prop · G30377 · 1979-12-31 00:00:00 — Med hänsyn till omfattningen och inriktningen av detuppdrag FRK fått bör lagstiftaren inte - innan resultatet av FRK:s arbeteföreligger - ändra vare sig sådana bestämmelser som kan väntas bli direktberörda av detta arbete eller sådana som är mer eller mindre klart avhängiga avdessa bestämmelser. Åtskilliga av de av LSK föreslagna reglerna sägs innebära förtydliganden,och sådana kan visserligen vara av nytta. Täta ändringar i svårtillgängliglagtext kan emellertid ge en effekt motsatt den avsedda, dvs. En lagstiftningsteknisk samordning bör alltså ske. Det behov avinformation om innehållet i gällande rätt, som kan finnas, torde f. ö. mångagånger kunna fyllas bättre på andra sätt än genom lagändringar. Det nu anförda får avseende främst på de civilrättsligareglerna i 104 § andra stycket försäkringsavtalslagen (FAL) och på de regler iarvs- och gåvoskattelagen (AGL) som direkt anknyter till detta lagrum. Däremotbör det inte föreligga något hinder mot att redan nu överväga sådana av LSKföreslagna regler, som är neutrala i förhållande till den centralalagstiftningen och som inte heller i övrigt kan väntas bli föremål för FRK:söverväganden. Beträffande LSK:s olika förslag till ändringar i sak harremissutfallet varit splittrat. Förslagen i vad de gäller befrielse från arvs-och gåvoskatt för samtliga slag av pensionsförsäkringar samt beskattning av förmånstagarförvärväven på grund av utländsk försäkring har emellertid tillstyrkts av samtligaremissinstanser. 2 Regler om giftorätt och laglott (4.2.1 och 4.2.2) Kommittén har funnit att beskattningsmyndigheterna vidtillämpningen av FAL:s och om ökning av giftorätt och laglott medhänsyn till förekommande förmånstagarförordnanden påfallande ofta begårmisstag. Kommittén föreslår därför att såväl de civilrättsliga reglerna i 104 §FAL som 1979/80:77 113 de skatterättsliga i 12 och 15 §§ AGL förtydligas i vissaavseenden. Rörande efterlevande makes giftorättsökning på grund av 104 § andrastycket FAL föreslås kompletteringar som innebär att ökningen är skattefri, attavräkning skall ske för vad maken själv får i egenskap av förmånstagare och attvid jämkning av flera förordnanden varje förordnande skall jämkas i förhållandetill sitt värde. Beträffande bröstarvinges laglottsökning på grund av 104 §andra stycket FAL föreslås ett tillägg till sistnämnda paragraf av innebörd atti FAL uttryckligen hänvisas till 7 kap. 1,2, 3, 5 och 7 §§ ÄB. Vidare föreslåsatt det särskilda stadgandet om skattskyldighet för vad en arvinge får på grundav laglottsökning i 12 § första stycket andra meningen AGL utgår. Kommitténanser att denna skattskyldighet framgår redan av 1 § AGL. De flesta remissinstanser tillstyrker kommitténs förslageller lämnar dem utan erinran. Några remissinstanser uttalar särskilt attförslagen är ägnade att underlätta beskattningsmyndigheternas arbete. Någraremissinstanser anser emellertid att resultatet av försäkringsrättskommitténsoch familjesakkunnigas arbete bör avvaktas. Att flera av kommitténs förslag gör reglerna om giftorättoch laglott lättare att tillämpa uttalas av bl. a. ,kammarkollegiet, i län och advokatsamfund.Domstolsverket anför bl. a. följande: Kommittén har påpekat att man vid genomgång avbeskattningsmyndig heternas praxis funnit att det vid tillämpningen av vissa regler påfallandeofta begås misstag. Detta skulle gälla bl. a. reglerna om giftorättsökning och laglottsökning.