prop · G30385 · 1979-12-31 00:00:00 — Med mittsynsätt är det helt ointressant att diskutera ämnet i fråga om man inte lar uppålergivningsfrågan, inkl. återgivning i radio eller liknande sammanhang. Prop.1979/80:87 84 Om regeringens uppdrag skall uppfattaspå del sätt verket gör gällande anser jag att regeringen på lämpligt sätl börlåta utreda frågan om tillåtligheten av privat bandinspelning med hänsynsärskilt till de konsekvenser en återgivning i t. ex. radio kan innebära. Ensärskild skrivelse härom inges härmed från JK. Frågan om man bör begränsa den enskildes räll alt göraegna bandinspelningar under rättegångar kan till en del bedömas från ordningssynpunkl.Men i försia hand rör den konflikten mellan kravel på offentlighet viddomstolsförhandlingar och de medverkandes önskemål om enskildhet. har, med hänvisning till sill uppdrag, ihuvudsak uppehållit sig vid de slörningar som kan uppkomma genom självainspelningen, däremol inte vid de psykologiska verkningarna av tanken på enkommande återgivning. Med den delbedömningen av frågan ler sig verkels slutsals-att någon begränsning av inspelningsrätlen inte bör göras - naturlig. Men, som domslolsverkel konstaterar, är det framför alltmöjligheten av en offentlig återgivning som är det allt överskuggade problemel.Hur påverkar den parters och vittnens agerande i rätiegången? Bandinspelningar kan underlätta arbelel för dem som villbevaka doni-stolsarbelel, dvs. normall referenler av förhandlingarna i radio.TV eller tidningar. Rätlen att göra egna bandinspelningar är dock inleavgörande för offentlighetsprincipens gillighel. Offentlighetsprincipentillgodoses redan genom rätten all närvara vid förhandlingar och rälien alt tadel av allmänna handlingar. Del kan enligl ytlrandefrihetsutredningens mening finnasfall då hänsynen lill en enkel och arbelsbesparande rapportering från räitegångarmåsle stå tillbaka för intresset av att den rättsliga utredningen inte skadasav de hörda personernas osäkerhei inför tanken på hur inspelningen skall kommaatl användas. Del är vikligl all de kan lala fritl ulan att distraheras. ansluter sig därför lillrättegångsutredningens uppfattning att rättens ordförande bör ges möjlighetalt förbjuda inspelning, om inspelningen kan antas så besvära den som hörs atldet blir lill men för den rällsliga utredningen. I fråga om förbudei mot fotografering i rättssalar delaryttrandefrihetsutredningen uppfattning all integritets- ochordningsskäl talar för ett väsentligen bibehållet förbud. har framhållit kan det dock finnas anledning atl klarareange förbudels omfattning. Det borde t.ex. vara möjligt för rättens ordförandeatl medge fotografering med parternas tillstånd under förhandlingspauser. Prop.1979/80:87 85 finner inte anledning att pä grund av dennu framlagda ulredningen ändra den principiella inslällning, som förbundetintog i sitt yttrande lill justiliekanslern (se PM s. 34 f). Vad som anföresi den nu föreliggande promemorian föranleder förbundet att därutöver anföraföljande. Under mbriken Offentlighetsprincipen i rättskipningen(2.3. s. 20) nämns som exempel pä undantag från offentlighetsprincipen möjlighelenatt förordna att förhandlingen helt eller delvis skall hållas inom slängdadörrar då sedlighetssårande omständigheter kan förväntas framkomma underhandläggningen. Det uttalas alt bestämmelsen - varmed åsyftas 5 kap. I S 2 st. rältegångsbalken- dikterats av hänsyn till part eller annan som uppträder i rättegången.Stadgandet är emellertid enligl i sin ordalydelse endast lillämpligl om detkan anlas alt det vid förhandlingen skall förekomma något som är slötande för anständighetenoch sedligheten. , när gränsen för vad sålunda betraktas som stötandeförskjutils, så att krelsen av de sexuella företeelser som väcker anstöt blirmycket mindre än förr, föreligger formelll sett inte i samma utsträckningmöjligheten atl hålla förhandling inom slängda dörrar i mål av ifrågavarandeslag. Bestämmelsen ger alllsä inle det skydd för den enskildes integritet, somdomstolsverket