prop · G303148 · 1979-12-31 00:00:00 — Kravel på tillsyn av verksamheten vid laboratoriet kan enligtarbetsgruppen mening annars inte upprätthällas. Av samma skål anser gruppen atten tandläkare, som bedriver klinisk verksamhel på heltid, inle kan fungera somgodkänd innehavare eller föreståndare för etl landlekniskt laboraloriuni. De framlagda förslagen belråffande registrering har avarbetsgruppen jämförts med förhållandena vid de privata tandtekniskalaboratorierna. Arbetsgruppen har haft lillgång till en av socialstyrelsengenomförd karlläggning av de tandiekniska laboratorier, som enligtförsäkringskassornas uppgift bedrev verksamhel . Avredovisningen framgår att merparten av personalen vid de privata laboratoriernautgjordes av tandtekniker med behörighet eller dispens. En speeialbearbetningvisar att totalt 84 laboratorier med 132 anslällda hade innehavare ellerföreståndare, som saknade behörighetsbevis eller dispens. Arbelsgruppen anser att särskild utbildning bör anordnasför de tandtekniker som saknar behörighet eller dispens. Arbetsgruppenförutsätter atl SÖ får i uppdrag all utarbeta läroplan. Vidare föreslårarbetsgruppen att krav på efterutbildning skall uppställas för de tandteknikervars kompetens utgör grunden för registreringen. I rapporten föreslås att blirregistrerande myndighet. Laboralorierna skall ges möjlighet atl anpassa siglill de nya bestämmelserna genom atl vissa övergångsbestämmelser införs. Arbelsgruppen föreslår alt bestämmelser införs itandvårdsförsäkringen som innebär att lill försäkringen anslutna tandläkareenbari får använda sig av registrerade laboratorier. krav skall ävengälla s.k. underleveranser. Förslaget innebär att även folklandvården vidupphandling av tandtekniska arbelen från den privala sektorn måste anlitaregisirerade laboratorier. Samtliga remissinstanser har varit positiva till förslagetom registrering av privala tandiekniska laboratorier. Jag vill för egen del efler samråd med statsrådet följande. 1979/80:148 22 Statlig auklorisalion eller liknande kompetensförklaringförekommer inom flera olika yrkesområden, dår man har ansett det särskiltangeläget alt skapa garantier för att verksamhelen bedrivs på etl riktigl sätt. Jag instämmer i de synpunkter som framförs i rapporten ombehovet av någon form av kontroll av förutsättningarna för alt tandtekniskaarbeten som utförs vid privata-enskilda - tandiekniska laboratorier uppfyllerrimliga kvalitetskrav. Jag föreslår atl detta förfarande benämns godkännandeoch atl termen auktorisation reserveras för en kvalitetskontroll som äveninnefattar krav på lokaler, utrustning, arbetsmetoder m.m. Jag anser i likhetmed arbetsgruppen att det f.n. inte är aktuellt med annat än en prövning avpersonalens kompetens. Regeringen bör bemyndigas att utfärda de föreskrifter sombehövs för verksamheten. Regeringen bör i sin tur kunna delegera uppgifter tillmyndighet. Ett förslag till lag med bemyndigande för regeringen eller myndighetsom regeringen bestämmer att godkänna enskilda tandtekniska laboratorier börfogas till protokollet i detta ärende som bilaga 1.3. Finansieringen av verksamheten med all godkännalaboratorierna bör ske genom avgifter som täcker hela kostnaden för dennaverksamhet. bemyndigande bör också omfatta rätten att bestämma omavgift för ansökan. Regeringen bör ges möjlighet att delegera denna rätt tillmyndighet. Jag förordar, i likhet med arbetsgruppen, att ersättningfrån den allmänna tandvårdsförsäkringen bör utgå endast om det tandtekniskaarbetet utförts vid godkänt laboratorium. En bestämmelse om detta bör tas in itandvårdstaxan (1973:638). Enligt nuvarande regler ersätter tandvårdsförsäkringenäven arvoden för tandtekniska arbeten utförda i utlandet. Enligtförsäkringskassornas ulbe-talningsbeskedförår 1977 utbelalades 135 OOOkr. Enligt uppgift minskar omfattningen av dennaverksamhel. Jag har för avsikt att senare föreslå regeringen att riksförsäkringsverketfår i uppdrag alt i samråd med undersöka hur manfortsättningsvis skall förfara när det gäller