prop · G303167 · 1979-12-31 00:00:00 — och överåklagaren i Stockholmframhåller att den föreslagna lagstiftningen och utvidgningen av den svenska terrilorialvat-tengränsenbehöver förenas med en intensifierad övervakning av territorialvattnet.Brottsförebyggande rådet pekar på behovet av ökad övervakning och betonarvikten av att få till stånd klara regler för hur ansvaret för övervakningenskall fördelas. i anser det viktigt att ettgenomförande av lagstiftningen kombineras med bestämmelserna om lotsplikt.Länsstyrelsen anser också att ett införande av anmälningsplikt för fartyg somkommer till svenskt territorialvatten bör övervägas. Därigenom skulle destinationshamnensnabbare kunna underrättas och fä tid att förbereda mottagningsanordningar. 7 Synpunkter på förslaget till lag om åtgärder motvattenförorening från fartyg Riksåklagaren föreslår att paragrafen utgår eftersom deninte förmedlar annat budskap än vad som framgår av lagens rubrik. föreslår att begreppel"skadligt ämne" definieras på följande sätt: "Varje ämne som,om det kommer ut i havel eller annat vattenområde, kan innebära risker förmänniskors hälsa, skada den Prop.1979/80:167 252 faunan och , skönhets- och rekreationsvärdeneller störa annat rättmätigt utnyttjande av havet eller annatvattenområde". GeneraltuUstyrdsen anser alt ordet "kvittblivning"bör utgå ur definitionen av begreppel "utsläpp" eftersom bl.a.avlämnande av oljerester till en motlagningsanordning i land kan utgöra en kvittblivning.Sjöfartsverket anser, med hänsyn till den framtida utvecklingen, att det ärlämpligt att definitionen på "skadligt ämne" utformas så att denäven omfattar gasformiga ämnen. Härigenom skulle reglerna i den nya lagen ävenkomma att omfatta åtgärder mol luftförorening från fartyg. föreslår att paragrafen fårföljande lydelse: "Regeringen eller den myndighet som regeringen utsermeddelar föreskrifter om vad som vid lillämpningen av lagen förstås med olja,annat skadligt flytande ämne än olja, skadliga ämnen i övrigt ocholjetankfartyg". Enligt Vattenvärnets mening bör bestämmelserna avse ävenförbud mot utsläpp från fartyg av plaster o. d. som inte upptas av vattnet ochsom har stor nedskräpningseffekt. Vidare bör lagens beslämmelser om förbud mot utsläpp ävengälla mindre fartyg. anser att paragrafens båda stycken börersättas med elt generellt förbud mot utsläpp av olja avseende såväl svensktsjöterritorium och som andra vattenområden. De olika reglernaför dessa vattenområden bör enligt verket fas upp som undantag i den till lagenanslutande förordningen. Överåklagaren i anser att åtminstone huvudsladgandetom vad som åligger fartygen i fräga om utsläppsbegränsningar på det fria havetbör las upp i lagen. Komplettering av huvudstadgandet kan ske genombemyndigande till regeringen att utforma detaljbestämmelser. och kemikontoret påpekar att hanteringenav kemikalier skiftar beroende inle bara på lastens egenskaper utan också påde lokala omständigheterna. 1 en viss hamn kan lossningen av en vara plötsligtupphöra och en ny vara börja införas utan särskilt varsel. Mot bakgrund avdessa växlande förhållanden bör inle regeringen utan fatta debeslut som här avses. Prop.1979/80: 167 253 anser att bestämmelsen om förbudatt ta ut avgift för omhänderlagande av oljehaltigt last- och tankspolvattenbör intas i en förordning i anslutning till lagen i avvaktan på ytterligareerfarenheter och en närmare uppföljning av mottagningsverksamheten i hamnarna. Överåklagaren i anser att det föreslagna förbudetkan ge anledning till tolkningssvårigheter och inbjuda till kringgående,eftersom det endasl berör hamninnehavare samt fartygets redare och ägare.Paragrafen bör därför ha följande lydelse: "Särskild avgift för mottagningoch annan hanlering av rester och avfall som anges i 3 § får inteuttagas." Överåklagaren i anser att bestämmelserna i dettakapitel av systematiska skäl bör placeras i lagsiiftningen om säkerheten påfartyg. anser att etl lillägg bör göras till delta kapitelsom innebär bemyndigande att