prop · G303100 · 1979-12-31 00:00:00 — Med hänvisning tillde många tekniska problem som är förknippade med ovannämnda beräkningar har UHÄ- efter samråd med berörda högskolemyndigheter - i en särskild skrivelse den24 inkommit med kompletterande beräkningar som innebär mindreändringar av ^UHÄ:s ursprungliga, i anslagsframställningen avgivna förslag.^UHÄ:s slutliga förslag till avstämning av anslag ^mol planeringsramar ^m.m.för utbildning motsvarande den vid de tidigare filosofiska fakulteterna framgårav följande översikt. Anslag ^(tkr.) ^+^ ^ ^ ^ 70 ^+^ ^ ^ 161 ^+^ ^ ^ 197 ^+^ ^ ^ 908 ^Prop.1979/80:100 Bilaga 12 345 Förslagen innebär ^atl totalt ca . övertors frånanslaget ^D^ 10. Lokala och individuella linjer och ^enslaka kurser ^lill^anslagei ^D^ 5. Utbildning för tekniska yrken. ^Detla beror på att en iförhållande ^lill övriga sektorer större del av de tidigare anslagen återgårför ^sluderande på utbildningslinjerna. På ^molsvarande sätt föreslås ^totallca . överföras från anslaget ^D^ 9. Utbildning för ^kuliur- ochinformationsyrken till anslaget ^D^ 10. ^Della beror på alt huvuddelen av den^lidigare ^ulbildningen inom humanistisk fakultet numera motsvaras av enstakakurser. Beroende på att man vid olika högskoleenheter i varierande grad salsalpå allmänna utbildningslinjer resp. lokala linjer och enstaka kurser varierarde föreslagna överföringarnas omfattning markant mellan olika högskoleenheter. UHÄ är ^inle nuberett alt göra en samlad analys av situationen ifråga om ^onslagssysiemets ochändamålsinriktningens återspegling - eller brist på återspegling - i den lokalahögskoleorganisationen och därmed ^inle heller att göra någon värdering avvilka förändringar eller ^ålgärder i övrigt som kan vara nödvändiga. a. bör^effeklerna av övergången ^lill en ^lolaldimen-^sionerad högskola ^avvakias.Inom flera ^högskoleenheler pågår också ^f^ ^n. en ^uiveckling av deekonomi-administrativa rutinerna. Att dessa problem måste ägnas stor uppmärksamhetär ^emellerlid uppenbart. UHÄ ämnar under del kommande ^årel prioriterautvecklingsarbete inom området och hoppas också kunna ^åierkomma med vissaförslag i ^näsla ^ärs anslagsframställning på grundval av ett fördjupatstudium av problemen. Under allaförhållanden är del enligt ^UHÄ:s mening ^ulomordenlligl angeläget att så snartsom möjligt fä till stånd en ordningdär statsmakter och högskolemyndigheter kommunicerar med varandra i sammatermer. Ordningen med relativt ^slora ^ändamälsinriklade anslag av ramkaraktärställer ^slora krav på ^högskoleenhelerna när del gäller alt ^omsälla ^cenirallgivna riktlinjer i lokala ^beslul. Någratendenser i högskolan och högskoledebatten Under det ^senaslehalvåret har del, enligt UHÄ, i förts en ^iniensiv debatt kringproblemen inom den högre utbildningen och forskningen. ^Deballen har imassmedia ofta ^sammanfatlals under rubriken "universitetens kris^".Den har i ^slor utsträckning varit inrik^tad på kvalitativa synpunkter, därinte ^minsl frågan om den svenska högskoleutbildningens och forskningensinternationella konkurrenskraft har ^varil central. Del är viktigt ^atlkonstatera alt ^deballen egentligen inte gällt den nya högskolan som helhet.Diskussionen har i vart fall ^lill ^slor del utgått från förhållanden ochintryck inom vad som ^iraditionelll kallas del filosofiska ^fakultelsområdet. Det finns anledning altbetona ^atl den diskussion som kommit igång ^måsle bedömas som positiv förhögskolans