ersättning fråntandvårdsförsäkringen för tandtekniska arbelen utförda vid utländskalaboratorier. Såvitt gäller utbildning för de tandtekniker som saknarbehörighet eller dispens ankommer det på SÖ att inom ramen för sin reguljäraverksamhel bedöma i vad mån en sårskild utbildningsgång år erforderlig. Bestämmelserna om godkännande av enskilda tandtekniskalaboratorier bör träda i kraft den 1 januari 198L Kravet på godkännande för attersättning skall utgå från tandvårdsförsäkringen bör dock träda i kraft förstden . Statsråden och hemställer, var och en medavseende på del avsnitt vederbörande har varil föredragande i. all regeringenföreslår all 1. godkänna vadsom har anförts om dimensioneringen av tandläkar-. landhygienist-,tandsköterske- och tandteknikerutbildningarna, 2. antaga inomsocialdepartementet upprättat förslag till lag med bemyndigande all meddelaföreskrifter om godkännande av enskilda tandtekniska laboratorier, 3. bemyndigaregeringen att från förslagsanslaget Bidrag till kommunala undervisningssjukhusbestrida kostnaderna för viss tandvårdsutrustning i . 1979/80:148 24 Sammanfattning av socialstyrelsenstandvårdspersonalutrednings rapport (Ds S 1979:9) Den framtida efterfrågan påtandvårdspersonal I Utredningsmaterial, utförda beräkningar m.m. I avsnitt 1 behaiitllas mål för luiidvårdcn. Den mål- ochmedelanalvs som framlades i utredningens diskussionspromemoria återgeskortftittal tillsammans med remissinslansernas synpunkter på exemplen ipromemorian. Ulredningen tar i denna rapporl på nylt upp frågan om målför landvärden eftersom vissa förslag till mer preciserade målsättningar måstevara en utgångspunkt för utredningens beräkningar över den framlida efterfråganpå tandvårdspersonal. Del i:)vergrii:)ande målet bör enligt utredningen geuttryck för att tillgångliga vårdresurser skall användas så atl hela befolkningenhjälpes till en acceptabel oral hälsa för atl bidraga lill individernasfysiska, psykiska och sociala välbefinnande. Ulredningen undersiryker därefteratl om denna målsällning skall kunna uppnås fordras all förebyggande ålgärderges lill hela befolkningen. Som mål för denna verksamhel nånins dels en ökningav befolkningens kunskap om tandsjukdomarnas orsaker, dels en minskning avförbrukningen av sackaroshaltiga mellanmålsprodukter. Vad gällervattenfluoridering hänvisar utredningen till fluorberedningens pågåendearbete. Utredningen behandlar sedan delmål avseende tandvårdenstillgänglighet och börjar därvid med behovet av en fungerande akuttandvård. 1det följande förslaget lill delmål föreslås att tandvården skall kunna ta emotvarje vårdsökande för konsuliaiion och absolut nödvändig behandling. Dennamålsättning skiirps i det tredje delmålet där tandvården även förutsätts haresurser för att behandla i storl sell samtliga tandskador hos patienten. Någotdelmål beträffande den regionala fördelningen av landvårdsresurserna anges intei denna rapport eftersom denna fråga f.n. behandlas av 1978 årstandvärdsutredning. Slutligen understryker ulredningen viklen av atttandvårdens resultat följs upp i förhållande till olika effektmål. Ett exempelges på ett sådant delmål där det förutsätts att befolkningen i ökadutsträckning får behålla sina egna tänder. Avsnill 2 innehåller vissa teoretiska övervägandenbeträffande fakiorer som påverkar efterfrågan på tandvårdspersonal. Ulredningenbehandlar därvid begreppen vårdbehov, vårdefterfrågan och vårdresurser. De trefaktorerna hänger samman och påverkar varandra. I avsnittet diskuteras desvårigheter som föreligger när det gäller alt bestämma vårdbehovets ochvårdefterfrågans nuvarande och framtida slorlek. Endasl vårdresursernasframtida storlek kan med någorlunda säkerhet prognoseras och utgöra underlagför politiska ställningstaganden. Behovet av tandvård och behandlas iavsnitt 3. 