prop · G303142 · 1979-12-31 00:00:00 — Sedantillstånd väl utfärdals för juridisk person kan genom aktieöverlåtelsetillståndet "överföras" till annan person utan attöverlåtelseprövning kommer till stånd. i Göleborgs och län har i och för siginte något att erinra mot att turordningsprincipen vid tillståndsgivningenbryts. Vad som emellertid inger allvarliga betänkligheter är enligtlänsstyrelsen att utredningen inte klarlagt vilka principer som skall gällaför fördelningen av tillstånd sedan turordningsprincipen upphört och juridiskapersoner jämställts med fysiska personer i fråga om möjligheterna att erhållatillstånd. I och med att antalet tillstånd genom behovsprövning är begränsatmåste någon regel gälla för fördelning av tillstånden. 1 Göteborgsregionenfinns dels ett antal juridiska personer, dels ett lOO-tal taxiförare som kanantas komma att konkurrera om taxilrafiktiUstånd varje gång sådana blir"lediga". Om regler för fördelningen saknas torde flertalet avlänsstyrelsens beslut i dessa ärenden komma att överklagas till regeringen ändatills en fast praxis för tilldelningen har utbildats. Att låta lämpligafördelningsprinciper framkomma genom överiäggningar mellantillståndsmyndigheten, taxis organisation och facket förefaller inte vara någonlämplig lösning. Såsom torde komma att framgå vid en sammanställning avremissyttrandena över föreliggande lagförslag är meningarna mycket delade ifrågan om taxiverksamheten skall bedrivas av "enbilsåkare" eller istörre utsträckning än av bolag. vill med hänsyn tilldet anförda understryka vikten av att principerna för tillståndsfördelningennärmare klarläggs innan nuvarande ordning ändras. tillstyrker i princip förslaget att brytaden s. k. äldsteförarprincipen. Det kan bidra till att vitalisera taxisföretagsform. konstateras att utredningen inte har lämnat någotegentligt alternativ till äldsteförarprincipen. 1 och med att antalettillstånd är begränsat torde det enligt kommunen behövas någon form avturordning, i varje fall för de lillslånd som ligger på enskilda personer.Tillstånden bör också lämnas i sädana former att "handel" inteuppstår med själva taxitillståndet. Innan äldsteförarprincipen överges bördessa frågor enligt kommunens mening analyseras närmare. Prop.1979/80:142 151 kommun menar att förslaget om slopande avturordningsprincipen kan vara bra i de fall bolag bildas. Om så inte sker finnsdet vid slopandet av turordningen risk för att företagen övertas av personersom inte har förutsättningar för att driva företaget. Det är då bättre attbibehålla turordningsprincipen. 2 Taxis roll i tranksystemet, tillståndsgivning m. m. 2.1 Taxi i den kollektiva transportförsörjningen instämmer i utredarens uppfattningatt taxis roll i den kollektiva transportförsörjningen till stor del är enfråga om vilket samarbete som kan utvecklas mellan taxi och huvudmännen för denlokala och regionala kollektiva persontrafiken. Förbundsstyrelsen understrykeremellertid att ett fortsatt samarbete med primärkommunerna är av väsentligbetydelse, eftersom dessa i många fall kommer att svara för färdtjänst, skolskjutsningm. delar utredningens uppfattning att taxiframdeles bör få utökade uppgifter såväl vad beträffar taxis traditionellatrafikuppgifter som nya uppgifter inom ramen för den kollektivatrafikförsörjningen. utnyttjas taxi i stor utsträckning för attutföra bl. a. komplelteringslrafik. Nämnden kan vitsorda att denna trafikformpå senare år har fått en allt större betydelse som komplement till ellerersättning för busstrafik i områden med svagt trafikunderlag. Den har av såvältrafikanter som trafikplaneringsorgan bedömts som värdefull. Taxi kan också medfördel nyttjas för andra kollektiva trafikuppgifter, l.ex. att utföra vissaturer med låg beläggning på linjer som eljest trafikeras med buss. Nämnden villdärför framhålla vikten av att i den lokala och regionala trafikplaneringenmöjligheterna aft utnyttja taxi tillvaratas och att ett samarbete mellan taxioch de ansvariga huvudmännen för den kollektiva trafiken kommer till stånd. Statens pris- och kartellnämnd anser det angeläget attäven taxis verksamhet kommer att ingå i den trafikplanering som kommer attbedrivas på länsnivå. 