prop · G303114 · 1979-12-31 00:00:00 — Genom sammansättningen av nämnder-med representationfrån näringsliv och konsumenter - har verksamhelen tillförts sakkunskap, vilkethar varit av stort värde för prövningen av tvisterna. 1 detta avseende harnämndförfarandet - trots vissa formella brister i proceduren - fördelar framförell ordinärt domstolsförfarande. Erfarenhelernafrån den försöksverksamhet som ägl rum genom den () är genomgående posiliva. Reklamalionstvisier harsnabbt och enkelt kunnal lösas utan större 1979/80:114 58 kostnader och omfallande byråkrati. Att varit välgrundade och överensstämmande med '"godköpsed" visas uv all de respekterats till hell övervägande del av bådenäringsidkare och konsumenter. Detla i sin tur beror säkerligen på atl dessabägge grupper har varil respresenlerude i . En förutsäuning förentillstyrkande från näringslivel av en permanentning avreklamutionsnämndslbrfarandei är självfallet alt näringsidkarna ävenfortsätiningsvis blir företrädda i nämnden. I princip kun SHIO-Familjeförelagensålunda instämma i utredningens slutsats all reklamalionsnämndsförfarandeibehövs även i framliden. Innan beslul definitivt fattas om en permanentning avARN och nämndens verksamhetsformer bestäms, bör dock räiiegängsuiredningenslJu1977:6) översyn uv rättegångs-förfarandet vid allmän dom.stol avvaktas. Dennuutredning hur bl. a. i uppgifl all sludera den förlikningsverksamhet sombedrivs vid sidan av domstolarna och skall lämna förslag på hur förfarandel vidallmän domstol kun göras mera flexibelt samt samlidigt snabbare och billigareulan au rätlssäkerhelskraven sätts åt sidan. En samordning avrättegångsreglerna i domstolarna med de regler som skall gälla för de av stateninrättade reklamaiionsnämnderna förefaller naturligt. KF konstaierar med beklagande att det i alltjämtuppstår konsumenttvister i sådan utsträckning att det måsle anses behövligtall tillhandahålla särskilda förfaranden genom vilka konsumenterna kan få sinaklagomål prövade. KF vill starki undersiryka vikten av all samhällel ökarinsatserna för alt så långl möjligt förebygga uppkomslen avreklamaiionsanledningar, vilkel ur såväl enskild som allmän synpunki på sikl ärbetydligt mera ändamålsenligt än att skapa olika tvistlösande organ. Detta kanske gennm all lillgängliga resurser mer inriklas på kuniroll nch utvecklingunder stadierna innan produkterna nått konsumenterna. - Som läget nu är måsteemellertid KF i likhet med konslalera att fyller ett vikligl behov hos konsumenterna. KF skullegärna ha sett all och Rättegångsulredningens arbetesamordnals. Emellerlid anser KF det föga troligt att Rättegångsutredningenfinner ett system, som gör etl uiomprocessuellt förfarande obehövligt närdetgälleraii lösa konsumenttvister. Inte minst psykologiska faktorer-motviljan auuppsöka domsiol och advokat - spelar därvidlag roll. Del lorde således enligtKF:s uppfattning även komma att föreligga behov av tvistlösande verksamhetvid sidan av domstolsförfarandel. har visal sigkunna uppfylla såväl konsumenternas som näringslivets krav på eu dylikluiområiisligi organ. KF har därför ingel att erinru mot förslagel au efter lio års försöksverksamhel nu ges slållning sompermaneni slallig myndighet. 1979/80:114 .sy M delar ulredningens uppfattning om att reklamalionsnämndsförfarandetbehövs även parallellt med konsumentens möjlighel att lålaen tvist med näringsidkare prövas av domstol. Reklamationsnänmdsförfarandeltorde nämligen vara av speciellt intresse för konsumenten i de fall där näringsidkarenoch/eller organisalion av näringsidkarepå frivilligheiens väg eller påannal säll slälll liilfredsslällande garanlier för all eu förkonsumenien positivi utslag ""verkställes"". M villemellertid fästa uppmärksamheten påau många konsumenler som råkat i tvist med näringsidkareicke har klart för sig all ett reklamationsnämndsbeslut ej sällankan vara ell s k slag i luften, eftersom konsumenien i de fall då näringsidkarenvägrar följa beslulel endast har au vända sig till domstol för förnyad prövning