärkning, som inte har kunnat beaktas i beslutet om spärrtid,påverkar den tidigare bestämda spärrliden kan ansöka om förhandsbesked ellerkörkorlslillstånd. En sådan ansökan kan göras när som helsl under spärrliden.Däremol är del inte meningsfullt att låta länsslyrelsen pröva ansökningenalltför före spärrlidens utgång. I KKF kommer därför alt tas in enbestämmelse om att får pröva ansökningen tidigast två månaderföre spärrtidens utgång. Seavsnitt 2.5.3 och 2.7.3. Iförsia siycket anges förutsättningarna för alt meddela körkortshavaren envarning. De är desamma som lidigare gällde enligt paragrafens tredje stycke.Varningen är ett alternativ till återkallelsen. Den kan meddelas endast avdomstol i ell körkortsmål (44§). Det tidigare fullföljdsförbudet mot ell beslulom varning har upphävts (jfr prop. 1975/76: 155 s. 107). Iandra stycket har den ändringen gjorts atl elt återfall i ell trafiknykterhetsbrotti och för sig är etl hinder mot all en varning meddelas. Paragrafenstredje slycke anger förutsättningarna för alt meddela körkortshavaren enerinran. Denna motsvarar den tidigare självständiga varningen, som fanns iparagrafens första stycke och innebär i sak endast etl påpekande lillkörkorlshavaren om vad trafiksäkerheten kräver. En erinran får meddelas om delhar riktats anmärkningar mot körkorlshavaren som inte är så allvarliga atlnågon aiv återkallelsegrunderna i 16 § är tillämpliga. Den kan alltså inteanvändas i stället för en återkallelse eller en varning. Den bör användasfrämst vid sådana trafikförseelser som vid en förnyad anmärkning kan leda lillatt körkortet återkallas på grund av upprepade trafikförseelser enligt 16 § 3.En erinran skall kunna meddelas av det allmänna ombudei. Delta kommer alt framgåav KKF. Om del allmänna ombudei, vid sin prövning om en anmärkning skallföranleda en ansökan om återkallelse eller vaming till länsrätten, finner allåterkallelsenivån inte är uppnådd har alltså ombudet atl välja mellan atlefler omständigheterna antingen meddela körkortshavaren en erinran eller låtaärendet bero. En erinran får meddelas även av domstolen i ett körkortsmål (44§). Förutsättningen är då givelvis att domstolen har funnit all en återkallelseeller varning inte kan komma i fråga. Ellbeslul om erinran kan inte överklagas av den enskilde parten (46 S andrastycket). Varning,men inte erinran, antecknas i CKR. Prop.1979/80:178 81 Paragrafen har ändrats så att körkortet inte skallomhändertas vid de lindrigare fallen av rattonykterhet om omständigheterna vidbrottet kan anses mildrande. återfall i eU trafiknykterhelsbrolt skallalltså i etl sådant fall inte leda till all körkoriei omhändertas. Jfr också 22§ andra slyckel. 1975/76: 155 s. 94 och prop. 1976/77: 113 s. 27. Paragrafen gör det möjligt all beakia vissastraffrättsliga avgöranden av en utländsk myndighet. Med uttrycket "annallikvärdigt avgörande" åsyflas utländska motsvarigheter lillstrafförelägganden och förelägganden av ordningsbot, dvs. summariska förfarandensom bygger på alt brottet är erkänt. Se avsnitt 2.7.2. Regeringens bemyndigande atl besluta om innehållet ikörkortsregislrel knyts inte längre lill registreringen av fordonsförare. Istället har begränsningen knutits till uppgifier som är av betydelse förtillämpningen av KKL. Uppgifier som är lätt tillgängliga från annal håll skallgivelvis inte tas in i registret. När del gäller belaslningsuppgifterna är detuppgifier som behövs för tillämpningen av 7 och 16 §§ som är av intresse. Ordel "väsentlig" har lagts . Jfr 114 §fordonskungörelsen (1972: 595) och 93 § bilregisterkungörelsen (1972: 599). Paragraferna ersätter den lidigare 39 § i KKL och 14 § 3lagen (1971: 289) om allmänna förvaltningsdomstolar (ändrad : 165).Även vissa bestämmelser i berörs. En strävan har varit all i KKL samlade bestämmelser som är speciella för förfarandel i körkortsmålen. Den lidigaretekniken med hänvisningar till andra författningar skulle användas endasl underett övergångsskede, se prop. 1976/77: 113 s. 39. Några omfallande ändringar isak har inte gjorts. I första stycket anges de viktigaste av de frågor i KKLsom prövas av . Länsslyrelsen prövar även andra frågor om körkort än desom nämns i försia slyckel. Det gäller bl.a. vissa frågor om medgivande enligt2§, föriängning av körkortstiUstånd, omprövning enligt 25 § och utbyte avutländskt körkort mot elt svenskt. De närmare föreskrifterna om detla 6 1979/80. Prop.1979/80:178 82 kommer att framgå av KKF och en förordning om godkännandeoch utbyte av utländska körkort. För att få elt tillräckligt underlag för sin prövning harlänsslyrelsen möjlighet atl föranstalta om viss utredning. Beslämmelserna omdet finns i KKF. Möjligheten alt få en utredning från socialnämnden reglerasdock i denna paragraf Bestämmelsen innebär atl socialnämnden inte längre rutinmässigtskall lämna uppgifter i frågor om körkort. Bara om del finns en särskildanledning till det får socialnämnden höras. En belaslningsuppgift ikörkortsregistret som har belydelse för bedömningen av nykterhelskravel i KKLkan givetvis vara en sådan anledning. Åven uppgifier som lämnas ipersonutredningen kan vara det. Det är , domstolen (42 §) ellerdet allmänna ombudei (47 § andra siycket) som får begära uppgifier elleryttrande från socialnämnden. Polisens personutredning kommer således ifortsättningen inte att innehålla några uppgifter från socialnämnden. Angåendede närmare motiven lill bestämmelsen hänvisas till prop. 1979/ 80: 1 omsocialtjänsten, s. 430-432. 