prop · G30377 · 1979-12-31 00:00:00 — Vidbestämning av avdrag för Vid bestämning av avdrag för nedsatt skatteförmåga videxistens- nedsatt skatteförmåga vid existensminimum skall såsom inkomst avminimum skall såsom inkomst av tjänst upptagas den skattskyldiges tjänstupptagas den skattskyldiges bruttointäkter - inklusive de bi- bmttointäkter - inklusivede biinkomster den skattskyldige må inkomster den skattskyldige må havaåtnjutit - i förekommande fall hava åtnjutit - i förekommande fall »Senastelydelse 1978:944. minskade med sådana nödiga utgifter för inkomstens förvärvande, för vilka den skatlskyldige vid taxering äger åtnjuta avdrag, t. ex. a''gifler, som den skattskyldige eriagt för sådan pensionsförsäkring eller sjuk-eller olycksfallsförsäkring, som tagils i samband med ijänsl, eller avgifter, som den skallskyldige i samband med tjänsten eriagt för egen eller efterlevandes pensionering annorledes än genom försäkring, eller kostnader för resor lill och från arbelet. Utgöres inkomslen av livränta, varom i 32 § 2 mom. förmä-les, skall livräntan inräknas i inkomslen med oreduceral belopp. Även sådan livränta lill följd av personskada som icke är av skattepliktig natur skall inräknas i inkomsten. Vid bestämning av avdrag för nedsatt skalteförmåga vid existensminimum skall hänsyn vidare tagas fill om den skatlskyldige uppburit skattefri ersättning på grund av kollektiv sjukförsäkring. Barnbidrag medräknas icke i inkomslen. minskade med sådana nödiga utgifter för inkomstensförvärvande, för vilka den skattskyldige vid taxering äger åtnjuta avdrag, t.ex. avgifler, som den skatlskyldige eriagt för sådan pensionsförsäkringeller sjuk-eller olycksfallsförsäkring, som lagils i samband med tjänst, eller avgifler, som den skatlskyldige i samband med Ijänsten eriagt föregen eller efterlevandes pensionering annorledes än genom försäkring, ellerkostnader för resor till och från arbetet. Utgöres inkomsten av livränta, varomi 32 § 2 mom. förmä-les, skall livräntan inräknas i inkomsten medoreducerat belopp. Även sådan livränta lill följd av personskada som icke är avskattepliktig natur skall inräknas i inkomsten. Vid bestämning av avdragför nedsatt skatteförmåga vid existensminimum skallhänsyn vidare tagas till om den skatlskyldige uppburit skattefri ersättning på grund av sådan kollektiv sjukförsäkring som avses i 32 § 3mom. Barnbidrag medräknas icke i inkomsten. Fråga om avdrag iandra fall för nedsatt skatteförmåga vid existensminimum får bedömas med särskillbeaktande av att en riklig uppskattning verkställes av inkomstförhållandena,speciellt med hänsyn till den omfattning, vari naturaförmåner må havaåtnjutits, och dessa förmåners värde. Har denskallskyldige hafl lägre levnadskostnader än normalt skall den skattskyldigesexistensminimum anses hava i motsvarande mån understigit normalbeloppet, t. ex.om en ogift skatlskyldig hafl gemensaml hushåll med anhöriga eller andra ellerom en skatlskyldig åinjutil särskild förmån i form av billiga livsförnödenhetereller andra liknande förmåner. I regel torde anledning överhuvud icke föreliggaalt bevilja avdrag för nedsatt skatteförmåga vid existensminimum åt s. k.hemmasöner eller hemmadöttrar. Icke heller må avdrag medgivas, om denskattskyldige ägt tillgångar; dock att härvid bortses från sedvanliga husgeråd,möbler och kläder, arbetsredskap. 1979/80:77 15 mindrebosladsfastighel av enklaste beskaffenhet osv. Å andra sidan må exisiensminimumberäknas hava överstigit normalbeloppet, om den skatlskyldige hafl utgifterför underhåll av make och barn, med vilka han icke levt tillsammans underbeskattningsåret. Exisiensminimum för den skattskyldige må jämväl i annat fallbestämmas högre än normalbeloppel, om särskilda skäl därtill föranleda. skattskyldige under beskattningsåret enligt beslut av den lokalaskattemyndigheten åtnjutit befrielse från eller nedsättning av den preliminäraskallen på grund av nedsatt skatteförmåga vid existensminimum, bör vid prövningav frågan om avdrag vid laxeringen för nedsatt