prop · G3031 · 1979-12-31 00:00:00 — De nya arbetsuppgifterna kommerall innebära omfördelning av ekonomiska och personella resurser, krav på nyaekonomiska resurser och krav på utbildning av ijänslemän och förlroendemän.Sveriges kommu-nalijänstemannaförbiind underslryker all ytteriigarepersonalförslärkning behövs för all berörda tjänstemän i realiteten skall kunnaaklivi arbela med strukturinriktade insatser. Resurserna är så knappa allinsalser utom de individviella är ovanliga. Föreningen i samhälletbetonar all skall de barnavårdande insalserna kunna förbällras krävs etl nytänkandei resursfrågorna. Etl belydande anlal nya Ijänsler måsle skapas. Dessa tjänstermåsle vara avpassade efter klienlelets sloriek och beskaf fenhei och eftertumregler för hur lång lid varje klienl måste få ta på , inommödravårdscentral, barnavårdscentral, hos skolpsykolog, kurator, sköterska ochandra underbemannade områden. De faktiska problemen kan inlelängre lösas med "omfördelning av resurser". Ålskilliga remissinsianser betonaralt de nya uppgifterna för och kraven på socialljänslen kommer all leda lillell slort behov av fort- och vidareutbildning för såväl förtroendevalda somtjänstemän. Bland de remissinstanser som särskilt betonar behovel avulbildning märks , stalskonloret, länsstyrelsernu iÖstergötlunds, och län, , , , , Falu,Öslersiinds, , Sunds-vulls och kommuner, samt kmnmiinalljånstemaniiuförbiind. kommun framhåller alt om del skall bli möjligtför socialtjäns- 1979/80:1 93 len alt meningsfulli medverka på del säu somsocialutredningen tänkt sig, fömlsäller della bl.a. avsevärdauibildningsinsalser för de förtroendevalda och för socialljänslens anställda.Detla gäller även för övriga grupper som är ansvariga för samhällels planering. Sundsvulls ktnnmim ser del sommycket angelägel all socialljänslens allt större engagemang isamhällsplaneringen föregås och följs upp av utbildning för atl därigenom göradet möjligt för socialarbelare atl förslå de begrepp och den lerminologi somplanerare använder och därmed på elt bällre säll kunna lillgodogöra sigerfarenheterna av medverkan i samhällsplaneringen. Del finns slora fördelaralt vinna i att gemensaml med i.ex, byggnadsnämnd och sladsbyggnadskontorbedriva kurs- och konferens-verksamhel. Iniemulbildning i denna form gerpersonlig konlakl mellan olika berörda ijänslemän och poliliker, varvidförväniningar, roller, kunskaper, frågor om målsätlning, organisaloriskafrågor osv. koinmiinulijänslemannaförbiind anser altdel är nödvändigl all allt slörre resurser avsätts för de stmklurinriktadeinsatserna, saknas emellertid den kunskap som erfordras för atl socialacenlralnämnden med någon slörre framgång skall kunna ulvidga denna verksamhel.Förbundel framhåller att en omfattande fort- och vidareutbildning avsocialarbetarna är nödvändig för dessa arbetsuppgifter. Exempelvis behövs ökadekunskaper om samhällsplanering, ekonomi och planering. Elt samarbelei planeringssammanhang kräver förståelse mellan olika förvaltningar ochfunktioner i kommunen. För att denna förståelse skall komma lill slånd är delväsenlligt all kunskaperna om socialnämndens verksamhet ökar bland övrigapersonalgrupper/förvaltningar i kommunen. Fortbildning, fortlöpandediskussioner och personalutvecklingsprojekt med förelrädare för olika delar avkommunens verksamhel, är här elt verksami medel för alt få lill stånd en bätlreförståelse. Liknande synpunkter anförs avflertalet av de remissinstanser som uttalar sig i denna fråga. Behovet av forskning vad gällersocialtjänstens medverkan i samhällsplaneringen kommenleras av nägraremissinsianser. Lånsstyrelsen i anser all del är väsenlligtatl forskningen om orsakssambanden mellan de sociala problemen ochsamhällsslrukiuren ulökas. Det är också angeläget atl exislerandeforskningsresullal och målsättningar inom den sociala sektorn sprids lill demsom är verksamma inom såväl socialvården som samhällsplaneringen. SociologiskaInslilulionen vid Slockholms universilel anser all det är svårt försocialnämnden atl medverka aktivt i samhällsplaneringen. Svårigheten berordels på all önskemål och behov skiftar slarkl inom olika skikt och grupper isamhället, dels pä att kunskaperna om orsakerna lill alt problem och hjälpbehovuppslår är ofullständiga. Institutionen underslryker därför del på flera hålli ulredningen framförda påpe- 1979/80:1 94 kandei om behov av ökad forskning inom