prop · G3031 · 1979-12-31 00:00:00 — Jag vill därför i överensstämmelsemed förslag förorda att begreppet Omsorger om barn och ungdomförs in i socialtjänstlagen som en sammanfattande beteckning för all denverksamhel som socialljänslen skall bedriva för barn- och ungdomsgrupperna.Jag ansluter mig lill de mål för verksamhelen som socialulredningenhar föreslagil skall gälla för alla sociala ijänsler för alt stödja och vårdabarn och ungdom och som en gång har slällls upp för förskoleverksamheten. Socialljänslensinsalser bör syfta lill all underlätta familjens uppgift all ge barnen enmateriell och känslomässig Irygghel. De skall också medverka lill en positividenlilelsuiveckling hos barn och unga och i övrigl stimulera och lillvaralabarns resurser och tillgodose olika behov. Prop.1979/80:1 Omsorger om barn och ungdom 254 barnens förulsällningar all lära in vissa grundläggandenormer och värderingar, som barnen bör bibringas förmågan tillkritisk prövning. Grundläggande principer skall här vara Irygghel. jämlikhet,solidaritet och medansvar. Individens självständighet och hans önskan alttillfredsställa egna behov måsle balanseras mol en solidariiel med andra och eninsiki om behovet av samarbete. Vår kullur avspeglar sig i vårfoslran av de unga. Liksom vår kullur är vår uppfostran sammansatt av bådegemensamma, grundläggande värderingar och delvis molslridande intressen ochuppfattningar. medverkan i de ungas sociala foslran bör gå ulpå all förankra de grundläggande värderingar som kommer lill uttryck i desociala målen. En viktig uppgifl blir all medverka lill alt ge barn och ungaförmågan all analysera konfliktsituationer, diskutera olika säll all lösaproblem och all klarlägga konsekvenser av olika handlingssält. Jag tror allbl.a. en sådan inriktning av insatserna kommer att ge barn och ungdomförulsällningar all förebygga och lösa olika konfliktsiluationer och bidralill alt molverka sociala svårigheier och avvikelser som kan skada dem själva ellerandra. Genom all benämna verksamhelenOmsorger om barn och ungdom ges begreppet den vidgade betydelse som vissaremissinstanser har efterlyst. ansvar slräcker sig från insalserför de minsla barnen och deras föräldrar lill insalser för ungdomar upp lill20-årsåldern. När del gäller allmänl förebyggande och slödjande arbele vill jaginle begränsa insalserna genom att lägga fast någon åldersgräns uppål. Somframgår av min framslällning belräffande reglerna för vård av unga oberoende avsamtycke skall beslul om sådan vård inte kunna meddelas sedan den unge harfyllt (avsnill 2.25). Flera remissinsianser lar uppbehovel av en speciell bevakning av ungdomsfrågorna och pekar pä behovet av enspeciell ungdomsomsorg med en lagfäst skyldighet för socialnämnden att göra uppen plan för den liksom för barnomsorgen. Också socialnämndens möjligheter altfölja andra nämnders verksamhel för barn och ungdom tas upp avremissinstanserna. Så t.ex. anser att de angivna målen för omsorgerom barn och ungdom också bör gälla sådan verksamhel som lill viss del handhasav andra kommunala organ än socialnämnden, t. ex. fritidsgårds-verksamhet ochkulturella aktiviieler. Kommunernas förebyggande arbele förbarn och ungdom är enligl min mening en av de vikfigasle uppgifterna somkommunerna har. Denna är emellertid inle bara en uppgifl. också har pekal på har del i kommunerna vuxil fram enomfaltande förebyggande barn- och ungdomsverksamhet, där framför allt frilids-och kulturnämnderna tillsammans med de sociala organen har dellagil iuppbygg-nadsarbelet. En allmän uppfaUning är alt 3 S BvL har bidragii lilldenna utveckling. Enligt denna paragraf skall barnavårdsnämnden bl.a."verka för önskvärda förbällringar i fråga om kommunens barnavård samtdärvid i Prop.1979/80:1 Omsorger om barn och ungdom 255 månav behov och möjligheler främja anordningar för bättre fritidsförhållanden förbarn och ungdom" samt "slödja den personlighelsutvecklande och samhällsfoslrandeverksamhel som utövas av ungdomens egna sammanslutningar". Genom