prop · G3031 · 1979-12-31 00:00:00 — Erfarenheten säger au en lidig foslerhemsplacering har störreförulsällningar all lyckas. Då barnet kommil upp i skolåldern har redan skapalsbindningar som är svära all bearbeia. Barn från dåliga miljöer har då oflablivil så allvarligt slöida all del är svart, ja stundom omöjligt atl kommalillrälla med barnels problem. Del leam av barnsakkunniga vi föreslagit' skallknytas lill socialnämnden skall också ha lill uppgift all bearbeia barnels ochföräldrarnas separation från varandra saml välja ul och ge konlinueriig handledninglill fosterföräldrarna. Denna nya resurs kan alltså inte fungera med löstanknutna eller dellidsanslällda familjelerapeuler. Den måste få heltidsanställdamedarbelare. vill reservera sig mol principen om när-helsplacering och enläl konlakl mellan de biologiska föräldrarna och foslerhemmel, som föreslåsbli generell oberoende av hur barnels familjerelation ser Ul. Enligl vad vierfaril kan della leda lill slora problem särskill lör ungdomar som lagils omhand på grund av sill egel beleende saml för små barn. De små barnen orkar inlealllid med en läl konlakl med de biologiska föräldrarna. De blir oroliga,splillrade och vel inle var de hör hemma. En inskolningstid i foslerhemmel ärnödvändig. Men del gäller också när barnet skall återtoras till del biologiskahemmel. Vi måste ha klarl för oss all del nu gäller en upprepning av densmärtsamma upplevelse en separation alllid innebär för dl lilel barn, vilkelgör den dubbelt farlig. Del är därför viktigt all foslerföräldrama får la aklivdel i barnets återanpassning lill sill biologiska hem, saml all de fårumgängesrätl med barnel om del vislals hos dem en längre lid. Fosterföräldrar till barn somplacerals genom den kommunala socialvårdens försorg känner ofla en slorosäkerhei i sin silualion. Osäkerhelen har fiera orsaker. Bland dessa kannämnas - dålig eller ingen informalion om fosterbarnets bakgrund saml orsakenlill placeringen - avsaknad av information om tillämpade lagrums innebörd -osäkerhei belräffande konlakler med vårdnadshavaré och tillsynsmyndighet -ovisshel om hur länge barnel skall slanna - svårigheier all få slöd i akulakrissituationer. Nuvarande lagsliflning söker trygga rättssäkerheten för barnoch vårdnadshavaré. Fosterföräldrarna har ej motsvarande Irygghel ulan är mereller mindre objekt i en vårdapparat. Av detta framgår all del för fosterföräldrarkan vara svårt all etablera djupare känslomässig konlakl med fosterbarn,eftersom fosterföräldrarnas situation ofta är olrygg. Det finns behov avfastare regler för familjehemmens slällning. Regler som anger skyldigheler ochräuighder för fosterföräldrarna. Enligt nuvarande bestämmelser saknarfosterföräldrarna rätlen att överklaga beslut rörande fostervården då ärendeiej rör dem. Del är svårt aU förslå all personer som under lång fid byggl uppkänslomässiga relafioner ej skall vara berörda av plötsligt avbrott avrelationen. Familjehemmet måste även få rätl alt överklaga i de fall de ejanser att socialnämnden följer vården och ger det slöd och den hjälp somerfordras för all kunna fullgöra vården. Familjehemmen känner sig oftautelämnade när slöd och hjälp behövs. 1 vissa fall kan det vara svårt att takontakt med den nämnd som har tillsyn över ärendet av rädsla Se avsniitet Sociahjänslen - funktion och uppgifter. 1979/80:1 186 atl della skall belraklas som elt misslyckande förfosterföräldrarna. En förlroendefuU relalion med delal ansvar mellansocialnämnd och foslertöräldrar måsle skapas. Den nuvarande lagsliftningenlägger huvudvikten vid rättssäkerheten för de biologiska föräldrarna. 