prop · G303179 · 1979-12-31 00:00:00 — 4 5 begränsas kretsen av personer hos vilka förverkande kan ske till bl.a.gärningsmannen eller annan som har medverkat till brottet, den i vars ställegärningsmannen eller annan medverkande var och den som genom brottet berettsvinning. I den mån någon övertygas om alt ha medverkat till grovt dobbleri,t.ex. genom att fillhandahålla en specialinredning till en illegal spelklubb,utgör 36 kap. 4S BrB emellertid inget hinder mot all egendomen eller dess värdeförverkas hos honom. Enligtlotleriförordningen (1939:207, omtryckt 1974:221, ändrad senasi 1978:759) fårlotteri om pengar eller pengars värde ej anordnas för allmänheten utanlillslånd eller, i vissa fall, särskild anmälan. Detsamma gäller beträffandesådanl automat-, roulett- eller bingospel, som inte anordnas för allmänheten,om spelet anordnas i förvärvssyfte. Kort- och tärningsspel Jämställs iförordningen med roulettspel. Såsomlotteri anses vatje företag, i vilket en eller flera deltagare kan få högrevinsl än de övriga beroende på loltning, gissning, vadhållning eller liknandeav slumpen helt eller delvis beroende anordning. Marknads- och fivolinöjen sommekaniska spelapparater, ringkaslningsanordningar och skjulbanor, vilka ärförenade med sådana vinstmöjligheter, betraktas också som lotterier (1 §). Begreppetäventyrligt spel faller såviti arbetsgruppen kunnat finna i sin helhet ävenunder definitionen på lotteri. I 1 S lotleriförordningen finns emellertid enhänvisning till dobbleribestämmelserna i , varav följer attlotleriförordningen inte är tillämplig på sådanl lotteri som tillika ulgör Prop.1979/80:179 53 betyder bl.a. att tillslånd enligtförordningen inte kan ges för sådanl lotteri. De lotterier som anordnas för allmänheten kan i slort setthänföras lill någon av följande former: totalisalorvadhållning vidhästtävlingar, lips, penninglotteri, vamlotleri i form av sedellotteri, bingo,roulett, spelautomater och s. k. marknads- och tivolinöjen. Enligt 11 S lotteriförordningen kan man, när någon dömstill ansvar för broll mot förordningen eller med stöd av denna meddeladföreskrift, förverka för lotteriet uppburna insatser samt bevis om rätl lilldelaktighet i lotteriet och andra handlingar som rör lotteriet. Vidare kan manpå grund av brott av angett slag förverka utrustning och annan egendom somanvänts vid automat-, roulett- eller bingospel, eller egendomens värde. Sådanlförverkande kan ske hos den som döms till ansvar för brottet eller hos den somyrkesmässigt tillhandahåller sådan egendom. Döms någon lill ansvar för olagainnehav av utbetalningsaulomat skall automaten med innehåU förklarasförverkade, om inte detla är uppenbari obilligl. pågår en översyn av lolleriverksamheten. Idirektiven lill lotteriutredning (H 1972:03) anför dåvarande chefenför bl.a. alt det saknas en enhetlig syn på samhälletsreglering av lotteriverksamheten. På grund härav och mot bakgrund av den snabbasamhällsutvecklingen är tiden mogen för en grundläggande utredning omlolleriverksamheten och dess reglering i dagens samhälle. Utgångspunkten börvara alt lolleriverksamheten skall vara underkastad offentlig reglering, i förstahand för att bevaka konsumenternas intressen i fråga om vinslkva-lilet ochkontroll, och all del skall vara samhällets uppgifl att bestämma för vilkaändamål lotterier skall få anordnas. De sakkunniga bör analysera förhållandenaoch utvecklingstendenserna på lotterimarknaden, företrädesvis från ekonomisksynpunkl. Utredningsuppdraget är inte avsett att strikt begränsas lill vad somenligt lotleriförordningen utgör lotteri, ulan de sakkunniga skall närmarepröva vilka verksamhetsformer, som bör omfattas av en reglering på området.Uppmärksamhet bör bl. a. ägnas åt frågan om insyn i och kontroll av förelag,som mot ersällning sköter lolteriverksamhet. I fråga om lotterier i form avmekaniska spelaulomaler och roulettet framhålls att dessa erbjuder särskildakontrollsvårigheler. I enlighel med hemställan (NU 1975/76:6, rskr 1975/ 76: 33) uppdrog regeringen åt lotteriulredningen all ulreda ocksåfråga om förbud mot aulomatspel. Utredningen redovisade resultatet idelbetänkandet (Ds H 1976: 3) Enarmade banditer. Utredningsförslaget har nulett till lagstiftning. Det är sålunda fr. o. m. den förbjudetatl anordna automatspel när vinsterna ulgör pengar, värdebevis, spelpollellereller liknande. Den enda form av sådant spel som i fortsättningen är tillålenär spel på fariyg i vissa fall. Vidare är det fr. o. m. den 1 juli 1979förbjudet att inneha spelaulomaler som utbetalar sådana vinster. lotleriulredning beräknar all avlämna sittslutbetänkande . 