förutsäller. Del önskvärda skyddel kan enligt förbundets meningvisserligen ej åsladkommas genom elt förbud mot privata bandinspelningar idenna typ av mål. Frågan har dock så starkt samband med de problem sombehandlas i utredningen, alt den bör upplagas i della sammanhang. Förbundelvill därvid hänvisa till vad förbundet anfört i elt yUrande den 23 januari 1979till ombudsmän med anledning av en förfrågan om domstolarnas praxisi förevarande hänseende i kopplerimål. Förbundel ultalade då som sinprincipiella uppfattning att del är nödvändigl att det ges bestämmelser, som bätlreän nu skapar formella förutsäitningar för domslolarna all handlägga mål inom lyckiadörrar där enskilda personers integritet riskeras. Förbundet anförde atl dettabehov är starkt i många sedlighetsmål men kan föreligga även i andra lyper av mål,t.ex. i mål om våld inom samlevnadsförhållanden. Enligl förbundels meningföreligger alltså ell påtagligt behov av lagbestämmelse, som ger domstol rätlall i särskilda fall - i vidare mån än gällande lagstiftning medger - göraundantag från offenllighelsprincipen och skydda den som skall höras i rättegångmol all behöva utlämna intima personliga förhållanden åt offentligheten. Iyttrande till ombudsmän framhöll förbundet att detla behov möjligenkan tillgodoses om 5 kap. I S rätlegångsbalken ändras i överensstämmelse medvad som föreslogs i samband med förslagel lill ny sekrelesslag (Ds Ju 1977:11). Förbundel anser all det är tvivelaktigt om man bör särskillreglera inspelning som sker vid förhandling inom slängda dörrar, Enligl förbun- 7 1979/80. Prop.1979/80: 87 86 dets mening bör dock möjligheten alt förordna, att vad somförekommit vid sådan förhandling inle får uppenbaras, vara till fyllest. Med anledning av diskussionen om behovel av etl förbud motåtergivning i etermedia av gjorda inspelningar vill förbundet anföra följande. Del är rimligl all anlaga, atl människor som hörs inför rällakan påverkas i sina ullalanden av alt de är medvetna om alt vad de säger kankomma atl direkt återges i radio eller TV. Det är dock svårl atl i det enskildafallet i förväg bedöma om en inspelning kommer alt vara till men förutredningen. Frågan har emellertid också en annan aspekt. Den medborgerliga skyldighelenatt vittna upplevs säkerligen av många sorr betungande, dels genom obehaget avsjälva förhöret, dels genom alt inställelsen ofla medför uppoffringar i formav frilid eller av ekonomisk art. Dessa omständigheter gör det angeläget att i siörstamöjliga ulsträckning begränsa den press, som skyldighelen alt lämna uppgifterinför rätta utgör för den enskilde. De skäl som ligger bakom kravel på att rällegängarnaskall vara offenlliga år hell tillgodosedda genom att uppgifterna lämnas infördem som är närvarande i rättssalen. Uppgiflslämnaren borde härutöver intebehöva riskera alt utsagan mol hans vilja återges i massmedia annat än somreferat. Skillnaden mellan en direkt återgivning och ett referat torde förmånga framslå som väsentlig. Förbundel anser atl vad nu anförts motiverar enutredning om behovel av en rältslig reglering av uppspelning i etermedia avinspelningar som har gjorts under rättegångar. Enligt förbundels mening har överdrivitsvårigheterna för domslolarna alt lillmölesgå önskemål om kopior av räliensfonetiska upptagningar. En kopiering av upptagningarna skulle - i varje fall omdomslolarna utrustades med kassettbandspelare - tvärtom kunna innebära enbesparing genom atl det ofta dryga arbetet med utskrifter av fonogram i mångafall ej längre blev nödvändigt. Självfallel bör en avgifl på kopior avfonetiska upptagningar införas. Förbundel delar uppfattning atl gällandefotograferingsförbud bör bestå. Vad först gäller frågan om omfattningen av domstolsverketsutredning delar samfundet rättegångsutredningens framförda synpunkter, att ävende problem som kan vara förenade med en återgivning av det inspelade borde hautretts av . De problem av betydenhet som uppstår hänger nämligeninte i så hög grad samman med själva inspelningen som