prop · G3031 · 1979-12-31 00:00:00 — Han skall ocksä söka hjälpaden enskilde lill en meningsfylld frilidssysselsäitning. Del är samtidigtviktigi atl kontaktpersonen inte "lar över" vad den enskilde kan görasjälv ulan i slällel söker aktivera honom. Det slår klarl atl myckel avkonlakipersonens arbele kommer all kräva särskilda kunskaper. Socialulredningenfinner det därför vikligl alt ulbildning på delta område kommer till ståndbåde för personal och för andra som vill arbeta somkontaktpersoner. Del är vikligl alt konlaklpersonenges förulsällningar alt kunna fylla sin funktion. Insalser av kontaktpersonenkan i vissa akuta situationer krävas under hans arbetstid. Förslagel att socialnämnden - bl.a.i slällel för övervakare - skall ulse en konlaklperson lämnas utan erinran avflertalet remissinstanser. Endasi etl mindre anlal lar uttrycklig ställning direklför eller emol förslaget. Dessa remissinsianser synes främst ha övervägtförslaget om konlaklperson i förhållande lill övervakningsinslilutel. medanman ägnar motsvarande förslag i fråga om barnavårdsman och förbindelsemanmindre uppmärksamhet. och-Övervakarnasriksförbund hör till de remissinstanser som lillslyrker ulredningens förslagatt institutet övervakning slopas till förmån för konlaklperson, som kommerall kunna förordnas i betydligt fler situationer. ochungdomsfångelseutredningen ifrågasätter däremol om del är ändamålsenligt altavsäga sig alla möjligheler atl förordna kontaktperson annal än medvederbörandes samiycke. anser del inlelillfredsslällande all socialljänslen frånhänder sig möjlighelen atl även utanden enskildes samtycke förordna konlaklperson. eftersom del även i framlidenkommer all finnas fall där alla försök till samarbete misslyckas. Linköpingskommun menar all del finns skäl som lalar för alt socialnämnden även iforlsältningen bör kunna beslula om kontaktperson trols all del inle föreliggersamtycke. Andra remissinsianser tar upp frågan om när den enskilde skall harätl all få en konlaklperson utsedd. JO vill exempelvis atl della skallklariäggas ylleriigare. Förslaget att slopa möjligheternaatt utse övervakare behandlar jag mera utförligt när del gäller frågorom vård ulan samiycke (avsnill 2.25). Jag kan därtör nu inskränka mig lillnågra få synpunkler i just den frågan. 1979/80:1 Stöd och hjälp i hemmet 229 Vissa remissinstansersbelänkligheler mol all en konlaklperson alllid skall utses i frivilliga formeravser personer som inte är motiverade för en sådan ålgärd och som kanske löperrisk alt senare omhändertas utan samiycke. I sådana ärenden har emellertidsocialljänslens egna Ijänslemän ett särskill ansvar för att noggrant följa t.ex. sådana barn eller ungdomar som befinner sig i riskzonen. Elt sådanlförtärande bör kunna vara effektivare än all förordna en konlaklperson mol denenskildes vilja. den unge inle accepterar all en konlaklpersonförordnas trots alt socialnämnden anser att det finns elt sådanl behov, böruppfällas som en varningssignal, och som sagl föranleda att socialtjänstennoggrant följer förhållandena. Del skulle kunna verka passiverande all behållamöjlighetema till tvångsförordnanden. Man kan inle bortse från risken atlsocialtjänsten i vissa fall skulle kunna nöja sig med all ulse enkontaktperson och sedan förlita sig på denna. Enligt socialutredningen ankommerdet på socialnämnden atl pröva om del finns behov av konlaklperson. Någon rälllill kontaktperson molsvarande den rätl till barnavårdsman som finns enligl3 a S BvL kommer det inte all finnas. Liksom socialulredningen anser jag allskillnaden inte blir slor i praktiken. Den som begär konlaklperson lorde ocksåbehöva en sådan. Kontaktpersonerna kommer enligtutredningens förslag att kunna ges betydelsefulla och mångskiftande uppgifter.Delta kommer atl slälla slora krav på såväl personliga egenskaper somkunskaper. I vissa fall behöver kontaktpersonen ägna åtskillig lid ål sinuppgift. anser all det inle sällan kan vara all föredra anlilar en förlroendevald eller en hell uianför socialljänslen