-- m. m.har i dessa frågor angett lösningar som överensstämmer med vad som enligtkommitténs förslag skall tas in i AGL. Det finns därför anledning att anta attbeskattningsmyndigheterna, som i stor omfattning använder sig av handboken,numera inte begår misstag i samma utsträckning som . De av kommittén idessa delar föreslagna tilläggen till och ändringarna i AGL kommer attytterligare underlätta beskattningsmyndigheternas arbete. Att man först bör avvakta de utredningar på civilrättensområde som kommer att ta upp samma frågor hävdas främst avförsäkringsrättskommittén. och Svenskaförsäkringsmäklares och försäkringskonsulters förening. Dessa remissinstanserhar dessutom invändningar i sak mot förslagen. Försäkringsrättskommitténhänvisar till vad kommittén inledningsvis anfört (se ovan under Allmännasynpunkter) angående lagstiftningstekniska skäl mot att nu genomföra ändringari 104 § FAL. Kommittén anför vidare: Vid förmånstagareförordnanden beträffande persouförsäkringhar man att skilja mellan frågor om tolkning av förmånstagareförordnanden,frågor om inverkan av särskilda regler om giftorätt och laglott påförordnandenas civilrättsliga verkningar samt frågor om arvs- ochgåvobeskattning av förvärv som sker genom sådana förordnanden eller sompåverkas av dem. Mellan de båda förstnämnda civilrättsliga frågekomplexenfinns en viktig Prop.1979/80:77 114 Vid tolkningen skall, såsom framgår främst av105 § första stycket FAL, en subjektiv tolkningsmetod tillämpas, vilket innebäratt försäkringstagarens särskilda avsikter skall beaktas. Dessa avsikter kandäremot inte inverka på tillämpningen av de särskilda, till efterlevande makes m.fl. förmån tvingande reglerna om giftorätt och laglott, vilka tvärtom drar engräns för vad försäkringstagaren kan åstadkomma genom förmånstagareförordnanden. Vid arvsbeskattning är förhållandena särpräglade. Tillgrund ligger visserligen den civilrättsliga regleringen, och även individuellatolkningsmoment i ett förmånstagareförordnande kan beaktas. gerskatterättslig lagstiftning och praxis särskilda regler om vad som skallläggas till grund för beskattningen. Så torde t. ex. de civilrättsligtbetydelsefulla reglerna om avräkning av gåva på laglott eller arvslott somregel inte påverka lottläggningen i arvsskattemål. Svårigheter att förabevisning om försäkringstagarens subjektiva avsikter medför också attdomstolarna vid bestämmande av arvsskatt i betydande utsträckning måstetillämpa presumtioner, vilka vid en civilrättslig prövning kanske hade kunnat motbevisas. Inverkan av det samlade regelsystemet måste sålunda oftabli en annan på det schematiska arvskiftet i skatteärendet än på den verkligadelningen. antydda förhållanden synes inte ha beaktats tillräckligt av LSK,som i resonemang och exempel ofta inte gör någon klar skillnad mellancivilrättslig och skatterättslig bedömning. LSK diskuterar inte heller i övriglnärmare den civilrättsliga verkan av de föreslagna reglerna eller förhållandetmellan tvingande bestämmelser och tolkningsregler. LSK har uppenbarligen iförsta hand tagit sikte på den skatterättsliga bedömningen, och det måstedärför ifrågasättas om betänkandet utgör tillräckligt underlag för ändring icentral civilrättslig lagstiftning. Som ett exempel på den tveksamhet som enligt detföregående kan uppkomma inför LSK:s förslag må nämnas den föreslagnahänvisningen i 104 § andra stycket FAL beträffande laglott till olikabestämmelser i 7 kap. . Det är diskutabelt i vilken utsträckning detolkningsregler, som omfattas av hänvisningen, bör tillämpas på förmånstagareförordnanden.Likaså torde frågan om fördelning av jämkning mellan olika förvärv böraövervägas grundligare än som redovisas i betänkandet. delar LSK:s mening att reglerna omgiftorättsökning enligt 104 § FAL i många fall tillämpas felaktigt och attdärigenom arvsskatt kan komma att uttas med för höga skattebelopp. Ettförtydligande av såväl 104 § FAL som 12 § AGL är därför motiverat. Det kan emellertid ifrågasättas om LSK-lagstiftningenskall gå in på de civilrättsliga reglerna. torde hafrågor av förevarande art på siu program. Det är möjligt att även Familjelagssakkunnigakommer in på detta område. Däremot bör vissa förtydliganden av avsett slag redan nukunna införas i AGL. I regel torde också denna lag vara närmast till hands för beskattnings myndigheten vid stämpelbeläggning av bouppteckningar. I fråga om detaljutformningen av LSK:s förslag tilländring av 104 § FAL må följande anföras. Enligt andra stycket andra punktenskall försäkringsbelopp behandlas som om det tillhört boet och tillagts förmånstagarengenom