1979/80:148 25 uppgifter och olika imdersökiiingsmaterial presenteras vadgiiller saviil barn och ungdomar som vuxna. I fråga om kariessjukdomensutbredning hos barn och ungdomar anser ulredningen all en markant förbiittringintriiffat under de senasle åren oeh denna utveckling bedöms fortsiitta iframtiden om ökade insatser görs beiräffande de tandhälsovårdande åtgärderna.Ulredningen anser även att tandlossningssjukdomens förstadier bör kunna minskahos ungdomarna i framliden. Vad gäller siiuaiionen hos den vuxna befolkningenanser ulredningen alt siluationen är mer svårbedömd. Slora befolkningsgrupperhar redan omfattande tandskador eller saknar helt eller delvis egna tänderp.g.a. Den generation som under planeringsperiodenträder in i vuxentandvården kommer givelvis att ha en klart bättre landhälsaiin . Genom all individerna har fiirre antal fyllda tänder än lidigaregenerationer minskar denna försvårande faktor vad gällertandlossningssjukdomens utveckling. En annan viklig faktor för utvecklingen avden vuxna befolkningens vårdbehov anser utredningen vara en förändradmedvetenhet om den förebyggande tandvårdens belydelse liksom de egnainsatserna. Kanske kommer folk atl i större utsträckning efterfrågaprofylax än renl reparaliv vård. 1 avsnitt 4 behandlas eflerfrågan på tandvård och 1framliden. Statistik fråntandvårdsförsäkringens fyra första år d.v.s. perioden 1974- 1977, redovisas.Denna statistik belyser den tillgodosedda efterfrågan. Andelen behandlade avförsäkrade uppgår till . Under fyraårsperiodenberäknas drygl 70 procenl av de försäkrade ha besökl tandläkare. Uppgifter omej tillgodosedd vårdefterfrågan, d.v.s. antal individer som önskar komma tilltandläkare men ännu ej kunnat tas emot. är däremot svårare att ange liksom denlatenta vårdefterfrågans slorlek. Det material utredningen haft atl tillgå handen att efterfrågan på besök hos tandläkare lorde öka i framtiden.Eflersom många faktorer som sammanhänger med efterfrågan på tandvård år svåraatt prognosera konstaterar dock utredningen att den totala vårdefterfrågansstorlek ar svår att beräkna. Avnitt 5 behandlar utbud av tandvård och i framliden.Inledningsvis redovisas nuvarande personalresurser inom landvården. Antaletyrkesverksamma år 1978-vad gäller de personalk.itegorier utredningen behandlar-framgårav följande framslällning. Anlal yrkcsvcrksnmm;! 1979/80:148 26 Utöver redovisat antal i sammanställningen som - bortsettfrån tandsköterskor - endast avser legitimerad eller behörig personal, arbelarolika personalkategorier vilka inte har formell utbildning eller någotspeciellt behörighetsbevis. Ulredningen har skattat antalet sysselsatta inomtandvården till ca 24 1978. 1 avsnittet redovisas sedan de tillgångsprognoser förbehörig tandvårdspersonal som utredningen framlade i rapporl nr 1. Dessaprognoser, vilka hade som basår, har sedan följts upp av utredningenunder perioden 1976- 1978. Uppföljningen har medfört att tillgångsprognosernareviderats vad gäller antal arbetstimmar för tandläkare och tillgång påtandsköterskor. Utredningens tillgångsprognoser innehåller olika alternativ ochdessa presenteras och kommenteras. Beräknad tillgång på tandvårdspersonalenligt vissa alternativ framgår av följande sammanställning. Anlagen ulbildnings- Beräknai anlalyrkesverksamma kapacilet. 1 500 2 350 3 900 10 225 11550 14 000 14 600 16 650 19 600 2 350 2600 3 000 28 675 33 150 40 500 Av sammanställningen framgår att under förutsättning attden antagna utbildningskapaciteten, som i storl sett motsvarar nuvarandesitutation. beslår kommer den behörigatandvårdspersoanalen att ha fördubblats . Utredningen diskuterar i dettasammanhang tillförlitligheten av denna typ av tillgångsprognoser och finner atttotal yrkeskår och yrkesverksamma får anses vara prognoser med relativt godsäkerhet, medan däremot beräkningar över antalet arbetstimmar får anses inrymmaen stor osäkerhet. Beräkningar över den framtida efterfrågan påtandvårdspersonal måste också beakta arbetsfördelningen mellan olikapersonalkategorier. Avsnitt 5 avslutas därför med en sammanfattning avutredningens rapport nr II "Denframtida arbetsfördelningen mellan olika personalkategorier inom tandvården"och remissbehandlingen av denna rapport. Avsnitt 6 och 