slåendeperson. Bl.a. har det stor betydelse atl den enskilde får en konlaklperson somhan känner förtroende för. Kontaktpersonen bör därför kunna utses bland såvälsocialljänslens personal och förtroendevalda som andra personer. Samverkan medolika organisationer bör få belydelse för rekryteringen. Ersättningen till kontaktpersonernabör enligl min mening variera beroende på insatsernas omfallning ochinriktning. Jag föruisäller au Kommunförbundel kommeratt utarbetarekommendationer i ersättningsfrågan. På samma säll som när del gällerersättningen lill vårdare i familjehem kan det vara lämpligl all dela uppersättningen i en omkostnadsdel och en arvodesdel. Kontaktpersonen bör enligl minmening inle vara skyldig alt avge rapporter till nämnden. Det gäller att byggaupp förtroendefulla relationer mellan klienl och konlaklperson. Redovisning ochgenomgång av ärendei bör kunna genomföras t. ex. i form av samlal mellanklienten, kontaktpersonen och en socialarbelare. Yllerligare en melod som harprövats för alt hjälpa enskilda i akuta krissituationer är alt inrätladagcentraler. Dessa enheter har som främsta Prop.1979/80:1 Stöd och hjälp i hemmet 230 syfte all hjälpa enskilda och familjer i deras hemmiljö.Verksamhelen går ul på alt ge besökarna möjligheter lill en mer akliv ochmeningsfull tillvaro. Den kan vara mer eller mindre inriktad på slöd- ochbehandlingsinsatser. Enheterna ulgör främsl en resurs inom den s. k. öppnavården men kan också med fördel användas för all erbjuda lillfällig dygnsvård. Dagcentralverksamheien har prövatsinom ramen för Skåneprojektel. Denna har i första hand varil avsedd för olikamissbrukargrupper och då främsl alkoholmissbrukare. Erfarenhelerna frånSkåneprojeklei visar aU del har varil svårt all sammanföra exempelvis ungdomaroch äldre alkoholmissbrukare med varandra. Del bör emellertid framhållas altdagcentralerna i Skåneprojektel har arbetat med myckel svåra missbruksproblem.Della lorde ha bidragii lill all andra som har kommil i konlakl meddagccniralen inle har käni samhörighel med verksamhelen. De misslyckadeintegrationsslrävandena förklaras bl.a. bero på otillräckliga personalresurserför konfliklbearbetning. "Del vore fel alt påstå all del är meningslöstall försöka integrera grupper." redovisar däremol enkritisk syn på de realistiska möjlighelerna all sammanföra ungdomsgrupper ochmissbrukare (redovisar 1978:4). Ledningsgruppen förSkåneprojektel säger om dagceniralerna bl.a. följande. För de grava missbrukarna framstårbehovel av omvårdnad och social träning mera framlrädande än del egenlligasociala behandlingsbehovet. Eu skyddat boende i kombination meddagcentralverksamheien kan vara ell allernaliv. Insalserna måsle då också liggapå en lägre kravnivå och ha lägre förändringsmål. Andra grupper behöver ha merasirukturerade inslag i verksamhelen på dagcenlralen och en högre kravnivå.Slutsatsen blir atl en dagcenlral väl kan frekventeras av skilda grupper avalkoholmissbrukare men den bör då ha elt varierande program med olika grad avkrav och slruklur. Dagcentralerna bör enligl min menmgkunna fylla en viklig uppgifl i I.ex. Slora bosladsområden med mångamissbruksproblem och andra sociala svårigheter. Även här måsle man bygga på deerfarenheler och kunskaper som man efter hand vinner när det gäller att utformaverksamhelen med hänsyn till dem man skall vända sig lill. syftet ochinnehållet som verksamheten skall ha. Bostadssegregationen har på en delorter bl.a. medfört en viss uppdelning i olika problemområden. Så kanexempelvis ell vissl bosladsområde ha en hård missbruksproblemalik. ell annalframlrädande ungdomsproblem av annal slag. ell iredje kraftig anhopning avfalliga ensamslående och isolerade småbarnsföräldrar, osv. Dagceniralerna bördärför utformas utifrån de behov som finns i bostadsområdet. En första förulsällning för all nåbl. a. missbrukare och framför allt dem som tillhör den s.k. doldamissbrukargruppen är den information som socialljänslen skall bedriva pågenerell och individuell nivå. Prop.1979/80:1 