av tvisten. Det förekommer därför relativt ofta inom M att man avråder konsumenler från att hänvända sig till . () ärelt av två parler gemensaml inrättat organ, som tillkommit i syfte alt förbättrakonsumenternas ställning på marknaden. Erfarenheterna av nämndens hittillsvarande verksamhet är goda. Genom sin sammansättning har nämndentillförts sakkunskap från konsumentsidan och från de olika delar av näringslivet som berörs av nämndens verksamhet. Detta har varil synnerligen värdefullt vid nämndensprövning av tvister. Enligt KAK:s uppfattninghar nämndförfarandet medfört icke obetydliga fördelar framfördomstolsprocessen, bl. a. beroende pådet faktum atl vare sig konsumenter eller näringsidkareär särskilt villiga till processföringi tvistefrågor. Det enklare nämndförfarandethar också medförl alt nämndens rekommendalioner i regel följls, dåman härigenom kunnal undvika del omständiga och tidsödandeförfarandel med prövning av en tvist inför en eller vid överklagande inför två eller tre rättsinstanser. Det bör också påpekas all i hög grad respekteras och betraktassom elt värdefullt komplement lilldomstolarna. 1 prakliken förekommer att tingsräll, vilken saknar den kompelens i konsumenifrägor som besiiier, remilierar tvisieärenden lill föryllrande innan beslul fattas, uppfattning är atl de allmännadomstolarna även i fortsättningen börvara de främsta organen i samhällel förprövning av konsumenuvisler. Au denvikliga praxisbildningen bör ske i donisiolarna moiiveras avatl förfarandet inför domstol ärså utformat au det medger en allsidigoch ingående prövning av tvisterna, Etl säkert underlag för prövningen avuppkommande frågor av principiell 1979/80:114 60 viktär av vital belydelse, inle minst för försäkringsbolagen. Bolagen måste hanormer för sina ulbelalningar som uppfattas som riktiga och rättvisa. Sådananormer kan i många fall endasl åstadkommas genom domstolsprövning. måsle, med hänsyn framför alll till den summariska,skriftliga handläggningen, därför i ålskilliga fall betraktas som incasu-avgöranden. Även i en framtida, permaneni reklamationsnämnd blirförfarandet sådanl all rekommendationerna ofta måsle anses sakna prejudicerandebelydelse för senare prövning av likanai ärende inom eller utom nämnden. är riksförbundet medvetet om att domstolsprocessen harvissa nackdelar som bl. a. letl lill au anlalet reklamalionstvisier som tasupp i rättegång är förhållandevis litet. Framför allt spelar tidsfaktorn in,men också det förhållandet all proceduren inför domstol är tungrodd ochkostsam. har på delta sätt ratt en viktig sektoralt verka på. Där finns alla de fall där principiella skäl inte lalar mot auanvända del enkla, snabba och billiga reklamationsförfarandel. ARNhar nu under längre lid med framgång fylll funktionen av organ för snabb ochokomplicerad lösning av ett stort antal konsumenttvister. I praklisk verksamhethar visats atl många olika slag av tvister kan lösas på enkelt sätt utan atträttssäkerheten därför blir lidande. Verksamhelen på försäkringsområdet gerfrån dessa uigångspunkter i huvudsak inte någon anledning till kriiik. Riksförbundetkan därför tillstyrka att ARN:s verksamhel permanentas i enlighel medförslaget. Däremoi finns, särskilt i ett längre perspekliv, anledning atluppmärksamma vissa nödvändiga begränsningar i nämndens kumpeiensnmråde. Del rörsig här om förhållanden som har all göra med praxisbildningen påförsäkringsområdet. I det sammanhanget har riksförbundel synpunkier påsysiemel med svartlistningen. Närdet gäller vägar all gå för att lösa ivisler mellan konsument-försäkringstagare eller annan skadelidande - och försäkringsgivare kankonsumenten nära nog alltid föra tvisten lill domstol. I stor utsträckning kanhan i slället välja atl gå lill (). Förförsäkringstagare i finns dessutom möjligheten att faen prövning tillSlånd i egna prövningsorgan. Motsvarande möjlighel föreligger äveninom vissa andra försäkringsbolag. Denna möjlighel har visal sig vara avbetydelse för konsumenterna och har inle i någon nämnvärd