utveckling. De senaste årens organisatoriska reformer har enligtUHÄ: ^s^ mening varit nödvändiga för att 1979/80:100 Bilaga12 346 anpassa den högre utbildningen ^lill nyaförutsättningar. Det borde nu på alla nivåer vara möjligt alt ägna mer tid och krafter ål en kvalitativ utveckling och förnyelse. Enförutsättning för det arbetet är en kritiskprövning av nuvarande förhållanden och villkor inom högskolan. är det viktigt ^atl debatten i fortsättningenförs utifrån ett brett perspektiv. Med en alltför ^slark ^fokusering på probleminom en begränsad del av högskolan finns del risk för alt man ^inle beaktarviktiga problem inom andra delar eller frågor av generell karaktär för helahögskolan. Till de senare hör ^l.ex. den fortfarande mycket sneda ^rekryleringen,både socialt och ^könsmässigl, ^lill många utbildningslinjer. Dit hör också frågornaom högskolans möjligheter ^lill^ålerkommande ^uibildning och om utbildningens anpassning till kraven från ettsnabbi föränderligt ^arbelsliv. ^Etl ^annal problemsom ^venlilerals i den allmänna ^deballen gäller del sjunkande antaletstuderande i fördjupningskurser inom de förutvarande filosofiska^faktilielernas område. Statistiken visar ^atl det ^varil färre^sluderande på ^60-poängsnivä än under den ^slora expansionstiden i slutet av^1960-talel och under början av ^1970-talel. Den kraftigasteförändringen när det gäller ^fördjupningssUidier har ^skelt inom de^språkvelenskapliga ämnena, där den relativa andelen ^40-poängs-^kurser ^näslanhalverats och andelen ^20-poängskuser ökat kraftigt. Detta har ^ell ^klarlsamband med ^lärarprognoserna och del minskade behovet av ämneslärare i språkunder den aktuella perioden. ^Ulvecklingen speglar därför en anpassning tillvissa värderingar av behovet av grundläggande språkutbildning. På samma sätt^lorde den ^nägot sjunkande andelen 40- och ^60-poängskuser inom det^hislorisk-filosofiska ^områdel ha samband med det befarade ^läraröverskottet.Inom det samhällsvetenskapliga området ^tolall där ^forskarulbildningen^iraditionelll i mindre ^ulslräckning än inom det humanistiska området ärbaserad pä lärarutbildning - har däremot ändringarna varit ganska obetydliganär del gäller den relativa fördelningen på nivåer av avklarade kurser. En liten ökning av andelen ^60-poängskurserkan noteras fram ^lill ^läsårel 1976/77. Även här föreliggerskillnader mellan olika ämnesområden. Om ocksårekryteringen till forskarutbildning enligt statistik som producerats avstatistiska ^cenlralbyrån i sig inte kan ses som ^någol ^slörre problem finnsdet dock enligt ^UHÄ:s mening anledning att noggrant följa^ulvecklingen när det g^äller antalet forskarexamina^. 1979/80:100 Bilaga 12 Avlagdaforskarexamina läsåren 1969170 - 1976177 ^cjier studieinriktning' Fakultet ^(motsv.) 1969/70 1970/71 1971/72 1972/73 1973/74 1974/75 1975/76 1976/77^^ ^'^ Exklusive psykologexamina meninklusive dubbelexamination. ^'^ Anm. /77preliminära siffror. Källor: ^SCB, ^U^ 1975:31.1976:42, 1977: 10 och 33 och opublicerat material. Man kan notera enmycket klar och oroande minskning ^fr.o. läsaret 1976/77. måstevisserligen siffrorna enligt UHÄ tolkas med en viss försiktighet, eftersom defram ^t.o.m. vårterminen 1974^uppenbariigen påverkats av den beslutade reformeringen avforskarutbildningen. varslutdatum för möjligheterna att ulan dispens avlägga ^licenlialexamen. Delmedförde en ^slark ökning av licentiatexamina under ^della läsår, vilketförklarar den höga