med återgivningen av den.Samfundet anser därför, att domslolsverkel bör utvidga sin utredning ochredovisa de överväganden som kan sammanhänga med en rättslig reglering avåtergivningar av bandinspelningar från rättegångar via exempelvis radio och TV. 1979/80:87 87 Vadsedan gäller frågan huruvida förbud eller andra inskränkningar bör göras i denenskildes rätt att göra egna bandinspelningar vid rättegångar, vill samfundetbetona att vid den intressekonflikt som uppstår mellan å ena sidan de irättegångarna inblandade personernas berättigade krav på integritet och åandra sidan offentlighetsprincipen vid domstolsförhandlingar, den enskildes inlegrilelsskyddbör tillmätas stor belydelse, eftersom en domstolsförhandling primärt berör deinvolverade personerna och endast sekundärt allmänheten. Enligtsamfundets erfarenhet blir det allt vanligare, att parter och vittnen uttryckerovilja mot alt uttala sig i rättegångar. Detta skulle säkerligen ytterligareaccentueras, om allmänheten fick oinskränkt räll att göra bandinspelningar avutsagorna. Åandra sidan vill samfundet självfallel slå vakt om principen om offentlighetvid domstolsförhandlingar. Inskränkningar i denna princip bör endastundantagsvis ifrågakomma. Ävenom allmänhetens rätt till bandinspelning vid rättegångsförhandlingar somovan nämnts - kan vara till avsevärt förfång för både parter och vittnen, ärkonsekvenserna härav för den enskilde enligt samfundets mening inte av sådantyngd att en lagändring innebärande ett totalt inspelningsförbud börövervägas. Bandinspelningbör sålunda i princip vara tillåten för envar vid rättegångsförhandlingar. Denenskildes krav på integritetsskydd och de pålagliga olägenheterna som följer avåtergivningsmöjlighetema av del inspelade talar emellertid klart för, attmöjlighet bör finnas att förbjuda inspelning, då personliga förhållanden kräversärkild hänsyn, exempelvis då part eller vittne påtagli-gen störs av inspelningeneller lill och med vägrar uttala sig. Rätt atl i sådana fall förbjudainspelning skall ges rättens ordförande och lagregleras såsom rättegängsutredningenföreslår. Samfundetdelar inte uppfattning, att man skulle kunna tillgodose denenskildes integritetsskydd genom att utvidga möjligheterna att hållaförhandlingar inom stängda dörrar, eftersom bandinspelningar kan ske även vidsådana förhandlingar. Framförallt skulle en ulökning av antalet förhandlingarinom stängda dörrar vara ett ur offentlighetssynpunkt klart sämre alternaUv. Samfundetanser att fotograferingsförbudet i RB 5: 9 skall bibehållas. Bärande skäl förjämkningar i nu gällande regler har inte framförts. Utredningenhar skett i samråd mellan och rättegångsutredningen. Prop.1979/80: 87 88 finner några av rätlegångsutredningensframförda tankegångar vara av intresse och värda särskild uppmärksamhel. Rätt för annan än rätten att taga upp förhör på fonetiskväg Rätlegångsulredningen föreslår atl rättens ordförandeskall äga förbjuda att annan än rätten tager upp förhör på fonetisk väg, om delkan antagas att upptagningen så besvärar den som höres all det blir till menför utredningen i målet. De skäl rätlegångsulredningen framfört till slöd fören sådan regel pä s. 58 f kan föreningen hell anslula sig lill. Parters ochvittnens allt vanligare obenägenhet atl på grund av rädsla för trakasserier ochhämnd uttala sig frilt i rättegångar måste molverkas sä alt målen kan bliutredda på bästa sätt. Även om siörsta möjliga offenllighet självklarl måsteråda ifråga om rättegångar bör detla inle nödvändiglvis innebära en oinskränkt rältatl göra fonetiska upptagningar av förhör. Föreningen finner oroande atl privala bandinspelningarobehindrat kan göras i rättegångar där en av flera personer i en grupp avbrottslingar -t.ex. inom narkotikaområdel - lagföres. Sådana inspelningar kansom rätlegångsulredningen anför medföra all utredningarna av vissa typer av broll,narkotikabrott, kvalificerad ekonomisk brotlslighel och andra lyper avorganiserad brottslighet allvarligt försvåras därigenom att