prop · G30310 · 1979-12-31 00:00:00 — Det innehöll de antagna riktlinjernasamt en beskrivning av deras tillkomst och av de grundläggande tankegångarna.Där fanns också redogörelserför forskningsresultat rörande risker under olika arbetsbetingelser,kortfattade överväganden av miljörisker och miljökonsekvenser samt om den nya teknikens inverkan på den biologiska utvecklingen ra ra. EIS blev föremål för en bredremissbehandling. Ca 2 000 personer och institutioner deltog i denna. 38 svarkom in. I det slutliga EIS som utkom har dessasvar tagits in jämte en redogörelse förhur de påverkat den slutliga utformningen.De synpunkter som direkt berörderiktlinjerna fördes vidare till den kommitté som arbetar raed översynen av dessa. Ett axplock i de inkomna svaren visar bl a följande. Vissa remissvar tog upp allmänt politiska frågor som rörde möjligheternaför allmänheten att bestämmaom riskerna med hybrid-DNA är acceptablaeller ej. En procedur att på demokratiskväg realisera dessa möjligheter borde komma till stånd. Här kunde mantänka sig en nationell kommissiontillsatt av kongressen, en kommission som formulerade de allmänna regler som borde gälla för allt arbete som innebär biologiska risker. De som menade att riktlinjernavar för stränga och hämmade forskningen framhöll att ingen uppskattning gjorts av de kostnader somsamhället åsamkas av att skydda individerna frånrisker som i praktiken inte finns. I några svar yrkades på ett förbudför all hybrid-DNA forskning tillriskerna var bättre klarlagda. Motsidan ville inteha några förbud alls. Man hävdade att om hybrid-DNA forskningkan förbjudas fastän riskerna inte ärbelagda så måste den principen också gälla all annan forskning. Det är lätt attspekulera fram världsomfattande skador som ytterstaresultat av forskningen inom många områden. Även dessaskulle i så fall vetobeläggas. En diskussion av etiska frägor i anslutning till "genetic " efterlystes iett par svar. De som utarbetat riktlinjerna var forskare inom hybrid-DNAområdet. Även om möjligheter beretts även andra att påverkaarbetet så hade dessa inte deltagit ibesluten rörande reglernas utformning. Redanunder det pågående regelarbetet hade dylika synpunkter frcimförts av bl a organisationen for the People. I de mera allmänthållna synpunkterna framfördes ocksåkrav på en intensifierad forskning rörande rislcmomenten för att täcka in de betydande kunskapsluckorsom existerar på detta område. Beträffande riskerna var användningen av E.coli K 12 som mottagare och förökare avhybrid-DNA en anledning till oro i flera remissvar. Colibakteriens (dock ej K12) förekomst i tarmen hos människa, hos mångavarmblodiga djur men också hos fiskar och insekter, i avfall,jord- och förorenat vatten gör den till en viktig ekologisk faktor. Den kanutbyta genetisk information med ett 40-tal andra arter bl a med Shigella(dysenteri-bakterien) och Salmonella. 1979/80:10 89 kan bl a överföra gener förantibiotika-resistens. E.coli är även sjukdomsframkallande. Den ger upphov till diarréer, urinvägsinfektioneroch blodförgiftning. I flera svar krävdes att alternativ till riktlinjernas värd/vektorsystem skulle utvecklas , Ett flertal mera tekniskt betonade frågor som rördebl a kontroll av gnagare och insekter i laboratorierna, påföljd vid överträdelser avriktlinjerna, inspektion och licensgivning samt ansvarsfördelningen mellan projektledare, institution ochNIH, togs upp i remissvaren. I EPA's svar (U S )sammanfattades dess synpunkter och kritik påföljande sätt. Det finns intetillräcklig kunskap för att säkertkunna påstå att normalt ofarliga stammar av E.coli eller andra värdorganismer inte kan förvandlas till virulenta patogener, sora kan finnaekologiska nischer, där de kan föröka sig, omde skulle spridas i miljön. Mycket hög prioritet börges åt forskning som ger ökad kunskap om de biologiska barriärsystemens effekt. Riktlinjerna är inte tillämpligapå alla laboratorier och forskaresom arbetar med hybrid-DNA. I vad mån riktlinjerna följs,och överträdelser noteras och rapporteras