1 andrahand kommer hänsynen till barnen. Hänsyn till fosterföräldrar är inte ensomnämnd. i lån anseratt del hade varil lämpligt atl ulredningen även behandlat möjlighetema allfasiare kunna binda fosierbarn lill foslerhem i de fall, då de biologiskaföräldrarna under längre lid ej visal något inlresse för barnel. Förslagel all ulmönslra begreppelfosterbarn ur lörfallningar-na bemöts posilivi av . Övrigaremissinsianser som har yllral sig i frågan har en negaliv inslällning lillförslagel. Till dessa hör justitiekanslern, socialslyrelsen, kammurrutten iSundsvull, länsstyrelserna I Slockholms, , Gollands, Mulmöhus, Ålvsborgs,Skuruborgs, Västmunlunds, Koppurbergs, , Västernorrlunds ochJämtlands län, utredningen om barnens rätt, , , , Kurlstudsoch kommuner, Föreningen och . Remissinslanserna anser genomgåendeau begreppel fosierbarn inle har den negaliva klang som har gjorls gällande.Flera remissinsianser påpekar dessulom - i likhel med sociulstyrelsen - allbegreppel har en direkt molsvarighel i andra länders språk. Justitiekanslernifrågasäller om del inle från lagleknisk synpunkl är fördelaktigare alt behåUabegreppel fosierbarn. Kammarrätten i SundsvaU befarar all en ulmönsiring avbegreppel kan medföra svårigheier i rällstillämpningen. iMalmöhus län menar atl begreppel foslerbarnsvård har en förankring inle barainternalionelll ulan även litterärt. Flera remissinsianser, bl.a. kommunoch Föreningen framhåller svårighelen alt finna adekvataersällningsbegrepp. år av uppfallningen all man i brisl påersällningsbegrepp under alla förhållanden kommer atl använda begreppetfosterbarn även . i Västmunlunds län menar för sindel atl begreppet är inbyggt i del allmänna medvetandet och att det ärupplysande och lätthanterligt. Det råder delade meningar blandremissinstanserna om värdet av atl la in reglerna om foslerbarnsvård iföräldrabalken. Förslaget tillstyrks av sociulstyrelsen och kummurrätten iGöteborg. Även kammarrätten i kan acceptera förslaget. Kammarrättenär medveten om atl förslaget kan föranleda viss tvekan med hänsyn lill all ensådan överflyttning i viss mån står i strid mot den i direktiven angivnamålsällningen att sammanföra bestämmelserna i de tre vårdlagarna till en lag.För en överflyttning talar dock enligl kammarrällens mening bl.a. att iföräldrabalken redan nu återfinns bestämmelser om uppgifler ivissa avseenden. Bland de remissinsianser som har yttrat sig över förslageti denna del in- 1979/80:1 187 tar en klar övervikl dock en kritisk hållning molförslagel. Lånsstyrelsen i Slockholms länpåpekar alt reglerna om fosterbarn är offentligrättsliga och tillerkännerbarnavårdsnämnd vissa befogenheter genlemol lilliänkta och ulsedda fosterföräldrar.Till barnets skydd har nämnden även befogenheler gentemot de biologiskaföräldrarna. reglerar det familjerätlsliga förhållandet,framför allt vårdnadsfrågan mellan barn och föräldrar, och tvister häromavgörs traditionellt och med rätta av allmänna domstolar. Placering ifamiljehem avser inle någon förändring i del familjerältsliga förhållandel.Enligl länsslyrelsens mening sammanblandas redan nu ofta begreppen vård ochvårdnad och denna sammanblandning måste bli ännu slörre med föreliggandeförslag. Bestämmelser rörande fosterbarn och deras förhållanden är en fråga ombarnomsorg och bör därför enligt länsslyrelsen sammanföras under denna rubriki socialtjänstlagen. understryker all all väsenllig lagstiftningom den sociala verksamheten om möjligt bör finnas samlad i en enhetligsociallag. - Synpunkler av samma slag förs fram av länsslyrelserna iÖstergötlunds, , , och Jämtlunds län, Stockholmskommun och . JO är också av uppfaUningen attbeslämmelserna inle hör hemma i och påpekar all föräldrabalkeni princip behandlar de rällsliga relationerna mellan föräldrar och barn, inlehur barn i allmänhel bör vårdas. De föreslagna nya beslämmelserna, som i huvudsakhämtats från 7 kap. barnavårdslagen, handlar om jusl detta. Det är här fråga omvård som anordnas av socialnämnden eller som står under dess tillsyn och omnämndens befogenheter i dessa frågor. JO kan inle finna något bärande skäl föratt i placera I.ex. bestämmelsen om att socialnämnden i vissafall kan meddela förbud mol att ta emot s. k. visielsebarn. Enligt JO har maninte heller konsekvent genomfört principen om att reglerna om vård i familjehemskall slå i . Sådana bestämmelser finns även i socialtjänstlagen.JO menar atl det närmasl