kommunikationernamellan flera gärningsmän underlättas. Dessa lyper av brolt erbjuder ändock sä belydandeulredningssvårigheler att läget inte bör ylterligare försvåras genom allprivat bandinspelning av förhörsulsagor ej kan förhindras. kan tänka sig att ovan citeradeförslag lill lagregel i slällel får förslagsvis följande utvidgade innehåll: Räliensordförande äger förbjuda all annan än rätlen lager upp förhör på fonetisk väg,om del kan anlagas all upptagningen blir till men för ulredningen i målet. En sådan möjlighet atl förhindra bandinspelningar kanknappast anses träda något väsentligl offentlighelsinlresse förnär. Av inlegrilelsskyddsskäl är ett stramt förbud mot foiograferingi rättssal enligt föreningens mening nödvändigl. Emellertid bör detla ej hindraatt gällande regel i 5: 9 RB av praktiska skäl ses över såsom rätlegångsulredningenföreslagil. Föreningen, som saknar anledning alt gå in på den avrättegångsutredningen aktualiserade frågan huruvida domslolsverkel uppfallal siltutred- Prop.1979/80: 87 89 ningsuppdrag alltför snävt, delar verkels mening atlgällande fotograferingsförbud enligt 5 kap. 9 S rätlegångsbalken bör behållasoförändrat. Vad därefter angår frågan om behov föreligger av rättsligreglering av privata bandinspelningar vid rättegång så anser föreningen ilikhet med rätlegångsulredningen saml reservanterna ochCarl-Anton Spak att en regel bör införas som ger rättens ordförande möjlighetall förbjuda annan än rälten atl laga upp förhör på fonetisk väg om det kanantagas alt upptagningen så besvärar den som höres att del blir lill men förutredningen i målet. Behovet av en sådan regel har ulförligl moliverals av ulredningenoch reservanterna. Föreningen ansluler sig lill vad därvidlag anförts. Som framgår av ulredningen (sid. 36 f) yttrade sigSveriges Radio över JK:s framställning lill juslitiedeparlementel ang. ulredningom rättslig reglering av privat bandinspelning. De synpunkler som därvid framförde harsamma giltighet : huvudregeln all del står allmänheten och massmediasrepresentanter fritt alt avlyssna, registrera och vidare befordra vad som sägsvid rättegångsförhandling bör så långt möjligt vidmakthållas och förbättras.Sveriges Radio vill besläml avstyrka en ändrad lagstiftning som möjliggörinskränkning i rälten atl företa ljudinspelning vid rättegång. Inspelning bör inlekunna förbjudas i andra fall än då den är klarl och uppenbart faktiskt störandeför förhandlingen. - som i sitt nämnda yttrande hade avvisattanken på en utredning av det slag JK hade förespråkat - vill nu konstatera, atlDomstolsverket i sin ulredning på elt klarl och välavvägl säll har diskuteratde problem det här handlar om: konflikten mellan integritetsskydd och offentlighetsprincipsaml mellan offentlighetsprincipen och kravel på atl rättegången inle fårpåverkas av för den ovidkommande verksamheler. noterar med tillfredsställelse, attDomstolsverket genomgående har redovisai ell stöd för den grundsyn som förelagelhar i dessa frågor. Ulredningen har med slor konkretion diskuterat prakliskakonsekvenser av de principiella slällningslaganden den har gjort, och SverigesRadio finner som regel inga skäl till invändningar. På några punkter villSveriges Radio dock komplellera ulredningens synpunkler. En klarare definition av vad som fakliskl är"störande" skulle minska riskerna för atl olika domare tillämparolika bedömningar - risker som utredningen själv pekar på. Naturligtvis kan manaldrig nå enlydighel i Prop.1979/80: 87 90 della fall, men en något utförligare diskussion ochexemplifiering skulle vara till nytta. Elt exempel på hur denna fråga kan vålla oklarheler ärutredningens diskussion (sid. 53) om de fall då medförandet av eninspelningsapparat bör kunna förbjudas: "Närmast avses då sådana apparatersom lill sin konstruktion, utformning eller sloriek är så säregna, att deförvandlar rättssalens karaklär av domslolslokal till inspelningsstudio". bedömer alt del naturligaste och för allaparter lämpligaste är att man monterar upp vanliga mikrofoner