blir beroende av trycket från kolleger och personal på platsen, Inga tillförlitliga medel finns för att påvisa överträdelser eller föratt snabbt varna om potentiellt farligt material genom olyckshändelse avgivits till omgivningen. Vidare ges inga påföljder -annatän förlust av forskningsanslag - som kan verka förebyggande mot överträdelser. EPA är oroat överden osäkerhet som råder när det gäller att bedömariskerna med försök som inte utförs under användande av maximal inneslutning . EPA är oroat överde problem som kan uppstä när det gäller att utforma regler för industriell tillämpning av hybrid-DNA-tekniken. Varken EISeller riktlinjerna diskuterar planer päåtgärder mot oförutsedd förorening av omgivningen . 1979/80:10 90 Förslaget _till_reviderade_riktlinjier_1978 Revisionen av riktlinjerna påbörjades . detta år förelåg ett förslagfrån NIH's rådgivande kommitté(RAC). Detta offentliggjordes förkommentarer i NIH recombinant DNA technical bulletin och i Federal register.Liknande procedur som betr. 1976 årsutgåva tillämpades. NIH utgav det slutliga förslaget . Det publicerades i Federal register och var öppet förkommentarer . En departementskommitté tillsattes föratt granska dessa. Den fick även i uppdragatt hålla en offentlig utfrågning (public hearing) i ärendet. efter remisstidens utgång, d v s kommer den nyaversionen att utges. Förslaget till reviderade riktlinjerinnebär bl a att vissa försök undantas frånriktlinjerna att lättnader i säkerhetskraven införsoch att de olika säkerhetskommittéerna (Institutional Biosafety Committees) får ökadebefogenheter. Bakgrunden till detta var att forskningsresultat hadeframkommit vilka pekade på att riskerna överskattats. Dessaforskningsresultat gällde bl a användningen av E.coli K 12 och virus inomhybrid-DNA-tekniken och saimmanställdesoch bedömdes vid vetenskapliga konferenser(workshops) i , betr E.coli K 12 som värdorganism och i Ascot, i januari1978 betr försök med virus då virusnukleinsyra överförs till värd/vektorsystem. Rapporterna från dessa konferenser ingår i underlaget till förslaget till reviderade riktlinjer och innebär sammanfattningsvis följande. Inledningsvis konstateras att den stam som används inom hybrid-DNA-tekniken, E.coli K 12, har använts i laboratorieförsök . Det är inte käntatt den skulle ha framkallat något sjukdomsfall. Lämplighetenav K 12 som mottagare av främmande generbetingas av detta förhållande men också därav att den till sin biologi ärbäst känd av alla mikroorganismer. Det faktum att E.coli som ursprunglig miljö har ryggradsdjurens inkl människans tarmkanal och därutöver finnsspridd inom andra djurgrupper och na- Prop.1979/80:10 91 turmiljöer samt attarten rymmer även patogena former, gör, att de ev möjligheternahos K 12 eller hos försvagade derivat av K 12 (ex visstam 1776) att omvandlas till en patogen, att sprida främmande DNA till andra organismer och att överleva i naturen, koramit särskilt i blickpunkten. Omvandling av K 12 till patogen K 12 har odlats i stora kvantiteter - kulturer innehållande hundratals liter - i ett otal laboratorier världen överoch med inneslutningar (containments) som varit lägre än de lägsta i NIH's riktlinjer. Den har därvid inte visat nägonav de egenskaper som normalt hör samman medpatogena bakterier. Den kan sålunda inte med lätthet överleva och föröka sig under naturliga förhållanden, sprida sig fråndjur till djur eller från växt till växt, med lätthet föröka sig på kroppsytor eller i tarmkanal och lungor, invadera djurceller eller sprida sig i djurkroppar, producera toxin eller förändra andra levande organismer eller celler så att de blir skadliga, motstå kroppens försvarsmekanismer (immunförsvar) . Om K 12 intas i såstor mängd som 10 exemplar, kan sedaninget av dessa återfinnas i avföringen. Normalt etablerar sig K 12 inte permanenthos människan. A andra sidan kan dettaske under onormala förhållanden, exempelvis under antibiotikabehandling. Då anlag som ger patogenitet hosandra E.colistammar överfördes till K 12 visade