skatteförmåga avvikelse icke skefrån det av förstnämnda myndighet fastställda existensminimibeloppet, såvidaicke nya omständigheter framkommit; såsom exempel å dylika omständigheter månämnas att den skatlskyldige äger lillgångar, varom den lokalaskattemyndigheten saknat kännedom, eller att den skaltskyldiges ekonomiskaslällning påtagligt förbättrats efler den lokala skaltemyndighetens beslut. skattskyldige icke haft högre inkomst än det för honom beräknadeexistensminimibeloppet och har detta befunnits bero av förhållande, varom i 50§ 2 mom. tredje stycket förmäles, bör avdrag för nedsatt skatteförmåga medgivasmed så stort belopp, alt den skatlskyldige icke påföres beskattningsbarinkomsl. Har den skattskyldige rätt atl åtnjuta skattereduktion enligt 2 § 4eller 5 mom. uppbördslagen (1953:272), skall avdrag för nedsatt skalteförmågaberäknas med beaktande härav. Ärinkomsten högre än sagts men icke så stor, all inkomslen minskad medskallen därå uppgår lill exisiensminimum, bör avdrag för nedsatt skatteförmågabeviljas med så slorl belopp, atl slörre skatt icke kommer att utlagas än attinkomsten, minskad med skatten, uppgår lill beloppet av existensminimum. Nedsattarbetsförmåga skall anses föreligga jämväl i det fall att den skattskyldige pågrund av arbetsskygghet eller missanpassning eller eljest av psykiska skäl harsvårl att förvärva normal arbetsinkomst. Dennalag träder i kraft efter den dag, då lagen enligt uppgift på den harkommit ut från trycket i , och tillämpas förstagången vid taxering. Lag om ändring i taxeringslagen (1956:623) Härigenom föreskrivs att 37 § 1 mom. taxeringslagen(1956:623)' skall ha nedan angivna lydelse. 37 § Nuvarande lydelse 1 mom. Till ledning vid inkomsttaxering och registreringav preliminär A-skatt, som har innehållits genom skatteavdrag, skall varje årutan anmaning avlämnas uppgifter (kontrolluppgifter) för det föregående kalenderåretenligt följande uppställning. Uppgiftsskyldig Vem uppgiften skall Vad uppgiften skall 3.Försäkringsanstalt och understödsförening. Den somfrån anstalten eller föreningen uppburit belopp, ej understigande 200 kronorför , på grund av försäkring av den arl alt skatteplikt för beloppelföreligger, dock alt om livränta utgivits till följd av personskada eller omersättning utgått på grund av kollektiv sjukförsäkring, uppgift skall lämnasäven om belopp som icke är av skattepliktig natur och som för hela åretöverstiger . Har till följd av personskada utgivits skattepliktigt engångsbeloppskall särskilt anmärkas om skattepliktigt engångsbelopp utgivits lidigare pågrund av samma skada. Om så är fallet skall angivas beloppets storlek ochutbetalningsåret. 1 mom. Till ledning vid inkomsttaxering och registreringav preliminär A-skatt, som har innehållits genom skatteavdrag, skall varje årutan anmaning avlämnas uppgifter (kontrolluppgifter) för det föregående kalenderåretenligt följande uppställning. ' Lagen omtryckt 1971:394. Senaste lydelse av lagensrubrik 1974:773. 2 Senaste lydelse 1979:1000. Vem uppgiften skall Vad uppgiften skall avse avse 3.Försäkringsanstalt och understödsförening. Den somfrån anslalten eller föreningen uppburit belopp, ej understigande 200 kronorför , på grund av försäkring av den art att skatteplikt för beloppelföreligger, dock atl om livränta utgivits till följd av personskada eller omersättning utgått på grund av .ådan kollektiv sjukförsäkring som avses i 32 §3 mom. tredje stycket kommunalskattelagen (1928:370), uppgift skall lämnasäven om belopp som icke är av skattepliktig natur och som för hela årelöversliger . Har till följd av personskada utgivits skattepliktigt engångsbeloppskall särskilt anmärkas om skattepliktigt engångsbelopp utgivits lidigare pågrund av samma skada. Om så är fallel skall angivas beloppels storlek ochutbelalningsårel. Denna lag träder i kraft efter den dag, då lagenenligl uppgift på den har kommil ul från trycket i ,och tillämpas första gången i fråga om kontrolluppgift till ledning för 1980års taxering. 