dessa bestämmelser har sålundabarnavårdsnämnden/sociala centralnämnden i kraft av sill ansvar för detförebyggande arbetet kunnat bevaka olika insalser för alt främja ulvecklingenpå området. Socialtjänstlagen ger ell motsvarande fast ansvar. De särskildabestämmelsema om socialnämndens insatser för barn och ungdom ger nämligentillsammans med de allmänna riktlinjerna om ålgärder för att skapa en godsamhällsmiljö och goda förhållanden för bl. a. barn och ungdom socialnämndenett särskill bevaknings- och samordningsansvar. gäller inle minsl delförebyggande arbetet med barn- och ungdomsgmpperna i kommunen. 1 fråga om behovel av en särskild"ungdomsomsorgsplan" villjag hänvisa till vad jag har uttalattidigare om planeringen av inom den kommunala verksamheten.Genom att en sådan planering bör omfatta alla socialnämndens uppgifter kommerden också att inbegripa förebyggande verksamhet för barn och ungdom. För dessagmpper är en gemensam planering med övriga berörda kommunala nämnder nödvändig.Det är också väsentligt all de frivilliga organisationernas resurser beaktas iplaneringen. Mot den här bakgmnden anser jag att det inte finns något behov aven särskild plan för omsorgerna om ungdomen. 2.9.4Särskilt om barnomsorgs- och omsorgslagarna Som jag har antytt har barnomsorgslagenmed dess bestämmelser om kommuns ansvar för att anordna och driva förskole-och fritidshemsverksamhel en central roll när det gäller samhällets servicetill bamfa-miljema. En rad olika frågor om barnomsorgen utreds f. n. iarbetsgmpper och ulredningar som vänlas lägga fram förslag under del närmasleåret. Således remissbehandlas f. n. en promemoria från somrör frågor om gmppstorlek, personaltäthet och personalutbildning m. m. inomförskolor och fritidshem. I detla sammanhang diskuteras även stalsbidragsreglernaför förskolor och fritidshem. Överläggningar skall vidare tas upp medKommunförbundet om barnomsorgens fortsatta utbyggnad. Barnomsorgsgmppenfortsätter silt arbele med alt ularbela förslag till föräldrautbildning förföräldrar med barn i förskole- och skolåldrarna. Familjestödsutredningenutreder verksamheten för små barn i daghem. Jag får tillfälle all ålerkomma till denna viktigadel av kommunemas omsorger för barn och ungdom och mera utförligt redovisa minsyn på olika bamomsorgsfrågor när de olika utredningsförsiagen harpresenterats. Det finns därför inte anledning för mig att nu ytterligare belysadessa frågor. Låtmig emellertid få påminna om atl kommunen enligl bamomsorgsla- 1979/80:1 Omsorger om barn och ungdom 256 a. är skyldig all anvisa barn plals i förskolafrån ålder och alt bam som av olika skäl behöver särskill stöd för sinutveckling skall anvisas plats tidigare. Till kommunens skyldigheter hör ocksåall genom uppsökande verksamhel ta reda på vilka barn som skall beredas plalstidigare. Kommunen skall vidare genom en planmässig utbyggnad av förskole- ochfritidshemsverksamheien sörja för atl barn får den omvårdnad dämtöver som de pågmnd av föräldrarnas förvärvsarbete eller studier o. d. behöver. har lidigare slagit faslatl förskole- och fritidshemsverksamheten skall ha ett socialt och ettpedagogiskt innehåll. Den skall ge barnen trygghet och stimulans ochföräldrarna det stöd som gör det möjligt atl förena föräldrarollen med rollensom aktiv samhällsmedlem. Den kan också vara en väsenfiig stödresurs i detindividuella förebyggande och behandlande arbetet. De handikappade bamens speciellaproblem har behandlats bl.a. av barnomsorgsgmppen i eU särskilt betänkande (DsS 1976:7) Samverkan i bamomsorgen 11 - Handikappade barns förskolevislelse.Barnomsorgsgmppen betonar att de handikappade barnen bör integreras i denreguljära förskolan och förordar ett primärkommunalt gmndansvar. Dellagmndan-svar och landstingens slödjande och kompleUerande uppgifter bör varavägledande för rollfördelningen meUan landsting och kommunen. och Landstingsförbundethar i en särskild överenskommelse rekommenderat sina medlemmar all lillämpavissa rikllinjer för