1 fråga om landstingsförbundets synpunkter hänvisas tillavsnitt l.l. stöder tanken på att man prövar systemetmed linjebilar, som enligt verket på många håll utomlands visat sig tillgodoseett behov hos konsumenterna. i län vitsordar att taxi har fått enökad betydelse i den kollektiva transportapparaten. Antalet samhällsbetaldauppdrag -färdtjänst, skolbarnstransporler, sjuktransporter m. m. - har ökatkraftigt . Denna utveckling kräver enligt ett närasamarbete mellan taxi och de ansvariga huvudmännen för den kollektiva trafiken. i län menar att utredningen inte hartagit tillräcklig hänsyn till att vissa län driver kollektivtrafiki egen regi. 1 län finns ett väl fungerande kommun- och landstingsägttrafikföretag, AB läns regionaltrafik (Länsbussarna). Under de senasteåren har Länsbussarna gjort så belydande förbättringar av såväl den lokala somregionala kollektivtrafiken med buss, att det nu finns skäl att påbörja enöversyn av hela trafikapparaten. Taxinäringen ansvarar för betydande Prop.1979/80:142 152 delar av kompletterings- och skolskjutstrafiken,sjuktransporterna samt färdtjänsten. Enligt uppfallning är detdärför av stor vikt för den fortsatta uppbyggnaden av Länsbussarna, omtaxinäringen verkar för övergång till taxibolag eller taxiföretag i kooperativform och därmed bidrar till att underlätta diskussioner om arbetsfördelning avde totala kollektiva transporterna på något . i menar att ensamordning med den kollektiva trafiken måste komma till stånd. Denna samordningär speciellt intressant om taxi har resurser att sätta in under den befintligalinjetrafikens högfrekventa tid. anser vidare att den samåkningoch linjetrafik som skisseras i utredningen är svår att skilja från den verksamhetsom huvudmannen för kollektivtrafiken skall vara ansvarig för. Därför måste detav kommande lagstiftning klart framgå att huvudmannen och/ eller kommunerna äransvariga för den kollektivtrafik som går på i förväg bestämda tider. menar att basen i den lokalaoch regionala kollektivtrafiken kommer att utgöras av busslinjetrafik,som i sig innehåller stora möjligheter till flexibilitet. Till de delar som detkan vara fördelaktigt från bl.a. driftekonomiska utgångspunkter att kompletteradenna trafik med insats av taxibilar, torde det i regel vara organisatorisktenklast och mest ändamålsenligl alt göra detta inom ramen för det driftansvarsom åvilar busslinjeföretagen. Det är i dessa företag, som man närmast har attgöra den driftekonomiska och trafiktekniska uppföljningen av den politiskt anvisadestandardnivån för utbudet av kol-lektivtransporttjänster. Insatser avkompletterande transportresurser vid sidan av eller utöver linjeföretagens egnabör alltså i första hand upphandlas och administreras genom dessa företag samttrafiktekniskt och informa-tionsmässigt samordnas med linjetrafikföretagenseget trafikutbud. Självklart måste de aktuella samordningslösningarna bygga påett nära samarbete mellan taxi och de ansvariga huvudmännen för den kollektivatrafiken, men det är från samordningssynpunkt minst lika angeläget med ettdirekt samarbete mellan taxi och de driftansvariga linjetrafikföretagen för attuppnå ett mer ralionellt utnyttjande av de samlade trafikresurserna. AB läns regionaltrafik anför att mot den bakgrundoch erfarenhet bolaget har kan det se vissa områden där taxi, förutom i formav traditionell laxitrafik, kan ingå som en del i ett väl fungerande kollekiivtrafiksystem.Dels kan de redan nu existerande delarna kompletteringstrafik, skolskjutsningoch färdtjänst förbättras och byggas ut, dels finns nya för taxi oprövadeuppgifter. Bolaget tänker då på organiserad anslutningstrafik till tåg ochbussar samt körning av vissa turer i linjetrafik i udda tidslägen och med litettrafikunderlag. Härutöver finns enligt bolaget vissa intressanta områden därsamordningar är tänkbara. Taxis telefonväxlar, vilka är öppna dygnet runt,skulle kunna anlitas t. ex. för att lämna upplysningar till allmänheten omtåg- och busstider under icke kontorstid. Vidare skulle taxi genom sinatelefonväxlar kunna ingå i ett beredskapssystem för kollektivtrafiken särskiltpå tider som ligger utanför trafikföretagens trafikdygn. läns framhåller att taxi måsteingå som en del i den totala trafikplaneringen. Bolaget ser taxitrafiken somett viktigt komplement till busstrafiken när trafiken skall planeras för ettområde eller en region. 