prop · G3034 · 1979-12-31 00:00:00 — Antaletpersoner med helt sjukbidrag ökade mekan 1979/80: 4 nybeviljades helt sjukbidrag icirka 10 000 fall. Motsvarande siffra för är uppskattningsvis cirka 13000. Etlbeviljat helt sjukbidrag kan såsom framgår av det föregående förlängas. Detkan upphöra p. g. a. rehabUitering, övergå till del av sjukbidrag eller tillhel eller del av förtidspension eller till annan pensions/ bidrags-form.Förändringar av beståndet personer med sjukbidrag har undersökts för år 1977.Av materialet framgår att av dem som haft helt sjukbidrag har i avsamtliga fall helt sjukbidrag upphört att utgå. Skälen härtill framgår avnedanstående uppställning. Utöverde som finns upptagna under rehabUitering har de som erhållit partiekförtidspension, partiellt sjukbidrag och handikappersättning i någon månåtervunnit sin förvärvsförmåga. Totalt har således 1 348 eller av dem somhaft helt sjukbidrag medicinskt sett ansetts kunna utföra någon form avförvärvsarbete. En allmän uppfattning bland dem som handlägger frågor om arbetsmarknadsmässigrehabilitering av långtidssjuka är att en starkt bidragande orsak till attinte fler har rehabiliterats är de svårigheter som föreligger för den berördagruppen att vinna inträde på arbetsmarknaden. 5 Arbetsmarknadspolitiska stödåtgärder för att bl. a. underlätta återgång iarbete Fördem, som p. g. a. fysiska, psykiska, intellektuella eller sociala handikapp harsvårigheter att få eker behålla ett arbete finns olika arbetsmarknadspolitiskastödåtgärder, som syftar till att underiätta för dem att få sysselsättning.Sädana stödåtgärder kan iiuiebära utredande, vägledande och rehabkiterandeinsatser bidrag till lönekostnader förden arbetshandikappade Behovetav stödåtgärder bedöms av arbetsförmedlingen. 1979/80: 4 26 Utrednings-och rehabiliteringsinsatser innebär atl man genom medicinsk, psykologisk ochsocial utredning, praktiska arbetsprov och arbetsträning kartlägger enarbetshandikappads intressen och arbetsförutsättningar och söker utveckla vederbörandesprestationsförmåga. Dessa resurser kan också utnyttjas i de fall enlångtidssjuk behöver sådana insatser för att kunna återgå i arbete. Ekonomisktstöd till utbildning kan utgå till sökande, som utan sådan utbildning inte kanfå eUer behåUa ett arbete. Vid utbildning i företag kan bidrag utgå tillarbetsgivaren med . 1978/79: 73har förslag lagts om höjning av stödet till av lönekostnaden för denanställde inklusive lönebikostnader. Handikappadsom behöver speciella arbetstekniska hjälpmedel för att kunna utföra sittarbete kan få bidrag med f. n. högst . Bidrag om högst30 . kan utgå lill arbetsgivare för sådan särskild anordning på arbetsplatsensom en handikappad behöver för att kunna utföra sitt arbete. 1978/79:73 har föreslagits en höjning av dessa bidrag tkl högst . Bidrag tkl arbetsbiträdeåt synskadad eker annan svårt handikappad kan utgå tUl arbetsgivare som harutgifter för sådant biträde. Stödet, som f. n. uppgår till högst . perår har föreslagits bli höjt tik . Bidragtkl halvskyddad sysselsättning kan utgå till enskkda arbetsgivare, kommuner,landsting och statliga affärsdrivande verk för att bereda sysselsättning åtarbetshandikappad, som inte kan få arbete på vanliga vklkor. Bidrag utgår tillarbetsgivaren under det första anställningsåret av den anstäUdes löninklusive lönebikostnader, och under de därpåföljande två åren av lönekostnadema. före utgången av detfjärde året skall prövas om bidrag skall utgå fortsättningsvis. Ivissa fall kan bidrag utgå för redan anställd som överförs tik halvskyddadsysselsättning. Denna möjlighet skall enligt de föreskrifter som gäker förverksamheten utnyttjas restriktivt och bara under förutsättning altarbetsgivaren ställer plats till förfogande för nyanställning avannan arbetshandikappad. Bidrag för redan anställd som överförs tUl halvskyddadsysselsättning utgår av lönekostnaden. Stödets utformning är alltsåsådant att väsentligt högre bidrag utgår vid nyanställning än vid överföring