prop · G303143 · 1979-12-31 00:00:00 — F, n. förs nämligen inte något register över fysiskapersoner och deras aktie- eller andelsinnehav. Patent- och registreringsverkelsaknar därför nu möjlighet atl kontrollera en eventuell skyldighet Prop.1979/80: 143 71 alt upprätta och sända in ifrågavarande förteckningar. Allupprätta och sända in förteckning innebär naturligtvis också besvär för denenskilde. Det är slutligen tveksamt om man gehoni uppgiftsskyldighelen överhuvud laget kan komma ät de missförhållanden som kan förekomma. Uppgiftsskyldighetenskulle kunna kringgås t. ex. genom au den fysiska personen sprider aktiernaeller andelarna på honom närslående eller anlitar bulvan. Jag vill således inteheller föreslå några bestämmelser om skyldighet för fysiska personer att tillpatent- och registreringsverkel sända in förteckning över de förelag i vilkade har majoriteten av röstetalet. 2.4 S. k. 50/50-bolag m. m. 2.4.1 50/50-bolag i aktiebolagsrälten Med 50/50-bolag avser jag en juridisk person i vilkenvartdera av två juridiskt fristående ägarföretag har hälften av rösterna församtliga akiier eller andelar och i vars angelägenheter ägarföretagen endaslkan besluta gemensaml. Med 50/50-bolag jämställer jag en juridisk person somägs av flera än två juridiskt frislående företag under förutsättning dels atl ingelav ägarföretagen har röslmajoritet i det underordnade företagel och dels attägarföretagen i avtal bestämt atl de endast gemensamt kan besluta i detunderordnade företagets angelägenheter. Det utmärkande i fråga om 50/50-bolagoch därmed jämställda förelag är med andra ord att vart och ett av deöverordnade förelagen endast har en negativ bestämmanderätt, dvs, en möjlighetatt ulöva vetorätt i det underordnade företagets angelägenheter. Vid tillkomsten av aktiebolagslagen gjorde föredragandestatsrådet ett ullalande av innebörd att 50/50-bolag skulle omfattas avkoncernbegreppet i I kap, 2 8 aktiebolagslagen (prop. 1975: 103 s. 279). Dettauttalande har utsatts för åtskillig kriiik (se LU 1977/78:8 s. 18). 1 februari1978 fick bolagskommiltén därför i uppdrag att utreda frågan om enändamålsenlig utformning av det akliebolagsrätlsliga koncernbegreppet i vadavser 50/50-bolag (kommitléberättelse del II s. 22). Kommittén har funnit alt 50/50-bolag inte bör omfattas avkoncernbegreppet då del gäller lillämpningen av koncernredovisnings- ochvinslut-delningsregler. Inte heller reglerna om låneförbud eller andrabestämmelser i aktiebolagslagen vid vars lillämpning koncernbegreppet kan habelydelse påkallar enligt kommilléns uppfallning all 50/50-bolag betraktas somdotterbolag. Del stora fiertalet remissinstanser har lämnat kommitténsuppfallning ulan invändning. LO och anseremellerlid alt 50/50-bolagen bör omfattas av koncernbegreppet. LO har i siltremissvar hävdat att redovisningsaspekten inle bör få avgöra huruvida enbolagstyp skall betraktas som tillhörande en koncern eller inle. LO menar istället att de redovisningsproblem som kan förekomma i samband med 50/ 50-bolagbör ses som tekniska frågor vilka får lösas genom alt bokförings- Prop.1979/80:143 72 nämnden ges i uppdrag att utforma redovisnings- ochinformalionsregler för dessa företag. För egen del anser jag liksom kommillén att övervägandeskäl talar mot att i koncernredovisningssammanhang behandla 50/50-bolag somkoncernföretag. Dessa skäl, som kommittén närmare har utvecklat i sillbetänkande, är i huvudsak följande, - Att låta 50/50-bolag innefattas underkoncernbegreppet leder till missvi sande koncernredovisningar genom att den grupp företag över vilken ett moderföretag har full bestämmanderätt framstår som större än den i verkligheten är. Även frän vinstutdelningssynpunklframstår det som olämpligt att i koncernredovsningen ta med förelag sommoderbolaget inte har full bestämmanderätt över. Ur koncernens synvinkel är50/50-bolagets vinstmedel nämligen ännu inte realiserade. Moderföretaget harju inte möjlighet att på egen hand driva igenom ett beslul om utdelning i50/50-bolaget. Om