1 områden med litet trafikunderlag är taxi att föredrasom trafikutövare. Det är då viktigt att taxesättningen anpassas till dessa förutsättningar,vilket också utredningen berört. Prop.1979/80:142 153 TCO anser att taxitrafiken måste ägnas ökad uppmärksamheti framtiden. Både när det gäller möjligheten att öka arbetstillfällenastillgänglighet och när det gäller persontransporter i allmänhet bör taxi få enviktig och utökad roll. Det är vidare naturligt atl samhället genomomfattningen av de tjänster det köper från taxi ägnar taxiverksamheten störreintresse. Ulredningen har, enligt TCO, i mycket begränsad mån berört sambandetmellan taxi och övrig kollektivtrafik. 1 länen pågår enorganisatorisk uppbyggnad av landslingskommunala huvudmän för den kollektivapersontrafiken. Enligt TCO: s mening hade del varil av intresse att få belystför- resp. nackdelar med ett närmare organisatoriskt samband mellan taxi ochdessa huvudmän. Utredningen har inskränkt sin bedömning av lämpligorganisationsform till frågan om s. k. storbolag, den s. k. föreningsmodellenoch ev. konkurrerande taxiföretag. Man kan enligt TCO: s mening utgå från attdet vore ur både ekonomisk synpunkt och när det gäller servicen en fördel altnärmare ta till vara samordningsmöjligheterna mellan l.ex. Denna fråga är angelägen och bör närmare prövas. Utredarens uppfattning att man så långt det är möjligt börlikställa taxi med kollektivtrafiken i trafikteknisk mening delas eller lämnasutan erinran av flertalet remissinslanser. I några remissvar framförs uppfatlningenalt hithörande frågor får bedömas från fall lill fall under hänsynstagande lilllokala förhållanden. , som delar utredarens uppfattningall taxi har en viklig roll i den kollektiva transportförsörjningen, anser atten nära samverkan med huvudmannen för den kollektiva persontrafiken är avstörsta vikt vad gäller de rent irafiktekniska frågorna såsom kollektivfiler.Förbundet vill också understryka nödvändigheten av att taxi av kommunerna gesgenerell rält till parkering av det slag som sedan mer än ett årgäller i . Svenska Iransportarbetareförbundel delar utredarensuppfattning att det är väsentligt atl man så långt möjligt likställer taxi medkollektivtrafiken i trafikleknisk mening. Så bör ske när det gäller möjlighelenall utnyttja kollektivfiler och bussgator, att stanna på stoppförbud för av-och påslig-ning saml rätl att parkera i 30 minuler på gata med parkeringsförbudi likhet med vad som är fallet i . Svenska kornmunjörbundet anför att ulvecklingen utan ivekankommer att medföra ett behov av atl ta taxis tjänster i anspråk i ökandeomfattning, bl.a. som en följd av att riksfärdljänsten införs, men även iövrigt måsle taxi i högre grad än kunna utnyttjas i den kollektiva transporlför-sörjningen.En förutsättning härför synes dock vara, som utredaren framhåller, att man itrafikteknisk mening så långt det är möjligt likställer taxi medkollektivtrafiken. har tidigare i skilda sammanhang somsin mening framhållit alt taxi är en del av den kollekliva Irafiken ochföljaktligen kan styrelsen ansluta sig lill vad utredaren har framfört med :ienreservationen all del måsle tillkomma varje kommun alt själv avgöra i vilkenomfattning taxi fär utnyttja kollektivtrafikfller m. m. i anser det självklart attlikställa taxi så långt del är möjligt med kollektivtrafiken i trafiktekniskmening. har t. ex. taxi i länet av framkomlighelsskäl medgeltsrätt att trafikera kollektivfiler. har