testamente om giftorätt eller motsvarande "blivit kränkt" genomförmåns- Prop.1979/80:77 115 Innebörden härav är enligtriksförbundets mening oklar. Det citerade uttrycket är redan av detta skälolämpligt. Nuvarande avfattning av lagrummet ger däremot en entydigoch generell regel för behandlingen av förmånstagarebelopp vid fastställande avgiftorättsandel m. m. Vad som saknas i gällande lag är ett angivande av ivilken ordning uppkomna anspråk skall tillgodoses. Denna brist upphävs genom de föreslagna punkterna 3-5 ("Värdet av avtalats")i ifrågavarande andra Om 104 § över huvud taget skall ändras iförevarande sammanhang föreslår riksförbundet dessa punkter pålämpligt sätt infogas i 104 § andra stycket med bibehållande i övrigt avlagrummets nuvarande utformning. Dock synes orden "om ej annatavtalats" i slutet av femte punkten onödiga. Vad gäller avsnittet om laglott kan ifrågasättas omhänvisningen till vissa paragrafer i (ÄB) är nödvändig. I och medatt man i lagtexten fastslagit att försäkringsbeloppet i vissa angivnasituationer skall behandlas som om det tillagts förmånstagaren genom testamentebör därav utan vidare följa, att alla för testamente gällande regler, alltsåäven 7 kap. ÄB, är tillämpliga. Om en sådan hänvisning skall finnas kan manvidare fråga sig varför t. ex. 6:1, 6:6, 7:4 och 7:6 ÄB uteslutits. Enligt riksförbundets mening bör bröstarvinge som fårutfyllnad av laglott ur förmånstagarebelopp bli delaktig av de skattelindringarsom tillkommer förmånstagare. Detta gäller såväl kapitalförsäkring sompensionsförsäkring. Förslag av denna innebörd framlades avFamiljerättskommittén (SOU 1964:35 s. 448 och 498). Bröstarvingar borde i sådanafall inte diskrimineras i förhållande till förmånstagare i kanske mera avlägseneller ingen släktskap alls med den avlidne. - Om en sådan regel infördes skulleman också undvika frågan om hur 12 § första stycket andra meningen förhållersig till 1 § AGL (betänkandet s. 139). instämmer emellertid intei LSK:s uppfattning att nyssnämnda regel i 12 § AGL är överflödig. Svenska försäkringsmäklares och försäkringskonsultersförening: Från försäkringsbranschens sida har tidigare i olika sammanhang,senast i remissyttrande från över arvsskattesakkunnigas betänkande (SOU 1957:48), framhållitsbehovet av kompletterande lagbestämmelser och därvid åberopats samma skäl som LSKnu anfört. I första hand skulle sådana bestämmelser tjäna till vägledning förde unga jurister, som under sin tingstjänstgöring har att verkställaarvsskattedebiteringar. Frågan om behovet av vägledning för domstolsjuristernai form av förtydligande lagbestämmelser har emellertid numera kommit i ettannat läge. har nämligen färdigställt och tilldomstolarna distribuerat en utförlig "ibouppteckningsärenden" (). Däri behandlas bl. a. livförsäkringarnasjuridik, förmånstagareförvärvens beskattning samt beräkning av giftorätt och laglotti samband med försäkringar. Framställningen illustreras av ett flertalsifferexempel. Den nu nämnda handboken har säkerligen en viktig funktionatt fylla och får antas komma att minska riskerna för felaktigaarvsskattedebiteringar i fall där försäkringar förekommer. För alla som intehar tillgång till handboken men måste bilda sig en uppfattning om förmånstagareförvärvensbeskattning med hänsynstagande till reglerna om giftorätt, laglott etc. måste det 1979/80:77 116 emellertid anses vara av värde att lagreglernaförtydligas. Hithörande frågor är f. n. så svårbedömda att inkopplande av försäkringsjuridiskexpertis ofta är nödvändig. LSK har för att nå sitt syfte föreslagit i första hand en omformuleringoch utvidgning av lagtexten i 104 § 2 stycket FAL. Även om avsikten endastvarit att återge vad som kan anses vara gällande rätt är det vanskligt attgenomskåda om och i vad mån någon ändring av den materiella rätten blir resultatenav lagrummets föreslagna lydelse. Att denna i och för sig inte är i alla delar invändningsfriskall beröras nedan. Föreningen anser det över huvud taget vara diskutabelt,att en