7 innehåller en redovisning av övrigutrednings- och planeringsverksamhet vad gäller landvård samt övrigutbildningsverksamhet med anknytning till tandvården. Framför allt behandlasdelbetänkandet "Tandvården i början av 80-talel" avgivet av 1978 ärstandvårdsutredning (). har i sitt delbetänkande föreslagit attutbyggnadstiden för folktandvårdens barn- och ungdomstandvård förlängs, menberäknar att 1979/80:148 27 organiserad tandvård för alla barn och ungdomar upp t.o.m.19 års ålder skall kunna vara genomförd under perioden 1982-1984.Detta siällningslagande från har utredningen utgått från i sinaberäkningar beiräffande den framtida vuxentandvården. Utredningens beräkningar och ställningstaganden tillden framtida efterfrågan på tandvårdspersonal Kalkyler över användandet av framtidens tandvårdsresurserpresenteras i avsnitt 8. Avsnittet inleds med en diskussion om möjligheternatill prognoser och planering vad avser tandvårdspersonal. Utredningenundersiryker därvid att personalplanering endasl är en del av planeringen avtandvården och alt utredningens överväganden beiräffande framtida efterfråganpå tandvårdspersonal måste kopplas samman med övrig planeringsverksamhet inomtandvården. 1 avsnittet behandlas först kalkyler beträffande barn- ochungdomstandvården. En prognosmodell har utarbetats och i denna beaklas delsden genomsnittliga behandlingstiden per barn dels det intervall med vilkapatienterna kallas till tandläkare. Prognosarbetet tar sikte på dels behovet avlandläkarinsatser dels behovet av profylaxpersonal, d.v.s. profylaxtandsköterskoroch tandhygienister. Beräkningarna utgår från vissa förslag till effektmål inombarn- och ungdomstandvården. Resultatet av beräkningarna visar att olikaantaganden om medelbehandlingstider och behandlingsintervall får storbetydelse för beräknat behov av tandläkare för den organiserade barn- ochungdomstandvården. Om den förbättrade tandhälsan hos barn och ungdomar successivtmedför etl minskat behov av tandläkarinsatser kan denna inbesparing för är 2000kalkyleras till omkring 700 tandläkare jämfört med dagens situation.Utredningens beräkningar visar också att om barnen och ungdomarna kontinuerligttas om hand av profylaxtandsköterskor och tandhygienister och besöken hostandläkare glesas ut skulle detta även medföra en kraftig minskningav behovet av tandläkare. Kalkylerna antyder atl en sådan uppläggning av denorganiserade tandvården skulle kräva ungefär 200 färre tandläkare även omtandläkarnas medelbehandlingstid inte förändras jämfört med nuvarandesituation. Det skulle dock behövas 800- 1 OOOprofylaxlandsköterskoroch 150 -200 tandhygienister för att klara barn- och ungdomstandvården på detta sätl. Dennaprofylaxpersonal skulle inbespara omkring 900 landläkares arbetsinsats. Den följande delen av avsnitt 8 behandlar utredningenskalkyler avseende vuxentandvården. Ett antal prognosmodeller har utarbetats ochavser framtida efterfrågan på tandvårdspersonal oavsett inom vilken sektorlandvärden utförs. Detta ställningstagande från utredningen sammanhänger medatt del inte går att uttala sig om den framtida fördelningen mellanfolktandvård och privattandvård vad gäller vuxentandvården. Framtidaefterfrågan på tandläkarinsatser beräknas enligt olika alternativ och sam- 1979/80:148 28 mankopplas med kalkyler avseende efterfrågan på övrigapersonalkategorier. Beräkningarna över den framlida eflerfrågan pålandvårdspersonal jiim-förs sedan med ulredningens lillgångsprognoser.Jiimfoielserna görs lill slörsia delen mellan kalkylerad eflerfrågan ochprognoserad lillgång uttryckt i arbetslimniar. Vad gäller landläkare har denprognoserade tillgången på tandläkartimmar reducerats med behovet för barn-t)cli ungdomstandvården och specialisttandvården. Eftersom ulredningensberiikningar över behovet av tandläkartimmar för barn och ungdomar utförts medolika anlaganden-variationsbredd ca 1,3 milj. timmar-innebär detla altprognoserad tillgång för vuxentandvårdens allmänlandvård ulgör ell intervall. Iavsnitt 8 görs jämförelsen