samarbete och ansvar vid integrering av handikappade barni primärkommunal förskoleverksamhet. I korthet innebär dessa riktlinjer atlkommunen anordnar, betalar och utformar förskolevislelsen för varje bam somgår i kommunens förskola, oavsett fysiskt eller psykiskt handikapp eller annanomständighet. Landstingens ansvar gäller insatser av hälso- och habililerandekaraktär inom ramen för gällande sjukvårds- och omsorgslagstiftning.Landstingens insatser skall så långt möjligt samordnas med barnensförskolevistelse. Enligt min mening är det naturligtatt barnomsorgslagens centrala bestämmelser om samhällets service tillbarnfamiljerna tas in i socialtjänstlagen som en integrerad del avsocialtjänsten. Lagtekniskt bör bestämmelsema fogas in i ett avsnitt omOmsorger om barn och ungdom. Jag hänvisar i övrigt till specialmotiveringen. Jag har tidigare (avsnitt 2.4)behandlal den uppsökande verksamheten som en av socialtjänstensstrukturinriktade insatser. Där har också kort berörts hur den ibamomsorgslagen reglerade uppsökande verksamheten har utvecklats och destudieaktiviteter som har tagit initiativet till kring dessafrågor. Det är väsentligt att kommunens uppsökande verksamhet blandförskolebarn samordnas med övrig sådan verksamhet. Särskill bör uppmärksammasdel samarbete som barnomsorgsgmppen i betänkandet (SOU 1975:87) Samverkan ibamomsorgen föreslår skaU finnas med olika organ inom landstingens arbetsfält. 1979/80:1 Omsorger om barn och ungdom 257 Omsorgema om vissa psykisktutvecklingsstörda, som är en angelägenhet för landstingskommunerna; är f n.föremål för översyn av omsorgs-kommitlén (S 1977:12). I det sammanhanget kommerocksä särskolans -inkl. särförskolans - roll och organisatoriska tillhörighetalt behandlas. I direktiven till kommittén (Dir. 1977: 89) sägs altomsorgslagens karaktär av säriag bör diskuteras. Därvid bör prövas om och hurutvecklingsslördas Irygghel kan upprätthållas och förstärkas om man minskaranlalel särbestämmelser. Kan del visas att förändringar i dessa avsenden ledertill förbällringar för uivecklingsslörda, skall förändringarna göras. Frågornaom omsorgen om de psykiskt uivecklingsslörda kommer således all prövas i eltsenare sammanhang. Jag vill för min del understryka att också deutvecklingsstörda givetvis omfattas av den kommunala i den måninle landstingen har getts ett särskilt ansvar i omsorgslagen. 2.9.5 De ungas rätt till skydd och stöd Jag går in på frågan om deindividuelll inriktade åtgärderna och då särskilt i vad mån de föreslagnabestämmelserna om omsorger om barn och ungdom tillgodoser deras rätl lill skyddoch stöd. Vissa remissinstanser anser nämligen att socialutredningen i siltlagförslag inle tillräckligt har betonat att åtgärder skall vara motiveradefrämst med hänsyn till barnets bästa. Detta skuUe få till följd en försämringav barns rättsliga ställning i förhåUande till nu gällande lagstiftning.Länsstyrelsen i uttrycker saken så, all bamavårdsnämnds ställningi BvL som en "barnens ombudsman" försvinner. Också JO pekar på att utredningenhar betonat de vuxnas - föräldrarnas behov på etl sådant sätt att samhälletavhänder sig myckel av ansvarel för de bam som inte själva kan ställa krav påsocialtjänsten. JO anser därför att socialnämndens ansvar för alt barn som farilla får den hjälp från samhällels sida som behövs måste slås fast. Liknandesynpunkter har framförts av utredningen (Ju 1977:08) om barnens rätt,, och Föreningen i samhället. Flera remissinsianser anser detvara en brisl all utredningen i förslaget tiU socialtjänstlag inte har tagit inregler som molsvarar bestämmelserna i 31 § BvL om skyldighet att i vissa fallta om hand barn för samhällsvård på föräldramas begäran eller med derassamtycke. Man delar inte ulredningens uppfattning aU de föreslagnabestämmelserna om rätt lill bislånd enligt socialtjänstlagen i tillräcklig gradbeaktar barnens rätt. Utredningen om bamens rätt anser t. ex. därför atlparagrafen bör formuleras om eller atl en särskild bestämmelse bör