man i koncernbalansräkningen tar med de likvida medlen i ett50/50-bolag, över vilka det aktieägande bolaget inte kan disponera, kan detlavidare i vissa fall ge anledning till felbedömning vid vinstutdelningsbeslut,eftersom koncernens likviditet då framstår som bättre än den verkliga, Att låta 50/50-bolag innefattasunder koncernbegreppet torde strida mot internationell koncemredovisningpraxis. - Det pågår en utveckling av metoderna att på ettändamålsenligt sätt redovisa bl. a. hälftenägda förelag. Det skulle vara olämpligt att nu låsa denna utveckling genom att betrakta 50/50-bolag som dotterföretag. Av de anförda skälen anser jag alltså att 50/50-bolag inte bör omfattas av koncernbegreppet då del gäller lillämpning avkoncernredovisningsreglerna i 11 kap, 10 och 11 88 aktiebolagslagen. Detöverordnade bolagets ägarintressen i 50/50-bolaget bör i stället redovisassåsom andra aktier eller andelar. Det utvecklingsarbete som pågår i fråga omlämpliga metoder för redovisning av delägda företag kommer jag att berörasenare (avsnitt 2.4.3), Bestämmelserna i 12 kap, 2 8 aktiebolagslagen omvinstutdelning i koncerner knyter an till koncernbalansräkningen. finner jag det därför naturligt att då det gäller dessa bestämmelseranvända samma koncernbegrepp som vid tillämpning av koncernredovisningsreglerna. När det gällder de övriga regler i aktiebolagslagen som ärknulna till begreppet koncern uppehåller jag mig först vid läneförbudet.Bestämmelserna härom i 12 kap, 7 8 aktiebolagslagen innebär bl. a. attaktiebolag inte får låna ut pengar till den som äger aktier i eller ärstyrelseledamot eller verkställande direktör i etl annat bolag i samma koncern.Huvudskälet för den regeln är att ett låneförbud annars lätl skulle kunnakringgås genom att ett moderbolag förmår sitt dotterbolag att låna ut pengar tillmoderbolagets aktieägare. Prop.1979/80:143 73 Som elt skäl som talar för att 50/50-bolagen skallomfattas av koncernbegreppet har anförts följande exempel (LU 1977/78:8 s.25). Om koncernförhällande inte skulle anses föreligga mellan ägarebolageh och50/50-bolaget skulle de förstnämnda kunna låna ut pengar lill det senare.50/50-bolaget skulle därefler i sin tur utan överträdelse av läneförbudet kunnage penninglån till aktieägare, styrelseledamöter och verkställande direktörer iägarebolagen, RSV har i sitt remissyttrande erinrat om den risk förkringgående av låneförbudet som föreligger enligt nämnda exempel. I del angivnaexemplet krävs emellertid en överenskommelse mellan flera överordnade bolag,vilket enligt min mening avsevärt minskar risken för kringgående av låneförbudet.Den i exemplet angivna situalionen kan f. ö. uppkomma sä snart överordnadeaktiebolag, även om de är betydligt fler än två, kommer överens om att företade i exemplet angivna transaktionerna. Enligt min uppfattning är det angivnaexemplet inte etl lillräckligt skäl för att laborera med ett särskiltkoncernbegrepp i bestämmelserna om låneförbud. Inte heller i övrigt anser jag atl tillräckliga skälföreligger för att för låneförbudet välja en särlösning enligt vilken 50/50-bolagjämställs med koncernföretag. Även i andra sammanhang än de nu behandlade ärkoncernbegreppet av betydelse inom aktiebolagsrätten. Så är fallet när detgäller upplysningsplikt enligt 8 kap. 7 8 och 9 kap, 12 §. redovisning enligt11 kap. 6 8 iredje stycket, 7 8 första och sjätte styckena saml 13 8 andrastycket, förvärv av egen aktie enligt 7 kap, 1 8, inlösen av aktie enligt 14kap. 9 8, uppgifter i emissionsprospekt enligt 4 kap. 20 och 22 88, skyldighelatt anmäla innehav av aktier enligt 8 kap. 5 8 saml revisorsjäv enligt 10 kap,4 8 ABL. enligt min mening övertygande har visat finns det inteheller i dessa sammanhang tillräckliga skäl för alt räkna 50/50-bolag somkoncernföretag. Jag föreslår alltså att den gmndläggande bestämmelsen i Ikap, 2 8 aktiebolagslagen ändras så att det klart framgår atl 50/50-bolag inteskall behandlas som koncernföretag. På flera områden inom skatterätten där ettkoncernförhållande har betydelse gäller ett särskilt, kvalificeratkoncernbegrepp som inle omfaltar 50/ 50-bolag. Begreppet dotterbolag användsemellertid ocksä utan närmare precisering inom skatterätten. Jag syflar här päregler om överiåtelse av akiier mellan företag i samma koncern, doldavinslöverföringaroch intern-vinslreserveringar. 