siffran. Slutdatum för avläggande av den gamladoktorsgraden var , ^vilkel också satt spår i statistiken. En nedgång iexaminationen från ^höslen 1974 kunde alltså förutses, men del är uppenbart attden blivit av en ^sloriek som gör kräver ^skärpl ^uppmärksamhel. är del möjligt alt man ursiffrorna kan dra en del andra intressanta slutsatser. kan den låga examinationsfrekvenseninom just samhällsvetenskaplig fakultet lyda på alt del finns ^elt ^ralionellt^mönsier bakom de många icke fullföljda ^forskaruibildningarna. Del är ^möjligiatt deltagande i forskarutbildningen här fungerar som ett slagspåbyggnadsutbildning som leder till arbete med mera kvalificerade ellerlockande ^uppgifler. Del finns ^lecken påall examina^tionen från forskarutbildning vid samhällsvetenskaplig fakultetfortsatt all minska även under de två ^senasle åren, ^samiidigi som del finnsökningstendenser inom ^malemalisk-nalurve-^tenskaplig fakultet. För periodenefter /77 finns inga siffror för hela 1979/80:100 Bilaga12 348 ^landel tillgängliga, men i uppgifter från t. ex.universitetet i redovisas inom de flesta ^fakulieler en ökning /79 jämfört med /77. För medicinsk fakultet liggerökningen omkring ^lOprocent och för ^maiematisk-naturvetenskaplig ^fakulteinärmare 15 ^procenl, medan antalet ^samhällsvetenskiipliga forskarexaminafortsätter alt minska ganska kraftigt. UHÄ kommer självfallet attde närmaste åren uppmärksamt följa utvecklingen när del gäller båderekryteringen ^lill och examinationen från forskarutbildningen. Vad beträffarrekryteringsfrågorna har UHÄ tillsammans med ^ERN tagit initiativet till en särskild undersökning.Resultaten av den bör kunna ge vägledning för åtgärder både när det gäller^rekryleringen ^allmänl ^selt och när det gäller att bryta sociala och^könsmässiga mönster inom forskarutbildningen. En ^slörre kunskap om vad somegentligen händer under själva forskarutbildningen bör också kunna ge svar påen del frågor som rör avbrotts- och ^examinalionsfrekvenser. Redan nu står detdock ^klarl alt ^bälire ^siudiesociala villkor för de forskarstuderande måsteses som en av de viktigaste faktorerna när det gäller att förbättra villkoren förforskarutbildning och öka antalet forskarexamina. UHÄ erinrar här om all UHÄ isill yttrande över ^forskarutbildningsuiredningens ^(FUN) belänkande ^tillslyrkle en ordning med^doklorandtjänsler. Debatten om forskningen ochden högre utbildningen har i ^slor utsträckning rört sig^kringkvaliietsbegreppet. Del har ibland funnits en tendens ^atl ^ulgä från^della begrepp som något självklart definierat. Del finns dock anledning altockså på den här punkten efterlysa en något större nyansering i debatten. För UHÄ är det viktigt attbetona att ^kvalitelsdebatten när del gäller högskolans utbildning ^inle fårförenklas. Det är uppenbart att ^elt begrepp som kvalitet, ^oavsell inom^vilkel område man rör sig, alllid ^måsle vara ^mångfasellerat och relaterat ^lillen rad olika förhållanden. För högskoleutbildningens del är det naturligt attdet bl. a. ses i relation ^lill de mål som salts upp för högskolan. Denförhållandevis ^abslrakla ^karaklären hos de i högskolelagen fastställdaallmänna målen för högskolan lämnar ändå ^elt betydande utrymme för skildakvalitetskriterier. En sida avkvalitetsbegreppet som enligt ^UHÄ:s ^uppfallning har ^len-^deral att komma^borl i den svenska ^deballen är den som rör forskningens beaktande av^inlernalionella och globala aspekter. Det finns