meddela de föreskrifter som behövs för tillämpningenav Bilaga III lill MARPOL-protokollet. framhåller attoljedagböckerna bör ulformas så att det blir krav på en särskild oljedagbokomfattande all pump-ning som faller under maskinchefens ansvarsområde. Överåklagaren i anser att det bör framgå att iparagrafen nämnda myndigheter har rätt att ta del av utländskt oljefartygsoljedagbok på svenskl sjöterritorium. Med elt sådant lagstöd skulle övervakandemyndigheter kunna utföra sin övervakningsuppgift med större auktoritet. Överåklagaren i gör här samma anmärkning som ifråga om 4 kap. Möjlighelen att i miljöskyddande syfte reglerafartygstrafik (1§) och läktring av olja (2 §) i vissa farvatten välkomnas avflera remissinstanser, bl.a. , generaltullstyrelsen,i och . Prop.1979/80:167 254 noterarmed tillfredsställelse möjligheten att föreskriva t. ex. begränsningar avfartygstrafik inom vissa vattenområden. anser det väsentligt attmöjligheten att reglera fartygstrafik utnyttjas på vissa från miljösynpunktkänsliga farvatten och nämner därvid älv, samtskärgårdsområdena. Enligt verket kan också viss fartygstrafik behöva begränsasi hela . 1 sammanhanget pekar verket vidare på de mycket speciella förhållandensom råder på och älv. Båda dessa vattenområden utnyttjas istor utsträckning dels som dricksvattentäkter, dels som transportvägar för oljaoch kemikalier. Enligt verkets uppfattning bör MARPOL-protokollets bestämmelserom fartygskonstruktion ses som ett minimikrav i svenska inre vatten. Skåneshandelskammare framhäller att förbud bl.a. mot fartygstrafik i vissa farvattenmåste utfärdas med stor försiktighet sä att inte Sveriges sjöfartspolitiskarelationer med omvärlden skadas. anser att paragrafen bör vara tillämpligäven på läklring mellan gasfartyg. i anser det viktigt attmöjligheten atl förbjuda läklring av olja och andra skadliga ämnen inomSveriges sjöterritorium verkligen kommer att utnyttjas. tänkerdärvid på de resonemang som har förts om alt vid kusten läktra olja från storaoljetankfartyg till mindre kusttankfartyg för vidare befordran tillmottagningsstationerna. framhåller bland "intressen iövrigt" enligt paragrafen särskilt fisket och erinrar om de utflyttningarav fiskegränserna som sketl. anser att det av paragrafen börframgå att tvångsåtgärder avser de fall då fartyg skall nyttjas. Redaren börinte kunna tvingas atl reparera sitt fariyg när han hellre vill skrota det. Närhan vill lägga upp fartyget, bör han själv få välja tidpunkten för reparation. jämför paragrafen med 8 kap. 3§sjösäkerhetslagen enligt vilken tull- och lotsmyndigheterna endast skallinställa på dem ankommande förrättningar för fartygets resa så länge ett förbudgäller. Enligt styrelsen bör 7 kap. 10 § utformas så att den närmare preciserarde olika myndigheternas åtgärder och även beaklar att tekniska ingrepp i ett Prop.1979/80: 167 2-'-' fartyg, t. ex. framdrivningsmaskineriet, kan vara deteffektivaste sättet att förhindra avgång eller vidare resa. Ett teknisktingrepp kräver dock tillgång till teknisk sakkunskap som endast finns hossjöfartsverket och i viss utsträckning hos . Styrelsen föreslårdärför följande ändrade lydelse av 7 kap. 10 S: "Den myndighel som medstöd av 4-6 §§ har förbjudit ett fartygs avgång eller vidare resa skall, omfartyget befinner sig inom Sveriges sjöterritorium, genast vidtaga åtgärder föratt förhindra avgången eller den vidare resan. Ingrepp av teknisk natur ifartyget får dock företagas först sedan erforderliga anvisningar inhämtats avsakkunnig inom . Beslutet skall vidare omgående anmälas tillpolis, tull-och lotsmyndigheler. skall därvid lämna denhandräckning som erfordras och tull- och lotsmyndighet inställa på demankommande förrättningar för fartygets resa så länge förbudet gäller." Hovrätten över och påpekar att paragrafenfått en sådan språklig utformning att man skulle kunna förledas tro att sjösäkerhetsdi-reklörensbeslut i fråga om ett honom underställt beslut inte får överklagas. gör en liknande invändning. kan inte finnaskäl för att inte beslut enligt 3 kap. 8 § som meddelats av annan myndighet änsjöfartsverket skall underställas sjösäkerhetsdirektören. Sädana beslut börenligt styrelsen inte få överklagas. Riksåklagaren finner formuleringen "beslut som avsesi denna lag" oprecis och vill ersätta den med "beslut enligt dennalag". i anser att det äroklart vad som menas med att sjösäkerhetsdirektören skall kunna förordna attunderställningsbeslut inle skall gälla tills vidare. frågar närdet slutligt avgörs om beslutet skall gälla. 