är så atl huvudparlen av de bestämmelser sominnehåller regler om konlroll, förbud och slraff brutits ut ursocialtjänstlagen och placerats i och finner alt en sådan systematiseringinte verkar meningsfull. JO anser därför atl de föreslagna 16-23 88 i 6 kap.bör inarbetas i socialtjänsfiagen, vilken för övrigt redan innehållerbestämmelser om kontroll och förbud såviit gäller inslilulionsvården. Föreningen i samhälletbetonar att del är önskvärl alt alla lagar som reglerar barns rällsligaställning och levnadsförhållanden samlas under en huvudrubrik och all dettaäven gäller regleringen av fosterbarnens situation. Kravel på medgivande bereda barn vård och foslran i annal enskilthem än vårdnadshavarens föranleder delade meningar bland remissinslanserna. Enövervikt av dem som har yttrat sig i frågan stöder dock utredningens förslag. Prop.1979/80:1 188 i Sit)ckht>lms länframhåller att fosterbarnsulredningens förslag alt slopa tillsynen överprivatplacering av bam vid remissförfarandet mötte hårt motstånd.Länsslyrelsen ser med lillfredsslällelse all socialulredningen nu föreslår allgällande besiämmelser bibehålls. Även länsslyrelsen iVäslernorrlands län lillslyrker krav på medgivande. Länsslyrelsen konslaleraremellertid alt del är ulredningens mening all kortare tids placeringar av barni enskilda hem skall kunna ske ulan socialnämndens godkännande. En sådanordning bör enligl länsslyrelsens mening endasi lillämpas då så oundgängligenerfordras och prakliska skäl lalar mot all nämnden beslular. Länsslyrelsen erfarenhelen alt placeringar som först varil avsedda som tillfälliga iflera fall övergåll lill all bli varaktiga. kommun anser alt det ärposilivt alt ulredningen har slannat för att lillslåndslvångel för mollagandeav fosierbarn skall vara kvar. Som kommunen uppfaltar del föreligger del här enutvidgning. Socialnämnderna skall dels faktiskt godkänna att föräldrarnalämnar ifrån sig vården av barnel, dels godkänna elt enskill hems lämplighelall la emol barnel. Andra remissinstanser somuttryckligen lillslyrker utredningens förslag i denna del är länsstyrelserna iGöieborgs och och , utredningen om barnens rätl,, , och kommuner. Föreningen , SACOISR och socionomers riksjörbund. Kammurrutten i finner allövervägande skäl talar för att lillslåndslvångel inle bör behållas i en nysociallagstiftning. I sådana fall där vårdnadshavaren väljer all anförtrovården av barnel åt nära anhörig förefaller lillslåndslvångel enliglkammarrättens mening särskilt omotiverat. Foslerbarnsuiredningen föreslog ibelänkandel Barn och ungdomsvård (SOU 1974: 7) atl kravel på lillslånd emot fosterbarn i enskill hem skulle las bort.Bakom förslaget låg uppfallningen atl förhållandena inom barna- och ungdomsvårdeninle längre motiverade elt generellt lillslåndslvång vid privalplacering.Utredningen ansåg au samhällel inle borde slälla slörre krav påfoslerföräldrama än på föräldrar-na själva. Om samhällel behövde ingripa molmissförhållanden, borde della ske enligt samma regler oberoende av var barnelvislades. Svårighelei na all kontrollera efterlevnaden av bestämmelsernaanfördes ocksä som skäl mot tillståndstvånget. Även om del förekommer endast iett fåtal fall all ansökningar om lillslånd avslås, har det motfosterbarnsulredningens förslag invänts att kravel på lillslånd har hindralolämpliga privalplaceringar av barn. Utredningen anser härutöver bl. a. attdet till skydd för barnet och även lill stöd och hjälp åt föräldrarna ärbefogal med bestämmelser som ger socialnämnden möjlighet atl medverka vidbedömningen om ett visst hem är lämpligt som foslerhem. Enligt utredningen ärdet inte tillfredsställande atl barnel genom föräldrarnas beslut kan undandrasden Irygghel som tillförsäkras barnet genom att socialnämnden får medverka vidplaceringen. Frågan om lillslåndslvång eller inle vid placering i foster- Prop.1979/80:1 189 hem bör enligl kammarrällens mening ses mol bakgrund av deövriga bestämmelser som skall gälla för socialljänslen . Särskildvikl bör dä naluriiglvis