prop · G3039 · 1979-12-31 00:00:00 — Prop.1979/80:9 107 heterföreställer sig alt försäkringen täcker. Atl samma begränsning lillämpas 6 §KFL av alla försäkringsbolag som meddelar en viss sorts försäkring medför i ochför sig inte all informationen kan underiåtas. Sedan en omfattningsklausul hargällt kan den emellertid ha blivit så känd alt särskild upplysningom den inte längre behöver lämnas. Ger en försäkring elt mera begränsat skyddän som följer av de normvillkor som lillämpas inom branschen (se avsnitt 2.3 iden allmänna motiveringen), utgör del ofta -om än inte alltid - skäl atl angeavvikelsen i den skriftliga information som det nu är fräga om. Detblir i viss mån en omdömesfråga vilka villkor som är av den vikt att de särskiltskall framhållas för försäkringstagaren. En viss återhållsamhet torde gagnasyftet med bestämmelsen. Sedan en skada väl har inträffat, kan emellertid eninskränkningsvillkor som inte har redovisats särskilt för konsumenten fåaktualitet. Del är därför angeläget all informationsmaterialet klan anger attförsäkringsvillkoren också innehåller andra begränsningsklausuler än dem somanges där. Ingethindrar naturligtvis att den information som krävs enligt försia stycket förssamman med andra upplysningar i sammanfattande form angåendeförsäkringsvillkoren. Del är emellertid viktigt att informalionen inte blir såöveriasiad att konsumenten lappar intresset att ta del av den. Attinformaiionskravei i allmänhet inte kan uppfyllas genom alt konsumenten tillställsde fullständiga försäkringsvillkoren framgår av den allmänna motiveringen. Ändring av villkoren kan begäras av försäkringsbolagel i samband medatt ett försäkringsavtal förnyas för ytteriigare en tidsperiod (17 S andrastyckel). Undantagsvis kan bolaget också begära ändring under löpandeförsäkringstid (19 S första stycket), 1 båda fallen skall bolaget sända ettskriftligt meddelande om ändringen till försäkringstagaren, iandra stycket i förevarande paragraf betyder att bolaget med auändringen begärs skall skriftligen ange skälen för ändringen och lämna uppgiftom de nya villkoren. Ärdel exempelvis fråga om en premiehöjning, åligger det bolaget att ange om denberor på atl försäkringsbeloppet har ändrats enligt något index eller på attpremiesatserna har höjts, I det senare fallet bör försäkringstagaren också fåreda på vilka huvudfaktorer som ligger bakom kostnadsökningen,!, ex, ökadskadefrekvens eller höjda administrationskostnader. Begärs ändring med stöd av19 S första stycket måste bolaget klart ange pä vilket sätl det anser anförsäkringstagaren eller den försäkrade har åsidosatt sina förpliktelser enligtavtalel eller vilka synneriiga skäl som åberopas för ändring. Denya villkor som försäkringsbolaget begär bör redovisas i fullständig form,Detla kan emellertid inte alltid anses tillräckligt. För au försäkringstagarnaskall ha möjlighet att bedöma vari ändringen av försäkringsskyddet för dembestår kan det behövas kompletterande upplysningar. Prop.1979/80:9 108 arnakan motivera atl försäkringstagaren t, ex, tecknar en tilläggsförsäkring 7§KFL för en risk som lidigare ingick i försäkringen eller att han vidtar vissasäkerhetsåtgärder, är del av vikt alt detta framgår. Bestämmelsen är elt komplement till föreskrifterna i första och andrastyckena. Den ger konsumenten rält att när som helst under försäkringslidenbegära information om villkoren för den typ av försäkring som konsumenten hartecknat. Syftet med förfrågan kan vara att försäkringstagaren vill kontrolleraall premien är riktig, att han vill ha klarhet om innebörden av eltomfaltningsvillkor eller att han vill veta vilka möjligheter som finns alt göratillägg till försäkringen. Beträffandepremievillkoren innebär beslämmelsen au bolaget på begäran ärskyldigt att angehur premien fördel aktuella slaget av försäkring beräknas, även om detta skulleleda till vissa besvär och kostnader, I de delar bolagets tariff kan vara avbetydelse för försäkringstagaren för den således inte hemlighållas för