den inte i nägotfall förmåga att framkalla sjukdomar som diarré eller urinvägsinfektion. Den slutsats somdragits av detta är att det är mycket osannolikt att K 12 kan omvandlas till patogen genom att erhålla fragment av främmande DNA. Spridning av främmandeDNA med E.coli och dess plasmider Frägan gäller om hybrid-DNA som införtsi K 12 kan föras vidare till andra bakterier somK 12 kommer i kontakt med inkl andra stammar av E.coli. En sådan överföring skulle kunna omvandla mottagaren till enpatogen eller göra en redan patogen organism meralivskraftig. Den skulle kunna ske antingen med plas- Prop.1979/80:10 92 eller med bakteriofäger (lambdatyp) . Konjugativa plasmider kan förflytta sig från en bakterie till en annan.Enligt riktlinjerna får endast non-konjugativa ellersvagt konjugativa plasmider användas. Dennon-konjugativa plasmidens förmåga att förflyttasig kan emellertid ökas om dess bakteriecell invaderasav en konjugativ plasmid och denna överför sin konjugativa egenskap till den non-kon-jugativaplasmiden. Därefter kan den senare bli enpotentiell överförare av DNA till andra bakterier. Beräkningar visar att sannolikheten föratt detta skall hända med non-konjugativa,K 12plasmider är utomordentligt liten ( 1 på 10 per överlevandebakterie per dag i tarmen på varmblodigadjur). Beräkningarna gäller laboratorieförhållanden och troligen gäller en ännulägre siffra under naturliga förhållanden. Spridning av hybrid-DNA med bakteriofäger Bakteriofäger medhybrid-DNA kan avges från laboratoriet som infektiösa partiklar eller via bakterievärdar, i vilka bakteriofag-DNA finns i en plasmideller infogat i bakteriens kromosom-DNA. Bakteriofagens möjlighetatt överleva som infektiös partikel beror på flera faktorer bl a på sannolikhetenatt den skall finna colibakterier att föröka sig i. Det anses mycket osannolikt att denbakteriofag, , som används i hybrid-DNAförsök skulle överleva och infektera djur och människor. Den ärkänslig för magsäckenslåga ph och visar ingen benägenhet att infektera de colistammar som normaltfinns i tarmen. Den är vidare känslig föruttorkning, något som skulle inträffa om den sprids med luften. E.colistammar som kaninfekteras med är ovanliga i naturen.Lambdapartiklar i stora mängder (10 partiklar) har förtärts utan attsedan kunna återfinnas i avföringen. Inkorporering av lambda-DNA i E.coli-cellens DNA förekommer i natu-°noch är ett välkänt exempel på naturlig omkombination. De flesta lambdavariantersom används i hybrid-DNA försöken eller övervägs för användning haren starkt reducerad förmåga att inkorporeras på detta sätt. Beräkningarvisar att möjligheten för överföring av främmandeDNA-fragment från K 12 som ursprunglig värdcell till andra bakterier via leimbda är avlägsen. 1979/80:10 93 K 12's förmåga att överlevai naturen Som redan nämnts är K 12 dåligtrustad för att överleva i naturlig miljö. Men om den skulle överleva och föröka sig är det fortfarande osannolikt attden skulle infektera andra organismer. E.coli sprids sällan med aerosoler (luftburna partiklar) utan primärt genom förtäring av förorenadföda eller förorenat vatten. Mellan 10 och 10 celler av patogen E.coli behövs för att framkalla sjukdom. Den mängd som genereras vid aerosolbildning är oftast mindre änen tusendel av detta. Skulle K 12 bli patogen och infektera någon av laboratoriepersonalen och med denna person föras ut ur laboratoriet, är sannolikheten föratt andra skall smittas mycket låg och riskenför en epidemi är praktiskt taget obefintlig. I denna deltog experter pä infektionssjukdoraar, bakter-ologi, virologi/ bakteriegenetik m flområden. Konferensen stöddes av and infectionsdeseases och The Fogarty international center of NIH. Konferensen behandlade de frågeställningar som ovan refererats och deriskbedömningar som där återgessammanfaller med konferensens. slutsats var att E.coli K 12 genomhybrid-DNA försök inte kunde omvandlas till en patogen. "The participants arrivedat unanimous agree-raent that E.coli K 12 cannot be converted into an