Stöd och hjälp i hemmet 231 missbukare undviker dagens socialvård anser jag lill slordel bero på de följdeffekter som drabbar missbrukaren om socialvården fårvetskap om missbruket. Jag tänker närmasl på nykterhelsnämndernas hantering avkörkortsärenden och den regislrering som sker. De ändringar som i dessaavseenden följer med reformen bör framhållas i den information som lämnas lillallmänheten. En annan orsak lill socialvärdenssvårigheter alt få kontakt med missbrukare är del begränsade ulbud av resurseroch handlingsallemaliv som socialvården har . Resurserna är dessulom i höggrad inrikiade på de svåraste alkoholproblemalikerna. Del är viktigt altsocialtjänsten differentierar utbudet av insalser för de olika missbmkargmppernaoch utarbetar metoder för att behandla begynnande missbruk. För de svåraste missbrukargruppernahar vissa kommuner satt in särskilda resurser som går ut på all ordnaarbetstillfällen, bostäder som är mer eller mindre skyddade och möjlighetertill aktiviteter , Bosladsanskaffningen förmissbrukare underlättas genom att de får förtur av sociala skäl. Efter eninstitutions- eller sjukhusvistelse kan de behöva etl skyddal boende exempelvisi inackorderingshem. Detta kan kompletteras med s. k. övergångslägenheler, dvs.att de bor i en vanlig lägenhet men får visst bislånd från . Det förekommer också särskildaformer av kollektivt boende i en skyddad miljö. a. harbyggt upp en vårdkedja av skyddal kollektivt boende, slöd i boendet,arbetsberedande insalser, fritidssysselsättning, alkoholpolikliniska resursermed socialmedicinska insatser. Kommunen har goda erfarenheler av denbehandlingskedja som har byggts upp för personer med grava missbruksproblem. 2.8.10 Utveckling uv sumverkan Ansvarel för olika sociala stöd-och hjälpinsatser i hemmet är fördelat på flera huvudmän. En viklig fråga ärhur dessa insatser skall organiseras för atl få största möjliga effekt. Här äri princip två vägar möjliga. Den ena leder till en prövning av självahuvudmannaskapsfrågan. Den andra riktas mot frågor om hur samverkan mellan deolika huvudmännen lämpligen bör utformas. De verksamhetsområden som jag avserär familjerådgivningen, den psykiska barn- och ungdomsvården (PBU/BUP) och denskolkuraliva verksamheten. Innan jag går närmare in på dessa frågor vill jagerinra om de båda kommunförbundens och omfattande arbele påalt finna ändamålsenliga former för uppgiftsfördelning och samverkan mellan demedicinska och sociala vårdområdena (avsnitt 2.14). skulle enligtsina ursprungliga direktiv överväga samordningen mellan samhällels olika organför vård och service. Delta berör socialljänslens egna uppgifter och de socialauppgifter som bl. Prop.1979/80:1 Stöd och hjälp i hemmet 232 eti egenskap av sjukvårdshuvudman fyller. Del gäller främsl familjerådgivningen,PBU/BUP och övriga kuralorsfunklioner. Den kompetensfördelning som råder nu har behandlalsav utredningar under hela 1970-ialel. Foslerbarnsuiredningen berörde bl.a.frågan om PBU/BUP:s huvudmannaskap. Socialulredningen har särskill ägnal familjerådgivningenuppmärksamhel. har genom olika projekl enals omprinciper för ansvarsfördelningen.mellan huvudmännen (avsnill 2.14). Alla projekl och ulredningar som har sell överhuvudmannafrågorna och kompetensfördelningen mellan landsting och primärkommunhar kommit fram lill att bör svara för de sociala ochpsykologiska insatserna. familjerådgivningskommiité föreslog år1957 atl man skulle anordna en altmän familjerådgivning, som skulle bedrivasvid särskilt inrättade familjerådgivningsbyråer. Familjerådgivningen skulle hjälpa människor atllösa sina samlevnadsproblem och därigenom bidra till all minska antaletskilsmässor och aborter med alla dessas följdverkningar. Verksamhelen skulleframför allt genom denna inriktning söka skapa harmoniska hemförhållanden.Familjerådgivningsbyråerna skulle enligl förslagel förläggas i centraltbelägna lokaler ulan anknytning till vare sig sjukhus eller socialbyrå. Familjerådgivningenregleras f n. genom kungörelsen (1960:710) om