skäl alt hävda ^atl en del avden samlade forskningens kvalitet hänger samman med dess roll i en vetenskapligutveckling som främjar en ^internalionell solidaritet och en rättvis fördelningav jordens resurser. ^Elt viktigt inlägg i just denna debatt har under våren^gjorls av del göteborgska centrum för tvärvetenskapliga ^sludier avmänniskans villkor. Man har där efterlyst en "kritisk forskning" viduniversiteten, dvs. en forskning som i olika avseenden ifrågasätterutvecklingstendenser i samhället i ^ell globalt ^perspekliv. All en sådanforskning får ^slöd och kan ^ulvecklas är ^ell sätt all utveckla en delvisförsummad ^kvalilelsdimension inom svensk forskning. 1979/80:100 Bilaga12 349 Det som här sagts innebär attvärderingsfrågorna när del gäller forskningen måste få ett betydligt störreutrymme än ^f^ ^n. Del är först i en debatt därvärderingspremisserna är ordentligt ^klariagda och redovisade som^kvalilelsbegreppet kan användas på ett salt som möjliggör ^etl konstruktivtmeningsutbyte mellan olika grupper som är engagerade i forskningens utveckling. Långsiktig planering för högskolan Syftet med att utvecklaen långsiktig planering för högskolan är att ge en bättre grund förstatsmakternas politik vad gäller^högskoleulbildning och forskning. Utöver själva framtagandet av ^underiag och^flerårsplaner ser UHÄ själva planeringsprocessen som betydelsefull genom attden hos planeringsansvariga på olika nivåer skapar ökad medvetenhet om olikahandlingsalternativ och konsekvenser härav och därmed bättre beredskap föranpassning till ändrade krav eller ^förutsäUningar. 1 en ^långsiklig planeringär del vidare ^naluriigl all avgränsa roller och uppgifter för de olikanivåerna inom högskolan och göra en arbetsfördelning. För all nå dessa syften^måsle en ^långsiklig högskoleplanering enligt UHÄ: ^s^ mening omfattaföljande moment: ^Planeringshorisonlen ^måsle anges på ett för ^områdelmeningsfullt sätt. ^Detla bör ske med hänsyn ^lill att ^effeklerna avförändringar vad gäller både ^högskoleulbildning och forskning får genomslagförst efter förhållandevis långlid. Värderingarna måste göras tydliga.Planer och ^planeringsunderiag innehåller mer eller mindre Uttalat olika typer av mål, som är ^utiryck förvärderingar eller normer. Om dessa ^inle anges öppet finns risk för en styrning^ulifrån oredovisade värdepremisser och ^ocksä ^ulifrån den speciellasituation som förelåg då planerna utformades. Högskolans roll i samhället måstebelysas och analyseras liksom dess betydelse för och beroende av andrasamhällssektorer och samhällsutvecklingen i stort. I en ^långsiklig planeringbör en syn på vad som är en önskvärd och möjlig roll för högskolan i olika^cenirala avseenden anges och ^förulsällningarna preciseras för all högskolanskall kunna spela en sådan roll. En dialog i mer långsikliga ^lermer måste utvecklasmellan de olika planeringsnivåerna inom högskolan och mellan högskolan ochstatsmakterna. Den nuvarande ^budgeldialogen ^måsle vidgas ^lill au ^omfallamer långsikliga ^planeringsföruisätlningar och angivande av ^rikllinjer för den^forisälla utvecklingen. I samband därmed bör en arbetsfördelning mellannivåerna inom högskolan göras. Planeringsteknik och modeller för långsiktig planeringmåste utarbetas och anpassas till behovet av dialog och samspel mellan nivåernainom högskolan och mellan högskolan och andra organ och ^myndigheler. ^Prop.1979/80:100 Bilaga 12 350 Vidare måste planeringsunderlag