1979/80:179 54 3.3./Inledning Möjligheternaalt med stöd av lag med tvångsåtgärder ingripa mot försumliga fastighetsägarehar utvidgats väsentligt. Förutom äldre bestämmelser ihälsovårdsstadgan (1958:663), byggnadsstadgan (1959:612, omtryckt 1972:776) ochbrandstadgan (1962:91, omlryckt 1974: 81), enligt vilka förfaltningarmissförhållanden kan avhjälpas genom förelägganden av olika slag, kan numeranämnas bosladssaneringslagen (1973: 531) som syftar lill alt åstadkommastandardförbättringar i en fastighet oberoende av fastighetsägarens vilja,förköpslagen (1967:868) enligt vilken kommunen i uppruslningssyfte harförköpsräll och expropriationslagen (1972:719) som kan utnyttjas då grovvanvård av bosladsfastighet föreligger. Även i 12 kap. jordabalken (hyreslagen)finns tvingande regler som syftar till atl fastighetsägaren skall hållalägenheten i godtagbart skick imder hyrestiden (reparalionsföreläggande). Detvångsmedel, som enligt nu nämnd lagstiftning får användas, kan i flagrantafall leda till att fastighetsägaren frånhänds egendomen (expropriation ochförköp), eller all förfoganderätten över egendomen inskränks för denne ellernyttjanderättshavaren (användningsförbud enligt 2 S bostadssaneringslagen ochförbud all använda lägenhet för bostadsändamål enligt 72 S hälsovårdsstadgan).Det kan i detta sammanhang vara av intresse att det av 10§ och 16 S förstastycket 4 hyreslagen följer atl myndighets förbud att använda lägenhet föravsett ändamål medför alt gällande hyresavtal för lägenheten förfaller. Bostadsförvaltningslagenträdde i krafl den och efterträdde då lagen omtvångsförvallning av bosladsfastighet. Några siörre erfarenheter av bostadsförvallningslagenstillämpning i praktiken har ännu inte vunnits. Det primära syftet med lagen äratt förbättra samhällets och bosladshyresgäslernas möjlighet till ingripandemot fastighetsägare som missköter förvaltningen av sin faslighet. Av 1 § följeralt lagen äger tilllämpning på fastighet i vilken det finns åtminstone enbostadslägenhet, dvs. lägenhet som hell eller ull väsenllig del uthyrts sombostad 1 § hyreslagen). En fastighet med exempelvis enbari kontorslokaleromfattas sålunda inte av lagen. har tillagts befogenhet allingripa mot en försumlig fastighetsägare genom att besluta om särskildförvaltning av fastigheten. Ingripande kan ske i två former - en mildare form,förvaltningsåläggande, och en mera ingripande form, tvångsförvallning.Gmndrekvisiten för ingripande enligt de båda formerna är desamma. krävs emellertid alt förvaltningsåläggande inte kan antasvara tillräckligt för alt den avsedda effekten skall uppnås. Grundrekvisilenullrycks i lagens 2 § på följande sätl. 1979/80:179 55 Försummarfaslighelsägaren vården av fasligheten eiler underlåter han all vidtagaangelägna ålgärder för att bevara sundhet, ordning och skick inom fastigheteneller framgår det pä annal sätt atl han icke förvaltar fastigheten på ell förde boende godtagbart sätt, får hyresnämnden beslula om särskild förvaltning avfaslighelen. Ävenom visst utrymme lorde finnas alt med stöd av lagen ingripa mol sådanafastighetsägare som genom lokalupplåtelse medverkar vid illegal spelverksamhet- exempelvis då hyresgästerna lider men av störande verksamhei eller dåfastigheten på gmnd av omfallande brottslighet råkar i vanrykte - torde man medstöd av lagen i dess nuvarande uiformning inte kunna ingripa i erforderiigomfattning. Ofta nog lorde förhållandena