epidemicpathogen by laboratory manipulations with DNA inserts." Detta framgår avrapporten från ordföranden vid konferensen till chefen för . Det börnämnas att en av deltagarna(professor ) menade att slutsatsen inte var så kategorisk utan att man i stället varit överensom att det var osannolikt (ehuru inte o-möjligt)att E.coli K 12 kan omvandlas till en epidemisk stam. När det gälldefrågan om E.coli K 12 kan omvandlastill vildtyp dvs ursprunglig E.coli, råddeenligt King inte någon samstämmig uppfattning. Tvärtom pekade de resultat som framlades, på att detta är ett allvarligt problem. Prop.1979/80:10 94 Hybrid-pNA_försök_med_yirus;nukleinsyra Det första förslag till rt v ide rade L'iktii.njer som utgavs iseptember 1977 utlöste kritik för att kraven påfysiska och biologiska barriärer var för höga när det gälldearbete med virus. Vid togs riskerna med användning av virus inomhybrid-DNA-tekniken upp. De ämnesområden som företräddes av de 27 deltagar.na varkliniska infektionssjukdomar, folkhälsa, medicinsk och diagnostisk virologi, virusinfektioners biologi,biokemisk virologi samt växt-,insekt- och husdjursvirologi. Fem av deltagarna var aktivt engagerade inomhybrid-DNA forskningen. Konferensen stöddes av NIH och var "a joint "(EMBO = ). resultat behandlades av den arbetsgruppinom NIH som studerade riktlinjer för virus-hybrid-DNA försök. Av rapporten från mötet och arbetsgruppens skrivelse() till NIH's rådgivande kommitté (RAC) framgår bla följande. Ett tidigare antagande som läg bakom utgåva av riktlinjerna var att E.coli,som bar virus-hybrid-DNA, kunde bli virusfabriker som producerade infektiösa viruspartiklar. Detta anses inte vara möjligt. Virusförökning (repli kation) kräver reglering och samordning av en mångfald enzymsystem som härrör både från värd organismens genom och viruspartikelns genom. Det ta är grunden för värdspecificiteten hos virus. Det tycks vara mycket osannolikt att en prokaryot innehåller det kompletterande enzymsystemsom behövs för syntes av ett infektiöst djurvirus. Inte i något fall har det kunnat påvisas att det är möjligt att föröka djurvirus eller andra eukaryotavirus i bakterier och omvänt föröka bakterievirus (fager) ieukaryota celler. Efter genomgäng av föreliggande vetenskapliga data och olika riskscenarios blir slutsatsen att virus-genom och fragment av sådana som klonas i E.coli K 12 med användning av godkända plasmider och fagvektorer, inte innebär större risk än ar bete med den infektiösaviruspartikeln som sä dan eller dessDNA och att det i de flesta fall, om än inte alla, klart innebär mindre risk. Prop.1979/80:10 95 P2/EK 1-nivåutgjorde tillräckligt skydd för kloning av virus-genom och fragment av sädana. RAC och senare NIH följdei huvudsak rekommendationerna fränAscotkonferensen och arbetsgruppen, vilket innebar en i vissa fall drastisk sänkning av säkerhetsnivåerna. En bättreöverensstämmelse tycks därigenomha uppstått mellan de amerikanska ochexempelvis de franska riktlinjerna. Det kan nämnas att förutom polyoma virus och SV 40virus är även andra virus-vektorer tillätna(adenovirus, herpesvirus m fl). Undantag_frän_riktlinierna Följande försök ochhanteringar föreslås bli undantagna fränriktlinjerna: Hantering av DNA utanför en värdorganism eller ett virus, s k "naked DNA". Sådan DNA har hanterats i laboratorierna. Den inaktiveras snabbt inaturen. Försök som avserDNA från virus eller icke-kromo-som DNA, där inget främmandeDNA ingär i hybrid-DNA molekylen. Ettexempel är överförande av hybrid-DNA molekyler sombestår av bitar av SV 40 virus tilleukaryota celler i vävnadskultur. Försök som avsers k själv-kloning. I dessa försök isolerasDNA från en värdorganism och återinförs sedan förkloning i samma typ av organism. Det gällersålunda en typ av kloning som försiggåri naturen. Försök sominfattar givare- och värdsystem som normalt utbyter DNA.Dessa försök är endast en imitation av företeelser i naturen. En lista över dessa system har upprättats och skall fortlöpande ses över och anpassas till nya rön på området (se ävenp 5). Andrahybrid-DNA försök om det kan visas att de ärsäkra. Beslut om sådana undantag fattas av chefen för sedan fråganberetts av RAC. Allmänheten skall beredas möjlighet att dessförinnanavge synpunkter (gäller även p 4) . 