grad påverkats avförekomslen av den parallella prövningsmöjligheten i . I detla sammanhangsaknar vi emellertid anledning att närmare gå in på denna metod förivistlösning. Delfinns vissa undantag från regeln om att tvister kan föras till domslol 1979/80:114 61 Vid ivisierom värde av skada påbyggnadföreskriver villkoren en skiljemannavärdering och för värdcringsivisier iövrigl innehåller villkoren regler som syflar lill att åstadkomma en lösningav t vislen genom opartisk värderingsn-ian. Dessa senare meloderär ulformade med lanke på all fungeraväl just idena slags tvister. Naturiiglvis vore del i och för sig önskvärt omman på motsvarande säll ulllid kunde styra en tvist lill cll organ förivistlösning som kunde uppfylla samma önskemål -om lättillgänglighet och lågakosinader för konsumenten och om tillfredsuillande kunskap hosivistlösningsorganet på del område ivisien gäller. Vi ålerkommer lill dennafräga i följande avsniu. När del i dagens läge gäller ull lu siällning till om denverksamhet som bedriver bör permanentas är del emellerlid i första hand ettannal förhållande som måste uppmärksammas. kan av egen långvarigerfarenhet vitsorda den uppfattning som utredningen framför om all det,sannolikt av psykologiska skäl, lar emot för svensken i gemen att vända siglill domstol när det gäller s. k. konsumenttvister. Denna inslällning haruppenbarligen inte förändrals i någon nämnvärd grad genom tillkomsten av detförenklade räliegångsförfarandei i ivislemål om mindre värden. Man måste därförräkna med att verksamhelen vid (och vid försäkringsbolagens egnaskadeprövningsorgan) för många konsumenler upplevs som den enda verkligamöjlighelen all få en ivisi prövad. En sådan möjlighel bör man nalurliglvisbevara. Dessulom har, även enligi uppfallning, fungerat som ettbra alternativ till domslol i många fall där båda ivisilös-ningsorganen i ochför sig är inte bara möjliga ulan också realistiska allernaliv för denrälissökande. vill därför tillstyrka att ARN:s verksamhetpermanenlas på det säu ulredningen har föreslagil. Sanmianfattningsvis anser således alt del finnsskäl atl satsa på en snabb och informell, men samiidigi effektiv verksamhet avden lyp som represenlerar. Verksamheten bör dock, klarare än hitlills,rensas från sådana uppgifier som nämnder av delta slag inte passar för. 1.32 Hyresgäslernas riksjörbund: Enligt förbundets mening bör samhällel fästa stortavseende vid konsumenternas behov av rättsskydd gentemoi näringsidkare avolika slag. Härför behövs lagstiftning men även meloder au lösa uppkommandeivisier på ett ändamålsenligl sätt. Metoderna bör ulformas med hänsyn i försiahand till konsumenterna, som är den svagare parten i avtalsförhållandet.Förbundet kan peka på erfarenheler från hyresrättens område, inom vilkettvisterna ofta löses genom informella nänmdsförfaranden som uimynnar irekommendalioner eller medlingsförslag. Sådana lösningar har som regel slörrevärde för konsumenterna än formella domstolsavgöranden. 1979/80:114 62 an nämndsförfarandel kan anordnas betydligt snabbare,enklare och billigare än processen vid domslol. På längre sikl är della lillfördel för båda parieroch för samhällel. Förbundet kan mot bakgrunden av det anförda anslula sigtill ulredningens uppfattning att reklamalionsnämnden har en viklig roll i denframlida konsumentpolitiken, även om nämndförfarandet inte kan ersälta domstolarnai alla slag av tvister. Vi vill särskilt undersiryka atl konsumenten bör hareella möjligheter atl välja domstolsprövning när del kan befaras altnäringsidkaren inie kommer att följa nämndens rekommendation. HSB tillslyrker all reklamalionsnämnden nu inrättas somett fast organ för ivistlösning mellan näringsidkare och konsument. Vi hälsar med tillfredsställelse att reklamationsfrågornalas upp för granskning, då del nuvarande systemet lill vissa delar ärotillräckligt. Våra medlemmar - konsumentvägledare i kommunerna - är genom sinverksamhet i nära kontakt med problemen kring ivisllösningar, och är samlidigtberoende av ett starkt