vidare medgett taxivissa parkeringslätlnader såsom angetts i betänkandet. Prop.1979/80:142 154 I län finner det rimligt att taxi sålångt det är möjligt likställs med kollektivtrafiken i trafiktekniskthänseende. i anser atl framkomligheten förtaxi på allt sätt bör underlättas. Taxi bör därför i princip ha rätt attutnyttja kollekliv-trafikfiler. Undantag bör endast göras i de fall dåtillämpningen av principen skulle innebära en risk för att kollektivtrafikenhindras. i menar att någragenerella regler inle kan slås fast på detta område. Trafiksäkerhetsskäl ochframkomlighetsmöjligheterna för de kollektiva trafikmedlen kan tala mot föreslagenlikställighet. En bedömning får ske från fall till fall. En lämplig lösningsynes vara att företrädare för taxi - såsom sker i - fårtillfälle att delta i trafikplaneringen i kommunerna. i finner att taxi rimligenborde likställas med den egentliga kollektivtrafiken i trafikteknisk mening,eftersom taxi numera mäste anses tillhöra den kolleklivatransportförsörjningen. instämmer i att taxi alltmer måsteuppfattas som en del av kollektivtrafiken. Taxitrafik kan dock inte generelltlikställas med kollektivtrafik. För del är det inte lämpligt attgenerellt öppna kollektivfilerna för taxi. En orsak är att kollektivfilernanormall ligger milt i gatan och är avgränsade frän annan trafik. Diskussionermed företrädare för taxi har också visat att man i första hand är intresseradav att kunna passera zongränser, göra vissa annars förbjudna svängar etc. Taxivill också kunna korttidsparkera på fler ställen, exempelvis ulanför hotell ochrestauranger. Dessutom finns önskemål om att kunna utnyttja vissa delar avkollektivfilerna, i första hand mellan hållplatser. Kommunen menar att sådanaspeciella trafikplaneringsfrågor beträffande taxi lämpligen bör lösas frånkommun till kommun och från fall till fall inte genom att generellt jämställataxi med kollektivtrafik. kommun finner det inte vara riktigt med ettgenerellt medgivande för taxi att utnyttja de för linjetrafiken reserverade körfältenoch gatorna. Vid avgöranden i sådana frågor bör resp. orts lokala förhållandenbli tungt vägande. I uppmärksammas frågan i aktuella undersökningar ochbedömningar hos lokaltrafikstyrelsen. Resultaten härav avvaktas. Ett medgivandeatt parkera även där parkeringsförbud råder skulle helt motverkaden effekt man önskar åstadkomma med förbudet. Förslaget i denna del avstyrksav kommunen. AB läns regionaltrafik ansluter sig till utredarensförslag att taxi skall jämställas med kollektivtrafiken i trafikteknisk meningoch ges möjlighet att trafikera bussgator och kollektivkörfält etc. Detta dockunder förutsättning att taxi ingår som en planerad del avkollektivtrafikförsörjningen och inte konkurrerar med övrig kollektivtrafik. anser att även de avutredningen antydda kommunala åtgärderna för att så långt möjligt likställataxi med kollektivtrafiken i trafikteknisk mening i första hand bör prövasinom ramen för linjetrafikföretagens ansvar för fullföljandet av uppställdakrav på kollektivtrafikens standard i olika hänseenden. De särskildarättigheter, som i sådana fall kan bli aktuella för taxi i de lokalatrafikföreskrifterna, behöver därigenom inte innebära några svåra problem. Detmåste anses närmast självklart atl taxibilar bör få utnyttja särskilda lederoch anordningar för den kollektiva trafiken, när de utför transportuppgifterinom denna ansvarsram. anför en från utredarenavvikande uppfattning. Begreppet kollektivtrafik inrymmer, framhåller lokaltrafikför- 1979/80:142 155 eningen,flera olika slags trafikformer såsom linjetrafik, beställningstrafik,turisttrafik, färdtjänst, komplelleringstrafik m.m. Kollektivkörfält ochbussgator är emellertid inrättade i första hand för den kollekliva linjetrafiken.Till denna kategori räknas inte taxi annat än i undantagsfall, t. ex. då taxiingår som en planerad del av kollektivtrafiken och vid vissa tider eller ivissa reserelationer utgör en ersättning för den traditionella linjetrafikenmed