statsbidrag till försöksvisanordnad familjerådgivning. Verksamheten beskrivs i kungörelsen som rådgivningoch behandling i samband med konfliktsituationer i äktenskap och familj samtupplysningsverksamhet om samlevnadsproblem. Enligl kungörelsen skallhuvudmannen som konsuller knyta två eller flera läkare till verksamheten.Varje familjerådgivningsenhet skulle förfoga över två eller flera kuratorer(familjerådgivare). har framhållit alt familjerådgivningentill uppgifl och karaktär ligger myckel nära . Utredningen hardärför föreslagit atl kommunerna skall svara för familjerådgivningen. Allamedborgare oavsett samlevnadsform bör ges möjlighel att kostnadsfritt fåkvalificerad hjälp med bearbetning av relationsproblem. Familjerådgivningen böri detta syfte byggas ut och dess förebyggande karaktär förstärkas. Informationenom verksamheten bör förbättras, nödvändig sekreless, inkl. frihel frånregistrering, bör garanteras den som söker familjerådgivningens tjänster. Hur familjerådgivningen skall inlemmas isocialtjänslorganisationen bör kommunerna enligl socialutredningen självaavgöra. Ulredningen har redovisat tre alternativa organisatoriska lösningar,nämligen atl familjerådgivningen a) utgör en självständig förvaltning undersocialnämnden b) bildar en särskild enhet eller molsvarande inomsocialtjänstförvall-ningen Prop.1979/80:1 Stöd och hjälp i hemmet 233 c) ingår i ulan altbilda en särskild organisatorisk enhet för uppgiften. Vid valel mellan de trealternativen bör kommunerna beakla nödvändiga förutsättningar för altfamiljerådgivningen skall kunna fungera lillfredsslällande. Socialulredningenunderstryker atl sekretessen och klientens möjligheler atl vara anonym har engrundläggande betydelse. De komplicerade och ömtåliga problemfamiljerådgivningen slälls inför motiverar viss specialisering också i en nyorganisation. Därigenom kan man lättare ta lill vara bl.a. behovel avfortbildning, fördjupning i metodfrågor och yrkesmässig erfarenhet. Det ärenligl ulredningen vidare angelägel all erfarna familjerådgivare kan utnyttjasför handledning och samråd. Tillgången på konsuller är också en vikligförutsättning som bör tryggas genom avlal med i första hand landstingen.Familjerådgivningen bör dimensioneras så alt den kan fullgöra den utåtriktade,pedagogiska verksamheten. Socialulredningen betonar vidareall organisationsfrågan bör lösas utifrån varje kommuns behov ochförulsällningar. Ulredningen anser del därför olämpligt att förorda enkonsekvent tillämpning av endasi ell av de tre skisserade allernaliven, även omulredningen ger förord för allernaliv b). Socialulredningen har pekal på altdel kan leda titt svårbemästrade rollkonflikter att förena familjerådgivningmed andra uppgifter inom socialljänslen. Slutsatsen bör bli attbefattningshavare som är verksam inom den kommunala inle börförena familjerådgivning med andra socialtjänslpräglade uppgifter. Några särskilda beslämrnelser omfamiljerådgivningen har inle lagils upp i förslagel lill socialljänsfiag.Familjerådgivningen bör enligl socialulredningen ingå i socialnämndensallmänna rådgivande verksamhel. Förslagel all den kommunalasocialljänslen skall vara huvudman för familjerådgivningsverksamhelentillstyrks av del övervägande anlalel remissinstanser som har yttrat sig ifrågan. Till dessa hör socialslyrelsen. ett stort antal länsstyrelser,barnomsorgsgmppen, Kommunförbundel, . flertalel kommuner.Kommunal- och landslingsanställda familjerådgivares förening, LO, /SR,, och . Flera av de remissinsianser somlillslyrker förslagel är dock tveksamma om de mindre kommunernas möjligheterall anordna familjerådgivning. anser all för demindre kommunerna som inle har behov av Ijänsler i slörre omfallning bör denhiUillsvarande landslingsor-ganiserade familjerådgivningen ge möjlighel atlerhålla en välbemannad familjerådgivningsbyrås resurser. Genom all köpaijänsler skulle dessa kommuner slippa all bygga ul verksamhelen med ell hell personalteameller all använda oulbildad och orulinerad personal. atl i någon