prop · G3032 · 1979-12-31 00:00:00 — enanmälan, ett yttrande eller etl inspektionsprotokoll, uppställs dock ettsärskilt, kvalificerat skaderekvisit. Beträffande JO:s verksamhet torde kunna sägas att dennabestår så gott som enbart i tillsynsverksamhet. För JK:s del är förhållandetett annat. Tillsynsverksamheten utgör för JK en av flera huvuduppgifter. Andrasådana är verksamhet som regeringensrådgivare, vilket kan medföra särskUdautredningsuppdrag för JK eller uppdrag att avge utlåtande i rättsfrågor, samluppgiften att bevaka statens rätt i civilprocesser och vid uppgörelser utomrätta i tvistefrågor. Av särskild betydelse i sistnämnda hänseende är JK:smedverkan i den utomrättsliga skadeståndsregleringen enligt skaderegleringskungörelsen(1972:416). Bland JK:s uppgifter i övrigt kan nämnas hans uppgifter enligt TFatt vaka över att tryckfrihetens gränser inte överskrids och att vara åklagarei tryckfrihetsmål samt hans uppgift enligt datalagen (1973:289),kreditupplysningslagen (1973:1173) och inkassolagen (1974:182) att tillvarataallmänna intressen. Det föreliggande lagförslaget innehåller inte någonsärskild reglering av sekreiessen i de delar av JK:s verksamhet, som inte ärhänförliga till tillsynsverksamheten, bortsett från att i 9 kap. 6 § finns enregel om överföring till JK av sekretess hos datainspektionen i ärenden omtillstånd eller tillsyn, som enligt lag ankommer på inspektionen.Datainspektionen har uppgifter av angivet slag enligt datalagen,kreditupplysningslagen och inkassolagen. I övrigt föreligger sekretess hos JK iärenden utanför tillsynsverksamheten i den mån så följer av de allmännareglerna 12-10 kap. i lagförslaget. Det sekretesskydd som på grund av dessaregler gäller även hos JK är främst sekretess för förundersökning ochbrottsförebyggande och broltsbeivrande verksamhet i 5 kap. 1 § och 9 kap. 17 §samt sekretess som enligt vissa särskilt i 26 kap. meddelade bestämmelser ärknuten lill en uppgift som sådan oavsett var den förekommer. Det stora flertaletav de i 7-9 kap. upptagna sekretessreglerna till skydd för enskilda höremellertid till dem, som är knutna till särskilda verksamhetsgrenar av denoffentliga förvaltningen och i vilka inte förekommer någon bestämmelse somöverför sekretessen när uppgifter lämnas till JK. Som exempel kan nämnas att,om JK har atl reglera ett tvisteförhållande mellan staten och enskild på grund av 1979/80:2 Del A Lagrådets yurande 478 verksamhet avseende internationellt utvecklingsbistånd ellersammanstötning meUan fartyg, sekretess enligt 8 kap. 11 § eUer 16 § inte tordeföreligga hos JK för uppgift av del slag som avses i paragraferna, såvida inteuppgiften är sådan att det allmännas ställning som part försämras om uppgiftenröjs, i vUket faU sekretess gäller på grund av 6 kap. 7 §. Det kan ifrågasättas om denna förslagets reglering avsekretess hos JK är i alla avseenden ändamålsenlig. Behovet av sekretess i JK:sverksamhet för att bevaka statens rätt och för att tillhandagå regeringen med rådoch utredningar lorde vara ungefär detsamma som i hans tillsynsverksamhet.Härtill kommer alt gränsen mellan vad som är tillsynsverksamhet och nämndagrenar av JK:s verksamhet i viss utsträckning torde vara flytande. Exempelviskan en utredning som görs inom ramen för JK:s verksamhet som rådgivare åtregeringen leda tUl åtgärder eller innehålla inslag som får anses hänförligatill tillsynsverksamhet. Detsamma gäller förhållandet mellan JK:s verksamhetvid bevakning av statens rätt i civila tvister och handläggning avskaderegleringsärenden. Vidare torde osäkerheten om hur långt sekreiessen hos JKsträcker sig kunna leda tUl andra svårigheter. Frågan om utlämnande avuppgifter tUl JK utanför området för lUlsynsverksamheten torde med förslagetsutgångspunkter i ett stort antal fall bli att bedöma enligt den s. k.generalklausulen i 14 kap. 3 §. Detta kan medföra antingen att myndigheternaiakttar stor restriktivitet vid prövning av framstäUningar från JK atl fåuppgifter, varigenom JK:s möjligheter att effektivt