1 sami Nr 77 1979/80:77 18 Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden , , , , , , ,Åsling, Söder, Krönmark, , , , , ,, , , , Proposition om vissa ändringar i arvs- och gåvobeskattningenav livförsäkringar, m .m. (Fi 1971:07), LSK, lade isitt slutbetänkande (Ds B 1977:4) Kapilalförsäkring m.m. fram flera förslag omändringar i försäkringsbeskattningen. Vissa förslag avsåg arvs- ochgåvobeskallningen av livförsäkringar. Andra gällde inkomst- ochförmögenhetsbeskattning av kapitalförsäkringar, avdragsrätt vidinkomsttaxeringen för egenföretagares för gruppsjukförsäkring samt denskattemässiga behandlingen av avtalsgruppsjukförsäkring (AGS) ochtrygghetsförsäkring vid yrkesskada (TFY). Efter remiss har yttranden över belänkandet avgetis avGöta hovrätt, kammarrätlen i , , ,, försäkringsinspektionen, kammarkollegiet,(), länsslyrelserna i , , ,och samt , försäkringsrältskommitlén (Ju1974:09), Arbelsmarknadens försäkrings AB, Centralorganisationen /SR,, , Föreningen auktoriserade revisorer,, , , i (LO), ,(), handelskammare, Stockholmshandelskammare, . Svenska arbetsgivareföreningen.Svenska bankföreningen, . Prop.1979/80:77 19 hantverks- och industriorganisation, , . (), samt Svenska försäkringsmäklares och försäkringskonsultersförening. , Svenska arbeisgivareföreningen.Svenska bankföreningen, , ,och åberopar utlåtande avNäringslivets skattedelegation, som i fråga om förslagen angående arvs- ochgåvobeskattningen ansluter sig till Svenska försäkringsbolags riksförbundsyttrande. instämmer i yttrande. LRF hänvisartill utlåtande av Lantbrukarnas skatiedelegation. Jag avser att i det följande ta upp vissa av kommitténsförslag beträffande arvs- och gåvobeskattningen av livförsäkringar, främstbeskattningen av förmånstagares förvärv av livränta och behandlingen avutländska försäkringar. De delar av belänkandet som avser beskattning enligtlagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt, , bör fogas lill prolokollet idelta ärende som bilaga 1. En sammanställning av remissyllrandena över dessadelar av belänkandet bör fogas till protokollet som bilaga 2. Belänkandetinnehåller redogörelser för innehållet i nuvarande regler. Jag har funnit det lämpligt att i detta sammanhang la upptvå ylterligare frågor på arvs- och gåvobeskaltningens område. Den ena gällerarvsskatle-frihet för fria trossamfund m.fl. Ett förslag i den frågan ladesfram i prop. 1978/79:160. avslog propositionen men förutsatte att ettnytt förslag skulle föreläggas innevarande höst (SkU 1978/79:55, rskr1978/79:334). Jag lägger i del följande fram elt överarbetat förslag lillarvskattefrihet för trossamfunden och vissa andra religiösa sammanslutningaroch organ. Den andra frågan gäller om efterbeskattning ochåtervinning. På framslällning av kammarkollegiel kommer jag alt föreslå enkomplettering av dessa bestämmelser. Som jag inledningsvis nämnde innehåller LSK:s belänkandeockså förslag om bl. a. inkomsl- och förmögenhetsbeskattning avkapitalförsäkringar. Förslagen berör endast kapitalförsäkringar som harbelånats för högre belopp än tre basbelopp. Beträffande sådana försäkringarföreslår LSK i princip alt viss procent av lånebeloppet, allernalivlförsäkringens lekniska återköpsvärde, skall tas upp som skalleplikliginkomsl för försäkringens ägare och alt samma belopp skall behandlas somskattepliktig tillgång vid försäkringsägarens förmögenhetsbeskattning. Vidremissbehandlingen har det visat sig alt meningarna om hurkapitalförsäkringarna skall behandlas är delade. Många remissinstansermotsätter sig LSK:s förslag. Andra ställer sig positiva till tanken på enförmögenhetsbeskattning och individuell inkomstbeskattning avkapitalförsäkringar. Bland dem finns dock olika uppfallningar om hurbeskaltningen tekniskt bör genomföras. En vanlig uppfattning är att nya reglerinte bör begränsas till belånade försäkringar. För egen del vill jag inle bestrida alt det i och för sigkan anföras skäl för en 1979/80:77 20 ändringav nuvarande principer för inkomst- och förmögenhetsbeskattning