utredning med uppdrag att överse beskattningsregler ger sig in på förslagtill ändringar i och tillägg till de civilrältsliga stadgandena. LSK har självansett det ligga utanför sitt uppdrag att föreslå en ändring i 13 kap. 12 § GB (s.154). De civilrättsliga frågorna om giftorätt, rätt till fyra basbelopp,vederlag och laglott samt dessa frågors samordning med försäkringsrätten är f. ö.föremål för utredning av Familjelagssakkunniga och ,vilka anbefallts att samråda i dessa delar av sina uppdrag. På grund häravanser Föreningen det olämpligt att nu genomföra några ändringar i eller tilläggtill 104 § 2 st FAL. De förtydliganden som behövs för att underlätta en riktigarvsbeskattning bör i stället enligt Föreningens uppfattning införas i AGL. Beträffande den föreslagna lydelsen må anmärkas, attavräkning av makes eget förmånstagareförvärv givetvis inte skall ske från"värdet av samtliga förmånstagareförvärv avseende livförsäkring",vilket är en nära till hands hggande läsart. I stället bör uttryckas, attmakens anspråk i första hand skall anses tillgodosett genom dennes eget förmånstagareförvärv.Avräkningen skall alltså ske från makens andel i samtliga livförsäkringar.Regeln om fördelning av jämkning är felaktig, om förmånstagare som skall dellai jämkningen måste få behålla viss del av sitt förmånstagarebelopp på grund avgiftorätt eller rätt till laglott. Jämkning bör då ske i förhållande tillendast överskjutande belopp. Om t. ex. make med giftorätt och två barn ärefterlevande, behållning i boet saknas och som förmånstagare fill enlivförsäkring på . är insatta, maken till , barnet till . och barnet till . skall båda barnen bidra till bristen imakens giftorätt i försäkringen, dvs. Vartdera barnets laglott är . Överskjutande jämkningsbara belopp är för A . och för B 10 000kr. Giftorättsbristen skall alltså enligt detta exempel täckas med 2/3 av A och1/3 av B, inte såsom förslaget anger med 3/5 av A och 2/5 av B. Mot förslagetkan vidare invändas alt denna fördelningsmetod bör tillämpas även i det fallatt rätt till laglott blivit kränkt. Om i exemplet maken är förmånstagare till60 . och A lill . skall B:s laglott, , tillgodosesefter förhållandet mellan de jämkningsbara beloppen. Dessa är för maken 20 000kr. och för A . Bristen skall alltså täckas med 2/3 av maken och 1/3av A, inte i förhållande 3/4 och 1/4, som förslaget skulle föranleda. LSK har med bestämmelsen om fördelning av avräkning från förmånstagaresförvärv (12 § 2 st AGL) emellertid närmast haft i tankarna den situation att enviss förmånstagare gör förvärv på grund av skilda försäkringar, som skallbeskattas olika. Ordalydelsen inbegriper såväl detta fall som det berördaläget att flera förmånstagare gör var sitt förvärv. Givetvis kan i det senarefallet en eller flera förmånstagare vara berättigade enligt flera försäkringar.Bestämmelsen skulle då kunna tillämpas i två steg. 1979/80:77 H7 nämligen så att först avgjordes fördelningen mellan förmånstagarna(varvid ovan angivna fördelningsmetod skulle lillämpas) och därefter bestämdeshur varje förmånstagares bidrag lill bristen skulle slås ut på hans förvärvenligt skilda försäkringar. Detta skulle kunna leda lill komplicerade räkningar ochkräva fastställande av värden på olika försäkringar och olika förmånstagaresförvärv enligt sådana försäkringar. I sådana fall då även den efter avräkningav giftorättskompensationen återstående delen av förmånstagarens förvärvuppenbarligen skulle vara arvsskatlefri, t. ex. på grund av sex basbeloppsregelneller därför atl försäkringen var en pensionsförsäkring, förefaller en sådanmödosam beräkning, även om vederbörande lyckas utföra den felfritt, vara skäligenmeningslös. Föreningen är för sin del inte övertygad om behovet av all i laginskriva den föreslagna fördelningsregeln utan förordar att dessa frågor liksomhittills får lösas genom domstolspraxis och med beaktande av omständigheterna ide särskilda fallen. Urvalel av stadganden i ÄB, till vilka hänvisas i slutetav 104 § 2 st FAL förefaller