vara sådana alt fastighetsägarenvisserligen främjar en otillåten spelverksamhel men atl självafastighetsförvaltningen sköts utan anmärkning. I sådana fall lider Juhyresgästerna knappast någol men av verksamhelen. Lagen(1975: 1132) om förvärv av hyresfastighet m.m. (lillslåndslagen) gäller f. n.endasl i storstadskommunerna, men förslag föreligger att utvidga lagenstillämplighet till hela riket (se Ds Ju 1978: 7). Tillstånd lill förvärv avhyresfastighet söks hos hyresnämnden. Enligt det nämnda förslaget krävs endasllillslånd om kommunen i viss ordning påkallar prövning hos hyresnämnden. Enligtlagens 4 § får förvärvstillstånd vägras "om sökanden ej gör sannolikt atthan är i stånd att förvalta fastighelen, att syftet med förvärvet är att hanskall idka bostadsförvallning och därvid hålla fasfigheten i sådant skick attden motsvarar de anspråk de boende har rätt atl ställa samt att han även iövrigt kommer att iaktta god sed i hyresförhållanden". Enligt prop.1975/76; 33 är syftet med lagen i försia hand all förhindra personer som ärolämpliga att förvalta sådana fastigheter atl förvärva dem. Lagen, som äveninnehåller regler om lillslånd lill förvärv av aktier i fastighetsbolag ochviss förköpsräll av aktier i sådana bolag, torde ge ett vissl skyddmot att fastighetsägare, som visat sig olämpliga exempelvis på gmnd avlokalupplålelser lill illegala spelklubbar, förvärvar hyresfastigheter. Idetta sammanhang må nämnas att del enligt lagen (1973: 189) med särskildahyresbestämmelser för vissa orter ("bristortslagen") vid straffansvarär förbjudet för ägare att själv nyttja eller uthyra bl. a. bostadslägenhetför väsentligen annat ändamål än del avsedda ulan hyresnämndens fillstånd. Skallman kunna förhindra att sådana lägenheter som nyttjas för illegalspelverksamhet används för detta ändamål måste det finnas förutsättningar föralt det avtal som grundar nyttjanderätt till lägenheten kan bringas att upphöraoch alt lägenheten kan uthyras på nyll lill annan acceptabel hyresgäst. 1979/80:179 56 Demöjligheter som slår en hyresvärd till buds för all upplösa elt hyresförhållanderegleras i hyreslagen. Enligt lagen kan hyresvärden säga upp ett avtal antingentill upphörande på grund av förverkande (hävning) eller tillhyrestidens utgång. I sistnämnda fall (men ej i del förstnämnda) gäller olikaregler för bostadslägenheter och för lokaler, dvs. främst lägenheter somupplåts för näringsverksamhet. Vid uppsägning till hyrestidens utgång harsålunda bosladshyresgäsl tillerkänts ett direkt besittningsskydd, en rätl tillförlängning av avtalet, enligt regler i 45-53 §§ hyreslagen. Lokalhyresgästensbesittningsskydd är däremot endast indirekt, innebärande en rält lillersättning med anledning av hyresförhållandets upplösning enligt reglerna i56-60 §§ hyreslagen. Bosladshyresgästs rätt till förlängning prövas avhyresnämnden medan lokalhyresgästs rätt till ersättning, efler obligatorisktmedlingsförfarande i hyresnämnden, prövas av fastighetsdomstol. Frågaom hyresavtalet förverkats kan komma under rättslig prövning på olika sätt.Hyresvärden kan sålunda vid yrka att hyresgästen avhyses frånlägenheten på grund av förverkandet. För bifall krävs emellertid att detbefinns uppenbart att rätten är förverkad (192 S UL). Om frågan om förverkandetinte är uppenbar bör hyresvärden föra lalan mol hyresgästen vid fingsrällenvarvid exempelvis muntlig bevisning och syn kan åberopas i avhysningsprocessen.Slutligen kan förverkandefrågan bli föremål för prövning vid hyresnämnden,nämligen om avtalel - utan att hävningsförklaring föreligger - uppsagts tillhyrestidens utgång och hyresvärden i förlängningsmålel åberopar atthyresrätten är förverkad (46 § första stycket I hyreslagen). harmöjlighel alt uppta muntlig bevisning samt hålla syn. Förverkandeanledningarnaupptas i sju uttömmande punkter i 42 § hyreslagen. Vad som i detta sammanhangkan vara aktuellt är lagrummets tredje och femte punkt. Hyresrätten är sålundaförverkad och hyresvärden berättigad alt säga upp hyresavtalet dels omlägenheten används för annal ändamål än del avsedda och avvikelsen inte är utanbetydelse för hyresvärden (42 § första stycket 3 jämförd med 23 §), dds omhyresgästen eller någon som härieder sin rält från denne inte iakttar allt somfordras för att bevara sundhet, ordning och skick inom fastigheten (42 § förstastyckel 5 Jämförd med 25 §). 