avkapitalförsäkringar. LSK:s betänkande och de synpunkler som har framkommil vidremissbehandlingen belyser dock svårigheterna att göra avgränsningar som ärmateriellt lillfredsslällande och tekniskt hanterbara. Gemensaml förLSK:s förslag och de allernaliv som föreslagils av remissinslanserna är vidarealt de skulle försämra möjlighelerna för det långsiktiga försäkringssparandel.Från samhällsekonomisk synpunkt är del önskvärl att detta sparandeupprätthålls. Till detla kan läggas en annan synpunkl. De störrekapitalförsäkringar som berörs av LSK:s förslag har ofta som funktion att gedödsfallsskydd och underlätta generationsskiften inom familjeföretagen. Enlöpande inkomst- och förmögenhetsbeskattning av det slag som LSK har föreslagitskulle leda lill påfrestningar för många av de berörda företagen, eftersombeskattningen ofta skulle göra det nödvändigt förförsäkringstagarna-företagsägarna all öka löneuttagen för alt finansiera de nyaskatterna. En sådan effekt molverkar direkt syftel med de nya regler förkapitalbeskattning av småföretag som infördes hösien 1977. Avnu angivna skäl har jag kommil till slutsatsen all LSK:s förslag om inkomsl-och förmögenhetsbeskattning av kapitalförsäkringar inte bör läggas till grundför lagstiftning. ILSK:s betänkande diskuterades fyra olika alternativ för behandlingen av AGS.Förra året genomfördes lagstiftning enligt det minst ingripande av dessaalternafiv. Del har emellertid visat sig atl reglerna har blivil oklara i ellavseende. Jag avser därför alt nu föreslå ett förtydligande av reglerna om denskattemässiga behandlingen av kollektiv sjukförsäkring. I övrigt kommer jaginte atl ta upp LSK:s förslag på inkomstbeskattningens område. 2Arvs- och gåvobeskattning av livförsäkringar 2.1 Inledande synpunkter Densvenska arvsskatten beräknas i princip på det förmögenhelstillskoll (den arvs-eller testamentslott) som arvingar och testamentstagare får i samband med ettdödsfall. Gåvoskatten avses på motsvarande sätl Iräffa detförmögenhetslillskott som en gåva medför. IAGL finns utförliga regler om hur de skatleplikfiga lotterna skall beräknas.Till grund för den lotlläggning som görs i skatteärendet ligger decivilrättsliga reglerna om makars egendomsförhållanden, arv och testamente samtde rättigheter som uppkommer på grund av försäkringsavtal. Dessa regler finnsfrämsl i (GB), (ÄB) och lagen (1927:77) omförsäkringsavtal (FAL). EnliglGB:s bestämmelser om makars egendom har vardera maken rätl att vid äktenskapelsupplösning - eller vid boskillnad - få ut hälften av makarnas sammanlagdagiftorättsgods. Vid arvsbeskattningen gäller enligt 15 § AGL alt eflerievande makes giftorällsandel är fri från arvsskatt. Prop.1979/80:77 21 undantagsfall läggs dock en verklig bodelning till grundför beskattningen: I stället görs vid si atteberäkningen en s. k. schematiskbodelning. Vid denna beaktas förekomsten av äktenskapsförord. Däremol tas intehänsyn lill vederlagsanspråk m. m. som enligt kan leda till enannan fördelning av giflorättsgodset än den nämnda hälflendelningen. De lotter som enligl civilrältsliga regler tillfallerarvingar och testamentstagare är i princip skattepliktiga. I likhet med vadsom gäller när efterlevande makes giftorättsandel skall beslämmas ärhuvudregeln alt lotlläggningen inle baseras på något verkligt arvskifte ulangörs i form av elt s. k. schematiskt skifte. Vid detta beaktas i princip baraden legala arvsordningen och föreskrifter i testamente. Detla innebär alt t.ex. en bröstarvinges laglotts-anspråk bara beaklas om arvingen särskilt yrkardel och all man i princip inte heller tar hänsyn till arvsförskott o. d. Avgörande för behandlingen av en livförsäkring är omförmånslagare har insatts eller ej. Saknas förmånslagarförordnande ingår försäkringeni boel och behandlas enligl de regler som jag har nämnt. Har förmånslagaredäremot insatts ingår enligt 104 § första slycket FAL försäkringen inte i boet.För att skydda den eflerievande makens giftorätt och bröstarvingarnas räll lilllaglott finns emellertid en specialregel i 104 § andra stycket FAL. Om ettförmånslagarförordnande kan ålerkallas behandlas nämligen försäkringen i dessaavseenden som om den hade ingått i boel och tillagts förmånstagaren genomtestamente. kan påverka fördelningen av egendomen och kan även leda lillalt förmånstagarförordnandet får jämkas. 