tas in iavsnittet om Omsorger om bam och ungdom där det klart framgår att barn och ungai vissa silualioner har rält till vård och fostran genom samhällets försorg.Samma uppfattning har som framhåller att utredningen harutgått från att bistånd till föräldrarna i form av placering av barn utomhemmet också är att tiUgodose bistånd till barnet och atl någonintressekonflikt inte kan 17 1979180. Prop.1979/80:1 Omsorger om barn och ungdom 258 föreligga i dessa silualioner. Den möjlighel som i i 31 S BvL bör enligt kommunen samordnas med övriga bestämmelser omomsorg om barn och ungdom och bör således inte omfattas av de föreslagna bestämmelsernaom rält lill bistånd. Jag vill för min del peka på allell genomgående tema i hela förslaget till socialtjänstlag är atlsocialtjänsten har skyldighet all på olika sätt bevaka de enskildakommuninvånarnas intressen och deras rätt atl få hjälp och stöd. Socialnämndenskall antingen själv svara för de nödvändiga tjänsterna eller också förmedladessa. Detta ligger i bestämmelsen om kommunens yttersta ansvar. Vidare gällerbestämmelserna om enskilds räll till bistånd alla som bor i kommunen, oavsellålder. har självfallet skyldigheter också mot de unga. Bislåndskall således inte bara tillgodose föräldrarnas behov eller ges på derasvillkor. Också de ungas behov av slöd skall tillgodoses med slöd avbislåndsbeslämmelsema. är jag införstådd med att den föreslagnalagtexten kan uppfaUas som otydlig när det gäller atl uilrycka barnens ochungdomarnas rältigheter. Det heter ju atl den enskilde skall ha rätl tillbislånd av försörjning och sin livsföring i övrigt, omhans behov inte kan tillgodoses på annat säll. Som utredningen om barnens rätthar framhållit kan det vara svårt atl av della läsa ul atl sådan vård som nuanges i 31 § BvL ingår i rätten lill bistånd. Jag förordar därför atlsocialtjänstlagen kompletteras med en bestämmelse som tydligt uttryckersocialnämndens skyldighet att - med föräldramas samtycke - sörja för att barnoch ungdom som på gmnd av särskilda omständigheter riskerar atl utvecklasogynnsamt får del skydd och stöd som de behöver. I den ulslräckning som deungas bästa motiverar det bör de erbjudas vård och fostran utanför hemmet.Denna skyldighet har givelvis elt nära samband med andra insatserför dessa åldersgmpper och beslämmelsen bör därför tas in i anslulning till deövriga bestämmelserna om omsorger om barn och ungdom. 2.9.6 Vissu allmännu insalser för ungdom Ungdomsåren präglas generellt av ensuccessiv frigörelse från en relativt skyddad tillvaro i familjekrelsen till ensträvan efter en självständig och kravfylld vuxenroll. De unga skall underdenna period finna och ulveckla en identitet i ett slörre socialt sammanhang. De ungas möjligheteratt få olikabehov tillgodosedda, utveckla intressen och alt uppfylla de krav och lösa dekonflikter som de möter bestäms av en rad faklorer. Inle minsl de vuxnashållning, samhällels tilldelning av resurser och framför allt deförutsättningar de unga har med sig från yngre år. Familjegruppens lidigare funktionerhar alllmer flyttats över på olika samhällsinstitutioner. Barnomsorgens ochfritidshemmens utveckling ser jag som exempel på en sådan förändring.Konsekvenser av bl.a. denna samhällsförändring är atl vi numera har en mindrekontaktyta mellan olika generationer och därmed större skillnader i normer ochvärderingar. 1979/80:1 Omsorger om barn och ungdom 259 har i sitt principbetänkandelämnat en rad exempel på insalser som kan behövas för att möta de särskilda problemoch behov som många ungdomar har. Utan att fördjupa mig i denna invenleringvill jag framhålla vissa faklorer i detla sammanhang. Hur den unge lyckas växa in i vuxenrollen berorlill stor del på hur han har kunnal införliva vissa grundläggande normer ochvärderingar och kunnal ulveckla en Irygghel i förhållande lill omvärlden. Ocksåen positiv stimulans under den viktiga ulvecklingen i barnaåren har storbetydelse för en gynnsam utveckling till en vuxen människa. Familjen men