socialvårdensomräde som kontrast till den i hög grad på tyckande grundade debatt, somlörekommit rörande t.ex. lämpliga vårdinsatser, effekter av olika vård- ochbehandlings-åtgärder samt av olika boendemiljöer. En systematisk uppföljning avolika vårdålgärder är enligt inslitulionens uppfattning väsenlligl för all geunderlag för framlida ålgärder inom områdel. Sverigeskommiinalljänstemanna-förbiind framhåller alt de strukturinriktade insalsernakräver en inlensifierad social forskning som är direkl knulen tillsocialljänslens verksamhet. Förbundet anser därför att en kraftig utbyggnad avden sociala forskningen är väl motiverad, Väsentligl är, all en sådanforskningsorganisation byggs upp så all elt direkl samarbele kommer lill ståndmellan den sociala verksamheten, forskningen och grundutbildningen avsocialarbelare. Vidareulbildning och forskning är för många socialarbelare avstor betydelse för atl kunna utvecklas i arbelel och för alt klara av sin svårapsykiska arbetsmiljö. Socialforskningsinstilulet () bör enligt förbundetsuppfattning organisatoriskt knytas lill grundutbildningen av socialarbelareför alt resurserna bällre skall komma socialljänslen tillgodo, 7.2.2 Fältverksamhel och grannskapsarbete Flertalet remissinstanser ärposilivi inställda lill fällverksamhet och grannskapsarbele som resurser i detsociala arbelel. Viss krilik riklas dock mol ulredningens sätl alt beskrivaarbetsformerna, vilket anses kunna leda till en styrning som inle går allförena med de frivilliga inilialiv som ulgör grundvalen för en framgångsrikverksamhel på detla område. I linje med denna invändning understryker fleraremissinstanser behovel och värdel av ell nära samarbele mellan socialljänslenoch föreningslivet i arbelet på fallet. Broltsförebyggande rådel finner atlfällverksamhet och grannskapsarbete är av cenlral betydelse från förebyggandesynpunkt och alt ulvecklingen av dessa arbetsmetoder bör förstärkas. Rådelvill dock understryka vikten av atl arbetsområdena inle avskärmas från den merindividinriklade delen av socialljänslen. Erfarenheten har enligl rådet visalall konkurrensförhållanden har kunnat uppslå inom socialförvallningen mellant.ex. fältverksamhel och ulrednings/behandlingsverksamhel. De skilda arbelsmelodernahar ibland varil orsak till all socialarbelarna hafl olika uppfallningar omsina resp. ansvarsområden. har i sin lur fåll lill följd endera all mandubbelarbelat eller atl önskvärda insatser inte alls kommil lill stånd.Förebyggande synpunkler betonas också av riksåklagaren, som menar allgrannskapsarbete är av slor belydelse då del gäller alt molverka kriminali-leloch annat asocialt beleende. Riksåklagaren anser all en ökad salsning på dellaområde därför är angelägen. Även ger utlryckför en odelat positiv inställning lill fäll- och grannskapsarbete. 1979/80:1 95 Inom socialkontorbedriver en av de vård- och behandlingsgrupper som arbelar inom socialaavdelningen etl mera okonventionellt arbete med sociala problem. Man har genomeu pågående försök med förenklad socialhjälpshantering enligl SOIT-modellenskapai utrymme för atl i ökad ulslräckning gå ul på fältet och därmed iprojektform pröva en del grupporienlerade meloder med samtalskontakt som grund.Man har därvid Htl olika målgrupper alt aktivera sig. formulera krav på sinomgivning osv. i syfte alt förbällra sin situation. Gruppen har sell della nyasäll all arbela som en angelägen och framkomlig väg för sociali arbele, TCO och socionomförbiindär nägot Iveksamma lill värdet av dessa verksamhelsformer och anför. Den hiuills bedrivna verksamhelenmed grannskapsarbele har inle varil hell framgångsrik, men väl getl nyttigakunskaper. Den har bl. pekat på nödvändigheten av värdegemenskap, avmänniskors behov av alt känna varandra, av all känna samhörighet med sitlområde och av atl ha en social förankring. Den myndighetsulövade socialakontrollen har varil elt annal hinder för en utveckling av en naturlig socialgemenskap. De vunna erfarenheterna av grannskapsarbete pekar vidare på behovetav att klariägga socialarbetarens roll i förhållande lill politikems. Klippuns kommun anser atlgrannskapsarbetets funktion bör yllerligare analyseras. Erfarenheler frångenomförda projekl visar enligl kommunen all man med använda metoder kan uppnågoda resultat på korl sikl, men atl verksamhelen stagnerar eller går tillbakanär socialarbetarnas direkla engagemang upphör. Föreningen