9 kap. 2 § Hovrätten över och anser att paragrafenbehöver justeras språkligt, eftersom den använda formuleringen kan föranledaden feltolkningen atl det är befälhavaren som skall dömas även i det fall däden som brustit i behövlig tillsyn är det befäl, till vilket befälhavaren haröverlåtit ansvaret för tillsynen över hanteringen ombord av skadligt ämne. Överåklagaren i framhåller att ansvaret förtillsynen över hanteringen ombord av skadligt ämne inte formellt överiåtsutan följer av befälets allmänna tjänsteåligganden. Han föreslår därför attbestämmelsen utformas "Har befälhavaren eller det befäl, till vilketbefäl- Prop.1979/80: 167 256 havaren har överlåtit ansvaret för tillsynen eller förvilket ansvaret genom tjänstens beskaffenhet föreligger över hanteringen ombordav skadligt ämne, brustit", etc. hemställeratt paragrafen ändras så att maskinchefens ansvar för olagliga oljeutsläppklart regleras. 3 och 4 §§ Överåklagaren i anser att den straffbarapersonkretsen genom uttrycket "den som" blir alltför vid. Uttrycketsynes omfatta personer utanför fartygstjänsten, t. ex. lots, befraklare och bärgare.9 kap. 4S första punkten kan omfatta personer som bl.a. hamnchefer och terminalföreslåndare,en personkalegori som inte synes ha fallit underansvarsbestämmelserna. 4 § punkl 4 och 5 Riksåklagaren framhåller att i dessa bestämmelser böranges, i likhet med vad som har skett i övriga straffstadganden, vad som krävsi subjektivt hänseende för straffbarhet. 5 § punkt 1 Riksåklagaren finner kriminalisering av förfarande i stridmot bestämmelserna i 3 kap. 5 § föga ändamålsenlig, i allt fall om straffetanges till böter, och anser att frågan bör regleras på civilrättslig väg. Riksåklagaren framhåller att i paragrafens första ledsaknas, i motsats till vad som gäller bestämmelsen i övrigt, hänvisning tillaktuella stadganden. En sådan hänvisning behövs för att fä det straffbaraområdet exakt bestämt. Riksåklagaren påpekar att det i paragrafen angivnaförfarandet endast gäller när vitesföreläggandet och brottet avser en och sammagärning. Bestämmelsen bör därför enligt riksåklagarens mening förtydligas så,att sista ledel begränsas till ansvar enligt 9 kap. 3 § punkt 2 och 6 § fjärdeledet. Länsåklagaren i anser att enkriminalisering av överträdelser av förbud inte bör kombineras med vilesföreläggandeeller vice versa. Länsåklagaren i län ställer sig däremot tveksam tillatt en överträdelse av etl förbud eller föreläggande inte skall kunna medförastraffansvar när föreläggandet har förenats med vite. Prop.1979/80:167 257 Biluga C De remitterade förslagen Lag om åtgärder mot vattenförorening från fartyg Härigenom föreskrivs följande. 1 § I denna lagfinns bestämmelser om förbud mot vattenföroreningar från fartyg, mottagning avskadliga ämnen från fartyg, fartygs konstruktion samt tillsyn och andraåtgärder för att förebygga eller begränsa vattenföroreningar från fartyg. 