i olika avseenden lasfram och kombineras med utvecklingsplaner för andra samhällssektorer ochregioner och den övergripande planeringen på riksnivå. ^UHÄ:s ^FoU-programutgör ett viktigt underlag förlångsiktsplaneringen, såväl den del som avser fortlöpande uppföljning somprogrammet för forskning om högskolan. UHÄ anser attytterligare åtgärder i syfte alt komplettera den disciplin-orienterade baseninom högskoleorganisationen är nödvändiga. Olika vägar bör därvid prövas. Enmöjlighet är att etablera flera breda problem-orienterade ämnen och institutioner som svarar mot behov avkunskapsutveckling inom en ^verksamhelsseklor, typ socialt arbete. ^Hälso- och sjukvårdsforskning,förvaltningsforskning och arbetsmarknadsforskning skulle kunna byggas upp påliknande sätt. Någon form av lemaorganisation eller centrumbildningar inomtraditionellt uppbyggda fakulteter är också tänkbar, ^l.ex. i form avlångsiktiga forskningsprogram med vissa ^fasla basresurser och i ^övriglbaserade på befintliga ämnen och ^inslilulioner. Härigenom skulle man kunnaundvika alt ^mång- eller tvärvetenskapliga forskarlag upplöses när ^eltprojekt är avslutat. Inom ramen för ^elt bredare tema skulle den speciellakompetens som ^ell forskarlag förvärvat kunna utnyttjas i flera projekt. För ^atl ^mång- ochtvärvetenskaplig forskning kring angelägna samhällsproblem skall komma igångär del också viktigt att på olika sätt ^siödja och stimulera kontakter mellanforskare över ämnesgränserna. Tvärvetenskapliga symposier eller seminarier kanfylla en ^viklig funktion. Syftet med altutveckla en långsiktig planering för högskolan är främst att ge ^elt bättreunderlag för statsmakternas utbildnings- och forskningspolitik. Ett centraltmoment i långsiktsplaneringen är därför utvecklingen av en dialog mellan deolika nivåerna inom högskolan liksom mellan högskolan och statsmakterna.Enligt ^UHÄ:s mening är en successiv förankring hos statsmakterna avplaneringsförutsättningar och framtida inriktning av högskolans verksamhet avavgörande betydelse för vilken ambitionsnivå högskolans långsiktsplanering kanfå. Därmed avser UHÄ ^inle bara kvantitativaramar ulan att riktlinjer ^förden fortsatta utvecklingen även i andra avseendenanges. Först genom en sådan dialog kan fördelarna med en ^långsiklighögskoleplanering utnyttjas. Med ^bälire kännedom om förutsättningar ochlångsiktig inriktning kanhögskolemyndigheterna ulföra en mer realistisk och för den högsta politiskanivån mer intressant planering. I dialogen kan då också högskolemyndigheternaredovisa vilka möjligheter som finns för att ^åsladkomma önskade förändringar,vilka hinder som finns och vilka konsekvenser som uppslår. Planeringsdialogenskulle därmed också få karaktär av en öppen och fortlöpande måldiskussion. I fråga om utbildningsplaneringen^måsle en dialog ^ulvecklas dels mellan de olika nivåerna i^högskoleorganisalionen, dels mellan högskolan och ^förelrädare förarbetsmarknad, berörda ^myndigheler och ^organisaiioner ^Prop.1979/80:100 Bilaga 12 351 För en sammanhållen utbildningsplanering fordrasatt såväl de allmänna utbildningslinjernas som de lokala linjernas och enstakakursernas dimensionering och inriktningses tillsammans. UHÄ och ^regionslyrel^serna måste därför tillsammans med delokala högskolemyndigheterna utveckla planeringsmetoder där ^arbelsmarknadensbehov i ^slort och regionala behov vägs samman med de enskildas efterfrågan påutbildning. Regionstyrelserna