endasl i förhållande till den lillgångsprognos somantager en oförändrad ulbildningskapaciiei för landläkare, d.v.s. 500ulbildningsplaiser . Del visar sig då all alla beräkningarna överefterfrågan på tandliikartimmar-för senare delen av prognosperioden aniingenligger inom inlervallel för tillgång pä tandläkartimmar inom vuxeniandvårdeneller kraftigt underskrider åven tillgång efter avdrag för maximalt behov inom barn-och ungdomstandvården. Insatser av profylaxpersonal har därvid inte beaktats. Vad gäller beräkningarna för tandhygienister lar dessafrämst sikte på atl belysa hur stor andel av befolkningen eller patienterna somkan få hygienistbehandling. Under antagandet atl medelbehandlingstiden kommerall vara 2.5 limmar skulle av den vuxna befolkningen kunna fåhygienistbehandling och andelen skulle öka till ea 30 procenl år 2000om utbildningskapaciteten inte utökas uiöver nuvarande beslutade 200 platser.Reduceras denna medelbehandlingslid lill ca hälften och kombineras medprofylakliska insalser av landläkare skulle andelen behandlade kunna ökalill mellan 20 och 25 procenl och lill . 1 fråga om tandsköterskor har utredningen först beräknatefterfrågan på denna personalkategori inom folktandvården fram till är 1985 medhjälp av de s.k. LKELP-undersökningarna och därvid funnit alt balans mellaneflerfrågan och tillgång synes föreligga under förulsållning alllandsköter-skeulbildningen ökar från 1 000 elevplatser lill 1 200 platser. Denförutsatta ökningen har uppnåtts lill ca hälften. För helaprognosperioden visar del sig sedan att relationentandskötersketinimar/tandläkartimmar i stort sett blir oförändrad om den nåmndautbildningskapaciteten upprätlhålles. Vad slutligen gäller tandlekniker har utredningen antagitdels alt nuvarande behov att protetiska arbelen blir beslående underprognosperioden dels att detta behov successivt minskar. 1 det första falletsynes det komma att föreligga balans mellan efterfrågan och lillgång pålandlekniker men i det andra fallet heräknas tillgången överstiga efterfrågan. Utredningens ställningstagande till den framlidaeflerfrågan [)å tandvårds- 1979/80:148 29 personal redovisas i avsnitt 9. Inledningsvis hiivtlarutretlningen all cn bedömning av den framtida efterfrågan pålaiidviirdspersoiial kan göras tlels utifrån olika målsiiltiiingar ochviljeinriktningar belriiffande landvårdeiis utformning, dels med hjälp avprognoser oeh kalkyler över ftamtida utbud och efterfrågan. Enligt utredningensmening bör biida lillviigagåiigssiillen komma lill anviindning och börjar medden första delen. Utretliiingens allmänna grundsyn tich de förebyggande åtgiiitlernasbetydelse präglar de överviiganden och förslag utredningen framliigger. f)essaförslag kommer vad gäller tandläkare all få elt verkligt genomslag först efterår 1990 p.g.a. utbildningstidens längd på ea . Utredningen h;i\darsåledes att tiagens situation med brist på tandliikare inte får vara enutgångspunkt för övervägandena beträffande den framtida tandläkarutbildningensdimensionering. Sedan barn- och ungdomstandvårdens utbyggnad avslutats ibtirjan av 80-talel kommer i stallet hela neiiotillskotiet av landlåkare attkunna lillföras vuxeniandvården. Ulredningens allmånna grimdsvn omnödviiiitlig-heten ad öka de förebyggande insatserna innebår inte attutredningen vill underskatta behovet av renl reparativa ätgåriler. Delta behoviir ivårlom så slort all trots en krafiig tillviixt av landliikarkåren kommerliinge en avseviird del av utbudet av tandvård att agnas den reparativa vården.Dessutom har landläkarnas utbildning lill stor del inriktats på reparalivauppgifter, vilket t.o.m. kan försvåra en ökad satsning på de förebyggandeålgiirderna. Innan de framl.igda kalkylerna kommenteras liimnarutredningen i avsnitt 9 åven vissa synpunkter på svårighelerna all ulföraprognoser eftersom den allmanna samhällsutvecklingen under 80-talel och 90-laletär svår atl förulse. Denna utveckling har stor betydelse för såvälbefolkningens efterfrågan på landvård som tandvårdspersonalens