stöd från samhällel i dessa frågor. Au knnsumenlen i reklamalionsärenden lar kontakt med denknmmunala knnsumentvägledningen för vägledning anser vi vara en fördel.Ulredningens resnnemang um hur reklamaiionsärendena skall handläggas är oklaroch bör preciseras, och kan såviit vi kan bedöma komma i konflikt medkommunallagen. Rulinerna härför bör ytterligare utredas. Ulredningens förslag förutsätter enligt vår uppfattningall del finns en väl utbyggd verksamhel i alla kommuner, med resurser attbiträda konsumenterna i reklamationsärenden. Dagens situation visar dock alldet endast är ett fåtal kommuner som har dessa resurser. Den svagautbyggnadstakten ger starka skäl au förmoda atl situalionen inte kommer attmärkbart förbättras inom den närmaste liden. Ulredningen borde därför tagit upphur reklama-tionsfrågorna skall lösas i dessa kommuner. Sammanfattningsvis kan konstateras att förslagel årpositivi för den konsumentpoliliska utvecklingen. Den kommunala verksamhetenfår möjligheter all mera aktivi medverka vid ivisllösningar. Dock uppvisarförslagel en stor nackdel, och det är kosinadsövervältringen lill våra huvudmän- kommunerna. Vi ser del som föga realistiskl au kommunerna skall tvingas ta deökade kostnader som förslaget för med sig, i ett läge där fiertalet avkommunerna har en klart otillräcklig salsning på 1979/80:114 63 finner del dock angeläget au päiala au en priorilering kring denförebyggande verksamhelen är av slörsia värde för konsunienierna och bör gesökad uppmärksamhet. 2.Allmänna reklamationsnämndens ställning och förhållande till . Principiellaskäl - främst konsumentverkels ställning som företrädare för konsumentintresset- lalar mot atl i adminislrativi avseende knyis lill konsumeniverkel. Dessaskäl erhåller slörre lyngd genom all KO, som är chef förkonsumeniverkel, även föreslås skola medverka som ombud för konsumeni i mål viddomslol angående konsumenltvist. En lösning som innebär alt reklamalionsnämndenblir hell fristående från är därför atl föredra. Härigenomskulle skapas full garanti förandet förtroende nämnden förvärvat kan bibehållas.Hovrätten vill därför i försia hand tillstyrka detta alternativ. förslag genomföres, vill hovrätten förorda all den självständigaställning som nämnden skall ha fastslås genom bestämmelse i författning. 2.2 Hovrättenöver och : Närdet gäller ARN:s förhållande till är det viktigt atl lillse attnämndens opartiskhet inte kan sättas i fråga. Bland ledamöterna i nämnden finnsrepresentanter såväl för näringslivel som för knnsumenierna. Den av utredningendnkumenierade höga graden av efterlevnad av nämndens beslut lyder också på attnämnden av berörda parter uppfattas som objektiv. Om utredningens förslag tilllag om utseende och entledigande av vissa ledamöier i saml övriga i avsnitt15 framlagda förslag om nämndens organisalion genomförs synes godaförutsättningar finnas för all tilltron lill nämnden skall kunna bestå också nmnämnden även i fortsättningen är organisaloriskl knuien till konsumentverket.Med ulgångspunkl från atl förslagen i avsnitt 15 genomförs lillslyrkerhovrätten därför alt blir i administrativt avseende knuten tillkonsumentverket. Ifråga om tillämpningen av småmålslagen vill hovrätten först påpeka att det änså länge synes vara för tidigt att konstatera all lagen ime kommer alllillämpas i avsedd omfauning. konsiaieras sålunda en klar ökningav anlalel småmål lill 9 009. Småmålslagenkan redan nu göras effeklivare genom klarare regler om rådgivning till derälissökande och genom all domstolarna för behandling av småmål i vissutsträckning hålls öppna även på kvällstid. En bälire informalion lillkonsumemerna om den hjälp de får vid hänvändelse lill domslol i småmål bordeockså kunna minska deras evenluella iveksamhel all 1979/80:114 64 Avlillgänglig slalisiik framgår atl avskrivningspiocenten är betydligt högre ismåmålen än vid . a. av den anledningen vill hovrällen -tvärtemot vadsom hävdas i beiänkandei - göra gällande att domslolarnas förlikningsverksamheti småmålen är