ärIveksam lill utredningens beskrivning av grannskapsarbetet. Föreningen utgårfrån ulredningens uttalande alt delta arbele "liksom annan verksamhel inomsocialljänslen skall bedrivas inom ramen för de mål och rikllinjer somförfatlningarna och socialnämnden anger. Ärenden som aktualiseras i arbetetbör handläggas enligt samma principer för kompetensfördelningen ibeslutsprocessen som andra ärende." Enligl föreningens mening är detvarken möjligt eller lämpligl alt detaljslyra den verksamhel som bedrivs inomramen för ell grannskapsarbele. Grannskapsarbele innebär i många fall altsocialförvaltningen släller resurser lill förfogande som gör del möjligt för engrupp alt bearbeia gemensamma problem. arbete måsle bedrivas pä gruppensvillkor och ansvar. Föreningen påpekar alt del i sammanhängd även börobserveras all grannskapsarbete i många fall bedrivs genom olikaorganisationer. Organisationema måsle enligl föreningen i sådana fall arbelautifrån sina egna värderingar i exempelvis politiskt och religiöst hänseende.Även SACOISR och reagerar negativt på detlauttalande av ulredningen och understryker aU grannskapsarbete innebär atlsamhället tillför resurser och på så säll möjliggör en aktivering av olikaintressegrupper men aU dessa grupper själva beslämmer innehållei och laransvarel för verksamhelen. Liknande synpunkler förs fram av bl.a. ochVilhelmina kommuner. 1979/80:1 96 inslämmer medutredningen om all arbete med sociala problem i människors närmiljö bör varaen uppgifl. Grannskapsarbete kan enligt kommunen sägas fylladubbla funktioner genom all dels aktivera invånarna lill gemensamma insatserpä ell bosladsområde (grannsamarbele), dels ge enskilda människor tillfällelill gemenskap och sysselsältning på sin frilid. Många belönar också demöjligheter till slörre medvetenhet om slruklurella sammanhang som dellagande isådana aktiviteter kan ge. Behoven på varje bostadsområde får avgöra om arbelemed sociala problem är meningsfulli där. Kommunen betonar dock atlgrannskapsarbele av flera skäl är omdiskuierai bäde med hänsyn till mål ochmetoder. De problem som kan uppstå på ett område är i försia hand enangelägenhet för dem som bor på områdel, I många fall kan del emellertid varanödvändigl alt ulomslående lar initiativ för all organisera ell arbete medsikte på förbättringar av områdets miljö. Det behöver nödvändigtvis inte varasocialnämnden som tar sådana inilialiv. Man kan också länka sig frilidsnämnd,politiska organisationer, hyresgäsirörelsen eller andra. Mälet bör vara attverksamheten efter hand helt överlämnas lill de boende. De personella resursersom kan komma all friställas när vissa socialhjälpsärenden enligl ulredningensförslag överflyitas till försäkringskassorna bör enligl kommunens mening kunnaanvändas lill fäll- och grannskapsarbele i människors närmiljö. De delmål somskall gälla kan vara mer eller mindre ambitiösa och i fråga om melodernaålersiår mycket av utvecklingsarbetet. Eftersom arbetsformerna också är friareän i del traditionella socialarbeiel anser kommunen atl det är vikligl all delskapas garanlier för atl verksamheten hålls inom ramen för de mål ochriktlinjer som lagstiftningen och socialnämnden anger. Kommunen framhållerockså all del bland förvaltningens personal finns vissa belänkligheler införsocialar-belarens roll som grannskapsarbelare eftersom i den finns inbyggddubbla funktioner. Dels den som Iradilionell socialarbelare med inslag avsocial konlroll, dels den som uppsökande, förebyggande och aktiverande. Det kanvara svårl all förena dessa roller eftersom socialarbelaren - som hansläller sina Ijänsler lill förfogande lör de boende - kan nödgas initieraIvångsälgärder i i. ex. bamfamiljer. LO anser all organisalionslivelsinsalser inle värderats lillräckligl väl när det gäller utredningens behandlingav fält- och grannskapsarbele. Del fria organisalionslivel har enligl LO:smening gjorl och gör myckel slora sociala insalser i bostadsområdena. Tyvärr ärerfarenheterna av samhälleligl grannskapsarbete ofta atl del skelt ikonkurrens med föreningslivet i ställd för som stöd till det. LO anser att enförsta utgångspunkt bör vara att allt fält- och grannskapsarbete skall bygga päde resurser som redan finns i bostadsområdena, främsl genom föreningslivel.Sådana insalser har slörre förulsättningar alt lyckas eftersom de bygger påmänniskornas egna aktiviteter. Dessutom kan de