avredan ansläUd arbetshandikappad. Skyddadsysselsättning kan beredas arbetslösa som på grund av arbelshandikapp inte kanplaceras på den reguljära arbetsmarknaden. Samtligahär redovisade stödåtgärder med undanlag av skyddad sysselsättning kananvändas i de fak en anställd som varit sjuk , eventuellt medsjukbidrag, behöver sådana insatser för att kunna 1979/80: 4 27 Vid företag som har anpassningsgrupp torde i första hand dennaha att bedöma bl. a. möjligheter till omplacering om den sjuke inte kan återgå tillsina tidigare arbetsuppgifter, behov av stödåtgärder etc. 6 Framställningar om uppsägningsskydd för vissa långtidssjuka SedanLAS tiUkomst har i ett antal motioner tagits upp frågan om uppsägningsskydd förvissa långtidssjuka (InU 1975/76: 18, AU 1977/ 78:8 och 1978/79:3). m.fl. (s), har vänt sig mot att i 33 § LAS de som har rätttill sjukbidrag likställs med vissa pensionsberättigade arbetstagare. En sjukbidragsberättigadarbetstagare bör få samma anställningsskydd som den som uppbär sjukpenning. Omarbetsgivaren vill att anställningen skall upphöra måste han i så fall sägaupp. Detta förutsätter att den fackliga organisationen kopplas in, att möjlighetematill omplacering undersöks m. m. Motionärerna har därför krävt att de sjukbidragsberättigadeinte skall omfattas av 33 § LAS. Vid sin senaste behandling av frågan betonadearbetsmarknadsutskottet (AU 1978/79: 3) att det är angeläget att frågan tasupp med förtur så att kan skyndsamt föreläggas förslag till lösning avdet av motionärerna aktualiserade problemet. 7 Överväganden och förslag Beslämmelsernai 33 § LAS innebär att det anställningsskydd som lagen tillförsäkrar arbetstagarei princip helt kan bringas att upphöra om arbetstagaren beviljas heltsjukbidrag. En arbetsgivare som vill att anstäkningen skall upphöra i anledningav ett beviljat helt sjukbidrag behöver inte åberopa saklig grund föruppsägning och följaktligen inte heller undersöka vilka omplaceringsmöjlighetersom står tik buds. LAS regler om varsel till den lokala fackliga organisationenoch om överläggning om den tilltänkta åtgärden gäller inte i en sådansituation. Att dessa förhållanden kan innebära stora nackdelar för enarbetstagare som beviljas helt sjukbidrag är uppenbart. Känslan att utan vidareha avstängts från arbetsmarknaden p. g. a. sjukdomen kan leda tik psykologiskahinder i rehabiliteringsarbetet. För den som rehabiliteras torde förlusten avanställningen i åtskilliga fall innebära att om det över huvud taget ärmöjligt att erhålla arbete vederbörande blir hänvisad till en annanarbetsplats än den han har haft. Vidare kan arbetslösheten som sådanutgöra ett hinder i rehabkiteringsarbetet. Detfinns olika mer eller mindre långtgående sätt att lindra de nu beskrivnanegativa effekterna av 33 § LAS. En möjlighet vore att låta LAS regler omvarsel och överläggning omfatta sådan underrättelse som 1979/80: 4 28 föreskrivsi 33 §. Därigenom skulle fömtsättningarna för facklig insyn ökas. Någotuppsägningsskydd skulle emeUertid inte tillförsäkras den sjuke. Anmärkas må attanställningsskyddskommittén inte tagit ställning till vilka eventuella åtgärdersom kan behövas för att samordna LAS regler om varsel m. m. medmedbestämmandelagens regelsystem. Ettannat sätt vore att ge dem som med tklämpning av 33 § LAS mist sinaanställningar i samband med beviljande av helt sjukbidrag förtur till återanställninghos den tidigare arbetsgivaren. En sådan lösning kan emellertid inte ifrågakommautan en total översyn av LAS regler om företrädesrätt till ny anställning. Detlalåter sig inte göras i förevarande sammanhang. Denmest långtgående lösningen vore den alt ändra 33 § LAS på så sätt att de somfår rätt till helt sjukbidrag inte omfattas av paragrafen. Därigenom skullesådana arbetstagare tillförsäkras det anställningsskydd som följer av lagensövriga regler. Mot de fördelar en sådan ändring skulle innebära för vissaarbetstagare måste vägas de nackdelar som skulle kunna uppstå. Av de uppgiftersom finns redovisade