1 dessa fall får del betydelseom 50/50-bolag bör betraktas som koncernbolag. För ett ståndpunktstagande tillden frågan fordras skatterättsliga överväganden som ligger utanför ramen fördetta lagstiftningsärende. Jag vill i della sammanhang erinra om att föredragandestatsrådet i prop. 1978/79: 210 (s, 165) om ändrad företagsbeskattning uttalatatt en ny prövning av frågan om det skatterättsliga koncernbegreppets utformningkan bli aktuell. Prop.1979/80: 143 74 Jag delar kommitténs uppfattning atl del inte finnstillräckliga skäl alt hänföra 50/50-bolag till koncernbolag då del är fråga omen koncern enligt lagen (1975: 1132) om förvärv av hyresfastighet m. m. Lagstiftningen om försäkringsrörelser, banker ochsparbanker är föremål för översyn i särskild ordning. När del gäller dessaföretagsformer saknas därför enligt min mening anledning att nu särskiltöverväga frågan om 50/50-bolagens behandling. Slutligen vill jag framhålla atl jag senare under åretkommer att ta upp frågan om en koncerndefinition i lagen om ekonomiskaföreningar. Enligt 4 8 lagen (1974: 12) om anställningsskydd färarbetstagare vid beräkning av anställningstid tillgodoräkna sig den sammanlagdaanställningstiden hos olika arbelsgivare inom samma koncern.Anställningstidens längd har i sin tur betydelse enligt anställningsskyddslagenbl.a, då det gäller turordningen vid uppsägning på grund av arbetsbrist och vidpermillering, företrädesrätten till ny anställning och vid återinlagning efterpermillering samt uppsägningstidens längd. Enligt förarbetena (prop. 1973; 129s. 136) är koncernbegreppet i anställningsskyddslagen detsamma som i 1944 årsaktiebolagslag (med undantag för alt enligt anställningsskyddslagen även andrajuridiska personer än aktiebolag kan vara moderföretag). Enligt lagen (1974:981) om arbetstagares rätt tillledighet för utbildning (sludieledighetslagen) har en arbetstagare rätt lillledighel för utbildning, om han eller sammanlagi har varil anställd hos arbelsgivaren.Vid bestämmande av anställningslid skall medräknas tid under vilkenarbetstagaren har varit anställd hos något annat företag inom en koncern somarbelsgivaren lillhör, I motiven (prop. 1974: 148 s. 65) framhålls all sammaprinciper bör lillämpas som i 4 8 anställningsskyddslagen då det gällerberäkningen av anställningstidens längd. Även enligt lagen (1978:410) om rätt till ledighel förvärd av barn, m. m. (föräldraledighetslagen) krävs för ledighet, bortsett frånvissa speciella fall då kvalifikationslid inte behövs, att arbetslagaren harvaril anställd hos arbetsgivaren eller sammanlagtminst . tillämpas 4 8 anställningsskyddslagen. Enligt semeslerlagen (1977:480) kan intjänadesemesterförmäner följa med vid byte av anställning inom samma koncern. Enligtförarbelena (prop. 1976/77:90 s. 204) avses med koncern i semeslerlagen sädankoncernbildning som faller under koncerndefinitionen i den dä gällande aktiebolagslagen(dock med den skillnaden atl moderföretaget kan ha annan juridisk form änaktiebolag). Enligt lagen (1976: 35f) om styrelserepresentation för deanställda i Prop.1979/80:143 75 aktiebolag och ekonomiska föreningar (LSA) har deanslällda i en koncern med minst 25 arbetstagare rätt att utsearbetstagarledamöter i moderförelagets slyrelse. Del anges i 3 8 andra stycketLSA all hiéd koncern förstås i den lagen svenska juridiska personer som enligtbestämmelserna i I kap, 2 8 aktiebolagslagen eller, såvitt avser ekonomiskaföreningar, vid en motsvarande tillämpning av dessa bestämmelser ärmoderföretag och dotterföretag i förhällande till varandra (jfr Ds Ju 1979: 14s. I lagen (1976: 355) om styrelserepresentation för deanslällda i bankinslitul och försäkringsbolag finns