harpåbörjat arbetet med långsiktig utbildningsplanering och vissa rapporter harredan publicerats. Under /80 kommer enligt uppgift ^flerlalel^regionslyrelser all ^presenlera långsiktiga regionala planer för dengrundläggande högskoleutbildningen. Därmed skapas bättre ^förutsäUningar församspelet och rollfördelningen mellan regional och ^cenlral nivå. Den långsiktigaforskningsplaneringen fordrar ^ell delvisannorlunda kontaktnät. Vikliga delar av forskningsplaneringen ligger hosforskningsråd och ^sektoriella organ. Högskolemyndigheternas forskningsplaneringbör ^främsl avse basresurser och allmänt göra del ^möjligi för högskolan ^atlspela sina roller väl vad gäller både allmän kunskapsutveckling och målinriktadforskning. En samlad planering förhögskolans forskning måste bygga på en dialog mellan UHÄ och de lokala^forskningsplanerande myndigheterna. Formerna för en sådan dialog behöverutvecklas för alt man pä olika nivåer skall få tillräcklig överblick förplaneringen. Det ^måsle också utvecklas ^ell samspel mellan ^UHÅ,^forskningsrådsorganisalionen och ^sektoriella organ för att den iriksdagsbeslutet om forskning och forskarutbildning förordade balansen skallkunna ^elableras och upprätthållas. Med det ^EoU-system vi har i måsteforskningsplaneringen bygga på nära samverkan mellan intressenterna iforskning inom och utom högskolan och del måste äga rum en mer artikuleraddialog om förhållandet mellan allmänt kunskapsutvecklande forskning ochmålinriktad forskning. Delta ^släller ^slorakrav på samordnad planering från ^UHÄ:s sida men ocks^å^ på ^långsikligplanering inom bl. a. forskningsråd, styrelsen för teknisk utveckling ^(STU)och ^sektoriella organ. Den tidigare rollfördelningen mellan^forskningsplanerande och ^forskningsfinansierande organ i relation tillhögskolan är därvid inte utan vidare tillämpligmed de förutsättningar som skall gälla enligt ^prop. 1978/79: 119 och de kravsom ställs på högskoleforskningen. Man kan inte längre se forskningsråden somde enda som initierar nya forskningsområden och bygger upp kompetens som sedankan föras över ^lill högskoleorganisationen i ^fasia former. Motsvarande ^ålgär^derbör kunna ^vidlas även för primärt ^samhällsrelevanl forskning. Ansvaret förkompetensuppbyggnad och ^forskarrekrylering inom sådana områden ^måsle därförfördelas mellan forskningsråd, ^sektoriella organ och högskoleorganisationen.De ^sektoriella organens ansvar för riktad grundforskning bör också övervägasutifrån de nya förutsättningarna. När det gäller samverkan mellan ^sekloriell forskningoch forskningsråd 1979/80:100 Bilaga12 352 kan idéer och uppslag hämtas från andra länder. IStorbritannien exempelvis har man valt en modell som innebär att en viss delav forskningsrådens anslag används för ^"seklorsrelevant" forskning.Dessa medel går till problemområden där forskning bedöms vara ^viklig men eftersatt. De fördelas efterrekommendationer av särskilda gruppper sammansatta av såväl forskare somavnämare vilka tillsammans preciserar vad som är viktigast -och samtidigtmöjligt ^-^ ^atl ge sig i kast med som forskningsprojekt inom varje utvaltproblemomr^åde. Forskningsråden medverkar både i planeringen och engagerandetav forskare eller forskargruppersenare, vilket ger god ^konlaklmellan sektorsforskning och universitet. Enligt UHÄ: ^s^mening är en ökning av de rörliga resurserna för de olika fakulteterna ennödvändig förutsättning för att ge den bredd i högskolans