denne.Bolaget bör dock inte vara skyldigt alt på begäran av enskild försäkringstagareredovisa det statistiska underiaget för sin premiesättning och liknande.Kontrollen av premien får i vissa fall göras så atl försäkringstagaren lämnarbehövliga uppgifter lill bolaget som gör den tekniska beräkningen med hjälp avtarifferna, Någolkrav på skriftlig form för den informaiion som skall lämnas på begäranuppställs inte i lagen. kan säkert den efterfrågade informationenlämnas på ett tillfredsställande säu vid eu telefonsamtal, 1 andra fall kan delvara lämpligare att bolaget sänder över en broschyr eller annat tryck som redanfinns framtaget. Individuellt utformade brev kan bli nödvändiga när den begärdainformalionen rör mera speciella frågor (jfr 8 S andra slyckel). 7§ I samband med att en skada regleras skall försäkringsbolagel, om det inie medhänsyn till omständigheterna är obehövligt, upplysa den som begärförsäkringsersättning om vilka möjligheter som finns all få en tvist omersättningen prövad. Finns det risk för att rällen till försäkringsersättningskall gå förlorad på grund av preskription,skall bolaget också erinra om detta.Informationen skall lämnas skriftligen, (Paragrafensaknar motsvarighet i kommittéförslaget) Beslämmelseni försia meningen syftar lill atl den som begär försäkringsersättning skall fåklart för sig vilket eller vilka organ han kan vända sig till när han i ettsärskill fall inte kommer överens med bolaget om ersättningen. Upplysningen omtillgängliga konfliktlösande organ skall vara skriftlig, och den skall lämnas isamband med skaderegleringen oberoende av om det begärs eller ej. Tidpunkten ärinte närmare angiven. Del lämpliga synes vara au upplysningen lämnas samtidigtmed alt bolaget betalar ul försäkringsersättning eller på annat sätt lämnarbesked om sin inställning i ersättnings- Prop.1979/80:9 109 frågan.AU skadan skall regleras ulan dröjsmål och att ersättningen i princip 7§KFL skall betalas ut inom efter del att utredningen är klar framgår av37 och 38 §S. Omdet med hänsyn till omsiändigheterna är obehövligt, krävs dock inte attupplysning om de konfliktlösande organen lämnas. Detla undantag tar siktefrämst på situationer där det står klart att någon konflikt om ersättningeninte föreligger. Betalas den ersättning som har begärts eller blir hela skadanreparerad genom bolagets försorg, härden ersättningsberättigade inte behov avden information som avses i paragrafens första mening. Så snart yrkad ersättningjämkas av bolaget, bör emellertid informationen lämnas, även om bolaget haranledning att anta att den som har begärt ersättningen är nöjd med det beloppsom betalas ut. Kravetpå upplysning om de ivisllösande organen lorde i stor omfattning kunna uppfyllasgenom en standardiserad information som tar sikte på olika försäkringsformeroch skadetyper. Det får anses godtagbart att försäkringsbolaget anger de organsom närmasl kommer i fråga för prövning, ulan alt det undersöks om allaverkligen är behöriga i det särskilda fallet. Meningen är inte heller altbolaget skall lämna mera detaljerade uppgifter om de olika organens behörighet,sammansättning, arbetssätt och liknande. Vissa adressuppgifter bör däremotanges. Det bör vidare framgå vilka formella krav som ställs för att en prövningskall kunna komma lill stånd. Önskvärt är även att den som har begärtersättning får klart för sig vilka kostnader som ett prövningsförfarandeeventuellt kan medföra för honom. Enligtparagrafens andra mening skall försäkringsbolaget i samband medskaderegleringen dessutom lämna information om preskription i vissa fall. Ävendenna information skall vara skriftlig. Som framgårav 39 S preskriberas anspråkpå försäkringsersättning, om den som vill kräva ut ersättningen inte väcker lalanmol bolaget inom tre är från del att han fick kännedom om atl fordringen kundegöras gällande och i varje fall från det atl fordringen tidigasthade kunnat göras gällande. Om han har anmält skadan lill bolaget inom denangivna liden, har han dock alltid