1 denna paragraf anges vilka miU som skall prövas avlänsrätten. Den innebär inte någon ändring av länsrättens målområde. Frågor omomprövning enligt 25 § skall således prövas av länsrätten endasl om del är enlänsrätt som i första instans har beslutat i det mål som skall omprövas. I första stycket anges all ett körkortsmål anhängiggörs ilänsrätten genom en ansökan. Beslämmelserna i 3-5 §§ förvaltningsprocesslagen(1971:291) tillämpas på en sådan ansökan. I ansökningshandlingen skall angesvad som yrkas och de omständigheter som åberopas till stöd för yrkandet. Somhar anförts i den allmänna motiveringen skall inte det allmänna ombudetprecisera sitl yrkande lill all avse återkallelse eller varning ulan endaslyrka ell körkortsingripande och ange den eller de återkallelsegrunder somåberopas. Har emellertid ombudet vid sin prövning funnit att en varning börvara en tillräcklig åtgärd bör detta upplysningsvis anges i ansökningen.Ombudet skall också ange de brott eller andra omständigheter som ligger tillgrund för yrkandet. Andra slyckel behandlar det fall att körkortet ellertraktorkortet har omhändertagits. Elt beslul om omhändertagande skall intelängre automatiskt överprövas av länsrätten. En sådan prövning skall görasförsl när föraren eller del allmänna ombudei begär det. Del är dock möjligt förlänsrätten atl även självmant la upp frågan sedan det allmänna ombudet haranmält omhändertagandebeslutel. Denna paragraf behandlar domstolens utredningsbefogenheteri etl körkortsmål. De är i huvudsak desamma som domstolen har haft tidigare Prop.1979/80:178 83 enligt 39 § andra stycket. Beslämmelsen kompletterar 8§förvaltningsprocesslagen (1971:291) såviti gäller körkortsmålen. Se ocksåkommentaren till 39 § tredje stycket. Paragrafengäller alla körkortsmål, dvs. även när domstolen i etl besvärsmål prövar enfråga som har beslutats av i försia instans. Angåendeförarprovet och de s. k. förarprovsremisserna, se avsnitt 2.5.4. Förordnandetom förarprov kan avse förhör, körprov eller fullständigt prov. Föreläggandet om att ge in läkarintyg eller bevis omgodkänt förarprov skall innehålla en erinran om all körkortet ellertraktorkortet kan komma atl återkallas enligt 16 § 8 om föreläggandet inteföljs. Jfr 33 § KKF. Ett föreläggande enligt denna paragraf kan enligt 46 §försia siycket överklagas endast i samband med talan mot beslut i själva målel. Ett förordnande om förarprov skall övervägas endasl i defall då det återkallade körkortet skulle kunna återställas till föraren efterspärrtidens uigång. En närmare redogörelse för dessa fall finns i avsnitt2.8.3. Förordnandet kan även i dessa fall avse förhör, körprov ellerfullständigt prov. I motsats till vad som har gällt skall domstoleninte längre uttala sig i frågan om en personutredning behövs innan föraren kanåterfå sin behörighet. Frågor ommedgivanden enligt 2 § Iredje siycket skall prövas av domstolen bara om detbegärs i målel. Kommer denna fråga upp försl sedan domstolen har avgjort måletblir det länsslyrelsen som får pröva den, se avsniti 2.8.3. Domstolensbefogenheter enligt denna paragraf är desamma som har gällt tidigare. De villkor som kan meddelas är sådana som föranleds avmedicinska skäl, jfr 12 § KKF. Beslutet kan föranleda alt körkortet måsteförnyas. Bestämmelser om det finns bl. a. i 34 § KKF. Paragrafen motsvarar i sak 39 § andra slyckel i dentidigare lydelsen. I första stycket finns ett förbud all föra lalan mot ett föreläggandeom alt ge in läkarintyg eller bevis om godkänt förarprov. Det är föreläggandensom domstolen meddelar som ett led i utredningen om lämpligheten som förare.Följs inte föreläggandet kan återkallelse ske enligt 16 § 8. Föreläggandet kandå överprövas efter lalan mot beslulel om återkallelse. I andra stycket finns ett förbud för den enskilde partenmol all överklaga 1979/80:178 84 etlbeslul om erinran. Det tidigare förbudel att överklaga en varning, som fanns i39 § tredje siycket, har upphävts. Elt beslut i fråga om förlängning avgiltighetstiden för ett körkortslillstånd kan inte heller överklagas. I övrigihänvisas till avsnitt 2.5.3. 1paragrafens första stycke anges del allmänna ombudets organisatoriska ställningoch ombudets uppgifter i körkortsmålen. Ombudethar samma utredningsbefogenheter som domstolen har.