under avsnitt 4 framgår att endast en ringa del av de sombeviljas helt sjukbidrag rehabUiteras i någon omfattning. Det är inte antagligtatt samtliga dessa hade någon anställning när sjukbidraget bevUjades. Det ärinte heller troligt att av dem som hade anställning samtliga efterrehabilitering kunnat återvända till den gamla arbetsplatsen. Det sagda innebäratt i åtskilliga fall en anställning skulle hållas öppen till synes utan attleda till något mera påtagligt positivt resultat med åtföljande problem förarbetsgivarna. Blandde problem en sådan ordning skulle kunna innebära är vid första påseende det behovav ersättare som skulle kunna uppstå. Beviljande av helt sjukbidrag föregåsemellertid oftast av . Det fårdärför antagas att ersättarfrågan i flertalet fall är löst redan närsjukbidraget beviljas. Rehabiliteras den sjuke och arbetsgivaren inte kanerbjuda arbete åt såväl denne som ersättaren får ersättaren, eker en senareanställd, sägas upp p. g. a. arbetsbrist såvida ersättaren inte anställts somvikarie för den sjuke. I det sistnämnda fallet torde arbetsgivaren ofta enligt15 § LAS ha att underrätta vikarien om anställningens upphörande en månad iförväg. Detskulle kunna invändas, att en ordning som innebär att de som beviljas heltsjukbidrag omfattas av LAS regler om saklig grund för uppsägning medanmotsatsen gäller för de som bevkjas hel förtidspension, är ägnad att påverkavalet mellan de båda pensionsformema. Till en början kan konstateras att redannu förtidspension regelmässigt föregås av sjukbidrag. Utrymmet för beviljandeav ytterligare sjukbidrag är med andra ord inte särskilt stort. Avsikten med enlagändring av nu nämnt slag skulle inte vara att påverka tillämpningen av AFLsregler om hel förtidspension och helt sjukbidrag till förmån för den sistnämndapensionsformen. 1979/80: 4 29 Detunder avsnitt 4 redovisade siffermaterialet och de förväntningar som finns påsamhällets rehabiliteringsresurser är inte lämpade för några långtgåendekvantitativa analyser. Och frågan om ett förstärkt anställningsskydd för denhär berörda gruppen är av mera principiell natur. Avsevärda fördelar står attvinna för dem som rehabiliteras efter ett beviljat helt sjukbidrag om dessa fårha kvar sina anställningar. De nackdelar som skulle kunna följa av enlagändring av innebörd att de som får rätt till helt sjukbidrag inte skallomfattas av 33 § LAS synes inte vara av sådan omfattning att några allvarligaproblem skulle uppstå. Det föreslås därför att en sådan lagändring genomförs. Ovanhar redogjorts för vissa situationer som kan uppstå i det fall den sjukerehabiliteras och arbetsgivaren inte har möjlighet att erbjuda arbete åt såväldenne som den eventuella ersättaren. Det kan då bli fråga om endera uppsägningp. g. a. arbetsbrist eller underrättelse enligt 15 § LAS. Genom förfrågan hosde myndigheter som har hand om rehabiliteringen kan arbetsgivaren i vissa fedlbilda sig en uppfattning om möjligheterna och tidpunkten för en eventuellrehabilitering. För att inte drabbas av onödiga kostnader i samband med de nuberörda åtgärderna bör arbetsgivaren likväl underrättas föreåterkomsten. I de fall rehabiliteringen inriktas på att bereda den sjukemöjlighet att återvända till arbetsplatsen lorde i allmänhet de rehabiliterandemyndigheterna hålla kontakt med arbetsgivaren. Det får därför ankomma på dessamyndigheter i förekommande fall efter samråd med att länmaen sådan underrättelse. En liknande ordning bör genomföras även när fråga ärom rehabilitering under långtidssjukskrivning. Föreskrifter av nu nämnt slagbör kunna meddelas på annat sätt än genom lag. Såsomframgår av avsnitt 5 finns ett antal arbetsmarknadsp)olitiska stödåtgärder somkan nyttjas för att underlätta återgången i arbete för bl. a. den som uppburithelt sjukbidrag. Det ligger i och för sig utanför anställningsskyddskommitténsutredningsuppdrag att närmare gå in på hur reglerna för de bidrag som därbeskrivs bör vara utformade. Det vore emellertid olyckligt om den