sex mänader pä sig atl väcka lalan sedanförsäkringsbolaget har förklarat atl slullig ställning har lagits tillersättningsfrågan. Genomatt dröja med atl väcka talan, dvs. inleda rättegäng, kan alltså rätten tillersättning gä förlorad. Beslämmelsen i andra meningen i förevarande paragrafinnebär alt bolaget är skyldigt att påpeka detla i de fall där det såvittbolaget kan bedöma finns en risk för all rätten till ersällning skallpreskriberas. Detta gäller främst, dä endast den tidigare nämndasexmåna-dersfristen står lill buds. Informationen är givetvis under allaomständigheter överflödig, om del är uppenbari alt den som begär ersällning harerhållit den ersättning som han anser sig vara berättigad lill. Informationenlämnas lämpligen i samband med atl bolaget lämnar besked om sitt slulliga 1979/80:9 HO Det är angeläget att del av bolagets 8§ KFLuppgifter framgår att endast rättegång har preskriptionsavbrytandeverkan. 8§ I fråga om underlätenhel att lämna information enligt 5-7 SS skall tillämpasvad som föreskrivs i marknadsföringslagen (1975:1418)om underlåtenhet atllämna informaiion vid marknadsföring. Ettåläggande alt lämna information enligt 5 S eller 6 § tredje siycket fårinnehålla att informationen skall länmas i skriftlig form. (Paragrafensaknar motsvarighet i kommittéförslaget) Marknadsföringslagen är redan nu tillämplig på den informaiion som etlförsäkringsbolag lämnar vid sin marknadsföring, dvs. i samband med åtgärder somsyftar till all främja bolagets avsättning av försäkringar. Sålunda kanmarknadsdomstolen med stöd av 3 S marknadsföringslagen ålägga ett bolag, somhar underiåtit au lämna information som har särskild betydelse från konsumentsynpunkt,att lämna sådan information. Åläggandet kan riktas även tillförsäkringsagenter och andra som handlar på bolagets vägnar. Åläggandet kan gåut på att informalionen skall lämnas i annonser eller andra framställningar sombolaget använder vid sin marknadsföring. 1första stycket i förevarande paragraf görs en hänvisning lill marknadsföringslagensregelsystem. Hänvisningen gällerockså informaiion som avses i 6 och 7 SS.fastän underlåtenhet att lämna sådan information inte har samband med marknadsföringoch därför f n. inte kan föranleda ingripande enligt 3 S marknadsföringslagen.Genom beslämmelsen klargörs atl föreskrifterna i 5-7 SS inte är avcivilrättslig utan av marknadsrättslig natur. Innebördenav hänvisningen är främsl alt fär möjlighel au ålägga ettförsäkringsbolag att lämna all den särskilda informaiion som föreskrivs ikonsumentförsäkringslagen. På grund av hänvisningen blir vidare dehandläggningsregler m. m. som anknyter lill informationsklausulen imarknadsföringslagen tillämpliga i fråga om brister i den information som skalllämnas enligt konsumentförsäkringslagen. Detta betyder bl, a, att en fråga omåläggande kan las upp inför efter ansökan avkonsumentombudsmannen (KO) eller i andra hand av en sammanslutning avnäringsidkare, konsumenter eller löntagare. Ett åläggande skall i regelförenas med vite, och det kan riktas även till försäkringsagenter och andra somhandlar på ett försäkringsbolags vägnar. Bolaget är skyldigt att på anmaning avKO komma in med yttrande eller upplysning i ett informationsärende, I ettärende där elt åläggande kan antas komma i fråga är bolaget också skyldigt altpå anmaning av KO tillhandahålla handlingar och liknande, som kan ha betydelseför utredningen. Ett beslut om informations-åläggande hindrar inie au sammafråga prövas på nytt, när ändrade förhållanden eller annat särskill skälpåkallar del. En fråga om informations- Prop.1979/80:9 111 åläggandefår i fall som inte är av större vikl prövas av KO genom etl s. k. 9§ KFLinformationsföreläggande (se vidare prop. 1975/76:.34). Detkan påpekas att med underiåtenhet att lämna information avses inte bara falldär ett försäkringsbolag helt låter bli att lämna de uppgifter som föreskrivsutan också fall där bolaget visserligen lämnar viss information men denna intefyller de krav som slälls