utöva sin verksamhetminskar, eller också att JK:s intresse av att få uppgifter merendels anses haföreträde framför del intresse som sekretessen skall skydda, vilket kan ledalill en icke önskvärd försvagning av sekretesskyddet. Det anförda leder enligt lagrådets mening till slutsatsenalt vad i 11 kap. 4 § föreskrivs om sekreiess i JK:s lillsyn över offentligverksamhet bör gäUa även i hans verksamhet för att bevaka statens rätl ellerför att tillhandagå regeringen med råd och utredningar. Ett tillägg av dennainnebörd bör göras i första styckets första mening. I andra och tredje styckenabör förslagets hänvisning till tillsynsverksamheten utbytas mot en hänvisningtiU verksamhet, som anges i första stycket. Ändringen i andra stycket andra meningen kommer attjämfört med förslaget medföra en begränsning av sekreiessen för uppgifter isådana handlingar som upprättats med anledning av JKs verksamhet för att bevakastatens rätt och för atl tillhandagå regeringen med råd och utredningar. Isådan verksamhet hos JK som ligger utanför dessa båda områden ochtillsynsverksamheten t. ex. iryckfrihetsövervakande verksamhet ellerverksamhet som avses i datalagen, kredilupplysningslagen och inkassolagen -gäller tUlämpliga sekretessbestämmelser utan någon motsvarande begränsning. Som anmärkts i den allmänna delen av lagrådets yttrande(avsnitt 2) bryter 12 kap., liksom 11 kap., den systematik som i övrigt följtsi det 1979/80:2 Del A ... Lagrådets yurande 479 remitterade förslaget, i del alt 12 kap. reglerarsekretessen vid viss myndighet domstol - utan särskUd anknytning tUl något avde ändamål för vilka begränsning enligt TF får göras i handUngsoffentlig-heten.Kapitlet är emellertid inte uttömmande i fråga om sekretessen hos domstolarna.I de föregående kapitlen finns insprängda särskUda s. k. primärasekretessbestämmelser som avser just domstol. TUl undvikande av misstag bör pånågot sätt antydas atl kapitlet inte innefattar en fullständig reglering fördomstolarnas del utan gäller utöver tidigare meddelade bestämmelser. Lagrådetvill på grund av det sagda förorda, att kapitelrubriken ändras till"Ytterligare bestämmelser om sekretess hos domstolar, m. Paragrafen innehåller regler om sekundär sekretess hosdomstol. I första slyckel stadgas all om domstol i sin rättskipande ellerräitsvårdande verksamhet från domslol eller annan myndighet erhåller Uppgiftsom är sekretessbelagd där, sekretessen gäller också hos domstolen. Enligtandra stycket tillämpas inte första stycket, om en sekretessbestämmelse tillskydd för samma intresse ändå är tiUämplig på Uppgiften hos den mottagandedomstolen. Avsikten är att i sislnämnda fall den redan tillämpligasekretessbestämmelsen skall ges företräde, vare sig denna bestämmelse ärsträngare eller mUdare eller helt likvärdig med den som skulle bU tillämpliggenom en överföring. De i andra styckel använda ordalagen kan dock ge intrycketalt den redan tillämpliga sekretessbestämmelsen skall ha företräde endast omden i det föreliggande fallet leder lill att sekretess skall gälla. För tydlighetens skuU bör den föreslagna lagtexten jämkasoch ges förslagsvis följande lydelse: "Erhåller domslol i sin rättskipande ellerrättsvårdande verksamhet från domstol eller annan myndighet uppgift som enligtviss bestämmelse är sekretessbelagd där men ej hos den mottagande domstolen,skall bestämmelsen tillämpas även hos denna domstol, om ej annat följer avandra stycket. Är annan sekretessbestämmelse till skydd för sammaintresse tillämplig hos domstolen, skall frågan om sekretess för uppgiftenavgöras enligt den bestämmelsen." Enligt första stycket upphör sekretess för uppgift i måleller ärende i domstols rättskipande eller räitsvårdande verksamhet att gäUa imålet eller ärendet, om uppgiften förebringas vid offentlig förhandling.Tydligen åsyflas här förhandling i samma mål eller ärende. Av förslagets grunder följer att den omständigheten atlsekretess upphör att gälla i målet eller ärendet inte medför att sekreiessenupphör att gälla vid