2 § I lagenanvänds beteckningar som har följande betydelse. Allt vattenområde i den egentligaÖstersjön med , och inloppet till upptill latitudparallellen genom i 44,8' nord Fartyg Fartyg,svävare, fasta eller flytande plattformar samt andra flytande anordningar som används till sjöss Skadligt ämne Olja och andra ämnen som, om de kommer ut ihavet eller något annat vattenområde, kan innebära risker för människors hälsa,vara skadliga för den faunan eller , skada skönhets- ellerrekreationsvärden eller störa annat rättmätigt utnyttjande av havet eller andravattenområden Utsläpp Varjeulsläpp i havet eller andra vattenområden, såsom utströmning, kvittblivning, spill, läckage, utpumpning,utspridning eller uttömning 3 § Regeringen eller den myndighet som regeringen utsermeddelar före skrifter om vad som vid tillämpningen av lagen förstås med olja, andra skadliga flytande kemikalier som transporteras i bulk än olja, skadliga ämnen i övrigt samt oljetankfartyg. Förbud mot förorening från fartyg 1 § Bestämmelserna i detta kapitel gäller sådana utsläppav skadliga ämnen från fartyg som härrör från eller i övrigt står i samband medfartygens drift. Bestämmelserna gäller dock inte i fråga om sådana utsläpp avskadliga ämnen som är en omedelbar följd av utforskning, utvinning och därmedförenad, ej landbaserad hantering av havsbottnens mineraltillgångar. 17 Rik.sdagen 1979/80. Prop.1979/80: 167 258 2 § Inom Sveriges sjöterritorium och Östersjöområdetutanför detta får olja inte släppas ut från fartyg utan skall behållas ombord eller avlämnas till mottagningsanordningar för olja. I fräga om andra vattenområden meddelar regeringen ellerden myndighet som regeringen utser föreskrifter om förbud mot utsläpp av olja. 3 § Regeringeneller den myndighet som regeringen utser meddelar föreskrifter om förbud motutsläpp från fartyg av andra skadliga ämnen än olja. 4 § Om, tillföljd av olyckshändelse, från fartyg släpps ut skadliga ämnen, beträffandevilka gäller förbud mot utsläpp, skall utsläppet begränsas så långt det ärmöjligt. Mottagning av förorenat barlast- och tankspolvattenfrån fartyg, m.m. 1 § Anordningar för mottagning och behandling av oljehaltigtbariast- eller tankspolvatten skall finnas på de platser inom territorium där olja lastas eller oljetankfartyg repareras. Den som lastar ut olja eller driver reparationsverksamheten svarar för att det finns behövliga mottag nings- och behandlingsanordningar. Regeringen får föreskriva att mottagnings- ochbehandlingsanordningar för oljehaltigt barlast- eller tankspolvatten skallfinnas även i andra fall. Regeringen föreskriver också vem som skall svara föranordningarna. 2 § Anordningarför mottagning av barlastvatten eller tankspolvätska som innehåller lastresterav andra skadliga flylande kemikalier än olja skall finnas på de platser inomSveriges territorium som regeringen föreskriver. Regeringen föreskriver ocksåvem som skall svara för anordningarna. 3 § Om mottagningav annal avfall frän fartyg än sådant som avses i I och 2 §§ finns särskilda beslämmelser. 4 § Nägon avgiftfår inte tas ut vid anordning som avses i 1 § första stycket för mottagningeller behandling av oljehaltigt barlast- eller tankspolvatten från fariyg somlastas eller repareras hos den som svarar för anordningen. I fråga om avgift för mottagning och behandling som avsesi I § andra stycket och mottagning som avses i 2 § meddelar regeringenföreskrifter. 5 § Någon avgiftför mottagning eller annan hantering av avfall som anges i 3 § fär inte tas ulav fartygens redare eller ägare. Vad nu har sagts utgör inte hinder mot attkostnaderna för verksamheten täcks genom hamnavgifter eller motsvarandegenerella avgifter. 6 § Den som avseratt avlämna oljehaltigt barlast- eller tankspolvatten till en motlagningsanordningsom avses i I § skall lämna uppgifter om lösningsmedel eller andra ämnen ivattnet som har betydelse för behandlingen. Ett fartyg får inte lastas eller repareras hos den somsvarar för alt det finns behövlig mottagnings- och behandlingsanordning somavses i 1 § första stycket, om han underlåter att omhänderta oljehaltigtbarlast- eller Prop.1979/80: 167 259 tankspolvatten från fartyget. För de fall som avses i I stycket meddelar regeringen eller den myndighet som regeringen utsermotsvarande föreskrifter om förbud mot lastning, reparation eller annanverksamhet. 1 fräga om mottagning av barlastvatten eller tankspolvätska sominnehåller lastrester av andra skadliga flytande kemikalier än olja meddelarregeringen eller den myndighet som regeringen utser föreskrifter i de hänseendensom avses i första och andra styckena. 