buss. Körfäll och bussgator syftar till atl förbällra framkomligheten och regularitelenför linjetrafiken. Den övriga trafik, som trafikerar de reserverade gatuulrymmena,måste därför kunna följa samma trafikrylm som linjetrafiken. Detta är intefallet med taxi vars framkomlighet vid användande av körfäll ibland snarare kanförsämras än förbättras. Ett skäl för taxi atl använda reserverade körfäll ochbussgator, som ibland anförs är, framhåller iokallrafikföreningen, att taxiskall ges möjlighet att hämta upp och släppa av passagerare i anslutning tillfastighetsentréer. Ett generellt tillstånd för taxi att med denna motiveringfå använda reserverade körutrymmen skulle dock innebära att framkomligheten förlinjetrafiken försämras som trafiksäkerheten kan ävenlyras då bådebussar och taxi tvingas lill inbrytningar i annat körfäll för att klaraförbikörningar. En ytteriigare faktor, som bör uppmärksammas i sammanhanget, äralt en ny vägmärkesförordning trädde i krafi den . Enligt denna fårreserverade körfäll generellt endast trafikeras av fordon i linjetrafik, mopederoch cyklar. Utredningens förslag förutsälter således en ändring avvägmärkesförordningen som lokaltrafikföreningen inte är beredd all stödja.Föreningen avstyrker således bestämt utredningens förslag om att öka taxismöjligheter att använda för busslinjetrafiken reserverade körfält och gator. anser atl etl rationellare utnyttjande av taxiskapacitet förutsätter elt bättre samarbete mellan näringen och dentraditionella kollektivtrafiken och förbundet tillstyrker därtor bl. a. atttaxi ges samma irafiktekniska rättigheter som husstrafiken. Utredarensuppfattning atl behovsprövningen bör vara kvar delas av eller lämnas utanerinran av nästan alla remissinstanserna. Endast några instanser har anförtkritiska synpunkter. Remissinstansernainstämmer också allmänt i utredarens förslag att ansökningar om tillstånd till laxitrafikskall remitteras lill resp. huvudman för den regionala trafiken. Det framhållsockså att ansökningar bör remitteras lill primärkommunerna. Deinstanser som har anfört kritiska synpunkter i fråga om behovsprövningen ärföljande: Rikspolisstyrelsenanför att styrelsen inte utan vidare kan dela utredarens uppfattning attbehovsprövningen fyller en viktig funktion från trafikförsörjnings- ochtrafikplaneringssynpunkt. Denna fråga hade bort utredas närmare och exempelvisjämförelse göras med utländska laxisystem där behovsprövning inte görs. Den nutillämpade ordningen för behovsprövningen på grundval av de s. k.turordningskommittéernas förslag kan kritiseras. Förslagen har i hög utsträckninguppfattats som bindande för tillståndsmyndigheterna. Taxiverksamheten harhärigenom i realiteten varit underkastad ett skråtvång. Prop.1979/80:142 156 regelmässigt anser lokalt behov av ny företagare i branschenföreligga först när annat taxitillstånd inte utnyttjas. Dessa omständigheterhar enligt slyrelsen hämmat konkurrensen inom branschen lill nackdel förallmänheten. Skall behovsprövning fortsätiningsvis förekomma, bör den ske frånhell andra utgångspunkter än de nuvarande. anserdei varanödvändigt att det i blivande proposition görs etl uttalande om hurbehovsprövningen skall ske. menar att vad som skulle kunnasätta i gång en effektivitetsfrämjande utveckling av taxi åtminstone i storstadsområdenaär att öppna möjligheter för konkurrens mellan två eller tre förelag, gärna medolika "profil" i fråga om l.ex. Härför krävs all manslopar behovsprövningen och uppdelningen av marknaden i sådana områden som iförsta hand kan vara aktuella för en successiv liberalisering. Del krävs ocksåatt statsmakterna och handläggande myndigheter vidlar åtgärder för atl aklivtfrämja uppkomslen av något som mer liknar en konkurrensmarknad än det nuvarandesystemet. Några mera påtagliga nackdelar skulle knappasl uppkomma härigenom.Samhällets behov av taxi i färdtjänsten, såsom kompletterande linjetrafik m. m.,skulle kanske bäitre tillgodoses genom upphandling hos sinsemellan konkurrerandeföretag. Befordringsplikt