1979/80:10 96 Bf?iy!stioner _ay_sä]<.erhetsk.raven I förslaget till reviderade riktlinjerhar säkerhetskraven nästan genomgåendesänkts nägot (1-2 steg, förvissa virusförsök ännu mera). Administra tiya_ätgärder NIH's godkännande från säkerhetssynpunkt av projekt behöver endast inhämtas betr nya projekt och projektav P4-typ. Betr förändringar av pågående projekt pä Pl - P3-nivå behövs inte detta godkännande. Det räcker med att institutionensbiologiska säkerhetskommitté (Institutional BiosafetyCommittee, IBC) lämnat sitt medgivande. NIH avser atti efterhand granska IBCs beslut. Vidare skall varje institution som bedriver försök på P3 - P4-nivå ha en kvalificerat biologisktskyddsombud (). Åtminstone en ledamot av IBC skall vara företrädare för allmänheten (public member) och t exinte ha några ekonomiska anknytningar tillinstitutionen. Ansvars-förhällande mellan huvudman (principalinvestigator) institution, IBC och skyddsombud preciseras ytterligare. Enligtde reviderade riktlinjerna kan den privata sektorn frivilligt registrera sinahybrid-DNA projekt hos NIH. 5iä!s£i2D§S_Bå_l2E§iä3§t_£iil_E2Yi42E5§_Ei!StiiDi§E Av en artikel i () framgår viss kritik som framfördes vid den hearing rörande de reviderade riktlinjerna som hölls . I kritiken som kommer från vetenskapshistoriskt håll () påpekades bl a att den grupp som deltagiti beslutsprocessen varit starkt begränsad till forskare med anknytning till NIH och att den varit för sluten. Vidare kritiserades förslaget att delegera ansvaret för vissa åtgärder till lokala institutioner. Mot bakgrund av industrins växande intresse för hybrid-DNA-tekniken ansågs det vara fel att mildra säkerhetskraven på det sätt som föreslogs. RAC kommer i samband med att de industriella till-lämpningarna alltmer aktualiseras attfå göra policy-rekommendationer av vittgående social räckvidd. Prop.1979/80:10 97 tanke härpå ansågs denutvidgning av kommitténs sammansättning som utlovats av NIH vara otillräcklig. Krav restes pä en utökning av komraittén med företrädare förfackföreningar, allmänna intressegrupper (public interest groups), organisationerför folkhälsan och tillsynsrayndigheter som kunde tänkas vara berörda. Bakom detta krav stod enligt artikeln: Attorney General of State Friends of the Earth Betr miljögrupperna iUSA se även bil 4. Amerikanska_kon2ressen 1977-78 var många politiska bedömareense ora att ett lagförslag rörande hybrid-DNA-forskning snabbt skulle passerakongressen. Det visade sig vara fel. Orsakerna till att kongressen tog påsig än väntat var flera. De nya forskningsresultat som framkom ochsom påverkade riskbedömningen torde ha inverkat. Dessa fick genomforskarnas eget agerande en betydande genomslagskraft både i kongressen och hos allmänheten och torde ha fått opinionen att svänga mot enmera liberal syn på säkerhetsfrågorna kring hybrid-DNA forskningen. De två lagförslag som låg i kongressen i början av årethade till respektive upphovsmänsenatorerna . Senator 's lagförslaginnebar bl a att en ny statlig kommission skulle bildas. Denna skulle bestämma om all forskning med hybrid-DNA. I själva verket hade senator och hans stab från början tänkt sig en reglering av all biologisk forskning sominnebar potentiella risker men sedermera begränsat sig till hybrid-DNA forskningen. 's lagförslag gick vidare ut på att lokala lagstiftande församlingarkunde anta regler som var strängare än de federala eller tom förbjuda forskning med hybrid-DNA. 's avsiktmed den nya kommissionen torde ha varit att i den lägga de kontrollerande uppgifter som låg på NIH. Dettasenare organ skulle uteslutande ägnasig åt den vetenskapliga bedömningen av forskningsprojekten och inte vara till- 7 1979/80. 