upp i konsumentförsäkringslagen. Enligt 6 S första och andra styckena samt 7 S skall den informaiionsom föreskrivs där vara skriftlig. Därav följer naturligtvis atl bolaget skallåläggas att lämna den aktuella informationen i skriftlig form,om del harbrustit i sin informationsskyldighet. Beträffandeden information som avses i 5 S och 6 S tredje stycket gäller däremol intenågol obligaioriskl krav på skriftlig form. Den information som skall lämnasenligt dessa bestämmelser kan emellertid ofta behöva lämnas i form avbroschyrer eller i andra skriftliga framställningar för att den skall kunnauppfattas av mottagaren. I andra slyckel i förevarande paragraf har därförföreskrivits att eu åläggande att lämna information enligt de nämndabestämmelserna för innehålla atl informationen skall lämnas i skriftlig form. Ensammanställning av beslämmelserna i 5-7 SS med dem i 8 S utvisar atl eltåläggande enligt 3 S första slyckel marknadsföringslagen inte behöver ha denbegränsning som anges i andra styckel i den paragrafen. Åläggandel kan t.ex. gåut på all försäkringsbolaget på eget initiativ skall sända skriftliginformation till konsumenten utan samband med någon reklamåigärd e.d. 9§ försäkringsbolag får inte vägra en konsument alt leckna en försäkring sombolaget normalt tillhandahåller allmänheten. FörstaSlyckel gäller ej. om försäkringsbolagel med hänsyn till risken för försäkringsfall.den sannolika skadans omfattning eller annan omständighet har särskilda skälatl inte meddela försäkringen. (Jfr5 S i kommittéförslaget) Iparagrafen regleras rällen fören konsument att teckna en ny försäkring av detslag som anges i 1 S- Rätten att få en gällande försäkring förnyad behandlas i15 S- Skyldigheten för ett försäkringsbolag all meddela en försäkring ål enkonsument gäller bara sådana försäkringar som bolaget normalt tillhandahållerallmänheten. Avsikten är inte atl bolaget skall behöva skapa nyaförsäkringsformer för all tillgodose allmänhelens önskemål. Bolaget är alltsåinte skyldigt atl meddela försäkring mot risker eller objekt som inte ingår idess vanliga sortiment. Inte heller kan ell bolag- t. ex. 1979/80:9 112 etthäradsförsäkringsbolag - tvingas atl utvidga sin verksamhet utanför del 9 §KFL område inom vilket det bedriversin verksamhei. lika litet som ett bolagmåste gå utanför den krets - l. ex. helnyklra - som dess verksamhet avser. Fråganom den försäkring som en konsument vill teckna hör till de försäkringarsomförsäkringsbolaget normalt lillhandahåUer allmänheten får i första hand avgörasmed ledning av bolagets allmänna försäkringsvillkor och tariffer. Denomständigheten att en viss typ av försäkring omfattas av bolagets koncessionkan inte anses tillräcklig för au konsumenten skall ha räu atl tecknaförsäkringen. Prövningen avser vidare det aktuella försäkringsbolagets praxis.Att ett vissl bolag meddelar exempelvis allriskförsäkring för byggnader medförinte att också alla andra bolag måste meddela en sådan försäkring. Inte hellerär elt försäkringsbolag, som i ett enstaka fall har meddelat en försäkring aven viss typ, skyldigt all meddela en sådan försäkring till alla andra som begärdet. En inskränkning i konsumentens rält alt leckna en försäkring somförsäkringsbolagel i allmänhet tillhandahåller gäller om bolaget i delindividuella fallet har särskilda skäl att inte meddela en sädan försäkring.Dessa skäl kan beslå i den allmänna risken för försäkringsfall och omfattandeskador eller i försäkringstagarens personliga förhållanden eller i enkombination av dessa omständigheter. Somexempel på atl risken för försäkringsfall och omfattande skador utgör särskildaskäl alt vägra försäkring kan nämnas att det föreligger s. k.konflagrationsrisk, dvs. att det försäkrade objektet befinner sig i ettspeciellt brandfarligt område. Ett annat exempel är atl det kan vara motiveratatt meddela försäkring för endasl ett begränsat antal dyrbara konstföremål isamma lokal. Ytterligare ett exempel är att en lokal är särskilt utsatt förrisk för inbrott. I