framför deagerande parterna, vanligtvis bredvid de mikrofoner, som redan finns tillrättens tjänst, och denna ordning tycks också utredningen finna självklar. Delkan dock finnas tillfällen, då reportern av prakfiska skäl föredrar att användaen specialmikrofon av betydligt större format, smalt rörformad och en knappmeter lång. Det kan förefalla som om en sådan apparat kunde falla underkriteriet "säregen storlek", men kännetecknande för denna mikro-fonlyp,(populärt kallad "bazooka") är dess stora känslighet. Den hanleras av en lekniker, som kan placera sig diskretpå åhörarplats, alltså rätl långt från de agerande men med mikrofonen inriktadmot dem. Trols storleken är denna mikrofon alltså ägnad att användas utanstörande verkan. Integritetsfrågan, som i denna diskussion är av störstaintresse att noga pröva, är viklig även på många andra områden inom SverigesRadios verksamhet. Den tillhör det publicistiska företagets vardag. Det ärdärför klart, att medarbelare i sin yrkesutövning beaktar dekrav, som integriteisaspekten medför, även när del gäller referat fråndomstolar och oberoende av vilken teknik som används vid refererandet. noterar i delta sammanhang, attDomstolsverket har avstått från en diskussion om den integritetskränkning, somkan uppstå, när den tilltalades namn i rätten och detta registreras på bandet.Att denna fråga inte tas upp, sammanhänger väl med att utredningen inte anseratt uppspelningsproblemaliken ingått i uppdraget. I programarbetet bmkar fråganlösas så, att namnet antingen klipps bort inför uppspelningen, eller så att ettstörande ljud läggs över texten när namnet nämns, om så krävs enligt SverigesRadios programregler. egna erfarenheter av bandinspelning vidrättegångar är övervägande positiva. Det normala är att rätten har förståelseför reporterns arbete och både praktiskt och attitydmässigt visarsamarbetsvilja. anser det å sin sida som en naturlig åtgärd frånreporterns sida att i förväg tala med ordföranden och informera honom ochpartema om att inspelning kommer att ske. Frågan om bandinspelning har alltså bådeprincipiellt och i praxis betraktats som en naturlig del av offentligheten irättegångsarbetet. anser att erfarenhetema endaststärker uppfattningen att systemet är riktigt och fungerar väl. Radiodelar mening att någon ändring i lagstiftningen inte ärpåkallad. 1979/80:87 91 Däremotkan det möjligen vara nödvändigt alt i någon form närmare precisera vad somavses med "störande", för att både domstolarna och massmediasmedarbetare skall kunna ha ell konkret underiag för sina diskussioner införinspelningssituationen. SverigesRadio anser i motsats utredningen att man kan överväga etl slopande elleren avsevärd uppmjukning av gällande fotograferingsförbud. Skälen för detta hartidigare utvecklats i yttrande över JK:s ärenden AD 385/73 ochAD 89/74. vill även invända mol etl av de argument mot ettslopat folograferingsförbud, som ulredningen framför (sid. 55) nämligen attteckningar från rällssalen, utnyttjade av tidningar och TV föratt skildra en domstolsförhandling, av allmänheten skulle uppfattas som detnaturliga sättet all illustrera rättegångsreferaten i dessa massmedier. Det ärjust frånvaron av rätten att fotografera som tvingat bl. TV att tillgripateckningar. Sannolikheten talar för att om rättegångar kunnat illustreras medfotografier eller filmer från förhandlingama, dessa av allmänheten skulle hauppfattats som minst lika naturliga illustrationer till rättegångsreferaten. har beretts tillfälle att avge yttrande över mbriceradepromemoria och anför följande. Samarbetsnämndendelar uppfattning att någon ändring av reglerna för enskildas rältatt göra bandinspelningar vid rättegång inte bör göras. Vadgäller fotograferingsförbudet vid rättegång anser samarbetsnämnden att fråganom en uppmjukning av nu gällande förbud snarasl bör utredas. Exempelvis kan meddagens teknik fotografering ske ulan alt själva fotograferingen behöver blistörande för rättegången eller ens uppfattas av de närvarande. Risken förpublicitetsskador vad gäller denna typ av bilder bedömer samarbetsnämnden somringa. De publicitetsregler som pressens organisaUoner antagit ger etl starktskydd för den enskilda både vad gäller text och bild. Justitiedepartementethar berett mig tillfälle att avge yttrande över utredning omrättslig reglering av enskilds bandinspelning m. m. Med anledning av remissenfår jag anföra följande. 