arbetsinsatser. Beiräffande del framlagda kalkylmalerialet anserulredningen all vad giiller efterfrågan pä tandläkartimmar för barn- ochungdoinslandvården lorde någol av de presenterade mellanaliernaiiven vara meslrealistiskt. Vad sedan gäller vuxentandvården anser utredningen att modelleroch antaganden, som belyser del förhållandel alt redan utförd reparaliv vårdkräver en fortsatt uppföljning och till viss del en revision, biitire återgeren tänkbar framtida utveekling. Beräkningar enligt modeller och allernaliv somförutsätter en i förhållande till dagens situation oförändrad eller t.o.m.minskad tandläkarinsats bedöms av utredningen som mindre realistiska. Dekalkyler som ulredningen anser vara mesl realistiska och som även ser denslörsia efterfrågan på landlåkarlinimar, jämförs sedan med en lillgångsprognosdiir anlalet utbildningsplatser för tandläkare minskas med 100 platser fr.o.m.år 1981. Det visar sig då att kalkylerad efterfrågan ligger inom inlervallelför prognoserad tillgång på tandläkartimmar inom vuxentandvården och t.o.m.understiger den liigsta tillgångsprognosen om insatser frän tandhygienister oehprofylaxtandskölerskor medräknas. Ulredningen finner således att, i förhållande tillkalkyler belråffande den lolala efterfrågan på tandläkartimmar, det bör varamöjligt atl reducera 1979/80:148 30 utbildningskapaciteten för landläkare med 100 platserfr.o.m. Denna reduktion bör enligt utredningens uppftittning åtföljasav en krafiig ökning av utbildningskapaciteten för profylaxpersonal och då iförsia hand för tandhygienister. Utredningen anser atl del f.n. inte finnsunderlag för att föreslå en ytterligare minskning av utbildningskapaciteten vadgäller tandläkare. Denna fråga bör dock följas med skärpt uppmiirksamhet och iell längre tidsperspektiv än utredningens planeringsperiod. Ulredningen har pekat pä osäkerheten hos såväl prognoseröver den framtida tillgången på tandläkartimmar som kalkyler över den framtidaefterfrågan på tandläkarvård. Del bör därför understrykas att utredningensöverväganden vad gäller tillgång och efterfrågan på tandläkartimmar baserar sigpå en jämförelse mellan den lägsta tillgångsprognosen och en maximal kalkylöver den framtida efterfrågan på tandläkarvård. Ett genomförande av utredningens förslag skulle innebäraalt det skulle finnas ca 400 färre yrkesverksamma tandläkare och år2000 ca 1 200 färre jämfört med förhållandena vid ett oförändrat antalutbildningsplatser. Antalet tandläkartimmar per invånare skulle minskamed knappl och med ca 0,2, Beträffande framtida efterfrågan på tandhygienister anserulredningen att denna kommer att bli av den storleksordningen att antaletutbildningsplatser bör vara 1980för att därefter öka till 300under perioden fram . Relationen mellan efterfrågan och tillgång påtandhygienister bör följas kontinuerligt som utbildningsresursernabyggs upp så flexibelt som möjligt för att kunna anpassas till framtidaförändringar. Utredningens bedömning beträffande den framtidaefterfrågan på tandskölerskor leder fram till all utbildningskapaciteten börvara minsl 1 200 elevplatser per är. Detta ställningstagande sammanhänger ocksåmed att en ökad hygienislulbildning kräver en ökad lillgång pä landsköterskorså länge som denna utbildning krävs för atl utbilda sig till tandhygienist.Ulredningen understryker behovet av att de olika utbildningshuvudmännen nogaavpassar sin utbildningskapacitet i förhållande till efterfrågan påtandsköterskor inom den offentliga och privata vårdsektorn. Beiräffande tandtekniker föreslår utredningen altnuvarande utbildningskapacitet bibehålles . Utredningensberäkningar visar att balans mellan efterfrågan och tillgäng på tandteknikertorde föreligga fram . Bedömningsunderlaget förperioden därefler är belydligl osäkrare varför den framtida utbildningskapacitetensstorlek bör följas upp. Slutligen redovisas i avsnitt 9 vissa beräkningar rörandeutvecklingen av kostnaderna för tandvården och för utbildningen avtandvårdspersonal med hänsynstagande lill utredningens förslag.