prop · G3032 · 1979-12-31 00:00:00 — Delbör alltså endasl i undanlagsfall förekomma atl förälder eller annanvärdnadshavare vägras upplysning om barns vistelseort. Någonbegränsning av handlingssekrelessen har inte angetts i paragrafen. Avordalydelsen följer atl sekretessen upphör så snart ändamålet med bestämmelsenhar lillgodoselts, dvs, senast då barnet lämnar den ort som det är fråga om, Dennaparagraf, som motsvarar 8 kap, 6 § promemorieförslaget, innehåller vissabestämmelser lill skydd för den som lämnar uppgifter till sjuk- ellersocialvårdsmyndigheler om andras förhållanden. Prop.1979/80:2 Del A i-. 7 kap. 6 187 Somredan har nämnts under 3 § kan enligt 14 § andra styckel SekrL en handling somangår någons intagning, vård eller behandling på anstalt eller inrättning ellernågons vård eller behandling av läkare annorstädes än på anstalt undanhållasinte bara utomstående utan också den handlingen primärt rör, om det finnsgrundad anledning all anla atl någons personliga säkerhel sätts i fara genomall handlingen utlämnas. Denna beslämmelse lar i första hand sikte påsjukvårdsområdet, men den gäller också i fråga om t, ex, behandling inykterhetsvårdsanstalt. Såvitt gäller socialvårdsområdel föreskrivs vidare isamma stycke i 14 § SekrL att utbekommande av handling, som visar vem som hargjort anmälan i ärende rörande samhällets barnavård eller ungdomsskydd ellerrörande behandling av alkoholister eller vem som annars har lämnat upplysningari sådanl ärende, får vägras, om del finns grundad anledning alt anta atl den omvilken anmälan har gjorts eller upplysningarna lämnats skulle missbmka kännedomi berörda hänseende till skada för annan person. De tystnadspliktsregler somfinns inom de aktuella verksamhetsområdena lorde innebära allhandlingssekrelessen motsvaras av tystnadsplikt, 1 promemorian harföreslagils att sekretess skall gälla i verksamhet och tillsyn som avses i 8kap, 1 § promemorieförslaget samt inom socialvården för uppgift om vem som hargjort anmälan eller avgelt annan utsaga om någons hälsotillstånd ellerpersonliga förhållanden i övrigi, om det kan antas att röjande av uppgiftenskulle innebära fara för någons personliga säkerhel. Det föreslagnaskaderekvisilet är utformat efter mönster av den molsvarande regel påsjukvårdsområdet som återfinns i gällande rätt. Vidremissbehandlingen har några remissinstanser godtagit förslaget, 1 fierayttranden kritiseras emellertid bestämmelsen som anses i alllför hög gradbegränsa möjligheterna atl hemlighålla uppgift om vem som gjort anmälan. Någraremissinstanser anser alt nuvarande regler om skydd för anmälare i bamavårds-och nykierheisvårdsärenden bör föras över lill den nya sekrelesslagen,Regeringsrällen och anser att beslämmelsen bör utformas mera iöverensslämmelse med vad socialulredningen och föreslagit, nämligen atlsekretess skall gälla, om det kan antas alt röjande av uppgiften skulleinnebära fara för att någon utsätts för våld eller annat allvarligt men. Vissaremissinstanser förordar en liknande beslämmelse men med ett ännu lägre kravpå skada. Föregen del anser jag att den nya sekrelesslagen liksom den nuvarande måste öppnamöjlighet att ge den som har gjort anmälan t, ex, om barnmisshandel elleralkoholmissbruk eller som lill sjuk- eller socialvårds-myndighet har lämnatuppgifter om någon annans personliga förhållanden ett sekretesskydd som gällerockså mot den som avses med anmälan resp, de lämnade uppgifterna. Somframhållits i promemorian kräver rättssäkerhets-intresset emellertid att ettsådant sekretesskydd inträder endasl om behovel därav är särskilt uttalat, dvs,om det behövs för atl skydda någon mot repressalier av mera allvariigt slag. Denu gällande reglerna innebär också alt 1979/80:2 Del A 7 kap. 6 § 188 uppgifterom en anmälares eller uppgiftslämnares identitet inte kan rutinmässigtundanhållas från den som berörs av anmälan etc. Sekretessregeln ipromemorian har emellertid enligt min mening fött en alltför snäv avgränsning.Som framhållits av flera remissinstanser är det