forskning ochforskarutbildning som fordras för en god balans mellan grundläggande ochmålinriktad forskning. UHÄ prioriterar en ökning av basresurserna högst när delgäller utbyggnaden av högskolans forskningsresurser . Enligt UHÄ kan ^fölyande mål för forskningsplaneringeninom högskolan anges: ^atl främja högskolans allmänt kunskapsutvecklandeforskning och dess samhällskritiska funktion att stödja högskolansengagemang i målinriktad forskning, såväl sådan forskning som planeras ochfinansieras av ^sektoriella organ som annan forskning som motiveras av olikasamhällssek^torers behov alt stödja och stimulera högskolans medverkan ianalyser, ^framiidsinrik-^lade studier och kunskapsutveckling rörande vår tidsstora samhällsfrågor att åstadkomma god balans mellan och samordning avhögskolans olika forskningsmål ^atl främja en ^kunskapsintegrerandefunktion för högskolan, som innebär att man överskrider såväl den ^sektoriellakunskapsutvecklingens som ämnesspecialiseringens gränser all utvecklaforskningsanknytning i form av forskning och forskarutbildning för nyautbildningar i högskolan ^atl förbättra rekryteringen till forskning ochforskarutbildning ^atl profilera forskningsverksamheten vid de olikahögskoleenheterna på ^ell sätt som ger den mest ändamålsenliga inriktningen avde samlade forskningsinsatserna. För att nå dessa mål bör satsningen påhögskolans forskning och forskarutbildning under första hälften av ^1980-talelske enligt följande riktlinjer. (Exemplen avser aktuella förslag för dennärmaste femårsperioden. Åtgärderna täcker delvis varandra. Sålunda är ^l.ex.satsning på socialt arbete såväl ^slöd ål ^ell ^samhällsrelevanlforskningsområde som en åtgärd för all ge forskningsanknytning ål grundläggande^högskoleulbildning.) ^Prop.1979/80:100 Bilaga 12 353 Åtgärder för ^atl ^siödja ^allmänl kunskapsutvecklandeforskning och ^samhällsrelevanl forskning inom högskolan ^saml för att ^åsladkomma bätt re balans och samordning mellan dessa båda uppgifter: ökade basresurser (till extratjänster som docent, forskarassistent och motsvarande, ^maleriel, ^bibliolek,resor osv.) ^slöd ål ^inomvelenskapligl^belydelsefull forskning bl. a. genom överföringar från forskningsråd ^(l.ex.immunbiologi i ^Siockholm) ^slöd åt ^samhällsrelevantaforskningsområden ^(l.ex. långvårdsmedicin, allmänmedicin, ^daialeknik,^malerialvetenskap, ^förvaliningsforskning) utveckling av ^rikladgrundforskning, dvs. grundläggande forskning som syftar ^lill metodutvecklingoch kompetensuppbyggnad för viss målinriktad forskning ^(miljögiftsforskningär ett exempel och utveckling av ^meloder för utvärdering av ^samhällsreformerpå olika områden ^elt annat exempel på angelägen forskning av denna typ) ^slöd i basorganisationen ål ^mäng-och tvärvetenskaplig forskning (t. ex. centrum för tvärvetenskap i ^Göleborg,forskningspolitiska institutet i , centrum för barnkulturforskning iStockholm). ^Ålgärder för alt ge grundläggande^högskoleulbildning forskningsan knytning: uppbyggnad av nya forskningsområden^(l.ex. socialt ^arbele, omvårdnadsforskning, sjukgymnastik) kompetensuppbyggnad inom och^forskarrekrylering till nya ämnen (i samverkan med forskningsråd ochsektorsorgan) ^handledningsinsaiser och forskarutbildningskurser ibefintliga och nya ämnen för nya grupper av forskarstuderande överbryggande kurser för särskildbehörighet. ^Ålgärder för ^atl säkra en god rekrytering tillforskarutbildning (utöver vad som följer av 2 ovan):