1 12 § AGL finns bestämmelser om arvsbeskattning avförmånstagarför-värv. Som nämnls anses förvärvet i civilrättsligthänseende inle ingå i kvariåtenskapen. Vid arvsheskattningen lillämpas en annanprincip. Om en förmånslagare vid försäkringstagarens död får förfoganderättenöver försäkringen eller en utbetalning på grund av den, skall förvärvet vidberäkning av arvsskatt anses som arvfallen egendom. Grunden för beskattningenär här, liksom i övrigt vid arvs- och gåvobeskallningen, delförmögenhetslillskott som förmånstagaren får. Vid beräkningen av detla lar mandärför i princip hänsyn till de civilrältsliga regler som kan inverka påomfattningen av förvärvet. Bestämmelserna i 104 § andra styckel FAL om jämkningi vissa fall är således lillämpliga. Om en eflerievande make är förmånslagare,skall den andel av förvärvet som motsvarar giftorätten undantas frånbeskattning. Vidare gäller enligt 12 § AGL alt förmånstagarförvärv behandlasgynnsammare än många andra förvärv i skattehänseende. Vissa typer av förvärvär helt befriade från skall. Vid andra förvärv medges grundavdrag, som kanuppgå lill belydande belopp. Dessa avdrag har införls av sociala skäl och föralt uppmuntra försäkringssparandel. Om en förmånslagare får förfoganderätten över enförsäkring eller utbetalning på grund av den i annal fall än i samband medförsäkringstagarens död, beskattas förvärvet enligt 37 § 2 mom. AGL som gåva.Bestämmelserna i 12 § AGL om arvsbeskatlning av förmånstagarförvärv Prop.1979/80:77 22 skall tillämpas även vid gåvobeskallningen. LSK har inte ansett det ingå i sitt uppdrag att företa enprincipiell översyn av försäkringars inverkan på arvs- och gåvobeskattningen.De förslag som kommittén lägger fram har till syfte främst att anpassa AGL:sbestämmelser lill ändringar på inkomstbeskattningens område och att undanröjavissa oklarheter i nuvarande regler. Som nämnts i inledningen avser jag atl i del följandebehandla LSK:s förslag angående beskaltningen av förmånstagares förvärv avlivränta och behandlingen av utländska försäkringar. Först kommer jag dock attta upp en fråga som har samband med den principiella grunden för beskattningenav förmånstagarförvärv, nämligen frågan i vilken mån man skall beakta allförmånstagaren kan ha lämnat ekonomiskt vederlag för förordnandet. De nu nämndafrågorna behandlas i avsnitten 4.3.1, 4.3.5 och 4.3.2 i betänkandel. Jag skallockså la upp en fråga om förlydligande av värderingsreglerna i 23 § AGL(avsnitt 4.4 i betänkandel). Flertalel av LSK:s förslag gäller skatterättsliga frågorsom har nära samband med de civilrältsliga reglerna. Kommittén föreslår ävendirekta ändringar i den civilrättsliga lagstiftningen. Några förslag gällersålunda jämkningsreglerna i 104 § andra slycket FAL och behandlingen av denökning i giftorällsandel och laglott som jämkningsreglerna kan medföra (avsnill4.2.1 och 4.2.2 i belänkandel). Vidare föreslås en komplettering avbestämmelserna i 12 § AGL om beräkning av efterlevande makes skattefria förvärv(avsnitt 4.3.4) saml bestämmelser som klargör i vilka fall det är tillåtet attvid brisl i boel avräkna boets skulder från värdel av elt förmånstagarförvärv(avsnitt 4.3.3). LSK har ansett atl dessa förslag i huvudsak har karaklär avförtydligande eller innebär kodifiering av praxis. Härutöver har LSK lagt framförslag lill nya regler som innebär att en efterlevande makes rält lill pensionpå grund av egen frivillig pensionsförsäkring i fortsättningen skall undantasfrån beskattning (avsnitt 4.2.3). Många remissinsianser har i princip ställt sig positivalill de nu berörda förslagen. Andra har dock ansett all det inle är lämpliglalt nu ändra den civilrältsliga lagstiftningen eller de skatterältsligabestämmelser som har samband med denna. 