t. ex, förvaltningsmyndighet, som överlämnat uppgiftentill domstolen, 1 remissprotokollet diskuteras huruvida detta förhållande bör 1979/80:2 Dei A Lagrådets yiirande 480 leda tUl att material, som domstolen lånar från annanmyndighet och som efter atl del har företetts vid förhandling återställs tiUmyndigheten, skall behöva kopieras hos domstolen, I remissprotokollet anförsatt domstolen bör avgöra denna fråga från fall till fall och att, om domstolenmeddelar sekretessförordnande belräffande uppgiften, det t. ex, bör varamöjligt att underlåta att kopiera materialet. Om materialet blir offenthgt hosdomstolen ligger saken måhända annorlunda till. Något absolut krav på kopieringbör emellertid enligt remissprotokollet inte heller uppställas i densituationen. Man kan nämUgen inte, anförs del, bortse från att del knappast ärsärskUt vanligt atl någon begär att få del av uppgifter som här avses. Skulledel i något enstaka fall inträffa atl någon begär att få ta del av handlingarsom förebringats vid förhandling inför domstol men som inte längre finns kvarhos denna, bör det enligt remissprotokollet vara möjligt att lösa problemetgenom att domstolen ser till att akten kompletteras i erforderlig utsträckning, Sislnämnda uttalande innebär att domstolen, när någonefter förhandlingen begär att få del av en handling, med anledning av dennabegäran och alltså i efterhand bör föranstalta om komplettering av akten. Ettsådant krav synes emellertid knappast kunna stäUas på dom.slolen. Någotpraktiskt behov härav synes ej heller föreligga. Som i remissprotokoUet anförtstorde frågor av detta slag endast sällan bli aktueUa, Det bör vidare beaktasatt domstolen i en del hithörande fall, för att helt aUmänt tillgodoseintresset av att akten är fullständig, torde göra kopior av inlånat relevantmaterial innan detla återställs. Om så inte skett, torde det få ansestillräckligt att de uppgifter i del inlånade materialet som har betydelse somskäl för domstolens avgörande i saken enligt regleri (17 kap,7, 12 och 13 §§, 30 kap, 5, 10 och 11 §§) och förvaltningsprocesslagen (30 §)skall anges i avgörandet, Iförslaget förekommer på sina håll föreskrifter om att prövningen av fråga omutlämnande av aUmän handhng ankommer på viss myndighet (se t, ex, 2 kap, 2 §tredje stycket), Enhgt remissprotokoUet tar denna reglering inte sikte pådomstolarna. Detta är såtillvida riktigt att det även i fråga om allmännahandlingar av hithörande slag ankommer på domstolen att besluta huruvidaförhandhng skall vara offentlig eller ej, och, när förhandlingen ej varitoffentlig, efter egen bedömning meddela förordnande om fortsatt sekretessenligt andra stycket andra meningen i förevarande paragraf. Om sådantförordnande meddelals, torde det dock därefter ankomma på den specialkompetentamyndigheten att pröva en till domstolen riktad begäran att från denna utbekommaallmän handling som omfattas av myndighetens behörighet. Enligt tredje stycket skall i fall då talan fullföljs! måleller ärende vari domstol har meddelat förordnande om atl sekretess för uppgiftskall bestå, den högre rätten pröva förordnandet när den skiljer målet ellerärendet från sig. I remissprotokollet påpekas att bestämmelsen bl. a. innebäratt den högre rätten måste upphäva sekretessförordnandet, om uppgiften hosdenna har förebringats vid offentlig förhandhng, eftersom uppgiften då harblivit offentlig enligt första stycket i paragrafen. Lagrådet vUl i anslutninghärtUl framhålla att sekretessförordnandet i Prop.1979/80:2 Del A Lagrådets yttrande 481 angivna läge måste anses bli utan verkan även om den högrerätten skuUe försumma att upphäva detta. På skäl motsvarande dem som lagrådet anfört vid 1 § börandra meningen i tredje stycket av förevarande paragraf omformuleras.Bestämmelsen bör förslagsvis få lydelsen, att om annan sekretessbestämmelsetUl skydd för samma intresse är tiUämphg hos den mottagande myndigheten, fråganom sekreiess för uppgiften dock skall avgöras enligt den bestämmelsen. Enligt första stycket i denna paragraf