princip bör en hög inbrottsfrekvens inom det område där denförsäkrade egendomen finns godtas som ett särskill skäl att vägra all meddelaförsäkring. Framför allt när del gäller hemförsäkring eller villaförsäkring fårdock risken för försäkringsfall eller skadans omfallning vägas mot atl en höginbrottsfrekvens ofta också betyder att behovet av försäkringsskydd är särskiltstort. Omen skada inträffar efter det att försäkringen har begärts men innanförsäkringsbolaget har hunnit meddela siu beslul, för ansökningen inte vägrasenbart på grund av den inträffade skadan. Blandförsäkringstagarens individuella förhållanden som kan motivera att försäkringvägras kan nämnas det fallet att försäkringstagaren har gjort sig skyldig tillsådana brott som har särskild betydelse från försäkringssynpunkt, t. ex,bedrägeribrott eller allmänfariig vårdslöshet, I andra fall bör däremotkriminalitet normalt inte utgöra ett godtagbart skäl för alt avslå en begäranom en konsumentförsäkring. Inte heller det förhållandet att försäkringstagareni övrigt utgör en dålig personlig risk, dvs, genom sina personliga förhållandenkan anlas innebäraen större risk än flertalet föran försäkrings- Prop.1979/80:9 113 fallskall inträffa, bör annat än i undantagsfall kunna åberopas till stöd för att10 § KFL vägra honom an teckna en konsumeniförsäkring, Etl sådant undantagsfallkan föreligga när den försäkrade förul har drabbats av ett slorl anlal skador.Detta gäller dock bara under förutsättning atl skadorna lyder på en vårdslöshetsom vida överstiger det normala. Har oiurliga omständigheter bidragit tillskadorna, bör hänsyn naturiigtvis inte las till att skadeslatistiken ärogynnsam. Altden som vill leckna en försäkring har fött en försäkring uppsagd avett annat försäkringsbolag behöver inte innebära alt det nya försäkringsbolagethar särskilda skäl att avslå hans begäran. Det beror på anledningen till uppsägningenav den tidigare försäkringen. Den omständigheten att försäkringstagaren intehar klandrat uppsägningen bör i och för sig inte läggas honom lill last. Densom har blivit uppsagd därför att han avsiktligt har utnyttjatpremiebetalningsreglerna för atl skaffa sig ett gratis försäkringsskydd kaninte gärna kräva alt få en ny försäkring vare sig hos samma eller ett annatförsäkringsbolag. Har uppsägningen däremol sin grund i ett förbiseende frånförsäkringstagarens sida, kan det vara oskäligt att vägra honom en nyförsäkring. Atten försäkring inte får vägras på grund av etniska, nationella eller religiösaomständigheter behöver knappasl sägas. Inte heller andra liknandeomständigheter, t, ex. atl en invandrare har vistats endast i ,för åberopas till stöd för en sådan vägran. Slutligenbör nämnas att ett försäkringsbolag inte ärskyldigt all meddela en försäkring,om den som begär försäkringen inte vill uppfylla de villkor som bolagetuppställer, t, ex. atl premien skall betalas i förskott eller att de lokalersom skall försäkras måste förses med vissa säkerhetsanordningar. Om bolagetuppställer villkor som det i själva verkel inte är möjligt atl iaktta ellerkräver en avsevärl högre premie än normalt, kan delta dock betraktas som ett avslagatt meddela försäkring. Densom har vägrats att teckna en försäkring kan fä försäkringsbolagets beslulprövat av domstol. Detta framgår av 41 S- 10§ Försäkringstiden är den tid för vilken avlal om en försäkring träffas. Denfår inte överstiga etl år. om det inte finns särskilda skäl för en längreförsäkringstid, (Jfr6 S i kommittéförslaget) Försäkringstidenhar i konsumentförsäkringslagen betydelse i flera olika avseenden. Av 13 §framgår att försäkringsbolagets ansvarighet i princip gäller , medan 18-20 SS innebär att försäkringen bara i undantagsfall försägas uppeller ändras under försäkringsliden. 