1979/80: 87 92 Desynpunkter som föranleds av pressetiska överväganden harjag framfört i ettyttrande över JK:s framställning med begäran om utredning avfrågan. Jag saknar anledning atl ylterligare utveckla de pressetiskaaspekterna. Detär av slor vikt alt konflikler mellan offentlighetsprincipen vid rättegångaroch de av rättegången berördas intresse av en rättvis och skonsam process lösesgenom en noggrann avvägning mellan intressena. Som jag tidigare anfört lordeoffentlighetsprincipens syfte vara tillgodosett genom möjligheten för allmänhetoch journalister atl närvara vid räitegångar och att ta del av handlingarna viddomstolen. Nägon väsenllig fördel lorde inle uppnås genom att det dessutom ärmöjligt atl göra bandinspelningar. Mol denna bakgmnd framstår det somberättigat att lägga huvudvikten vid rättegångens egentliga syfte, nämligen attutreda målet. Parterna i rättegången deltar i ett skeende, vars ulgång mångagånger är av utomordentlig betydelse för dem. Både hänsynen lill ulredningenseffektivitet och enskilda åtalades och vittnens m. fl. särskilda behov av skyddunder rättegången talar därför till förmån för rättegångsutredningens åsikl attprivata bandinspelningar av förhör i vissa fall bör kunna förbjudas av rätlensordförande. OffenUighelsprincipen torde inte i någon pålaglig mån åsidosättasgenom det av utredningen föreslagna tillägget till rätlegångsbalken. Jaginstämmer i förslag att det nuvarande fotograferingsförbudetskall bestå. Bilaga3 De remitterade lagförslagen 1 Förslag till Lag om ändring i Härigenomföreskrivs atl 5 kap. 9 S och 9 kap. 5 S rätlegångsbalken skall ha nedanangivna lydelse. 5 kap 9S På rätlens ordjörande ankommer atl upprälthålla ordning vid rättens sammanlräden och all meddela därjör nödiga Jöreskrlfler. Han äger utvisa den som stör förhandlingen eller elje.il uppträder otillbörligt så ock för undvikande av trängsel begränsa antalet åhörare i rättssalen. Ej må fotografi tagas i rättssalen. Tränger sig någon, som utvisats, in i rättssalen eller åtlydernågon eljest ej tillsägelse, som meddelats //// ordningens upprätthållande, ägerätten förordna, all han skall tagas i häkte och kvarhällas där, sålänge sammanträdel varar, dock ej utöver . Det ankommer på rätlens ordförande atl upprätthållaordningen vid rättens sammanträden och att meddela de föreskrifier som behövs.Han får utvisa den som slör förhandlingen eller på annat sätt uppträder otillböriigt.Han får också begränsa antalet åhörare i rättssalen/ör alt undvika trängsel.Rätten får förbjuda att annan lar upp förhör på fonetisk väg, om det kan antasatt upptagningen blir tiU men för utredningen. Fotografi får inte tas irättssalen. Om någon som har utvisats tränger sig in i rättssaleneller i öv-rigt inte lyder en tillsägelse som har meddelats/ör atl upprätlhållaordningen, får rälien förordna att han skaU tas i häkte och kvarhållasdär så länge sammanträdet varar, dock inte längre än . Den somvid sammanlräde inför rätlen stör förhandlingen eller tager folografi i rällssaleneller vägrar att efterkomma föreskrift, som meddelats /('// ordningensupprätthållande, dömes till böter. Till samma straff dömes den som muntligeninför rälten eller i rättegångsskrift uttalar sig otillbörligt. Den somvid sammanlräde inför rätten slör förhandlingen e.\\cr fotograferar irättssalen eller bryter mot föreskrift eller förbud, som har meddelats med stödav 5 kap. 9§. döms lill böter. Till samma slraff döms den som munUigen införrätten eller i rättegångsskrifi uttalar sig otillbörligt. Denna lag träder i kraft . Senaste lydelse 1973:240. Lagom ändring i förvaltningsprocesslagen (1971: 291)