fästas vid de regler som ulredningen föreslår infördai . Socialljänslen skall bli en verksamhel som huvudsakligenskall inriktas på slöd, hjälp och bislånd i frivilliga former. Tonvikten skallläggas på allmänl inriktade och förebyggande insatser. Över huvud lagetomgärdas socialljänslen med lagregler som skall ge fömtsättningar för ellförtroendefullt förhållande mellan socialarbetare och klienl samt höja benägenhetenhos medborgarna all vända sig till socialnämnden. Med en sådan inriktning påverksamheten bör också förutsättningarna för atl familjer med problem vändersig lill socialnämnden förbättras. Del finns därför skäl att anta atlsocialnämnden i större utsträckning kommer all medverka vidplacering av barn i foslerhem, oavselt om regler om lillslånd finns eller ej.Med en sådan utveckling minskar självfallel behovel av särskildatillståndsregler. Härtill kommer att socialnämnden i likhet med vad som gälleri dag skall ha rätl alt förbjuda person som har silt hem inom kommunen att utannämndens medgivande moltaga annans barn för vistelse i hemmel somej är lillfällig. Denna regel bör ge viss garanti för all olämpligaprivatplaceringar av barn inle kommer till stånd. Härtill kommer de skäl somfosterbarnsutredningen har anfört mol all kräva tillstånd för alt placera barnprival i annat hem för vård och foslran. Kominiinförbundel kan inle anslulasig till ulredningens linje angående lillslåndslvångel. Förbundet påpekar allulredningen ulförligl har beskrivit de svårigheier kommunerna har allöverblicka och följa upp privalplace-ringarna. kan enligl förbundet i ochför sig användas som argumenl mol lillslåndslvång. Om en ulredning härom kommertill slånd försl då ell barn vistats en längre lid i etl annal hem än del egna.förlorar lillslåndslvångel lill stor del sin betydelse. Förbundet går i dellasammanhang på fosterbarnsulredningens förslag. kommun kan inie heller bilräda utredningens förslagi denna fråga. Kommunen påpekar att föräldrar av en rad skäl kan anse dellämpligl all för en viss lid, i en del fall ganska långvarig, låta barnetvislas i annan familj - oftast hos nära anhöriga eller vänner. 1 allmänhet ärdel då fråga om en åtgärd som är avsedd all undvika atl barnel onödigtvis rycksborl från sin miljö - skola, kamralkrels elc. Del kan röra sig om atl barnelirols föräldrarnas flyllning skall få fullfölja sin skolgång, att barnel självimolsälier sig en flyllning i. ex. på grund av slark bindning lill kamralereller någon anhörig. Andra skäl kan vara alt barnet på grund av föräldrarnassjukdom, misshälligheier i äktenskapet, ekonomiska problem, boslads-problemeller av något annal skäl kommer all få en bällre lillvaro hos en annan familj.Del är kommunens uppfaUning atl privalplaceringar av barn i enskill hem i deflesla fall är någol som föräldrarna genomfört lill barnels bäsla. Likaså finnsdet all anledning alt anla all den familj som är villig atl la hand om barnelverkligen ser som sin uppgifl all erbjuda en god miljö och ge en god foslran,Enligl kommunens uppfaUning kommer de av socialulredningen föreslagnabestämmelserna all ha negativa effek- Prop.1979/80:1 190 Del är iroligl all kravel på godkännande och konlrollfrån socialnämnden kommer alt avhålla många föräldrar och presumtivafosterföräldrar frän all föranslalla om privatplacering i enskild familj, irotsall delta skulle vara till fördel för barnets utveckling och välbefinnande.Kommunen inslämmer i ulredningens uppfattning all vissa privalplaceringar kanvara till nackdel för barnel. Den familj där barnel skall vistas kan varaolämplig eller så kan skilsmässan från föräldrarna visa sig ha negalivaeffekter på barnel oavselt foslerföräldrarnas lämplighel. Enligl kommunens uppfaUningär del emellertid fulll lillräckligl all kräva all föräldrarna lill socialnämndenanmäler en mera varaktig vistelse. kan sedan genom en preliminärundersökning, t.ex. genom kontroll av regisierdaia, avgöra om en mera ingåendeundersökning är nödvändig. Om en sådan undersökning visat allfoslertöräldrarna