1 båda de nu nämnda fallen fordras emellertidytterligare att hyresgästen underlåtit att utan dröjsmål vidta rättelse eflertillsägelse i viss ordning av hyresvärden och dessutom att det som liggerhyresgästen till last inte är av ringa betydelse. Någonbestämmelse som uttryckligen tar sikte på en rätt atl upplösa etthyresförhållande enbart på den gmnd att hyresgästen bedriver brottsligverksamhet i lägenheten finns inte. Förarbeten, praxis och lagkommentarer gerföga vägledning när det gäller att bedöma huruvida enbart brottslig verksamheti lägenheten kan medföra förverkande av hyresavtalet. Bestämmelsen i 42 §första styckel 5 hyreslagen tillämpas i praxis mesta- 1979/80:179 57 delsi sädana fall då hyresgästen uppträtt störande på fastigheten till men förandra hyresgäster och del lorde vara osäkert i vad mån lagrummet kan lillämpaspå den ofta myckel tysta verksamhet som illegall spel utgör (jfr ex. NJA 1935 A398 angående olaga alkoholförsäljning i kafélokal som till synes i försia handpå grund av de uppkomna störningarna ledde lill avtalets förverkande). Somexempel på tillämpningen av 42 S första siycket 3 må i detla sammanhang nämnasrättsfallen NJA 1906 s. 188, NJA 1970 C 144 samt SvJT 1972 rfs. 74.Hyresavtalen ansågs i rättsfallen förverkade då lägenheterna användes förannal ändamål än som var avsett, nämligen för bordell-verksamhet resp."porrbutik". I rättsfallen hade den otillåtna verksamheten pågått enlängre tid och trots tillsägelse hade den inte upphört. För lagrummetstillämpning spelar del ingen avgörande roll om del otillåtna ändamålet ärbrottsligt eller ej. I de angivna rättsfallen torde emellertid verksamhetensart hafl betydelse. Det är därför troligt att styrkt illegal spelverksamhelunder längre lid kan leda lill avtalets förverkande. Om sådan verksamhet imindre omfattning kan leda till förverkande är emellertid osäkert. Klart äremellertid - och della gäller såväl tredje som femte punkten - atl en enstakahändelse eller en fortlöpande verksamhei, som av hyresvärden upptäckts vid elllillfälle, med hänsyn till kravet på tillsägelse om rättelse inte kan ledatill förverkande, om inte verksamhet fortsätter eiler upptäcks eftertillsägelsen. Närdel härefter gäller bosladshyresgästs besittningsskydd vid uppsägning tillhyrestidens utgång enligt hyreslagen, finns i 45 S vissa generella undantag frånbesittningsskyddet (bl.a. möblerat rum som uthyrs ) och i 46 §första stycket uppräknade vissa s. k. besitlningsskyddsbry-tande grunder. Ensådan gmnd är alt avtalet förverkats (46 S försia styckel 1). Om förverkandekonstateras i en förlängningslvisl har hyresgästen ingen möjlighet alt få bokvar i lägenheten. Belräffande övriga i lagrummet uppräknade gmnder ärhyresgästens rätt lill föriängning av avtalet beroende av en avvägning mellanfastighetsägarens behov av alt kunna disponera över lägenheten och hyresgästensbehov av alt få bo kvar. I detta sammanhang är 46 § första stycket 2 och 10 avintresse. Enligt46 8 första styckel 2 bryts hyresgästens besittningsskydd om denne - även omförverkande inte kan konstateras - "åsidosatt sina förpliktelser i sådanmån atl avtalet skäligen icke bör förlängas". Åtminstone i grövre fall avvisad illegal spelverksamhel torde avtalet med stöd av den angivna bestämmelsenkunna upplösas vid hyrestidens utgång. Upprepade förseelser som inte lett lillhyresrättens förverkande torde också kunna medföra att hyresgästensbesittningsskydd bryts. Väsentligt vid tillämpningen av detta lagrum äremellertid all en skälighetsbedömning skall göras. Sålunda kan ömmande socialaomsländigheter på hyresgästens sida liksom svårigheter atl få annan bosladinverka på bedömningen. Enligt46 