gäUer sekretess hosdomstol för 1. innehållet i ännu inte meddelad dom eUer i annat ännu intemeddelat beslut i domstolens rätlskipande eller rättsvårdande verksamhet och 2.vad som har förekommit vid sådana överläggningar angående domen eller beslutetsom domstolen har håUit inom stängda dörrar. Av de bådapunkterna hänför sig punkt 1 tUl tiden efter det alt dom har beslutats ochpunkt 2 tUl tiden . Detsamma gäller annat beslut. Mest följdriktigtär därför att innehåUet i de båda punkterna får byta plats. Att sekretessengäller i domstolens rättskipande eller rättsvårdande verksamhet torde kunnaanges i ingressen. Vaddärefter angår innehåUet i förslagets punkt 2 gäller sekretessen endast vad somhar förekommit vid sådan överläggning som domstolen har hållit inom stängdadörrar. Däremot omfattas inte vad som har förekommit vid annatförberedelsearbete tUl dom eller beslut. Häri företer föreslaget en tUl synesoavsiktlig lucka. Den täcks inte av förslagets punkt 1, som enligt ordalydelsengriper in först sedan domen är beslutad. Detsamma gäller annat beslut. På grundav det anförda förordar lagrådel, att den nu berörda beslämmelsen fårinnehålla, att sekretess gäller hos domstol i dess rättskipande eUerrättsvårdande verksamhet för 1, vad som har förekommit vid överläggning inomslängda dörrar angående dom eUer annat beslut samt vid annan förberedelse avdom eller beslut, varefter som punkt 2 torde fä följa innehåUet i detremitterade förslagets punkt 1, Andrastycket torde kunna redaktionellt förenklas och närmare anslutas tUl förstaslyckel genom lydelsen, att vad som sägs i första styckel har motsvarandetUlämpning beträffande jurys överläggning och svar på fråga, huruvida brottföreligger, På samma skäl som anförts vid 5 § och efter mönster av därföreslagna ändringar lorde 6 § böra ges den lydelsen att, om synnerliga skältalar för det, regeringen får i annat faU än som avses i 5 § föreskriva attsekretess skall gälla hos stalUg myndighet för 1, vad som har förekommit vid 31 1979/80. 1979/80:2 Del A Lagrådeis yttrande 482 överläggning inom stängda dörrar angående beslut, i vUketändring kan sökas hos domstol, samt vid annan förberedelse av sådant beslut och2. innehållet i ännu inte avkunnat eUer expedierat sådant beslut. På skäl, molsvarande dem som anförts vid 12 kap. 1 §, börparagrafen omformuleras. Den kan förslagsvis ges följande lydelse: "Är i fall som avses i 15 §§ annansekretessbestämmelse tUl skydd för samma intresse tillämplig på uppgiften hosden mottagande myndigheten, skall frågan om sekretess för uppgiften avgörasenligt den bestämmelsen. Bestämmelserna i 1-5 §§ tillämpas ej om uppgiften tas in ibeslul hos denna myndighet." I 1-3 §§ föreslås bestämmelser om begränsningar isekretessen myndigheter emellan. Enligt andra meningen i förevarande paragraf fårsekretessbelagd uppgift lämnas från en myndighet tiU en annan myndighet ellerfrån en verksamhetsgren inom en myndighet till en annan verksamhetsgren inomsamma myndighet, om det följer av lag eller förordning att uppgiften skalllämnas dit. Av remissprotokollet framgår att syftet med bestämmelsenär att möjliggöra sådan utväxling av uppgifter mellan myndigheter som ärföreskriven i lag eller förordning. Hit hör både faU då en myndighet som sådanlämnar en uppgift tiU annan myndighet och fall då en enskUd tjänsteman lämnaren sådan uppgift på myndighetens vägnar. I remissprotokollet framhålls emeUertid vid rubriken till14 kap. att bestämmelserna i 13 §§ är tillämpliga även när en uppgift lämnasav en offentlig funktionär som därvid inte handlar på myndighetens vägnar utanpå egen hand. Enligt lagrådels mening är del också tydligt att så bör varafaUet. Som exempel när det gäller förevarande paragraf kan anföras att entjänsteman hörs som vittne inför domstol. Den föreslagna lagtexten bör förtydligas så att detframgår alt den omfattar även sådana fall som berörts. Iakttas vad lagrådet föreslagit vid 1 kap. 3 § bör vadförevarande bestämmelse innehåller om förhållandet mellan verksamhetsgrenar inomen och samma myndighet utgå. Med beaktande av vad nu anförts och med vissaredaktionella jämkningar bör lagrummet få förslagsvis följande lydelse:"Sekretess hindrar inte att uppgift lämnas tUl regeringen eller riksdagen.Sekretess hindrar inte heller att uppgift lämnas till annan myndighet, omuppgiftsskyldighet följer av lag eller förordning." 