ävenbamomsorgen har här en nyckelroll under särskill den första barndomstiden.Skolan får sedan en allt mer betydelsefull roll för de ungas utveckling bådegenom undervisningen som sådan och genom skolans möjligheter att tränasjälvständigt arbele och verksamhel i gmpp. Den har också en viklig uppgift iatt förbereda tonåringarna för arbetsliv, självständigt boende,fritidsverksamhet m. m. Den utvecklade SIA-skolan får en stor betydelse i dennaförberedelseprocess. olika uppgifter för barnfamiljerhar i de flesla avseenden även relevans när det gäller unga. Socialtjänstenssamverkan med frilids-verksamheten som fritidsgårdar, föreningar av olika slaghar också en synnerligen stor belydelse för denna målgrupp. Atl ungdomar som har slutat skolan får inleda sillvuxna liv med att deras insatser inte efterfrågas, dvs. med arbetslöshetinnebär slora sociala risker. måsle medverka lill alt minskaungdomsarbetslösheten även om detla problem kräver politiska insatser uianförsocialtjänstens ram. har också vid olika tillfällen beslulal omsärskilda ålgärder mol ungdomsarbelslöshel. Dessa har gälli arbelsförmedlandeinsalser, beredskapsarbeten för ungdom, inrättande av praktikplalser,utbildningsåtgärder och särskilda åtgärder inom skolans område. Jag hartidigare erinrat om den uppsökande och uppföljande SYO-verksamheten (avsnitt2.4.2). Trots delta finns det här vikliga uppgifter försocialtjänsten. Det kan t. ex. gälla all få fram praklikplalser. Socialvårdenär en personalkrävande verksamhel och innehåller många inslilulioner sombarnstugor, m.m. Inom socialljänslen bör del därför finnas uirymmeför atl skapa möjligheler för ungdom att få yrkespraktik. Socialljänslen haräven ell ansvar au uianför den egna organisafionen tillsammans med arbelsförmed-lingensöka få till slånd praklikplalser m. m. Flera kommuner har redan initieral sådana insalser.Huddinge kommun samarbetar med åt ungdomar som har genomgått introduktionskurser inom byggområdet.Västerås kommun satsar på korla utbildningar inom de yrkesområden därarbelskrafl efterfrågas. kommun har i samarbete med getletl antal ungdomar prakfiska erfarenheter i friskvård. harnyligen getl ut en skrift som behandlar elt urval av praktiska 1979/80:1 Omsorger om äldre 260 exempel på lämpliga insatser som syflar till all skapaarbelsmöjligheter för ungdom. Socialljänslen har även elt ansvaratl kartlägga dold ungdomsarbetslöshet och genom den uppsökande verksamhelenförmedla konlakler mellan den enskilde och arbelsförmedling (avsnill 2,4.3). En annan form av stödverksamhet tretliotal kommuner redan bedriver sedan etl anlal år tillbaka ärungdomsmottagningar. Ungdomsmottagningarna lämnar råd och hjälp till ungdomari medicinska, psykiska och sociala frågor. Socialslyrelsen har gett ut"En rapport om imgdomsmotlagningar", där del framgår all en sådanuppläggning av rådgivningen har getl bra resullal. Ungdomsmoltagningarna hardock haft svårt all få konlakl med ungdomsgrupper som befinner sig i riskzonen.Jag anser därför all de bör knyias närmare till de vårdorgan som i övriglbehandlar barn- och ungdomsproblem. Med sådana vårdorgan menar jag PBU/BUP,familjerådgivning och socialljänslen. 2.10 Omsorger om äldre människor Den föreslagna socialljänsllagensinledande "portalparagraf säger all socialljänslens insatser skallinriklas på atl frigöra och utveckla enskildas och gruppers egna resurser.Della mål sätter inga åldersgränser. Målel gäller självfallel även de äldre.Deras kunskaper och livserfarenheter måsle i ökande grad las tillvara som enresurs för samhällel, vilkel samlidigl innebär fördelar för både deraspersonliga uiveckling och deras medverkan i samhällslivei. Innan jag behandlar omsorgerna omde äldre i den framlida socialljänslen, vill jag översiktligt beskriva någradrag i ulvecklingen av värden av de äldre. Översikten grundar sig delvis på enredovisning som socialutredningen har gell i silt slutbetänkande. Jag skallvidare belysa de äldres situation i dagens samhälle med uigångspunkl ipensionärsundersökningens belänkande (SOU 1977:98) Pensionär 75. 