1979/80:10 98 synsrayndighet förnågon lagstiftning. Kommissionenskulle bestå av forskare och företrädare för allmänheten,sammanlagt 13 ledamöter. Genom denna konstruktion kundeönskemålet tillgodoses att allmänhetenskulle ha insyn och även ansvar i forskningen . Detta lagförslag var mycket detaljerat i sin reglering av forskningen. Det möttes med betydande opposition från forskarhåll. Orsaken till denna var den byråkrati man fruktade skulle läggas över forskningen och de ingrepp avpolitisk natur den kunde komma att utsättas för. Överträdelser straffades med högst i böter eller fängelse i högst (dock högst 10 är i svårare fall), nägot som säkerligen också bidrog till den starkt negativareaktionen hos många forskare. Senator 's lagförslag innebar också att en kommission skulle finnas, raen endast med rådgivande uppgifter. En annanviktig skillnad var att lokala avvikelser från den federala linjen endast fick förekomma om speciella behov förelåg. Framstående forskare på området vilka tidigare anslutit sigtill uppfattningen att hybrid-DNA forskningen innebar betydande risker ändrade helt eller delvismening. Kongressen fick skrivelser från ledande forskare som hävdade att de försök som tilläts enl NIH:s riktliner var riskfria(Professor ) och att hybrid-DNA bildas i naturen och ingalunda är någon ny laboratorieframställd produkt (Professor ). nämnda uttalande att E.coli K 12genom hybrid-DNA försök inte kan omvandlas till ensjukdomsframkallande bakterie och ge upphov till epidemier vägde i detta sammanhang tungt. Frånandra vetenskapliga konferenser kom ytterligare röster. hölls en somomfattade också en konferens om nukleinsyror såsom fallet var 1973. Denna uttaladenu stor oro inför förslagen till lagstiftning. I ettbrev till kongressen hävdadesatt samhället skulle berövas de fördelar och frcimsteg som låg i hybrid-DNA forskningen genomen onödigt restriktiv lagstiftning.Riskerna hade överdrivits på ett sätt som gick långt utanför varje förnuftig värdering ("far beyond anyrea-soned assessment"). 1979/80:10 99 inkluderade också en konferens om biologiska regleringsmekanismer.Deltagarna i denna sände också en vädjan tillkongressen med liknande innehåll. Det påpekades att en intensiv forskning har bedrivits för att finna verkliga risker för folkhälsanmen att inga sädana uppdagats. I stället har mängaförmodade risker eller faror visatsig icke existera. Att lagstifta om risker som inte hade kunnat påvisas utan i självaverket var osannolika var oklokt och den byråkratisom en sådan lagstiftning skulle ge upphovtill skulle försvära forskningen och utvecklingen inom många kunskapsområden. Denna resolution signerades av140 deltagare i konferensen och därefterav ytterligare ca 1 000 personer. Deltagare i en annan konferens som ägnades åtvirologi skrev också till kongressen 1977 och framladesin oro inför de föreslagna lagförslagenoch dess följder för forskning och teknisk utveckling. I brev påpekades att det har aldrig funnits några bevis att hybrid-DNA innebär risker förhälsa eller miljö. "Vi tror att en speciell lagstiftning för att reglera hybrid-DNA forskning är onödig ochoklok." Redan pä hade initiativ tagits av ledande krafterinom () för att organisera och kanalisera informationen från forskarsamhälleti syfte att påverka kongressenslagstiftningsarbete. Tjugo vetenskapliga sällskapinkl den stora for Experimental Biology stödde denna aktion. Denna syftade dock till att stödja lagstiftningstanken eftersom det ansågs orealistiskt att argumentera mot varje form avfederal reglering av hybrid-DNA forskningen. Senator 's lagförslagbeskrevs som det som "skulle tillåta fri forskning och till godose allmänhetens säkerhetskrav" och fick forsk arnas stöd. Vid slutet av hade ett antal särskilt aktiva forskare skrivit brev och ringttelefonsamtal till medlemmar av senaten föratt uppmana dem att stödja ett nytt lagförslag som lagts av senator . I tillkomsten avdetta hade ASM till en del bidragit. 's lagförslag som kom tog fasta på den nya information som kommit om riskerna ochinnebar att flera önskemål från forskarsamhällets sida tillgodosågs.