föreslagna lagändringenledde till att arbetsgivares och arbetstagares möjligheter att komma iåtnjutande av bidragen försämrades. Så synes kunna bli fallet beträffandemöjligheterna att erhålla bidrag för halvskyddad sysselsättning. En ändring avdessa regler beträffande de som behåller anställningen under tid som helt sjukbidragutgår för att därefter återgå till samma arbetsplats bör därför övervägas. Vidden föreslagna lagändringen får frågan huruvida saklig grund för uppsägning avden som beviljats sjukbidrag ske med utgångspunkt i de under avsnitt 2 citerademotivullalanden ur LAS förarbeten (prop. 1973: 129 s. 126 f). Sålunda böruppsägning kimna ske om sjukdomen innebär en sådan nedsättning avarbetsförmågan att arbetslagaren inte 4 1979/80. 1979/80: 4 30 kanförväntas komma att kunna utföra arbete av någon betydelse hos arbetsgivaren.Härvid är de rehabiliteringsåtgärder som sätts in av stor betydelse. Inriktasdessa på att förbereda arbetstagaren för helt andra arbetsuppgifter än de somförekommer hos arbetsgivaren kan detta vara ett tecken på att en uppsägningskulle kunna vara befogad. Skulle ett beviljat helt sjukbidrag förlängas ochförlängningen inte har till syfte att slutföra en rehabilitering medinriktning på att förbereda arbetstagaren för sådant arbete som finns påarbetsplatsen, torde förutsättningar för fortsatt anställning normalt intevara för handen. Det bör här tiUäggas, att regeln i 7 § tredje stycket LAS attuppsägning inte får grundas enbart på omständighet som arbetsgivaren känt tillmer än en månad innan han varslade om uppsägning eller underrättade arbetstagarenom den tilltänkta åtgärden, inte är tillämplig på omständigheter av fortlöpandekaraktär såsom en varaktig nedsättning av arbetsförmågan p. g. a. sjukdom (jfrprop. 1973: 129 s. 243 och AD 87/77). Denföreslagna lagändringen innebär ingen ändring i den dispositivi-tet somföreskrivs i 3 § andra stycket LAS beträffande 33 § samma lag. Derma disposivitetfår dock inte leda till alt LAS tvingande regler om t. ex. saklig grund föruppsägning sätts ur spel. Så skulle bli fallet om ett kollektivavtal efter denföreslagna lagändringens ikraftträdande föreskrev att de som får rätt tillhelt sjukbidrag skulle omfattas av 33 § LAS eller regler av motsvarandeinnebörd. Lagom ändring i lagen (1974:12) om anställningsskydd Härigenomföreskrivs att 33 § lagen (1974: 12) om anställningsskydd skall ha nedanangiven lydelse. Nuvarandelydelse: Föreslagen lydelse: 33 § Vill arbetsgivaren att arbetsta- Vill arbetsgivaren att arbetsta gare skall lämna anställningen när gare skall lämna anställningen när han uppnår den gräns vid vkken han uppnår den gräns vid vilken han är skyldig att avgå med ål- han är skyldig att avgå med ål- dersf)ension eller, om sådan gräns derspension eller, om sådan gräns icke finns, i samband med att ar- icke finns, i samband med att ar betstagaren fyller , skall han betstagaren fyller , skall han underrätta arbetstagaren minst en underrätta arbetstagaren minst en månad i förväg. Detsamma gäller, månad i förväg. Detsamma gäl- om arbetsgivaren vik att arbets- ler, om arbetsgivaren vill att ar- tagare skall lämna anställningen betstagare skall lämna anställning- när han får rätt till hel förtids- en när han får rätt till hel för pension eller helt sjukbidrag enligt tidspension enligt lagen (1962: lagen (1962: 381) om akmän för- 381) om akmän försäkring, säkring. Prop.1979/80: 4 31 Underrättelseenligt första stycket skall ske skriftligen. Arbetstagare som haruppnått den gräns vid vilken han är skyldig att avgå med ålderspension eller,om sådan gräns icke finns, som har fyllt har icke rätt till längreuppsägningstid än en månad. Han har icke heller företrädesrätt, när turordningskall bestämmas vid uppsägning eker permittering, när återintagning i arbeteskall ske efter permittering eller när nyanställning skall äga rum. Dennalag träder i kraft Har arbetstagare fått rätttill helt sjukbidrag före ikraftträdandet gäller 33 § i sin äldre lydelse. 