är olämpliga finns möjlighelen all enligt 18 8 i förslagellill ändring i meddela förbud mol au de lar emol annans barn isiu hem. Om foslerföräldrama är lämpliga, men del ändå visar sig all problemuppslår är del fulll lillräckligl au försöka komma lillrälla med dessa genomslöd- och hjälpälgärder i samråd med vårdnadshavaré och fosterföräldrar ellerom del är nödvändigl genom all hos länsrällen ansöka om vård av denunderårige. Även ICO och anser all del är lillräckligl om föräldrarna anmäler en mervaraktig vislelse lill socialnämnden och menar all en preliminär granskning ärlillräcklig för alt ge svar på frägan om en mer ingäende undersökning ärmotiverad. diakoninämnd finnerall ulredningens förslag innebär all socialnämndens medgivande måsle sökas, säsnarl ell barn skall vårdas i annal hem än vårdnadshavarens, I. ex. hos släktingar medanföräldrarna vislas ell anlal månader. Nämnden anser all elt sådanllillslåndslvång är orimligi och föreslår all del i laglexlen markeras atl lillslåndkrävs endasi då del är fråga om alt stadigvarande bereda värd och fostran iannans hem. Några remissinsianser påpekar - i likhel med ulredningenom burnens rält - all den föreslagna beslämmelsen om medgivande vid privalplaceringav barn innebär, om den lolkas ordagrant, all exempelvis en um-gängesberälligadförälder måste ha socialnämndens lillslånd för alt ha sitteget barn hos sig, vilkel inte krävs enligl barnavårdslagen. Ulredningen ombarnens räu ifrågasäller om denna konsekvens är avsedd eller önskvärd.Länsstyrelsen i menar all innebörden av bestämmelsen är alltförlånglgående, eftersom del inle sällan förekommer all barn placeras hos enförälder som inle är vårdnadshavaré. Länsslyrelsen i Hallunds län och Väsleråskommun för fram liknande synpunkler. Förslagel alt beslämmelserna om medgivandelill vård och fostran i annans hem och lillsynsskyldighel vid sädanaplaceringar skall gälla endasi om barnel är lämnas ulan erinran avdel övervägande anlalel remissinsianser. Flera remissinsianser förordar dock enhöjning av åldersgränsen. Prop.1979/80:1 191 Socialslyrelsen har erfarenhel avalt en del foslerhemsplacerade ungdomar i åldern 16- 18 är och derasfosterföräldrar har myckel stora behov av slöd från socialvården. Därför anserslyrelsen all socialnämnden i vissa fall bör ha tillsyn enligl den föreslagna17 S i även över fosterhemsplacerade ungdomar i åldern 16- 18år. i lånkonslalerar atl ulredningen inte närmare har diskuierat frågan om16-årsgränsen för fosterbarnsförhållandels och därmed tillsynens upphörande. Omsärskilda skäl föreligger, ger gällande lag möjlighel till förlängning avlillsynen i högsl tre är efter del atl barnel fylll 16 är. Utredningens förslaginnebär alt denna möjlighet avlägsnas. Enligl mening föreliggerej sällan behov av fosierbarns-lillsyn lill . Den föriängda skolpliktenoch de ökade svårigheterna för ungdomar på arbelsmarknaden har bidragii lillall skapa behov av stöd för denna åldersgrupp. Med en fortsatt utbyggnad av deförebyggande insalserna kommer enligl förslagel anlalel barn och unga sombehöver vård uianför del egna hemmel all minska. kan dock få somkonsekvens all de som måsle beredas värd i foslerhem kommer alt ha slörrevårdbehov och all många av dessa kommer all befinna sig nära 16-årsgränsen vidplaceringen. 1 följd härav bör enligl länsslyrelsens mening foslerbarnsåldernhöjas lill , varigenom en nalurlig anknylning lill reglerom föräldrars ansvar erhålls. i lån har sammauppfaUning. i länframhåller all barnen är när de normall slular . Viddenna ålder är problemen mesl akula om barnen skall få forlsall utbildningeller gå ul i förvärvslivet. Enligl länsslyrelsens uppfaUning måslesocialnämnden följa upp dessa barns räll lill lämplig ulbildning även om barnelfyllt 16 är. Länsslyrelsen i och påpekar också all skolulbild-ningen oftast inte är avslutad vid 16 årsälder och all etablering i yrkeslivet då ännu inle har sketl. Både"fosterföräldrar" och barn behöver stöd jusl då. Särskill gällerdetta när "foslerföräldr-arna" är