något godtyckligt. Även andra bestämmelser i böra analogt tillämpas, t. ex. reglerna i 6 kap. ÄB. När del sladgas, attförmånstagarebeloppet i jämkningssitualioner skall behandlas som om deltillhört boet och tillagts förmånstagaren genom testamente, torde redan däravfölja, att vad för sådant fall stadgats är tillämpligt. Hänvisningen torde överhuvud taget utan olägenhet kunna undvaras. Om 104 § 2 st FAL i förevarande sammanhang, såsomFöreningen förordat, lämnas orört, kan de önskvärda förtydligandena avlagbestämmelserna lämpligen intas i 15 § AGL. Redan i det förutnämndaremissyttrandet från lämnades förslagtill en sådan komplettering av paragrafen. Även uttalar kritik mot kommitténs förslag i sak.Folksam diskuterar också frågan om de särskilda skattelättnaderna för förmånstagarförvärvskulle kunna medges även bröstarvinge som får del av förvärvet på grund avjämkning med hänsyn till arvingens rätt till laglott. Enligt 104 § FAL andra stycket, andra punkten i kommitténsförslag skall försäkringsbeloppet behandlas som om det tillhört boet ochtillagts förmånstagaren genom testamente först när giftorätten blivit kränktgenom förordnandet. Den nuvarande lagtexten däremot stadgar att sådan sammanläggningalltid skall ske om den avlidne efterlämnar make och/eller barn. Eftersomsådana situationer ofta uppstår finner vi att den nuvarande ordningen, enligtvilken det alltid skall prövas huruvida ett förordnande kränker någon av derättigheter som finns uppräknade i lagrummet, bättre reglerar dessasituationer. Om lagrummets nuvarande lydelse bibehålls kommer prövningen av omjämkning måste göras att föregå utbetalning. Detta torde vara lämpligare. Det föreslagna avsnittet om laglott kan enligt vår meningutgå om den ursprungliga lagtexten i andra stycket första punkten lämnasoförändrad. Hänvisningen till 7 kap. ÄB finner vi onödig, eftersomförsäkringsbeloppet enligt lagtexten skall behandlas enligt reglerna förtestamente. Därav följer att alla för testamente gällande regler, aUtså ävenexempelvis 6:1,6:4,7:4 och 7:6 ÄB (som utelämnats i förslaget) skall tillämpasvid jämkning. 1979/80:77 118 Omden av kommittén föreslagna ändringen av lagrummet kommer till stånd måste ävenhänvisningen till 104 § FAL i 122 § FAL ändras. Enligt12 § AGL är förmånstagareförordnande en förutsättning för skattelättnaderna ilagrummet. Det kunde ifrågasättas om bröstarvinge, som får sin rätt till laglotttäckt genom jämkning av förmånstagareförvärv till annan, skulle bli delaktig avförmånstagareavdrag. Föratt låta bröstarvinge få del av avdraget talar å ena sidan det förhållandet,att försäkringstagare, som har försäkring till belopp överstigande boetsbehållning, oftast inte tänker på att förmånstagareförordnandet kan komma attkränka laglotten. Om försäkringstagaren gjordes uppmärksam på att jämkningtill förmån för bröstarvinges laglott medför beskattning, medan insättande avbröstarvingen som förmånstagare medför skattefrihet intill avdragets storlek,skulle nog i de flesta fall ändring av förordnandena komma till stånd. Dettakan synas vara en onödig omgång. Försäkringstagarens förhållanden kan ju ocksåändras efter en försäkrings tecknande varigenom jämkning plötsligt kan bliaktuell om inte förordnandet anpassats till den ändrade situationen. Vidare kandet förefalla stötande att i det fall försäkringstagaren genom förmånstagareförordnandegynnar någon utanför familjekretsen och jämkning därför kan komma i fråga,bröstarvinge inte skulle få rätt till avdrag medan däremot förmånstagare fårdet. Motatt låta bröstarvinge vara delaktig av avdraget talar å andra sidan -förutomvad kommittén redan anfört - att resultatet kan bli helt olika om bröstarvingefår sin laglott täckt i bobehållningen (vilket är huvudregeln så långtbehållningen räcker) eller om bröstarvinge genom jämkning tar del avförsäkringsbeloppet. I förra fallet skulle arvsbeskattningen ske utan attbröstarvinge fick åtnjuta förmånstagareavdrag, i senare fallet skulle bröstarvingefå del av avdraget. Det naturliga