angeläget alt allmänhelensinlresse för medverkan till att bringa t. ex. barnmisshandel lill de socialamyndigheternas kännedom inte försvagas. En lämplig avvägning mellan deiniressen som här slår mot varandra bör kunna åstadkommas genom en regel sominnebär att enskilds anmälan etc. får hemlighällas för den som anmälningengäller, om del kan antas att fara uppkommer för att någon utsätts för våldeller annat allvariigt men om uppgiften röjs. Med anledning av att fleraremissinstanser påpekat all telefonterror eller andra trakasserier avallvarligare natur måsle kunna utgöra anledning till hemlighållande vill jagtillägga att jag anserati det i allmänhet är ell allvariigt men att bli utsattför repressalier av detla slag. Det måste emellertid i del enskilda fallelfinnas ett visst fog för antagandet att anmälaren verkligen är i behov avsekretesskydd. Ett miinmässigi hemlighållande med stöd av denna paragraf äralltså inte tillåtet. Med hänsyn lill alt desituationer som avses med en reglering av avsett slag är ungefär desamma förbåde sjukvårdens och sociahjänstens del bör regleringen kunna förenklas iförhållande till gällande rätl på så sätt alt den ges samma utformning i frågaom båda dessa områden. Det finns enligt min mening inte heller någon anledningatt göra skillnad mellan myndighetsutövning och annan verksamhet. Vid remissbehandlingen haren remissinstans påpekat atl det bör klargöras alt sekretessen enligtförevarande paragraf gäller lill skydd för anmälaren och inte den som anmälanavser. Enligt min mening tillgodoses detta önskemål med den utformning som departementsförslagelhar fött. I promemorian har anförtsau förevarande regel om sekretess i förhållande till den som avses med anmälanetc. försvagas fördel fall alt uppgifter av här avsett slag skulle förekomma ietl mål ellerärende där denne är part Ofr 2 kap. 12 § promemorieförslaget). Motdetta har regeringsrätten vid remissbehandlingen invänt alt uttrycket"synnerlig vikt" i sislnämnda bestämmelse, som faller tillbaka på dennuvarande regeln i 39 § andra slyckel SekrL, innebär att anmälan kan hemlighållasför den som avses med denna också om han är part. Regeringsrätten anser alt ellsådant hemlighållande inte bör försvåras. Med anledning därav vill jagframhålla att regleringen i 2 kap. 12 § promemorieförslaget, som idepartementsförslagel motsvaras av 14 kap. 5 §,i detta avseende inte innebärnågon ändring i förhållande lill gällande rän. Uppgift som här avses kan enligt14 kap. 5 § departementsförslagel hemlighållas endast i den mån det av hänsynlill allmänt eller enskilt intresse är av synneriig vikt. En jämförelse mellan7 kap. 6 § och 14 kap. 5 § ger alltså vid handen att sekretessprövningen enligtde båda lagrummen kan utfalla olika. Enligtparagrafens andra stycke är tiden för handlingssekretessen . Prop.1979/80:2 Del A {v-, 7 kap. 7 if 189 Paragrafeninnehåller bestämmelser om sekretess i socialförsäkringsärenden vid bl. a. deallmänna försäkringskassorna. Gällande rätt: regler omhandlingssekreless i 14 § SekrL saml om tystnadsplikt i 18 kap. 28 § lagen(1962:381) om allmän försäkring (omtryckt 1977:630), 8 kap. 10 § lagen(1976:380) om arbelsskadeförsäkring (omtryckt 1977:264) och punkt 19instruktionen för trygghetsnämnden och särskilda skiljenämnden Promemorieförslagei:8 kap. 7 § Bestämmelsen föreslås blitillämplig i första hand vid allmän försäkringskassa, riksförsäkringsverketoch försäkringsdomstol, dvs. försäkringsrätt och försäkringsöverdomslolen. Dengäller nämnda myndigheters handläggning av ärenden enligt lagen om allmänförsäkring och lagen om arbetsskadeförsäkring saml enligt annan reglering omjämförbar ekonomisk förmån för enskild. Genom sislnämnda uttryck inbegrips isekretessen ärenden enligt bl. a. lagen (1947:529) om allmänna barnbidrag(omtryckt 1973:449, ändrad senast 1978:34), lagen (1962:329) om hustmtilläggoch kommunalt bostadstillägg lill folkpension (omtryckt 1976:1014, ändradsenast 1978:31) och lagen (1975:380) om delpensionsförsäkring (ändrad