8 1979/80. Prop.1979/80:9 114 tidenkan dock i etl särskill fall förkortas enligt 28 S andra siycket. Au 11 §KFL försäkringen förnyas, om den inie sägs upp lill försäkringsiidens utgång,föreskrivs i 14 S. Vidde försäkringar som omfattas av konsumentförsäkringslagen lordeförsäkringstiden regelbundet anges. Om detta i undantagsfall har underlåtits,framgår det vanligen av omsiändigheterna att försäkringens slandardiid skallgälla, F, n, utgör denna lid i allmänhet etl år, dvs, den motsvarar den längstaförsäkringstid som är tillåten enligt huvudregeln i förevarande paragraf Särskildaskäl atl ha en längre försäkringstid än kan vara av olika slag. En delförsäkringsbolag låter alla försäkringstider sluta vid ett månadsskifte, ochdel kan i så fall fö anses tillåtet au låla försäkringsliden under det försiaåret vara något längre än för all försäkringen skall anpassas lill dennapraxis. Etl annat fall där en längre försäkringslid än elt år bör kunna komma ifråga är då försäkringstagaren vill au försäkringen skall gälla under den lid,t. ex. ett och ell halvt år, då han vistas på en viss ort och alt den därefterskall upphöra definitivt, alltså utan att förnyas. Även andra situationer kantänkas där en avsteg frän huvudregeln kan vara motiveral. Haravtal träffats om längre försäkringslid än eu år utan atl det finns särskildaskäl, kan försäkringstagaren kräva all försäkringen skall upphöra när eu år harförflutit. 1 sisla hand kan han vända sig lill domslol för au få en prövning avfrågan om han är bunden av försäkringen för längre lid än ell år. 1enlighet med vad jag har förordat i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.5)innehåller konsumentförsäkringslagen inte någon bestämmelse om den kortasteförsäkringslid som bör tillåtas. Om försäkringsbolagen vid sädanakonsumentförsäkringar som regelbundet förnyas skulle mera allmänt gå över tillkortare försäkringstider än den lid på ell år som f. n, lillämpas, kan deltaemellertid vara en anledning för försäkringsinspektionen alt ingripa med stödav de befogenheter som den har enligt 282 S 3 mom. lagen om försäkringsrörelse. 11§ Försäkringstiden börjar som har avtalats eller som framgårav omständigheterna. Kanförsäkringstidens början inte fastställas enligt första stycket, börjarförsäkringstiden klockan noll dagen efter den då försäkringstagaren lämnade meddelandetill försäkringsbolaget att han ville leckna försäkringen. Om försäkringenskall tecknas genom att försäkringstagaren betalar premien, börjar dockförsäkringstiden först klockan noll dagen efter den dag då premien betalades.Detsamma gäller om försäkringen i annat fall är giltig endast underförutsättning att premien betalas innan försäkringstiden böriar. (Jfr7 S första stycket i kommittéförslaget) 1979/80:9 115 Förslagettill konsumentförsäkringslag innehåller inte några särskilda 11 § KFLföreskrifterom hur försäkringsavtal ingås. Denna fråga regleras i första hand i1 kap. avtalslagen. Däremol upptar förslagel regler om hur en försäkringförnyas och om hur bundenheten inträder vid förnyelse. Normalt avtalar parterna om när försäkringen skall börja gälla. Dennatidpunkt kan ligga . Ett exempel är att den som har köpt en villamen ännu inte har tilltrält den tecknar en försäkring som skall gälla fräntillträdet. Ett annat exempel är att den som skall göra en resa tecknar enreseförsäkring som skall gälla från det all resan påbörjas. Även om del ärmindre vanligt vid konsumentförsäkringar finns det i och för sig inte någothinder mot att avlal träffas om att försäkringen skall gälla från en tidpunktsom redan är passerad när försäkringstagaren tecknar försäkringen. Sålunda ärdet möjligt alt försäkra resgods med verkan från det atl godset börjadetransporteras,även om försäkringen tecknas vid en något senare tidpunkt. Enförutsättning är dock atl del såviti försäkringstagaren känner till när hanavger anbud eller accept inte har inlräffat någon skada. flesta fall önskar försäkringstagaren alt försäkringen skall böria gällaomedelbart. Detta önskemål brukar försäkringsbolagen i regel gå med på. Den somtelefonerar till ett försäkringsbolag och meddelar att han vill teckna enförsäkring med omedelbar verkan får sålunda vanligen beskedel att en sådanförsäkring meddelas.