7 § Föreskrifter om utformning och drift av anordningarsom avses i 1 och 2 §§ meddelas av regeringen eller den myndighet somregeringen utser. 4 kap. Fartygs konstruktion, m. m. 1 § Regeringeneller den myndighet som regeringen utser meddelar föreskrifter om fartygskonstruktion, ulrustning och drift för att förebygga eller begränsavattenföroreningar och om certifikat som visar att sådana föreskrifter äruppfyllda. 2 § Regeringeneller den myndighet som regeringen utser får föreskriva atl fartyg, för att fåanvändas till sjöfart eller, såvitt avser utländska fartyg, till sjöfart inomSveriges sjöterritorium, skall t. ha certifikat som avses i I §, 2. vara så underhållna att de i fråga om konstruktionoch utrustning uppfyller föreskrifter som har meddelals med stöd av 1 S, 3. drivas i enlighet med föreskrifter som har meddelatsmed stöd av I S. Med certifikat får i fråga om utländska fartyg likställas handlingar som har utfärdats av behöriga utländska myndigheter. 3 § Regeringen eller den myndighel som regeringen utsermeddelar före skrifter om hur skadliga ämnen som transporteras till sjöss i förpackad form eller i fraklcontainrar eller på liknande sätl skall hanteras för att vaftenföroreningar skall förebyggas eller begränsas. 5 kap. Dagböcker m. m. 1 § Regeringeneller den myndighet som regeringen utser meddelar föreskrifter om dagböckeroch andra handlingar rörande hanteringen av skadliga ämnen ombord på fartyg. 2 § Polismyndighel,tullmyndighet, tillsynsmyndighet som avses i 6 kap. 5 § och annan myndighet somregeringen utser får i fräga om svenska fartyg ta del av de handlingar somavses i I §. Detsamma gäller i fråga om utländska fartyg, som befinner sig inomSveriges sjöterritorium, i den mån regeringen föreskriver detta. Inom främmande lands sjöterritorium är befälhavare påsvenska fartyg skyldiga att låta behöriga utländska myndigheter ta del avsädana handlingar som avses i 1 §. 1 § Svenska fartyg, som omfattas av föreskrifter enligt4 kap. 1 § om konstruktion, utrustning eller drift, skall besiktas innan desätts i trafik och Prop.1979/80: 167 260 därefler genomgå regelbundna besiktningar. Vid besiktningarna skall fastställas om fartygen uppfyllerde föreskrifter som har meddelats med stöd av 4 kap. 1 § i fråga omkonstruktion, utrustning och drift. 2 § Fartyg skall undergå inspektion när entillsynsmyndighet som avses i 5 § anser att det behövs. Vid inspektionen skall kontrolleras att fartyget och dessutrustning och driftförhållanden uppfyller kraven på ett fullgott skydd motvattenföroreningar. 3 § I fråga omutländska fartyg som har certifikat som avses i 4 kap. I § eller motsvarandehandlingar som har utfärdats av behöriga ulländska myndigheler skallinspektionen begränsas till granskning av dessa handlingar och av handlingarsom avses i 5 kap. I S, såvida det inte finns grundad anledning alt anta atlfartyget eller dess utrustning eller driftförhållanden i väsentliga avseendenavviker från uppgifterna i certifikaten eller handlingarna. 4 § om de tillsynsförrättningar som avses i l-3$§ meddelas avregeringen eller den myndighet som regeringen utser. 5 § Tillsyn överefterlevnaden av bestämmelserna om fartygs konstruktion, utrustning och driftutövas av myndighet som regeringen utser. Myndigheten får uppdra åt sakkunnigaatt utom riket verkställa tillsynsförrättningar. 6 § Regeringenfår föreskriva att undersökning av fartyg och ulrustning som företas av enutländsk myndighet eller av en klassificeringsanstalt skall godkännas somtillsynsförrättning verkställd av svensk myndighet samt att ett ceriifikat somutfärdats efter en sådan undersökning har samma giltighet som elt certifikatutfärdat av svensk myndighet. 7 § Den som verkställer en tillsynsförrättning ellerbiträder vid en sådan förrättning skall lämnas tillträde till fartyget för att göra nödvändiga under sökningar och ta del av de handlingar rörande fartyget som finns ombord. skall lämna den handräckning som behövs förtillsyn enligt denna lag. 8 § Regeringeneller den myndighet som regeringen utser meddelar föreskrifter om avgiftertill staten för tillsyn av fartyg och om ersättning åt sakkunniga som anlitasför tillsynsförrättningar. Detsamma gäller avgifter för provning och granskningav material och utrustning till fartyg. 