koncernregler med sammainnebörd som i LSA. Koncernbegreppet förekommer inle i MBL;s lagtext. Defackliga rättigheterna enligt denna lag gäller endast mot den fysiska ellerjuridiska person som fomellt utgör arbetsgivare i del aktuella fallet. Enligtförarbelena (prop, 1975/76: 105 bilaga I s. 353) till lagen bör eltdotterföretag inte kunna åsidosätta sin förhandlingsskyldighet under hänvisningtill alt dotterföretaget visserligen fattar de formella besluten men att denverkliga makten ligger hos koncernledningen. Enligt förarbetena (s. 366) börvidare rätten till information även omfatta material som företaget hartillgängligt och som belyser förhållandena inom koncernen, såvitt materialet ifråga har belydelse för den fackliga verksamheten på den egna arbetsplatsen. Kommittén har föreslagit att 50/50-bolagssitualionenjämställs med koncernförhållande vid tillämpningen av anställningsskyddslagen,sludieledighetslagen, föräldraledighelslagen och semesteriagen. Som skäl försin ståndpunkt har kommittén i huvudsak anfört att det ter sig naturligt atl enarbetstagare som övergår från del ena företaget till del andra får tillgodoräknasig anställningstid i det företag han lämnar respektive fär överflyttasemesterförmåner. Däremot har kommittén ansett att del föreslagnakoncernbegreppet i akliebolagslagen bör fä vara bestämmande i LSA. Som skäl fördenna ståndpunkt har kommittén anfört att del kan sägas ligga något ologiskt iatt 50/50-bolagets anställda skall medräknas i båda ägaraktiebolagen för avgörandeav om slyrelserepresentation skall föreligga i dessa. 50/50-bolagets anställdahar enligt kommittén inte mera samhörighet med det ena än med det andraägaraktiebolaget. Av detta skäl ter det sig enligt kommittén inte hellerberättigat att 50/50-bolagets anslällda skall ha rält att påverka utseendet avarbetstagarledamöter i bägge ägaraktiebolagen. Enligt kommillén har dessutomfrågan om 50/50-bolagels behandling vid tillämpning av LSA endast marginellbetydelse. En minoritet inom kommittén har i en reservation hävdatatt gällande rätt beträffande koncernbegreppet enligt LSA har den innebördenall etl koncernförhållande föreligger mellan ägaraktiebolagen och 50/50-bolagensamt att det från materiell synpunkt är önskvärt att 50/50-bolagen omfattas avkoncernbegreppet enligt LSA. Under remissbehandlingen har delade meningar förekommil omhur 50/ 1979/80:143 76 50-bolagenbör behandlas inom arbetsrätten. En grupp bland remissinslanserna har ihuvudsak anslutit sig till kommitténs uppfattning. En annan grupp har instämt ireservationen om att 50/50-bolagen skall behandlas som koncernföretag vidtillämpning av LSA. En tredje grupp har funnit att 50/ 50-bolagen inte böranses som koncernföretag vid lillämpning av anställningsskyddslagen,sludieledighetslagen, föräldraledighelslagen och semesterlagen. Förmin del gör jag efter samråd med chefen för arbetsmarknadsdepartementetföljande bedömning i frågan om den arbelsrätlsliga behandlingen av50/50-bolagen, Detligger uppenbarligen ett betydande värde i att begreppet koncern har sammainnebörd inom alla olika rättsområden. Därför bör det finnas klara skäl för altvälja en särreglering för ett visssl rättsområde, l.ex. del arbetsrättsliga.När man tar ställning till om en särreglering bör göras bör man också beaktaatt en rättsändring kan få betydelsefulla verkningar, påanställningsskyddslagens område t. ex. i fräga om turordningarna för uppsägningoch permillering. har påpekat och som framgår av remissyttrandena är det f n. osäkertvad som skall anses vara gällande rält i fråga om 50/50-bolagen ochkoncernbegreppet inom det arbetsrättsliga fältei. Inte minst mot den bakgmndenär det svårt alt överblicka verkningarna av den särreglering som kommittén harföreslagit. Härtill kommer, som kommittén själv har understmkit, att kommitténinte har haft anledning att gä närmare in på vilket koncernbegrepp som på siktär det lämpligaste inom arbetsrätten. Den frågan befinner sig f n. underutredning i flera arbelsrältsliga