1979/80: 4 32 Reservationav ledamötema Elmstedt, och Fråganom en ändring av 33 § LAS beträffande dem som får rätt till helt sjukbidrag kansakligt sett inte anses kräva en mera skyndsam behandling än andra frågor avstor prioritet som kommittén har att ta ställning till. Ett klart samband finnsmellan den i promemorian föreslagna ändringen och andra frågor vilka kommitténännu inte har tagit ställning till. Ytterligare ändringar i 33 § LAS kan bU aktueUa.Det är därför olämpligt att nu binda sig i fråga om sjukbidragsfallen. Depraktiska konsekvenserna av den föreslagna ändringen måste mera beaktas. Ipromemorian saknas underlag för en bedömning av vilka konsekvenser LASnuvarande regler har haft för de långtidssjuka. Det går inte att dra någrasäkra slutsatser om hur många av det fåtal som rehabiliteras som i praktikenskulle beröras av den föreslagna ändringen. I promemorian har de negativakonsekvenserna av ändringsförslaget för arbetsgivarna och de som anställs somersättare för långtidssjuka underskattats. Ett stort behov av långavikariatsanställningar skuke uppstå och det är svårt i synnerhet då det ärfråga om kvalificerad arbetskraft att få arbetstagare som är vkliga att tasådana anställningar. För förelagen i synnerhet de små kan det innebäraett betydande ingrepp att behöva ersätta en arbetstagare som varit verksamunder med en som återvänder efter en lång tids sjukdom. Det måste ävenbeaktas att den föreslagna ändringen kan innebära svårigheter för handikappadeatt över huvud taget få tklträde tik arbetsmarknaden. Ivissa mindre företag löses uppkommande ersättarfrågor genom alt företagarensjälv och de anställda påtar sig en större arbetsbörda. En följd av denföreslagna ändringen är att många anställningar skulle behöva hållas öppnaunder långa tider. Detta skulle kunna få till följd alt benägenheten att lösa ersättarfråganpå nu nämnt sätt skulle öka med en påföljande minskning av antalet arbetstiUfällen. Motbakgrund av det nu anförda och de ytterligare problem som antyds i promemorianavstyrker vi att promemorieförslaget nu genomförs. Fråganbör bli föremål för ytterligare överväganden. I avbidan på kommitténs slutligaställningstagande tkl eventuella ändringar i 33 § LAS bör emellertid denåtgärden kunna vidtas att LAS regler om varsel och överläggning görs tillämpligapå sådan underrättelse som sägs i 33 § LAS då fråga är om arbetstagare som får rälttill helt sjukbidrag. Skulle promemorieförslaget genomföras är del angelägel atlde rehabiliterande myndighelema föreskrivs skyldighet atl underrätta arbetsgivarenom återkomsten i så god tid att LAS regler om uppsägningstid, underrättelse m.m. kan iakttas. 1979/80: 4 33 ledamöternaErik Elmstedl, , , , , , och , desakkunniga , , , och , experternaSvante , och samt sekreterarnaErik Lempert, protokollförare, och Hans Tocklin Eftervotering beslutar kommittén att med tillstyrkan tUl det i promemorian upptagnaändringsförslaget överlämna promemorian angående uppsägningsskydd för vissalångtidssjuka till regeringen. Häremot reserverar sig ledamötema Elmstedt, Rindborgoch på sätt framgår av protokollsbilaga 2. , sakkunnig, avgersärskilt yttrande i vilket han ansluter sig till vad reservanterna har anfört. 1979/80: 4 34 Efterremiss har yttranden över promemorian avgetts av , försäkringsöverdomslolen,försäkringsrätten för , , postverket,, , , statenspersonalnämnd, arbetsdomstolen, ,arbetarskyddsstyrelsen, arbetslivscentrum, nya utredningen om yrkesinriktad rehabUiteringm. (A 1978: 04), , , (), , hantverks- ochindustriorganisation-Familjeföretagen (SHIO-Familjeföretagen),i (LO), (),Centralorganisationen /SR, , De handikappadesriksförbund och . Yttrandenhar överlämnats av från de allmänna försäkringskassomai , , , , , och ,, , , och samtfrån allmänna försäkringskassa. Kommitténsförslag till uppsägningsskydd för vissa långtidssjuka genom ändring av 33 § anslällningsskyddslagenhar fått ett pwsitivt mottagande vid remissbehandlingen. Endast SAF och SHIO-Familjeföretagenavstyrker