formbehålla familjerådgivningsverksamhel inom landslingen för all lösa 1979/80:1 Siöd och hjälp i hemmet 234 de mindre kommunernas problem förordas också av bl. Frågan omfamiljerådgivningsverksamhetens organisatoriska placering inom kommunendiskuteras av åtskilliga remissinsianser. De flesla anser alt verksamhelen börbilda en särskild enhet eller molsvarande inom social vårdsförvallningen. finner deluppenbart all familjerådgivningen på vissa orter har fåll bällreförulsällningar atl utveckla motoder för sin verksamhel än socialvärden iövrigl. Enligt styrelsens mening bör del få positiva effekter försocialljänslen i sin helhel om familjerådgivningen organisaioriskl inordnas isocialljänslen. förordas därför av slyrelsen. Under en övergångslid kanman dock behöva söka organisatoriska lösningar inom som germöjligheter till ömsesidigt kunskapsutbyte mellan familjerådgivningen och övrigverksamhet för atl på längre sikl leda till integrering. Enligt Landslingsförbundel börövergångsbestämmelser utfärdas för atl underlätta samverkan kring förändringenav familjerådgivningen kommunerna emellan och mellan kommuner och landsting.Inle minst viktigi är del all finna former för konsultmedverkan från psykiater,gynekolog, den psykiska barn- och ungdomsvården och andra av landslingensverksamheler. Förbundel ulesluier inle all del i vissa delar av landel kan visasig lämpligl all landstingei under en övergångslid behåller huvudmannaska-pei. Elt mindre antal remissinsianserlar hell avslånd från primärkommunalt huvudmannaskap. t. ex.anser all del inle finns skäl alt överföra familjerådgivningen från landstingetlill kommunerna. Den nuvarande verksamhelen fungerar enligl kommunensuppfaUning lillfredsslällande. Ett kommunalt huvudmannaskap skulle medföraproblem i fråga om sekretess och tillgång lill medicinsk expertis. Det finnsdärför risk för alt familjerådgivningen skulle bli mindre attraktiv iallmänhetens ögon. Huvudmotiven för atl inrätlafamiljerådgivningsbyråer var som jag har nämnl redan alt minska anlalelskilsmässor och aborter. Vår syn på relationsproblem i äklenskapel har sedandess nyanserats. Familjerådgivningens uppgift bör snarare uttryckas som atthjälpa makarna all komma fram lill en lösning på problemen som minskarkonflikter och påfrestningar. Även i de fall en skilsmässa inle kan undvikas,kan familjerådgivningens insals ha slor belydelse. En sådan förebyggande ochbehandlande uppgift är exempel på en av socialljänslens framlida viktigareuppgifter. Redan nu arbetar socialvården i hög grad med en sådan inriktning.Även när en skilsmässa har blivit ell faklum, kan socialvården träda in ochförsöka lindra separationens negativa verkningar för båda makarna ocheventuella barn. 1 de vårdnadsutredningar som socialvården utför nu görs eltomfattande sådant förebyggande arbete. 1979/80:1 Stöd och hjälp i hemmet 235 Det andra motivet för all inrältafamiljerådgivningen var atl minska anlalel aborter. Den nya abortlagstiftningsom har antagits, anvisar andra vägar för den i och för sig viktigauppgiften alt förebygga aborter. Det är i första hand en uppgifl förprevenlivrådgivningen, som handhas av sjukvården och mödrahälsovården. Dessulombör verka för all ingen av ekonomiska eller sociala skäl kännersig tvingad att begära abort. Jag anser följaktligen all de molivsom låg till gmnd för att inrätta familjerådgivning är likaaktuella. Trols detta har familjerådgivningen enligt min mening eU starktexistensberäuigande också och då främsl när del gäller bearbelningav relationsstörningar. Jag anser vidare all familjerådgivningen är en vikligresurs för psykosociala insalser i barnfamiljer, i separalionssiluationer, förföräldrainformation och rådgivning i uppfostringsfrågor m. m. Redan fosterbarnsutredningen togupp frågan om att tillföra den kommunala socialvården kvalificeradebehandlingsresurser. 