2.10.1 De äldre i sumhällsutvecklingen De äldre föreindustrialiseringen 1 del gamla bonde- ochhanlverkarsamhället hade de äldres erfarenheler och kunskaper enslor belydelse för yngre generationer. 1 olika samhällsklasser rådde intesältan en arbetsgemenskap mellan generationerna. I kollektivet tillgodosågsofta tittsyns- och undervisningsbehov av olika slag. och det fanns utrymme förde äldres insatser och också behov av dessa. De äldre hade en plats iproduktionen, och deras insalser var ofta meningsfulla. När de gamla bodde,levde och arbetade tillsammans med anhöriga av yngre generationer, förmedladede kunskaper från en gången tid. Även livels början och slui - födelse och död- ingick som en naturlig del i den livsordning som rådde i bondesamhället. 1979/80:1 Omsorger om äldre 261 En annan bild av del gamla bonde-och hanlverkarsamhällel är all de sysstor som anförtroddes de äldre ofla inlehörde till de mest ansedda. Arbelel kunde vara krävande. De äldre inom densjälvägande bondeklassen och de agrara underklasserna siod vanligen underandras välde, inom eller ulom familjen. De äldres auktoriiel gällde särskillgenlemol barnen. Undantagsstugorna för åldringarna inom bondeklassen lämnademycket övrigl att önska. Många gamla, sjuka och fattiga - även barn -hänvisades lill en eländig "gemenskap" i dåtidens fattigstugor. Deträngdes även ul till primitiva bosläder i byarnas utkanter och var tämligenavskärmade från social gemenskap med det starkt skiktade samhällel i övrigl. De äldre i industrisumhället Människors villkor, inte minsl deäldres, förändrades krafligl i lakl med den induslriella expansionen. Arbeleuianför hemmel blev allt vanligare. Krav slälldes på arbetskraftens rörlighel.Industriarbetarnas trångboddhet och knappa löner inom penninghushållningens ramgav inle utrymme för kost och logi lill medellösa äldre anförvanter. Mekaniseringoch effektivering gav heller inle plals för de äldre i produktionen. Den gemenskap - del socialakontaktnät - på gotl och ont som fanns i naturahushållningens värld var intelängre funktionell i etl samhälle med nya förulsällningar för produktionen.Kvar fanns de känslomässiga banden mellan generationerna. De helhjärtadeinsatser som gjordes av yngre för äldre anförvanter kan symboliseras med den s.k. hemmadotlerns uppoffrande insalser för sina föräldrar. Enskild välgörenheloch social pairiar-kalism inom näringslivel hade begränsad betydelse.Utvecklingens huvudström var alt stal och kommun log över försörjning av ochomsorg om de äldre. Jag har lidigare gett en översiktöver ulvecklingen inom socialpolitiken inbegripet reformerna på pensionsområdet(avsnitt 2.1.1). 2.10.2 Ulvecklingen uv samhäUets insatser för de äldre1947 års rejorm fattade slalsmaktema etlviktigt beslut som kan ses som en kursändring av samhällets insatser för deäldre. Beslutel avsåg atl ändra främsl på två utmärkande olägenheler inomvården i ålderdomshem. Som en konsekvens avfolkpensionsreformen skulle ålderdomshemmens karaktär avfaltigvårdsanstalter avskaffas. Omhändertagandet på hemmen under denna lidmotiverades lill slor del av försörjningssvårigheter. Vidare skulle den s.k.klienlelblandningen avskaffas. På många av ålderdomshemmen "hystes"vad man kallade sinnessjuka eller sinnesslöa, kroppssjuka och fysisktinvalidiserade människor i olika åldrar tillsammans med friska s. k.försörjningsfall. Ett yllerligare kännetecken fördåtidens ålderdomshem var atl de inle erbjöd någon akliv vård. Ålderdomshemmenvar i stort sell förvaringsan- 1979/80:1 Omsorger om äldre 262 Dessa förhållanden och den låga slandardenskapade en utbredd fruktan bland de gamla för denna vårdform. Den mörka bildenhade naturligtvis också ljusa inslag i form av personalens behjärtadeinsalser, låt vara all de ofla präglades av en auklorilär välvilja mol de s. k.underslödsla-garna. Genom beslul ville manskapa en boendeform som de gamla inle behövde frukia eller känna molviljainför.