sammanhang. Anställningsskyddskommitlén (A1977:01) har sålunda i sitt remissyttrande framhållit att den i anslutninglill sin översyn av anställningsskyddslagen kommer all behandla skilda frågormed anknytning till den lagens koncernbegrepp och atl det också kan finnasbehov av att mer övergripande se över det arbetsrältsliga koncernbegreppet. (A 1976; 02) harockså i sitt utredningsarbete kommit in påfrågor kring koncernbegreppet. Även semeslerkommillé (A 1977:02) tordefå anledning att överväga vilket koncernbegrepp som pä sikl bör gälla påsemeslerrättens område. Motdenna bakgmnd är det enligt min mening för tidigt att nu genomföra ensärreglering i anställningsskyddslagen med de därtill anslutande lagarna elleri semesterlagen. Frågan bör övervägas närmare inom ramen för pågåendeuledningsarbete. Till dess delta arbele har nått resultat bör lagarnasnuvarande koncernbegrepp inte rubbas. Det får ankomma pårättstillämpningen att la ställning till uppkommande definitionsfrågor. Ävenfrågan om de s, k. sidoordnade koncernemas ställning på det arbetsrättsligaområdet (jfr avsnitt 2.3,4) kan länkas komma upp i det fortsatlautredningsarbetet. Tills vidare torde emellertid med det synsätt 1979/80:143 77 som jag har anlagt här sådana företagsgrupperingar intebli att räkna som koncerner i arbetsrättsliga sammanhang. I anslutning till vadjag har anfört under 2,3,3 villjag erinra om att koticérnbegreppet inom detarbelsrätlsliga området enligt gjorda förarbetsullalanden är pä visst sätl mervidsträckt än det tillämpade akliebolagsrätlsliga begreppet. När det slutligen gällerstyrelserepresenlationslagstiftningen vill jag emellertid anslula mig till denbedömning som kommillémajoriteten har gjort i fräga om 50/50-bolagen. Eftersomdel emellertid inte kan uteslutas att det förekommer fall avslyrelserepresentation för anställda som grundar sig på att anställda ocharbetsgivare har tolkat gällande rätt så att 50/50-bolagen är dotterbolag vidtillämpning av LSA, behövs det en särskild övergångsreglering. Jag delarnämligen kommitténs uppfattning atl man inte genom precisering avkoncernbegreppet i aktiebolagslagen bör föranleda någon inskränkning av enfaktiskt inrättad arbeistagarrepresenlation. anser jag därföratt del i en övergångsbestämmelse till ändringen i akliebolagslagen börstadgas alt rätl till styrelserepresentation som har inträtt till följd av en visstolkning av äldre rätl inle inskränks genom den ändrade bestämningen avkoncernbegreppet i aktiebolagslagen. 2.4.3 S. k. intresseföretag I enlighet med tilläggsdirektiven har kommittén granskatde särskilda problem frän redovisnings- och informationssynpunkt som ärförknippade med s. k. intresseföretag. Härmed avses fall då ett företag elleren koncern äger en betydande andel i ett annat företag utan att dock andelen ärså stor all detta företag utgör dotterföretag. Kommittén har utgått från att etl företag är ettintresseföretag till ett annat företag om det inle är dotterföretag lill dettaföretag men detta eller den koncern, vari det är moderföretag, äger en andel avföretagets kapital eller av rösträtten i företaget som uppgår till minst 20procent och därjämte innehavet av aktierna (andelama) representerar en varaktigförbindelse mellan företagen. Enligt den i använda metoden för redovisning avaktieinnehav, anskaffningskostnadsmeloden, redovisas i del aktieägandeföretagets resultaträkning vad som erhålls i utdelning på aktierna, medan åandra sidan föriust i det företag, vari man äger aktier, kan medföra behov avnedskrivning av dessa. Del aktieägande förelagets andel i del delägda företagetsresultat kommer på detta sätt inte att redovisas direkt. Detta är en brist somhar uppmärksammats i svensk litteratur och praxis just i fråga omintresseföretag under . Olika metoder for att avhjälpadenna brist genom tilläggsupplysningar i årsredovisningen eller pä annat sätt harkommit till användning i större svenska aktiebolags årsredovisningar undersenare är. Även kompletterande uppgifter om det kapital i intresseföretagen,som