1979/80:2 Del A . Lagrådets yttrande 483 Enligt ingressen tUl stadgandet får uppgift lämnas från enmyndighet till en annan myndighei eller från en verksamhetsgren inom enmyndighei till en annan verksamhetsgren inom samma myndighet även i annat fallän som avses i 1 § i kapitlet, om uppgiften behövs där för vissa angivnaändamål. Enligt det vid 1 § angivna motivuttalandet avserparagrafen även fall när en uppgift lämnas av en offentlig funktionär somdärvid inte handlar på myndighetens vägnar utan på egen hand. Ett exempel somanförs och som är att hänföra till förevarande paragraf är att en sådanfunktionär gör anmälan till JO om missförhållanden hos den myndighet som han ärknuten tUl. Av uttalanden i remissprotokoUet i anslutning tUl förevarandeparagraf framgår vidare att den bl. a. är avsedd att omfatta fall då entystnadspliktig tjänsteman själv yttrar sig med anledning av misstanke eUeranklagelse mot honom om brott eller om Oänsieförseelse eller liknande som kanföranleda discipUnansvar eller annan rättslig påföljd. I anslutning till punkt3 behandlas ytterligare vissa frågor om befattningshavares anmälan lUl JO ochJK om missförhållanden inom förvaltningen. Den föreslagna lagtexten bör förtydligas så att delframgår alt den även omfattar yttranden och anmälningar av det slag som sålundadiskuterats. Iakttas vad lagrådet anfört vid 1 kap. 3 §, bör vad denföreslagna lagtexten innehåller om förhåUandet mellan verksamhetsgrenar utgå. Vad angår de särskUda punkterna nämns i punkt 1 fall dåuppgiften behövs hos den mottagande myndigheten för rättegång, ärende omdisciplinansvar eUer skUjande från anställning eller annal jämförbart rättsligtförfarande vid myndigheten mot någon rörande hans deltagande i verksamheten vidden myndighet där uppgiften förekommer. Enligt lagrådets mening bör här ävenanges faU då uppgiften behövs för förundersökning. Det kan anmärkas att det av14 kap. 6 § i förslaget framgår att den som är misstänkt för brott heltallmänt, och aUtså även under förundersökning, får lämna sekretessbelagduppgift till sitt ombud m. fl. om det behövs för att han skaU kunna ta tUl varasin rätt. Med iakttagande av det anförda och med vissa redaktionellajämkningar bör paragrafen få förslagsvis följande lydelse: "Sekretess hindar inte att uppgift i annat fall änsom avses i 1 § lämnas tUl myndighei, om uppgiften behövs där för 1. förundersökning,rättegång, ärende om disciplinansvar eller skiljande från anställning ellerannat jämförbart rättsUgl förfarande vid myndigheten mot någon rörande hansdeltagande i verksamheten vid den myndighet där uppgiften förekommer, 2. omprövning avbeslul eller ålgärd av den myndighet där uppgiften förekommer eller 3. tillsyn övereller revision hos den myndighet där uppgiften förekommer. Sekreiess hindrar inte alt uppgift lämnas i muntligt ellerskriftligt 1979/80:2 Del A Lagrådets yttrande 484 yttrande av sakkunnig till domstol eller myndighet som bedriver förundersökning i brottmål." På skäl motsvarande dem som lagrådet anfört vid 1 § börlagtexten omformuleras och få lydelsen, att ulöver vad som följer av loch 2 §§får sekretessbelagd uppgift lämnas till myndighet, om det är uppenbart attintresset av att uppgiften lämnas har företräde framför det intresse somsekretessen skaU skydda. Paragrafen innehåller bestämmelser om parts rätt liU insyni mål eller ärende. Första stycket innebär att sekretess för uppgift i regelinte gäller i förhåUande tUl en part i ett mål eller ärende. Principen gällerdock inte om det av hänsyn tUl allmänt eller enskUt inlresse är av synnerligvikt att uppgiften inte lämnas ut. I andra stycket upptas särskilda undantagfrån huvudregeln i första