senast1978:32). Sekretessbestämmelsen kommer all gälla också ärenden enligt annan nugällande eller framlida reglering av samma karaktär. I sammanhanget kan såledesnämnas all också ärenden enligt lagen (1964:143) om bidragsförskott (omtryckt1976:277, ändrad senast 1978:35) och lagen (1977:265) om statligtpersonskadeskydd omfattas av bestämmelsen. Bestämmelsenstillämpningsområde har inte begränsats lill de myndigheter som harnämnts. I paragrafen har angetts all sekretess också gäller hos annan myndigheisom har all handlägga ärenden enligt lagstiftning som har nämnts. Detlainnebär att sekretess gäller bl. a. ärenden angående förmåner som f n. utgårenligt de på avlal mellan parterna på den statliga arbetsmarknaden gmndadeiryggheisförsäkringarna. Bestämmelser om sekretess hos myndighei som särskilthar alt handha frågor om arbetarskydd lämnas i 8 §. Delkan tilläggas alt ärenden om beräkning och uppbörd av arbetsgivaravgifterfaller utanför paragrafens tillämpningsområde. Det kan inte råda någontvekan om atl ell påtagligt behov föreligger av att skydda enskildas privatsfärhos de myndigheter som handlägger ärenden om socialförsäkring m. m., främst hosde allmänna försäkringskassoma. A andra sidan knyter sig ett beaklansvärtoffenlligheisinlresse särskilt till de överprövande instansernas lillämpningav lagstiftningen på området. Härtill kommer ell fulll legitimt inlresse förmyndigheter och vissa enskilda subjekt atl få del av upplysningar frånförsäkringskassorna och andra myndigheter för den egna verksamhelen. Ilikhet med vad som gäller enligt 14 § SekrL föreslås i promemorieförslaget Prop.1979/80:2 Del A 7 kap. 7 ii 190 ettskaderekvisit som villkor för sekretess. Sekretess gäller sålunda om del kanantas all den enskilde eller någon honom närstående lider men om viss uppgiftröjs. Föremål för sekretessen är uppgift om enskilds personliga förhållanden;sjukdom har i sammanhanget nämnts särskilt. Att ett rakt skaderekvisitföreslagits har godtagits eller lämnats utan erinran under remissbehandlingen.Jag har inte heller funnit anledning att gå ifrån promemorieförslaget när delgäller att använda ell rakt skaderekvisit som förutsättning för sekretess.Fastän detta innebär en presumtion för offentlighet torde det inte behöva ledalill någon ändring av rådande praxis i fråga om t. ex. utlämnande av uppgifterfrån försäkringskassorna om enskildas sjukskrivningsperioder. Om den som begäruppgift härom inte vill uppge ändamålet med sin förfrågan eller uppträderanonymt, för redan detla anses visa alt sådan risk är förenad med en utlämnandeatt sekretess skall iakttas. Ännu klarare är det att uppgift om någonssjukskrivningsfrekvens inte skall lämnas ut till en arbetsgivare som övervägeratt anställa försäkringstagaren i fråga, I fråga om de uttryck somanvänds för alt ange vilka uppgifter om enskild som skall skyddas har jag ansettalt begreppet hälsotillstånd här, liksom på sjukvårdsområdet, är all föredraframför uttrycket sjukdom, som används i promemorian. Sekretess föreskrivsalltså gälla för uppgift om någons hälsotillstånd eller andra personligaförhållanden. har tagit upp frågan om vad som vidtillämpningen av paragrafen skall inrymmas i begreppet personliga förhållanden.Jag för här i första hand hänvisa till vad jag har sagt om detta i den allmännamotiveringen (avsnitt 4,3.4). Därav framgår alt också uppgifter om en personsekonomi kan sägas falla under begreppet personliga förhållanden. Sekretessenligt denna paragraf kan alltså, lill skillnad mol gällande rätt, komma allgälla inte bara uppgifter om sjukperioder o. d. utan också exempelvis uppgifterom sjukpenninggmn-dande inkomst och om sjukpennings storiek. Det lorde dockmera sällan kunna hävdas alt del medför men för den enskilde att lämna uluppgifter om hans ekonomi. T. o. m. uppgift om enskilds adress kan komma altkunna hållas hemlig, om det av någon bestämd orsak kan antas all del är menligtalt uppgiften lämnas ut Ofr avsnitt 4.3.4). Ivissl hänseende leder den föreslagna regeln lill större återhållsamhet