kommittéförslaget och förordar i staket reservanternas förslag.Handikappförbundens centralkommitté, å andra sidan, anser attanställningsskyddet bör utvidgas även tkl den som förtidspensioneras. Remissinstansernaframhåller aUmänt att det är betydelsefullt från rehabiliteringssynpunkt altden som får helt sjukbidrag får ha kvar sin anslällning. menaratt från sjukvårdens synpunkt och då kanske särskUt från medicinskrehabiliteringssynpunkt kommer den nu föreslagna lagändringen sannolikt allinnebära alt rehabiliteringsinsatser kan sättas in med en större säkerhet föråtergång i arbete och kan också på elt mer medvetet sätt anpassas därefter,likaväl som patientens motivation ökar i vetskap om att anställningen finnskvar. Även försäkringsöverdomstolen, , nya utredningenom yrkesinriktad rehabilitering m. m. och understrykerockså den molivalionshöjande effekten av att patienten vet att anställningenfinns kvar. Prop.1979/80: 4 35 Flera remissinstanser, bl. a. , statenspersonalnämnd, arbetsdomstolen och /SR, framhåller dock att de i likhet medkommittén anser att frågan om ett förstärkt anställningsskydd för dem som fårhelt sjukbidrag företrädesvis är av principiell natur. Arbetsdomstolen anföratt det är tydligt att det är en mycket begränsad krets av arbetstagare som harnågon fördel att vinna genom den föreslagna lagändringen. För den som berörsfår det dock enligt arbetsdomstolen antas vara av avsevärd betydelse att ansläkningsskyddetfår bestå så länge det finns utsikter att arbetstagaren kan återgå i arbete hosarbetsgivaren. konstaterar att enligt promemorian harendast av det totala antalet personer som haft helt sjukbidragåtergått lill förvärvsarbete helt eller delvis och anför följande. noteras alt de som handlägger frågor om arbetsmarknadsmässigrehabilitering av långtidssjuka allmänt uppfattar svårigheterna atl vinnainträde på arbetsmarknaden som en starkt bidragande orsak till att inte flerarehabiliteras. Enligt SPN's erfarenhet är förutsättningen att anställning bibehållesvid sjukdom och nedsatt arbetsförmåga av stor betydelse irehabiliteringssammanhang. Tidiga åtgärder för att en anställd vid sjukdom kanbehålla eller erhålla lämpliga arbetsuppgifter, liksom möjligheten att efterlängre tids sjukdom återgå i tjänst är grundläggande förrehabiliteringsmöjligheterna. Soc/a/.s/>ire/ie« framhåller att en eventuelluppsägning från anställningen av långtidssjuka med sjukbidrag bör, liksom förövriga anställda, bygga på saklig grund och föregås när det är motiverat avsamhällsinsatser i form av medicinsk och yrkesinriktad rehabilitering. /SRmenar att t. ex. bestämmelsen i 7 § anställningsskyddslagen om arbetsgivarensomplaceringsskyldighet kan utgöra ett viktigt skydd för den som beviljats heltsjukbidrag. För den som har sagts upp kan i stället tillämpligheten av reglernai 2528 §§ anställningsskyddslagen om företrädesrätt till ny anställning kommaatt medföra att de insatta reha-bkiteringsåtgärderna upplevs som meningsfulla.Arbetsmarknadsstyrelsen anför bl. a. följande. Styrelsen genomför f. n. i samarbete medriksförsäkringsverket ett antal konferenser där personal vid distriktskontoroch försäkringskassor gemensamt drar upp riktlinjer för att få ett välfungerande samarbete till stånd. Frågan om individuella rehabiliteringsplanerför personer med sjukbidrag ägnas särskkd uppmärksamhet. Det statliga bidragsom f. n. utgår för personer som anstäks med halvskyddad sysselsättning har somSyfte att påverka arbetsgivare att i större utsträckning anstäUa personer med arbelshandikapp.I enlighet med sysselsättningsutredningens förslag övergår dennaanställningsform till anslällning med lönebidrag fr. o. m. den 1 juli 1980.Även arkivarbete skall dä övergå tik samma anställningsform med sammaanställningsskydd. Ätgärden anställning med lönebidrag skulle klart förloraeffekt om gruppen arbetshandikappade med sjukbidrag inte har sammaanställningsskydd som är en självklarhet för friska arbetstagare. Prop.1979/80: 4 36