1 stället bör man enligt dessaremissinstanser först avvakta resultatet av försäkringsrätlskommilténs (Ju1974:09) och familjclagssakkunnigas (Ju 1970:52) arbele. Erinringar i sak harockså riktats mot förslagen, främst såvitt avser de föreslagna ändringarna i104 § andra stycket FAL saml beslämmelserna om en efterlevande makes egenpensionsförsäkring och avräkning av skulder från värdet avförmånstagarförvärv. För egen del vill jag underslryka atl LSK:s genomgång avdessa frågor har stort värde i sig. Kommittén har pekat på flera områden därdet kan vara moliverat att överväga materiella ändringar i nuvarande regler.Ändå anser jag att man tills vidare bör avslå från dessa ändringar. Sompåpekats vid remissbehandlingen pågår eii omfaltande översyn av de familje- ochförsäkringsrätlsliga reglerna. Översynen omfattar bl. 1979/80:77 23 förmånstagarförordnandenas civilrättsliga verkningarsåvitt gäller giftorätt och laglott samt förhållandet till borgenärerna. Jagvill också erinra om att det ingår i försäkringsrattskommittéiis uppdrag attöverväga de frågor om arvs- och gåvobeskattning som har samband medförmånstagarförordnan-dena. Man bör enligt min mening inte föregripa resultatetav detta arbete genom atl nu ändra de civilrättsliga regler som direkt berörsav utredningsarbetet eller de skatterättsliga regler som är avhängiga av hurden civilrättsliga lagsliftningen utformas. Av delta följer att jag ;.ite anserdet lämpligt att nu överväga de föreslagna ändringarna i 104 § FAL eller att gåin på de frågor som rör efterlevande makes rält lill egen frivillig pensionsförsäkringoch möjligheterna all avräkna dödsboets skulder från värdet av eltförmånstagarförvärv. Vidare anser jag att man med hänsyn till det pågåendeutredningsarbetet f. n. bör avslå också från de ändringar som enligl LSK främsthar karaktären av förtydliganden eller som innebär kodifiering av praxis. Jagvill med detta inte bestrida all det finns elt påtagligt behov av informationom den rätta tolkningen och tillämpningen av de mycket komplicerade reglerna omlivförsäkringars inverkan på arvs- och gåvobeskallningen. Tills vidare bördock delta behov tillgodoses på annat sätt än genom lagstiftning. LSK:s betänkande innehåller slutligen också ett förslagsom gäller belånade försäkringar. Enligl LSK förekommer missbruk i den formenalt belånade försäkringar utnyttjas för atl erhålla de socialt motiveradegrundavdrag som medges enligt 12 § AGL. För att hindra detta föreslår LSK altskulder för vilka en försäkring utgör säkerhet i princip inte skall varaavdragsgilla vid beräkning av behållningen i försäkringstagarens eller hansmakes bo. Förslagel har godtagits av många remissinsianser men har avstyrkts avbl. a. företrädare för försäkringsbranschen och näringslivet. De kritiskaremissinstanserna vänder sig främst mot att förslaget medför att den skatt somdödsboet skall betala kommer att beräknas på en större behållning än denverkliga. Dessutom uppkommer enligt dessa remissinstanser en oacceptabel skillnadi förhållande lill den situationen alt försäkringstagaren i stället löser lånetkort lid före sin död. De underslryker också att den föreslagna regeln gårbetydligt längre än vad som skulle vara befogat för atl komma till rätta medvad kommittén betecknat som missbruk. Förmånsta-garens rätt lill grundavdragenligl 12 § AGL kan således redan vara utnyttjad eller del kan vara fråga om enutmätningsbar försäkring, som inte ger rätt lill grundavdrag. I sådana fallskulle kommitténs förslag leda till dubbelbeskatt ning. 1 fleraremissyllranden har också påpekats atl LSK inte har löst frågan om hur manskall förfara om försäkringen endasi ulgör sekundär säkerhel. För egen delanser jag au invändningarna har en sådan tyngd att förslaget inte bör läggaslill grund för lagstiftning. 1979/80:77 24 2.2 Den principiella skattskyldigheten förförmånstagarförvärv Enligt 12 § och 37 § 2 mom. AGL beskattasförmånstagarförvärv som arv eller gåva. Stadgandena är generellt ulformade.