1 utredningen diskuterade man alt inrätla en särskildbehandlingsenhet. Denna enhet skulle bestå av exempelvis barnpsykiatriskexpertis, psykolog och terapeut. Även socialutredningen har underslrukii alldet behövs en kvalificerad handledning av personalen vid socialbyråerna ochkvalificerade terapeutiska resurser för atl bredda utbudet av socialatjänster. Både fosterbarnsutredningen och socialutredningen har pekal påproblem som följer med att behandlingsresurser som skall vara människorna tillhjälp splittras på olika myndigheler. Sedan familjerådgivningskommilténvid mitten av övervägde frågan om huvudmannaskapet harförutsättningarna för valet av huvudman ändrats i fiera betydelsefullaavseenden. Viktigast är givetvis de kommunsammanläggningar som hargenomförls.Socialvårdens organisatoriska och kvalitativa utveckling har också slorbetydelse i sammanhanget, liksom den pågående utbyggnaden av den öppna hälso-och sjukvården. Det är lättare nu än förr att få biträdeav medicinsk sakkunskap och att etablera elt lagarbete. Den offentligarättshjälpens omorganisation har gjort det lättare att få juridisk hjälp.Vidare har statsmakterna så sent som beslutat att förlägga denfrivilliga medlingen i äklenskapstvister till primärkommunerna. Denna uppgiflbör, som lagutskottet har sagt, en successivi utbyggd familjerådgivning pålängre sikt kunna överta. Vad jag har sagl nu utesluter inteatt etl primärkommunalt huvudmannaskap också kommer alt skapa problem. Mångakommuner är fortfarande för små för att bilda tillräckligt underlag för en välfungerande familjerådgivning. Enligt socialutredningensundersökningar domineras familjerådgivarnas verksamhet av samtalsbehandling medtyngdpunkt lagd på bearbetning av relationsproblem samt information i juridiskaoch sociala frågor. De vanligaste problemen i de ärenden som har varitaktuella vid byråerna var 1979/80:1 Stöd och hjälp i hemmet 236 otrohet i äktenskapet, sexuella, ekonomiska och juridiskaproblem saml alkohol- och lablellmissbruk m. m. Genomgående tyder de olikaslagen av ärenden på en sociul eller p.sykologisk problematik och inle på behovav medicinska insalser. Arbelsmeloderna är utformade därefter. De är egentligendesamma som tillämpas inom socialvården. Det gäller främst sådanameloder som familjelerapi m.m. Den personal som betjänarrådgivningsbyråerna är i huvudsak sociali utbildad personal. Denvidareutbildning som anordnas avser främst olika terapiformer, grupp-, familje-och individualterapi med psykodynamisk inriktning. Familjerådgivarna rekryterasofta från socialbyråerna. De får sedan vidareutbildning och handledning frånerfarna kollegor. De konsulter som är representerade vidfamiljerådgivningsbyråerna är främsl psykiater, gynekologer och jurister. Socialljänslen kommer även iframliden att ha ell behov av de alternativa behandlingsmöjligheter medkvalificerade resurser som familjerådgivningen har. insalser ienskilda ärenden är somjag har antytt lidigare inle sällan olika formerav relalionsbearbetning. Jag menar att genom nya arbelsmeloderredan har utvecklats i samma riktning som familjerådgivningen. Denna utvecklingkommer atl fortsätla. Familjerådgivningen kommer enligtden föreslagna nya sekretesslagstiftningen inle all jämställas medsocialljänslen. Den kommer som socialulredningen också har föreslagil alt fåen särbehandling ur lystnadsplikis-och handlingssekretessynpunkt. Jag redovisarde nya sekretessbestämmelserna översiktligt längre fram (avsnitt 2.18). Den utveckling som pågår visar atlkommunen alllmer kommer all inom samtliga verksamhetsområden svara för desociala och psykologiska insalserna, medan svarar för hälso- ochsjukvårdsinsalserna. Behov av Ijänsler från annan huvudman kommer atltillgodoses genom samarbete i olika former. Delta fungerar på fleraområden. och är i egenskap avintresseorganisationer eniga om en sådan arbetsfördelning. Av del anförda framgår att jag ilikhel med många remissinsianser anser atl starka skäl talar för allfamiljerådgivningen efler hand tas över av primärkommunerna. Somjag återkommertill i samband med behandlingen av frågoma om ekonomin (avsnitt 2.23.2) upphörstatsbidraget till familjerådgivningen att ulgå fr.o.