gamla t.ex. mor- ellerfarföräldrar, som inte orkar möla och bearbeia barnels problem på ell adekvalsätl. Många skäl lalar därför enligl mening för all lillsynenbör kvarslå tills den unge fyller . i länpåpekar att det finns en inte obelydlig grupp ungdomar mellan , somhar sociala problem och där kuralorer, ungdomarnas föräldrar eller de självadärför ordnar prival placering i enskill hem, i s.k. storfoslerhem,familjekollekliv eller i andra oreglerade former av gemensamhelstillvaro. Dessaungdomar omfattas inte av fosterbarnslagsiiftningen. Verksamhet i kollektiv avolika slag regleras inte heller i stadgan om enskilda vårdhem. har därför begränsade möjligheter all lämna ungdomarna stöd ochhjälp. konstaterar att utredningen inte närmare behandlar dessaungdomars problem. Enligt erfarenhet är del emellertid myckel Prop.1979/80:1 192 angelägel all samhällel får möjlighel atl följa deförhållanden som dessa ungdomar lever under. Detta skulle kunna ske genom allbeslämmelserna om vård i annat enskill hem än vårdnadshavarens utvidgades lillall omfalta även ungdom upp t.o. , oavsett om del förelåg elllillfälligl eller ell långvarigl vårdbehov och oavsell vem som medverkal vidplaceringen, enskild eller myndighel. En samordning av bestämmelserna medsladgan rörande enskilda vårdhem borde enligt länsslyrelsens mening också ske. Andra remissinsianser som uttalarsig i riktning mol en höjning av åldersgränsen till är länsslyrelsernu iÅlvsborgs, , Västernorrlunds och Jämilunds län, Slockholms kommunoch Föreningen . Föreningen i sumhäUet framhåller altföreningen har föreslagit alt vård enligl lagen med särskilda besiämmelser omvård av underårig skall kunna utsträckas lill den unge fylll , då mananser all exempelvis unga missbrukare av beroendeframkallande medel ochungdoms-brollslingar är mer betjänla av den vård som kan ges inomsocialljänslens ramar än inom kriminalvården. Föreningen anser all della gälleräven för barn i foslerhem. Då ungdomar mellan , som placeras iannat enskill hem än vårdnadshavarens, ofla är de som har de svåraste problemenanser föreningen del yUersl angelägel all del även för denna ålders-gmpp finnskrav på godkännande av "fosterhemmet". Föreningen föreslår all barnunder inle ulan socialnämndens medgivande får beredas vård och foslran iannal enskilt hem än vårdnadshavarens och all medgivande skall krävas även förungdomar upp fill om särskilda skäl föreligger. Ulredningens förslag nämnd som har lämnal medgivande lill placeringen skall ha tillsyn övervården även då hemmet är belägel i en annan kommun får ell blandat mollagandeav remissinslanserna. Förslaget tillstyrks uttryckligen av ochNorrköpings kommuner. Övriga remissinstanser som redovisar sin uppfattning ifrågan ger emellertid utlryck för en negaliv eller tveksam inställning lillförslagel. Föreningen alt förslaget kan accepteras när del gäller barn som placeras genomsocialnämnden men släller sig Iveksam till en utvidgning av såvällillslåndsgivning som lillsynen lill all omfalla även"privatplacerade" barn i annan kommmun. Det kan enligt föreningenifrågasättas om det är meningsfullt att införa en sådan bestämmelse, eftersomdet torde bli svårt för de fiesta kommuner all på etl riktigt sätl uppfyllasyftet med bestämmelsen ulan all barnels vistelsekommun i hög grad engageras.Föreningen menar att det i praktiken torde bli så att kommunerna kommer attbegära överflyttning enligt de föreslagna bestämmelserna härom. kommunhar samma uppfattning. Även I Jämtlunds länredovisar en Iveksam inställning till förslagel. lar också upp deevenluella ekonomiska konsekvenserna för vislelsekommunen och framhåller altelt barn som placeras 1979/80:1 193 enligt socialljänsllagen i en annan kommun - ulanlillslånd - är placeringskommunens ekonomiska ansvar. Upphör emellertidsocialljänstpla-ceringen formelll men barnel blir kvar' i foslerhemmel ellerinom kommunen, får vislelsekommunen la över del ekonomiska ansvarel ulan allha kunnal påverka ulvecklingen dillills annat än i speciella fall.