medutlämnande av uppgifter än den nuvarande. Enligt gällande rätt är det nämligen möjligtatt efter en intresseavvägning gå annan lill hända med upplysningarom enskild,även om upplysningen kan få negativa följder för den berörde. Den nyabeslämmelsen medger i och för sig inte någon sådan avvägning. Prövningen ärbegränsad lill en ren skadebedömning. Som framgår av vad jag har anfört i delföregående (avsnitt 4.3,4), skall nämligen skada eller men anses följa på varjeålgärd som typiskt sett upplevs som en påtaglig nackdel för den berörde, ävenom ålgärden är fullt rättsenlig och i övrigi acceptabel. Delsagda innebär emellertid inte att nuvarande möjligheter atl lämna Prop.1979/80:2 Del A ,,: 7kap. uppgifterfrån försäkringskassorna och skall slopas. Till en börianär all märka att utlämnande i åtskilliga fall ligger i den försäkrades egetinlresse eller, därför alt del har rent administrativ karaktär, i varje fallinte rimligen kan antas skada honom Ofr prop, 1973:188 s, 10 f). Iandra fall kan etl utlämnande sägas i här angiven bemärkelse bli lill men förden enskilde, men likväl vara legitimt. Är fråga om utlämnande till enskildasubjekt, bör dessa fall uttömmande anges i lag Ofr 2 kap, 2 § andra slyckelTF), I första hand bör sådana bestämmelser införas i lagen om allmänförsäkring. En hänvisning till denna lagstiftning har tagits in i paragrafensandra stycke, Belräffande uppgifter tillandra myndigheter behövs i och för sig inga särskilda föreskrifter, även omutlämnandet skulle vara lill men för den enskilde. Av 14 kap, 3 §departementsförslaget följer nämligen atl myndighei efter intresseavvägning förlämna sekretessbelagd uppgift till annan myndighet, I promemorian uttalasemellertid att hänsynen lill enskildas integritet talar för att en sådanskönsmässig avvägning inte bör äga rum vid de allmänna försäkringskassorna.Föreskrifter av den innebörden finns också intagna i promemorieförslaget.Enligt min mening bör frågan om i vilka fall försäkringskassa skall fö lämnasekretessbelagda uppgifter till annan myndighei huvudsakligen vara förfatlningsreglerad.Bestämmelser om upplysningar från försäkringskassa finns redan nu i 18 kap, 5 §lagen om allmän försäkring. Det bör under det fortsatta lagstiftningsarbetetövervägas om inte mer detaljerade föreskrifter kan införas. Utrymmet för attmed tillämpning av generalklausulen i 14 kap, 3 § lämna ut uppgifter lordedärefter bli begränsat, Mol denna bakgrund finns inie skäl att göra undantagför generalklausulen i fråga om sekretessen hos försäkringskassa. Sammantagetinnebär vad jag nu har anfört att utrymmet för subjektiva bedömningar isekretessfrågor minskas i förhållande lill gällande rätt. Härigenom försekretessen på socialförsäkringsområdet en någol större fasthet, Offenllighetsintressettillgodoses i den föreslagna avfattningen genom skaderekvisilet och genombegränsningen av sekretessen lill uppgifter om enskilds personligaförhållanden, I promemorian föreslås dessutom atl sekretess inte skall gällabeslul av annan myndighei än allmän försäkringskassa. Något motsvarandeundantag behövs inte i departementsförslaget. Fr. o. m. den försnämligen lalan mot beslul av allmän försäkringskassa hos försäkringsrätt.Beslämmelserna i 12 kap. om sekretess hos domstol medför atlförsäkringsdomstols avgörande i regel blir offentligt. Efter ulgången av år1978 kommer alUjämt att under en övergångstid som förstainstans handlägga vissa yrkesskadeärenden enligt äldre lagstiftning. Verketkommer vidare atl som första instans handlägga bl. a. ärenden om utbyte avlivränta mot engångsbelopp Ofr prop. 1977/78:20). Skaderekvisilels uiformningtorde här ge tillräcklig offentlighet åt verkels beslut. Prop.1979/80:2 Del A 7 kap. 8 ij 192 Paragrafeninnehåller bestämmelser om sekretess lill skydd för enskilds personliga förhållandeni ärenden om arbetarskydd m. m. Gällanderätt: regler om handlingssekreless i 14 § första slyckel SekrL (handlingar iärenden rörande arbelsskadeförsäkring) samt om tystnadsplikt i de föreskriftersom anges