sambandet mellan förmånstagareförordnandetoch avdraget skulle också upplösas. Vidare måste beaktas att försäkringsbolagensuppgiftsskyldighet enligt 49 § AGL i samband med bouppteckningars upprättandemed denna ordning skulle kunna fullgöras endast efter en ingående utredning avhuruvida jämkning är för handen eller ej. En utsträckning av rätt till förmånstagareavdragkräver också att 49 § AGL ändras. Vidett övervägande av för- och nackdelar med att låta bröstarvinge, till varsförmån jämkning skett, omfattas av skattelättnaderna i 12 § AGL fäster Folksamstor vikt vid att den rätt till jämkning som bröstarvinge har, när förmånstagareförordnandekränker laglotten, ytterst grundar sig på bröstarvinges arvsrätt.Beskattningen av sådant förvärv bör därför ske utan att bröstarvinge får deskattelättnader som förbehålls förmånstagare. Stockholmstingsrätt, som i och för'sig är positiv till de föreslagna förtydligandena,anser inte att regeln i 12 § första stycket AGL pm skattskyldighet för vadarvingen får på grund av laglottsökning skulle vara överflödig eller oklar.Tingsrätten anför: Ävenom skattskyldighet för de förvärv som denna bestämmelse omfattar i och för sigföljer direkt av andra lagregler måste stadgandet likväl anses underlättabestämmandet av skattepliktig egendom i detta fall. Särskilt mot bakgrund avatt kommittéförslaget i övrigt konsekvent syftar till att förtydliga lagtextenförefaller det tingsrätten omotiverat att ta bort en uttrycklig regel somenligt tingsrättens uppfattning fyller en praktisk funktion. 1979/80:77 119 hovräu och kammarkollegiet gör dessutom någraredaktionella påpekanden. 3 Efterlevande makes rätt till pension enligt egen försäkring Kommittén föreslår atl en regel införs om att efterlevandemakes arv är fritt från skatt till den del arvet avser rätt till pension enligtmakens egen pensionsförsäkring. Vid den schematiska bodelningen förutsätts attpå efterlevande makens lott i första hand läggs annan egendom än rätten tillpension. Dessutom införs en kompletterande regel att skatt inte skall utgå iden mån företedd skifteshandling visar att efterlevande make på grund av arveller testamente på sin lott fått rätten till pension på grund av enpensionsförsäkring som före bodelningen tillhört honom. Flertalet remissinstanser som yttrat sig i denna frågadelar kommitténs åsikt att arvsskatt inte bör utgå för värdet av denefterlevande makens egen pensionsförsäkring. Endast en minoritet av demtillstyrker emellertid kommitténs förslag. Flertalet anser att frågan i ställetbör lösas genom ändring i GB. Kommitténs förslag tillstyrks eller lämnas utan erinran avdomstolsverket, länsstyrelserna i och ,och handelskammare. Handelskammaren gör emellertidföljande till-lägg: Enligt Handelskammarens mening är det f. ö. angeläget att giftermålsbal-kensbestämmelser ändras så att egen pensionsförsäkring undantas från giftorättmöjligen med undantag för äldre, mycket stora pensionsförsäkringar. Någonbärande invändning mot en sådan ändring kan knappast längre resas med hänsyntill de begränsningar som gäller i fråga om avdragsrätt för förpensionsförsäkringar. Kammarkollegiet pekar på några inte önskvärda effekter avförslaget. Kollegiet anser heller inte att förslaget löser några påtagligaproblem: Föreskriften att efterlevande maken härvid anses medgiftorätt erhålla i första hand annan egendom än rätten till pension medför attvederbörande skattefritt som giftorättsandel får mer egendom ju störreförsäkringen är. Följande exempel kan illustrera förhållandet. A avlider efterlämnande maka som äger enpensionsförsäkring värd , giftorättsgodset uppgår till 300 000 kr.Enligt förslaget skall det enligt 15 § AGL skattefria beloppet vara 200 000kr., i följd varav kvarlåtenskapens värde, på vilket skatten ju räknas,beräknas till . Om ingen försäkring funnits, skulle kvarlåtenskapensvärde ha beräknats till . Ingenting tyder på att avsikten varit attregeln skulle leda till en skattefrihet som är mera omfattande än om ingenförsäkring hade funnits.