svarar mot det aktieägande förelagets innehav, har börjat lämnas. Prop.1979/80:143 78 Kommittén har studerat denna utveckling och även denalternativa metod för redovisning av aktieinnehav, som harinförts i vissa länder för intresseförelagsinnehav. Denna metod är känd underbeteckningen "the equity method" (kapitalandelsmetoden). På basis av sin genomgång av svensk praxis har kommitténangivit riktlinjer för en normering av redovisningen förintresseföretagsinnehav, Kommiitén föreslår dock inte några lagregler. Remissinstanserna har i huvudsak godtagit vad kommitténhar anfört om redovisningen av innehav i intresseföretag. Åtskilliga synpunkterframförs dock. Jag delar kommitténs uppfattning att det inte är befogatatt nu lagstifta i dessa frägor. har förklarat att nämndenkommer att följa utvecklingen av redovisningspraxis i och utlandet ochi mån av behov utfärda nödvändiga riktlinjer. Om det skulle visa sig attredovisningen av innehav i intresseföretag i något avseende behöverlagregleras, fömtsätter jag att bokföringsnämnden tar initiativ till sådan lagstiftning. 2.5 Revisorernas verksamhet (BRÅ PM 1978: 2) En av brottsförebyggande rådets (BRÅ: s) arbetsgrupper harinriktat sig bl. a. på vissa yrkesgmppers verksamhet, Arbetsgmppen har i enförsta promemoria (BRÅ PM 1978:2) diskuterat revisorernas verksamhet ochförsökt klarlägga vilka normer som faktiskt gäller på revisorsområdet. Enligt arbetsgmppen har det i den allmänna debatten gjortsgällande atl vissa revisorer genom rådgivningsverksamhet själva aktivt harmedverkat till uppkomsten av ekonomisk brottslighet. Enligt vad arbetsgruppenhar kunnat finna har de långtgående påståenden som framförts inte varit gmndade.Gmppen har därför inriktat sig på att från mera allmänna utgångspunkterundersöka möjligheterna att motverka ekonomisk brottslighet genom att stödjade kunniga och seriösa revisoremas verksamhet. Promemorian innehåller förslagoch rekommendationer som dels är ägnade att stärka revisoremas ställning iolika avseenden, dels utvidgar tillsynen över revisorerna och dels innebär enkomplettering av de etikregler som revisorsorganisationerna har antagit. Promemorian har fått etl övervägande positivt mottagandevid remissbehandlingen. Även jag anser det angeläget att ta lill vara allamöjligheter att motverka ekonomisk brottslighet. På revisorsomrädel kan dettaske om man såsom anförs i promemorian stärker de kunniga och seriösarevisorernas ställning. Jag vill dock erinra om att aktiebolagslaginnebar att revisorernas ställning förstärktes och att möjlighelema till insyni bolagen förbättrades. Molsvarande regler föreslås nu även för andra företagän aktiebolag (se avsnitt 2,3). Prop.1979/80: 143 79 Det kan dock finnas skäl att nu vidta vissa lagändringarför all yueriigare stärka revisorernas ställning. 1 promemorian förs framförslag lill ändringar av bestämmelserna om revision i lÖ kap.aktiebolagslagen. Jag kommer all behandla dessa förslag i följande avsnitt. 1 promemorian rekommenderas atl kommerskollegium får enkrafiig resursförslärkning för att utöva tillsyn på revisorsomrädel. är f. n. under utredning. Denna beräknas vara klar under våren1980. De resursfrågor som aklualiseras av rekommendationen och av nu framlagdaförslag på revisorsomrädel bör därför prövas . 1 fråga om aktiebolag finns närmare bestämmelser omrevisors kompetens i 10 kap. aktiebolagslagen. Vissa större bolag är skyldigaatt ha kvalificerad revision. Dessa bolag indelas i två olika grupper. Den enagruppen är skyldig att anlila auktoriserad revisor. Den andra måste ha aniingenauktoriserad eller godkänd revisor. 10 kap. 3 8 aktiebolagslagen innehållerbeslämmelser om vilka bolag som tillhör de nämnda grupperna. Frågoromauktorisation eller godkännande prövas av kommerskollegium. Arbetsgruppen rekommenderar i promemorian att kvalificeradrevisor på sikl skall krävas i alla aktiebolag. Som riktpunkt för den slutligaövergången till denna ordning anges den , då antalet aktiebolagförutsätts minska kraftigt.