i bilaga 5 under nr 27, 57, 89, 94 och 184 Promemorieförslaget:8 kap. 8 § F.n. saknas nästan helt reglerom handlingssekreless i arbelarskyddsfrågor såvittavser skydd för arbetstagarnas förhållanden. Däremot finns enligt 19 § SekrLsekretesskydd för arbetsgivares affärs- och driftförhållanden i ärenden om bl.a. arbetarskydd. En motsvarande bestämmelse har lagils in i 8 kap. 2 § dennalag. Tystnadsplikt angående enskilds personliga förhållanden finns föreskrivenför de organ som sysslar med arbetarskydd. Detsynes vara en brist i gällande sekretesslag att uppgifter om enskildasyrkessjukdomar och andra personliga förhållanden som finns hos myndigheter somhandlägger arbetarskyddsfrågor inte är sekretessbelagda annat än om deförekommer i ärenden om försäkring för arbetsskada. De lystnadsplikter somgäller på områdel bör därför fö en motsvarighet i regler om handlingssekreless.1 promemorieförslaget har sådana regler tagits upp i 8 kap. 8 §. Förevarandeparagraf har utformats i huvudsaklig överensslämmelse med promemorieförslaget.Vid utformningen har de synpunkter av främst redaktionell art som har förtsfram under remissbehandlingen beaktats. Demyndigheter hos vilka sekretess enligt denna paragraf gäller är i första handarhetarskyddsstyrelsen och yrkesinspektionen med biträdande kommunala tillsynsman.Dessa myndigheter och tillsynsmän utövar lillsyn enligt bl. a. arbelsmiljölagen(1977:1160), allmänna arbetstidslagen (1970:103, ändrad senast 1976:597) ochlagen (1970:943) om arbetstid m. m. i husligt arbete (ändrad senast 1978:340).Tillsyn enligt strålskyddslagen (1958:110, ändrad senast 1976:245) överradiologiskt arbete utövas av statens strålskyddsinslitut med biträde avtillsynsmän. De nu uppräknade myndigheterna har i paragrafen betecknats sommyndigheter som har till särskild uppgift att verka för arbetarskydd.Tillsynsmännen är knutna lill myndigheternas verksamhet på sådant sätt all dehar tystnadsplikt till följd av 1 kap. 7§, Hosde angivna myndigheterna gäller sekretess i ärenden enligt lagstiftningen omarbetsskadeförsäkring, arbetsmiljön eller reglering av arbetstid eller annars iärenden om arbetarskydd. På arbetarskyddets område gäller alltså sekretessenframför alll den tillsynsverksamhet som myndigheten bedriver med stöd av denyss angivna lagarna och lagen (1973:329) om hälso-och miljöfariiga varor(ändrad senast 1976:592), Sekretessen gäller emellertid också i andra ärendenom arbetarskydd som myndigheten handlägger där det kan förekomma ömtåligauppgifter om enskild, såsom t, ex, på del arbets- Prop.1979/80:2 Del A ,,. 7 kap. 9 § 193 Här kan emellertid också bestämmelserna i 7 kap. 1 § bli tillämpliga. Detsom sekretessbeläggs är uppgifter om enskilds hälsotillstånd eller personligaförhållanden i övrigt. Med enskild åsyftas här inte bara arbetstagare utanäven arbetsgivare. Sjukdomar och andra personliga förhåUanden hos arbetsgivarepå små arbetsplatser eller i husligt arbete kan bli kända inom arbetarskyddet.Ell skaderekvisit skall vara uppfyllt för all en uppgift skall varasekretessbelagd. Iförsta styckel har också tagils upp en sekretessregel som har sin motsvarigheti instmklionen (1973:847) för yrkesinspektionen (omtryckt 1977:1169, ändradsenast 1978:437). Enligt instmklionen gäller atl enskild arbetstagares anmälanom brister i arbetarskyddshänseende skall behandlas som förtrolig och altarbetsgivare inte för upplysas om alt inspektion föranleds av sådan anmälan.Den aktuella bestämmelsen har getts en något mera generell avfattning. Någonpåtaglig utsträckning av sekretessen lorde delta inte innebära. Sekretessenavses ge skydd för den enskilde arbetstagarens person. För myndighetensinspektionsverksamhet finns sekretessbestämmelser i 4 kap. 1 §. Ellundantag från sekretessen enligt första slyckel avseende det fall all uppgiftfår lämnas ut till skyddsombud med stöd av arbetsmiljölagsliftningen föreskrivsi 14 kap. 7 §. Iandra stycket anges en lidsgräns för sekretessen i fråga om uppgift i allmänhandling. Gränsen är satt lill . Del