stycket samt, i en tredje mening, en bestämmelse attförsta stycket ej heller tillämpas om avvikande bestämmelser har meddelats ilag. Tredje stycket innebär att part, som enligt första stycket ej kan fä delav sekretessbelagt material, skall på annat sätt få den information som hanbehöver för att kunna ta tUl vara sin rätt. Paragrafen skulle bli mera överskådlig om bestämmelserna itredje stycket upptas i omedelbar anslutning tUl reglerna i första stycket ochom tredje meningen i andra stycket får bUda etl eget stycke. Med denföreslagna omdispositionen och med vissa redaktionella jämkningar skulleparagrafen få förslagsvis följande lydelse: "Sekretess hindrar inte att sökande, klagande ellerannan part i mål eller ärende hos domstol eller annan myndighet tar del avhandling eller annat material i målet eller ärendet. Handling eller annatmaterial får dock inte lämnas ul, i den mån del av hänsyn tiU allmänt ellerenskilt intresse är av synnerlig vikt att sekretessbelagd uppgift i materialetinte röjs. I sådant faU skall myndigheten på annat sätt lämna parten upplysningom vad materialet innehåller, i den mån det behövs för att han skaU kunna tatUl vara sin rätt och det kan ske utan allvarUg skada för det intresse somsekretessen skaU skydda. Sekretess hindrar aldrig att part i mål eller ärende lardel av dom eller beslut i målet eller ärendet. Inte heller innebär sekretessbegränsning i parts rätt enligt att få del av allaomständigheter som läggs tUl grund för avgörande av mål eller ärende. Första stycket tillämpas inte, om avvikande bestämmelserhar meddelats i lag." 1 första stycket i paragrafen underförstås att i angivetfall uppgiften får Prop.1979/80:2 Del A ,. lämnas ut endast om förbehåll uppställs. Denna förutsättningbör komma lUl tydligt uttryck i lagtexten. Denföreslagna lydelsen i andra stycket kan ge intrycket att enskild kan uppställavUlkor om förbehåll vid utlämnande av uppgift, i fråga om vilken gäller ensekretessbestämmelse till skydd för honom, även för det faU att en prövning avskaderekvisilet i sekretessbestämmelsen skuUe ulfaUa så att uppgiften befinnskunna lämnas ut utan hans samtycke. En sådan felläsning bör förebyggas genom enannan redaktionell uiformning. Lagrådet föreslår atl paragrafen får följande lydelse: "Kansådan risk för skada, men eller annan olägenhet som enligt bestämmelse omsekretess utgör hinder alt lämna uppgift till enskUd undanröjas genom förbehåU,som inskränker den enskildes rätt atl lämna uppgiften vidare eller utnyttjaden, skall uppgiften lämnas tUl den enskUde med sådant förbehåll. Efterger enskild sekreiess till hans skydd underförutsättning att förbehåll som anges i försia stycket uppställs, skalluppgiften lämnas ut med sådant förbehåll." I lagrummet anges de fall i vilka tystnadsplikt harföreträde framför principen om meddelarfrihet. Den grundläggande principen att det är slraffrilt attmeddela uppgifter för publicering slås fast i 1 kap. 1 § tredje stycket TF.Regler om undanlag från principen finns i 7 kap. 3 § första stycket TF. Punkt 3i detta författningsrum innebär att vanliga regler om ansvar gäUer för den somuppsåtligen bryter tystnadsplikl i fall som anges i en särskUd lag. HärtiUansluter en bestämmelse i 5 § punkt 3 i samma kapitel om att såsom olUlåtetoffentliggörande i tryckt skrift skaU anses sådan enligt lag straffbar gärningsom innefattar röjande av uppgift, varigenom den som enhgt 8 kap. TF svarar förskriften uppsåtligen åsidosätter tystnadspUkt som avses i den åsyftadesärskilda lagen. Förevarande paragraf i förslaget utgör den särskilda lagtUl vUken de båda sist angivna bestämmelserna i hänvisar. Ingressen tiU den nu föreslagna bestämmelsen har lydelsenatt "de faU av uppsåtligt åsidosättande av tystnadsplikt, som avses i 7kap. 3 § första stycket 3 och 5 § 3 tryckfrihetsförordningen och i vilkafriheten enligt 1 kap. 1 § samma förordning att meddela och offentliggörauppgifter inte gäller, är de där lystnadsplikten följer av"; i fortsättningenanges en rad förfaltningsrum.