omfattande. Den personliga inställelsen gör nämligen attparlerna kan komma lill tals med varandra på en säll som inle är möjligt genomskriftväxling. Utredningenföreslår au reklamaiionsnänmden alltjämt skall vara knuten lillkonsunieniverkei men atl nämndens ställning skall bli mera självständig iförhållande lill nuläget. Tingsrätten anser emellertid renl principielll alt dei ulredningen redovisade skälen för en helt fristående ställning överväger. Enverksamhet med fortsatt anknylning lill som huvudman bör godtasendast om en hell självständig nämnd skulle draga alltför höga kostnader ellermedföra omfattande olägenheter från administrativ synpunkt. 2.4 SödraRoslags lingsrätt: Ivårt samhälle är del en bärande grundsats att organ, som härtill uppgift atlslita tvister, står obundei i förhållande till och fritt från inflytande avnågon av de tvistande. är så självklart, alt grundsatsen icke borde fåbli i någon mån åsidosatt eller tummad pä. Eu uttryck härför är fördomslolarnas del reglerna om domarjäv, vilka avser att hindra uppkomslen avförhållande ägnat all rubba förtroendet till domares opartiskhet. Reglerna omdomarjäv gäller självfallet även ledamoi av annal ivisilösande organ - såsom ARN-han må vara lagfaren eller icke lagfaren ledamoi men också ärendehandläggare. Vadhär gäller om den enskilde ledamoten eller handläggaren måsle också avse helaARN som myndighet. Denna bör sålunda icke få slå i någol som helst lörhållandetill konsumeniverkel som skulle kunna ge anledning ifrågasätta . Såsom utredningen uttalarfs 123) var syftet med att ge konsumenterna elt organ som de kunde vända sig till för attfå reklamalionstvisier prövade på elt snabbt, enkell och billigt säu. Syftetvar alliså all åsladkomma en ivisilösande organ, vilkel också framgår av . Om verksamhelen nu permanentas bör denna uppgifl starkt betonas ochklart särskiljas från konsumenipolltiska ålgärder (producenlpåverkan,information, näringsrättsliga ingripanden, lagstiftningsinitiativ etc) vilkaåligger de konsumentpoliliska organen, främst och KO. Dettautesluter inte att kan samarbeta med verkel. Men samarbetet får dock ickeväxa sig så slarki och intimt, atl kommer under verkels infiytande. Redanen misstanke om sådan påverkan 1979/80:114 65 ärägnad att inverka menligt på förtroendet för . Visserligenföreslår utredningen all del starka inflytande på , vilkel Konsumentverketutövar genom att meddela föreskrifter om verksamhelen, lillsallaledamöier och personal och träffa ekonomiska avgöranden, skall brytas främstvad gäller tillsättande av ledamöter och personal. Men verket förutsattes äveni fortsättningen få fastställa arbetsordning och sköta personaladministralivaoch ekonomiska frågor för . Man vill sålunda bibehålla en med tingsrättensståndpunkt alltför nära kontakt mellan och verket. Ulredningenhar sålunda icke velal befria från inflytande av . Detta ärså mycket mera olämpligt som verket har att tillvarataga konsumentintressenagentemoi näringsidkare. Alt verket förelräder elt sådanl partsintresse slårnämligen klarl, när i betänkandet uttalas all verket har som sill primära måltill uppgift atl stödja konsumenterna och förbällra dessas ställning påmarknaden. Än tydligare framstår detla inlresse med ulredningens förslag att KOskall som ombud för enskild konsumeni ges lalerätt i konsumenltvist infördomstol. Då ulredningens förslagsålunda starki avviker från den av tingsrätten återgivna grundsatsen om ensjälvständig , avslyrker tingsrätien bestämt att utredningens förslag idenna del genomföres. Det förtjänar även anmärkas atl förslagel slår i slridmol den i andra sammanhang framlrädande tendensen att bryta loss organ meddomstolsliknande uppgifter från tidigare "modermyndighet" och ge demfull självständighet, såsom i fråga om länsskatteräti och länsrätt,, Patentbesvärsrätlen och de fr, o. m. Om således bör gesfull självständighet, uppkommer frågan om dess administration. Tvisllösandeorgan under andra departement än jusiiliede-panemeniet - försäkringsdomstolen,, arbetsdomslolen - har självsländig budgel- ochpersonaladministration. Tingsrätien vill emellertid i detla fall väcka tankenpå att skulle kunna underordnas , vilket kan medföra atl ARNkan komma i åtnjutande av verkets rutiner för löneadministralion etc. Om ARNkommer inom Domslolsverkels verksamhetsområde, betonas yllerligare dessställning som med domstol jämställt, helt opartiskt konflikllösande organtillhörande juslitiestaien. Delär... viktigt all nämnden är objekiiv och obunden i sin bedömande verksamheloch det borde vara självklart alt nämnden flr en helt fristående ställning närverksamhelen nu avses bli permaneni. Denkoppling till och tidigare till siaiens konsumentråd somförelegat under försöksverksamheien, vilken för övrigl pågått alllför länge,har sin grund i del hisloriska faktum att del var konsumentrådet som 5 1979/80. 1979/80:114 66 påsin tid startade verksamhelen. Sakligt setl är det olämpligi med en sådansammankoppling eftersom , inte minsl efter sammanslagningen medKO, haren klar och tydlig parisställning. Härigenom uppkommer-oavsett hurverksamheten hillills må ha fungeral-en uppenbar risk för nämndensobjektivitet. En annan sak är att nämnden kan behöva samverka medkonsumentverket. Detta förhållande är inte någol skäl till avkall på kravet atlnämnden bör vara fristående. De prakliska skäl och kostnadssynpunkter somulredningen anfört för ett organisaloriskl samband är för övrigl inle bärande.Servicefunktioner som dalaanläggning, lelefon växel m. m.kan, om så ansesönskvärt, vara gemensamma utan att myndigheterna i övrigl behöver samordnas.Därtill kommer alt de kostnadsbesparingar som en gemensam administration kanmedföra måste vara marginella. Tingsrätien anser således inte att den ökadesjälvständighet som ulredningens majorilel vill tillägga nämnden ärtillfyllest, utan förordar bestämt an nämnden såsom permanent organ blir enhelt fristående myndighet. Vadförst angår ARN:s status, när verksamheten skall övergå från försöksverksamheltill fast verksamhet, vill tingsrätten bestämt hävda värdet av atl skall haen i förhållande till konsumeniverkel självständig ställning. Tingsrätien kan ialll väsenlligl anslula sig iill vad ledamoten av ulredningen, Eksiröm, i dennadel anförl i sin reservalion. Åven experten särskilda yllrandeåberopas i molsvarande avsnill. Till vad och anförl kanförtjänas fogas, atl även om stor följsamhel redan föreligger till möjligheterna till än bäitre följsamhet rimligen måsie öka omman särskilt slår vakt om ARN:s integritet. Kunsumeniverketsuppgift är alt tillvarata konsumenternas intressen. ingår visserligen som etl led i konsumentpolitiken mennämnden skall opartiskt slita tvister mellan näringsidkare och konsumenter. Detkan därför sägas alt det från principiella synpunkter är olämpligt atladministrativt knyta lill konsumeniverkel.Emellerlid medför en sådan ordning stora prakliska och ekonomiska fördelar. Medden ordning som utredningen föreslagil bland annat för utseende av allmännareklamationsnämndens ledamöier och kanslipersonal har nämndens självständigaställning markerats på sådant säll all dess objektivitet knappast kanifrågasättas. biträder därför förslaget i denna del. 1979/80:114 67 Kollegiel delar inte uppfaiiningen att behovet avömsesidigt informationsutbyte nödvändiggör att reklamationsnämndenorganisaloriskl måsle knylas lill konsumeniverkel. 1 avsikt alt stadfästa reklamationsnämnden som alternativtorgan för ivistlösning på konsumentområdel och undvika all nämndensobjektivitet överhuvud laget ifrågasätls, anser kollegiel alt del år avprincipiell belydelse att nämnden ges en hell oberoende ställning i förhållandelill . Kollegiel ansluter sig i detla hänseende till demotiveringar som reservanterna och anfört. F. n. är KOV huvudman för ARN:s verksamhet. Detta sambandföreslår ulredningen skola beslå. Följaklligen kommer inte heller framdelesan utgöra en självständig myndighet. Rent principielll anser marknadsdomstolenbetänkligheter föreligga mol del föreslagna fortsatta sambandet mellan KOV ochARN.