8 första stycket 10 hyreslagen har hyresvärden en möjlighet att 1979/80:179 58 iandra fall än som tidigare sägs i lagrummet få hyresförhållandet upplöst om del"icke strider mot god sed i hyresförhållanden eller eljesl är obilligl molhyresgästen all avtalet upphör". För lagrummets tillämpning fordras delenligt motiven alt innan omsiändigheterna på hyresgästens sida beaktas -hyresvärden visar att han har ett sakligt skäl att disponera lägenheten. Förstom sakligt skäl visals skulle sålunda en inlresseavvägning mellan parternasbehov av lägenheten kunna göras. För all lagrummet skall kunna tillämpas i nuförevarande sammanhang skulle sålunda fordras att hyresvärden ulöver ett påståendeom all illegal spelverksamhel bedrivs i lägenheten kan visa att han själv harett behov all disponera denna. Om han å andra sidan gör detta, kan även denomständigheten atl hyresgästen drivit spelverksamhet i lägenheten komma attbeakias vid intresseavvägningen. I bosladsdomstolens praxis har kravet påsakligt skäl satts ganska lågt. Del kan också nämnas att bostadsdomstolen i ettpar fall som sakligt skäl ansett att hyresgästen åtkommit lägenheten genombedrägliga uppgifter (se beslut 5.12.1978, BD 330/78). En viss glidning avinnebörden av sakligt skäl lorde därför vara för handen och del är inteotroligt atl domstolen skulle anse alt redan den omständigheten att lägenhetenanvänls i brottsligt syfte medför att punkt 10 är tillämplig. I praktiken lordefall av illegal spelverksamhet dock oftast komma atl bedömas enligt punkt 2.Något fall från praxis som kan ge direkt ledning för frågans bedömning har intekunnat finnas. Motsvarighetertill de svenska dobbleribestämmelserna torde finnas i de flesta länder. I dettaavsnitt redovisas lagstiftningen i , , samt . Bestämmelserom hasardspil finns i straffeloven §S 203 och 204. Den, som s0ger erhverv ved hasardspil eller vaeddemål af Ulsva-rende art,der ikke if0lge saeriig bestemmelse er lilladl, eller ved at fremme sådantspil, straffes med b0de, haefte eller med faengsel indtil . Retten afg0r, om det vundne udbylle skal indrages eller lilbage-betales. Den, som på offenfligl sted yder husrum lil eUer föranstalter ulilladthasardspil, straffes med h0de eller haefte indtil 3 måneder. 1979/80:179 59 gentagelsestilfaeldekan straffen stige til en höjere grad af haefte eller til faengsel i 6 måneder. Lige med offentligt sted anses föreningslokaler, når enten enhver ellerenhver af en vis samfundsklasse som regel kan opnå oplagelse i föreningen,eller ulilladt hasardspil indgår i föreningens formål, eller der erlaeggessaerlig betaling for deltagelse i spillet. Den, som på offentligt sted deltager i ulilladt hasardspil, straffes medb0de. Bestämmelserom hasardspel finns i strafflagen 43 kap. 4 §. Densom håller hus för bedrivande av äventyrligt spel eller å värdshus eller annatoffentligt ställe föranstaltar sådanl spel, straffes med böler eller fängelse ihögsl . Tillåterägare av eller föreslåndare för värdshus eller annat dylikt offentligt ställe,alt äventyrligt spel där förehaves, straffes med (högst femlio dagsjböter ochvarde, om brollet det förtjänar, dessutom förklarad oberättigad att utövaeller förestå värdshusrörelse eller annan sådan näring. Den,vilken deltager i äventyriigt spel, evad det sker å sådanl ställe, som i 1 mom.omförmäles, eller annorstädes, straffes med (högsl tjugo dags) böter. Penningaroch annat gods, som överkommas å spelbordet eller i spelbanken, vare förbmtna. Bestämmelserom Lykkespil finns i straffeloven 88 298 och 299. Densom gj0r sig en , som ikke ved saerskill Lov ertilladt, eller af at foriede derUl, straffes med Faengsel indtil 1 Aar. IstedetforInddragning af del vundne Udbytte kan Retten bestemme sammes Tilbagebetaling. SomLykkespil ansees alle Spil om Penge eller Penges Vaerd, ved hvilke paa Gmnd afSpillets Art eller Indsatsernes H0ide del videsyge 0iemed fremtraeder som detfremherskende. SomLykkespil ansees ogsaa Vaeddemaal og Terminspil (Differenshandel), ved hvilkedet samme er Tilfaeldet. 