9 § Fartygetsredare och ägare ansvarar för att fartyget undergår sådan tillsyn som avses i 1§. Särskilda åtgärder mot vattenförorening 1 § Regeringen eller den myndighet som regeringen utserfår föreskriva sådana begränsningar av eller förbud mot trafik i farvatten inomSveriges sjöterritorium som behövs för att förebygga vattenföroreningar. Prop.1979/80: 167 261 2 § Regeringeneller den myndighet som regeringen utser meddelar sådana föreskrifter om läktringav skadliga ämnen inom Sveriges sjöterritorium som behövs för att förebygga vattenföroreningar.Om det finns särskilda skäl, får även föreskrifter om förbud mot läktringmeddelas. 3 § Regeringeneller den myndighet som regeringen utser meddelar föreskrifter om skyldighetatt rapportera vattenföroreningar och händelser som innebär risk för sådanaföroreningar. Delsamma gäller föreskrifter om skyldighet att lämna sådanauppgifter om fartyg och fartygs last som behövs för att förebygga eller bekämpavattenföroreningar. 4 § Företer ettfartyg väsentliga brister i fråga om konstruktion, utrustning eller drift i dehänseenden som avses i 4 kap. 1 § eller överträds föreskrifter som har meddelalsmed stöd av I § detta kapitel, får och även annan myndighet somregeringen utser meddela 1. förbud motfartygets avgång eller vidare resa, 2. förbud attanvända viss utrustning, 3. föreläggande atlfartyget skall följa en viss färdväg, 4. föreläggandeatt fartyget skall anlöpa eller avgå från en viss hamn eller annanuppehållsplats, 5. föreläggande ifråga om fartygets framförande eller drift. Om det inte finns tillräckliga skäl för en ålgärd som nuhar sagts får myndighelen, när det gäller brister i fråga om konstruktion,utrustning eller drifl, i slället meddela föreläggande att brislerna skallavhjälpas. 5 § Kommer olja eller nägot annat skadligt ämne ut frånett fartyg i strid mot gällande bestämmelser eller kan det skäligen befaras att så sker och finns det grundad anledning att anta att svenskt territorium eller svenska iniressen i övrigt kan skadas härigenom i avsevärd mån, får och även annan myndighet som regeringen utser meddela de förbud och förelägganden som är nödvändiga för att hindra eller begränsa vattenför oreningar. Sådana beslut får avse 1. förbud molfartygets avgång eller vidare resa, 2. förbud motlastning, lossning, läktring eller bunkring, 3. förbud altanvända viss utrustning, 4. föreläggandeatt fartyget skall följa en viss färdväg, 5. föreläggandeatt fartyget skall anlöpa eller avgå från en viss hamn eller annan uppehällsplats, 6. föreläggande ifråga om fartygets framförande eller drift, 7. föreläggandeatt läktra olja eller annat skadligt ämne, 8. föreläggandealt lastning, lossning, läktring eller bunkring skall avbrytas, 9. föreläggande omandra åtgärder för att hindra eller begränsa vattenföroreningar genom oljaeller andra skadliga ämnen. 6 § Har beiräffande ett visst fartyg inte fullgjorts vadsom föreskrivs om försäkringsskyldighet eller skyldighet att ställa säkerhet i lagen (1973: 1198) om ansvarighet för oljeskada till sjöss, fär och även annan myndighet som regeringen utser meddela 1. förbud förfartyget att anlöpa eller avgå från en svensk hamn eller från en tilläggsplatssom ligger på svenskt territorium, 2. i fråga om etlsvenskt fartyg, förbud mot fartygets vidare resa. 18 Rik.sdagen 1979/80. Prop.1979/80: 167 262 7 § Beslut enligt4, 5 eller 6 § får allt efter omständigheterna riktas mol fartygetsbefälhavare, redare eller ägare. 8 § Beslut enligt4 eller 5 § om förbud skall innehålla uppgifter om de åtgärder som skall vidtasför rättelse. Beslut om föreläggande enligt samma paragrafer skall innehållauppgifter om den tid inom vilken åtgärderna skall vara vidtagna. I beslut enligt 4 eller 5 S får vite sättas ut.