överensstämmer med vad som iallmänhet gäller enligt andra sekretessregler till skydd för enskildspersonliga förhållanden. Idenna paragraf lämnas bestämmelser om sekretess inom utbildningsväsendet.Första styckel innehåller regler för det obligatoriska skolväsendet ochgymnasieskolan och i andra slyckel finns regler för utbildningsväsendet iövrigt. Gällanderäu: regler om handlingssekretess i 14 § SekrL (såvitt avser skolhälsovård)samt om tystnadsplikt i 3 § lagen (1975:100) med vissa bestämmelser förpersonal inom hälso- och sjukvård m. fl. (också såvitt avser skolhälsovård),punkt 10 normalinstmktionen för sludievägledare vid institution vid filosofiskfakultet (UKÄ ), punkt 11 normalinstruk-lionen för studievägledarevid sektion vid leknisk fakultet (UKÄ ) och 8 § normalinstmktionenför föreståndare för elevhem inom del obligatoriska skolväsendet (SÖ1962-11-30) Promemorieförslagei:8 kap. 9 § Utanförskolhälsovården och viss studievägledning inom universitets- ochhögskoleväsendet saknas f n. helt sekretess på utbildningsområdet. Här fannsemellertid fram lill /75 några av de viktigaste av de s. k. Prop.1979/80:2 Del A 7 kap. 9 if 194 Såväl som TK har lagt fram förslag till regler omsekretess inom utbildningsväsendet. Delär uppenbart alt del inom utbildningsväsendet kan finnas uppgifter om elevernasoch deras anhörigas personliga förhållanden som är lika skyddsvärda sommolsvarande uppgifter inom t. ex. samhällets hälso- eller socialvård. Delföreligger å andra sidan ell belydande allmänt inlresse av insyn iutbildningsväsendets sätt all fungera. Ett minimikrav är atl de uppgifter somuteslutande rör elevernas studiesituation alltid är offentliga. Hit hör bl. a.skolbetyg och andra uppgifter om elevernas studieresultat och prestationer iövrigi. Denreglering som har föreslagils i promemorian avser hela utbildningsväsendet.Barn- och ungdomsundervisningen har emellertid behandlats för sig ochsekretesskyddet där gjorts särskill omfattande. I promemorieförslagels 8kap. 9 § finns sålunda i första slyckel en sekretessbestämmelse för delobligatoriska skolväsendel och för undervisningen av ungdom i gymnasieskolan.Sekretess föreslås gälla för uppgift som hänför sig lill skolans elevvårdandeverksamhet eller lill ärende om disciplinärt förfarande mol elev eller omskiljande av elev från vidare studier. Uppgifter som hänför sig lill elevsstudiesituation i mera begränsad bemärkelse undantas från det sekretesskyddadeområdel. Med uttrycket elevvårdande verksamhet avses i promemorian elevvården imera avgränsad mening som beteckning på skolans strävanden atl förebyggauppkomsten av skolsvårigheler och andra personliga problem för den enskildeeleven och på de särskilda ålgärder som kan vidtas för att komma till rätta medde svårigheter som ändå uppstår. Dennärmare avgränsningen av sekretessen uppnås genom skaderekvisit. I promemorianframhålls atl en stor del av de uppgifter som förekommer inom skolans elevvårdlorde vara av tämligen trivial natur. För all undvika orimliga begränsningar avskolpersonalens yttrandefrihet och möjliggöra önskvärd insyn i skolansverksamhet föreslås därför i promemorian ett rakt skaderekvisit. Sekretessskall alltså gälla, om det kan antas alt den som uppgiften rör eller någonhonom närslående lider men om uppgiften röjs. I8 kap. 9 § andra stycket promemorieförslaget har lagils in ensekretessbestämmelse som avser utbildningsväsendet i övrigi. Den lar sikie påuppgift som hänför sig lill psykologisk undersökning eller behandling och påuppgift om enskilds personliga förhållanden hos psykolog, kurator ellerstudievägledare. Sekretessen är här starkare än vad som gäller enligt förslåstycket. Bestämmelsen i andra slyckel utgår från sekretess som huvudregel. Förslagel att införaregler om sekretess på utbildningsområdet har i allmänhet tagits emot positivteller lämnais ulan erinran av remissinstanserna. Under remissbehandlingen hardock förts fram synpunkter i fråga om bestämmelsernas närmare utformning och omsekretesskyddels omfattning.