1979/80:179 60 Bestämmelserom hasardspel finns i 284 och 284 a 8§ strafflagen. Densom utan myndigheternas tillstånd offentligen anordnar eller ombesörjerhasardspel eller som ställer anordningar för detta ändamål till förfogande,straffas med friheisberövande påföljd upp till eller med böler. Såsomoffentligt anordnat gäller också hasardspel i föreningar eller slutna sällskap,där hasardspel anordnas regelbundet. Densom deltar i otillåtet hasardspel, straffas med frihetsberövande påföljd upptill eller med högsl 180 dagsböter. Straffbestämmelsermot ävenlyriigl spel har sedan gammall funnits i svensk rätt. Kriminaliseringenav sådan verksamhet har uppenbarligen lill betydande del haft sin gmnd i endåtida allmän uppfattning om all anordnande och deltagande i äventyriigt spelvar en verksamhet som stred mol goda seder. Ända fram återfannsockså bestämmelserna om äventyrligt spel i det kapilel i strafflagen som gälldesedlighetsbrott. 1 samband med den under nämnda är genomfördastrafflagsrevisionen överflyttades ifrågavarande bestämmelser till kapitlet ombrott mot allmän ordning. Synenpå dobbleri som brott mol goda seder och allmän ordning har emellertidövergetts. lagstiftningsärende anförde departementschefen.' Denallmänna utvecklingen liksom nytillkomna förhållanden på detla område haremellertid delvis ändrat bilden i fråga om vissa grenar av denna verksamhet.Under senare lid har sålunda organiserat dobbleri börjat bedrivas påaffärsmässigt sätt i former och i en omfattning som hilinfiUs varit hek okändahär i landet. utmärkande drag hos denna verksamhet är alt den i regelförsiggår i särskilt iordningställda lokaler, ofta mycket dyrbart inredda, ochibland kombineras med olaga utskänkning av alkoholhaltiga drycker. Insatseroch vinster uppgår som regel till avsevärda belopp. Del finns vidare anledningantaga atl del inte sällan föreligger ell mer eller mindre direkt sambandmellan ifrågavarande spelhåleverksamhel och annan brottslighet. Jag tänker härpå bl. a. atl del ingalunda är ovanligt att personer som driver spelhålor hartidigare, ofta svår kriminell belastning och fortfarande synes vara inriktadepå atl försörja sig på lukrativ brottslig 1972:96 s. 11. 1979/80:179 61 verksamhet.Belägg finns även för att annan brottslighet har förekommit i anslutning lillspelverksamhet och att speldeltagare följd av föriuster vid spelbordet hardrivits in i brottsliga förehavanden. Till detta kommer alla de svåraskadeverkningar av ekonomisk, social och personlig natur som har sin gmnd i deföriuster och den skuldsättning vissa spelare förr eller senare drar på sig.Del är sålunda känt atl spelföriusler har varit den direkta orsaken tillpersonliga tragedier för deltagare och deras närstående. Brottslighetenpä detla område har alltså till viss del ändrat karaktär. Det är inte längrefråga om bara etl ordningsproblem ulan dobbleriet har efter hand kommit attspela en allt mer framträdande roll som etl betydande socialt faromomenl ochsom en inkörsport till annan brottslighet av allvarlig natur. Arbetsgmppendelar denna gmndsyn på dobbleriet och menar att förhållandena nu ger anledninglill oro. Av den redovisning för den illegala spelverksamheten som ges iavsniti 2 och i bilagan till denna promemoria framgår atl den lagsliftning somträdde i kraft den inte förmåti vända utvecklingen utan alt delorganiserade illegala spelet har oförändrad eller ökad omfattning. En källalill särskild oro i sammanhanget är att det beslutade förbudet motenarmade banditer kan befaras leda till att en illegal verksamhet med sådanaautomater etableras i vårt land. Del finns därför anledning atl på nytt ta uppBrB:s bestämmelser om dobbleri till granskning. Bestämmelsernaom dobbleri tillämpas sällan i praxis. lagfördes sålunda endast ettfemtiotal personer för brott mot 16 kap. 14 eller 14 a 88 BrB. En avanledningarna härtill är bevissvårigheter. Från polisen framhålls att deillegala spelklubbarna ofta är utrustade med gallergrindar, varningssystem ochliknande säkerhetsåtgärder.