skulle kunna föreskrivas liksom i det nuvarandesystemet, även om en sådan föreskrift inte har samma betydelse som i eltreglerat system. Av myndighet fastställda maximitaxor, vilka erfarenhetsmässigtockså tillämpas som minimitaxor, skulle efter en övergångstid kunna avvecklas iområden där en konkurrensmarknad uppkommit. Så smäningom skulle man kunna kommafram till en situation som enligt NO: s uppfattning måsle eftersträvas,nämligen att inte ha några andra restriktioner och regleringar av taxi - ochannan yrkesmässig beställnings-trafik - än vad som krävs fråntrafiksäkerhetssynpunkt. NO ansluter sig till utredningens uppfattning i fråga omtillståndsprövningen att ett större samspel bör ske mellan länsstyrelserna ochde organ som har det övergripande ansvaret för trafikförsörjningen på detlokala planet. Konsumeniverkel framhåller att taxinäringen i Sverigekarakteriseras av en osedvanligt hård reglering från samhällets sida iförhållande till andra näringar. Regleringen kan delvis vara betingad av dekrav som samhället ställer på den. Emellertid kan den nuvarande etableringskontrollenknappast anses förenlig med nutida synsätt på sådan kontroll. Kontrollen börenligt verket begränsas till områden där den kravs för att säkerställa trygghettill liv, hälsa, säkerhet och personlig integritet samt slörre ekonomiskavärden. Även Näringslivets trafikdelegation ifrågasätter om inleytterligare uppmjukning bör eftersträvas. Konkurrenshämmande reglersåsom behovsprövning och bestämmelser om lokalområden föreslåsju av utredningenalltjämt få bestå för taxitrafikens del till skillnad från vad som numeragäller för den yrkesmässiga laslbilslrafiken. En ytterligare samordning avbestämmelserna vad gäller yrkesmässig gods- och persontrafik borde kunnaövervägas. Således kan ifrågasättas om inte behovsprövningen kan mjukas uppoch i huvudsak endast någon form av personlig och ekonomisk lämplighetsprövningifrågakomma vid etableringsansökan. Det kan inte uteslutas att effektivitetenoch servicegraden skulle kunna främjas om ett ökat inslag av konkurrens tillätsäven inom taxinäringen. Prop.1979/80:142 157 Remissinstanserna ansluter sig genomgående till de av uiredarenredovisade bedömningarna angående stationsortsbegreppet. är positivt till tanken att trafikutövamages möjlighet att verka inom etl geografiskt större område än dagensstationsort. Dock måste som en förutsättning ingå att trafikområdet har engemensam beställningscentral och att kommenderingen av samtliga bilarsamordnas. Detta torde bli svårl i vidsträckta och glest befolkade kommuner.Förbundet förutsätter därför att de lokalt betingade trafikfömtsättningarnaskall styra indelningen av landet i trafikområden och inte enbart deadministrativa kommungränserna. har ingel att erinra mol att man ifortsättningen talar om trafikområden i stället för stationsorter underförutsättning att detta inte tas som intäkt för att koncentrerauppställningen av taxibilar till en eller några få platser inom trafikområdet. framhåller att det är lämpliglall stationsortsbegreppet anpassas till de verkliga förhållandena och inteblir för snävt avgränsat. i län framhåller att förslagen omtrafikområde och kraven på anslutning till beställningscentral utgör en följdav den föreslagna förändrade organisationsstrukturen till större enheter.Förslagen torde emellertid också i sig innebära en rationalisering av laxitrafiken. i anför att en uividgning av stationsorlertill trafikområden framstår som effektivitelsfrämjande i vissa områden. Någotbehov av atl ange stationsorten till hel kommun finns däremot inte, eftersomkommunen - i vart fall i - är ett alltför omfallande område. Uiredarens förslag och överväganden har tillstyrkts ellerlämnats utan erinran av så gott som alla remissinstanserna. tillstyrker att befordringspliktenknyts till upprättad kommenderingsplan och att rutiner ulvecklas vilkamöjliggör att fordonens utehållande anpassas till efterfrågan och att enkoppling till prissättningen görs.