begränsade kommunala resursemaanvändas på ett effektivare sätl än atl anställa egen personal när del redanfinns 1979/80:1 97 engagerade föreningsledare i områdel. Stödet bör dock varaselektivt, dvs. ges lill sådana organisationer som arbelar efler de målutredningen satt upp för socialljänslen som sådan i målparagrafen. kommun framhåller belydelsenav att grannskapsarbele drivs i nära samarbete med folkrörelser och föreningar.Det är enligt kommunens mening försl genom ett aktivt dellagande i enorganisation som människor kan förändra och påverka sin situation ochomgivning. Det bäsla sättet all arbela med sociala problem i samhället är attmöjliggöra för folkrörelser och föreningsliv atl nå alla grupper. Kommunen påpekarvidare all grannskapsarbete är en tämligen ny verksamhetsform och atterfarenheterna är blandade. Kommunen tror dock alt med stöd ay vunnaerfarenheter grannskapsarbetet bör kunna bli mer framgångsrikt än hittills.Det har exempelvis visat sig att kontakt och gemenskap främsl ulvecklas ur envärde- eller intressegemenskap, atl man känner samhörighel med sitt område, vet någol om varandra och alt det finns sociala situationer som underlättarmöten mellan människor. Sådana egenlligen ganska självklara förhållanden börenligl kommunen bilda basen för hur man planerar insatserna. Vikten av atl grannskapsarbetebedrivs i nära samarbele med organisalionslivel understryks även av ochVaru kommuner samt . Ingen remissinstans ifrågasättervärdet av en fortlöpande uppsökande verksamhel. Risken för konfiikt mellan ensådan verksamhet och inlegriielssynpunkler påtalas emellertid av fiertaletremissinstanser. 1 några remissvar föreslås all verksamhelen skall begränsaslill riskgmpper eller liknande. Riksåklagaren ochbrottsförebyggande råder betonar liksom i fråga om grannskapsarbele - viklenav uppsökande verksamhet i förebyggande syfte. Föreningen Svenska Diakonsällskapel finner det lillfredsslällande atl begreppetuppsökande verksamhel hargells en definition, som i korthel innebär attverksamheten så långt möjligt skall vara fri från uppspårande ochkontrollerande momenl. Även betonar vikten av alt verksamheteninle blir av uppspårande natur. TCO, och Mulmö kommunnoterar med tillfredsställelse alt ulredningen vid beskrivningen av denuppsökande verksamhelen har övergett tanken på alt samla information ommänniskor utifrån någon "kriskalalog". kommunkonstaterar att utredningen genom att insortera uppsökande verksamhet understrukturinriktade insatser betonar den uppsökande verksamhetens generellapositiva betydelse när det gäller karlläggning och analys av den socialasituationen saml information till medborgarna om deras rättigheter.Medborgarnas egna intressen och behov skall styra verksamhelens ulformning.Elt sådant 7 1979180. 1979/80:1 98 synsätt stämmer enligt kommunen väl överens medsocialtjänstens inriktning i övrigl. Handikappförbundens ceiiiratkoininliié anser atl eneftékliv uppsökande verksamhet är en förulsällning för atl de grupper isamhällel som i olika avseenden har det sämst ställt - hit hör handikappade -skall få information om sina rältigheter och möjligheler alt få sina behovtillgodosedda. Kommilién framhåller vidare all den uppsökande verksamhelen ärväsentlig också för den behovsinventering som måste utgöra grunden för all planeringinom kommunen. En bristfällig uppsökande verksamhel ger en skev bild avförhållandena och därmed ell felakligl planeringsunderlag. De handikappadesriksförbund och ut låkemedelsmiss-briikare belönar altbehovet av uppsökande verksamhel är myckel slorl och anser all man i framtidenmåste salsa myckel mer på denna verksamhetsform. år av uppfallningen alt den uppsökande verksamhel som bedrivs i daginte fungerar hell lillfredsslällande. Ulredningens förslag atl den skallgöras mer konlinueriig och systematisk tillstyrks därför av förbundel. Enliglförbundels mening borde alla 65-åringar t.ex. tillfrågas om någol vårdbehovföreligger eller om vederbörande önskar besök av representant försocialnämnden. Med jämna mellanrum borde därefter en allmän kollationering avvårdbehovel göras. Slatskonlorel utgår från ulredningens uttalande all denuppsökande verksamhelen skall ges en bred inriklning och rikla sig lill allagrupper där särskilda behov kan länkas förekomma. Del är enligt statskontoretsuppfattning viktigt, av såväl inlegrilelsskäl som av ekonomiska skäl, all enmer akliv uppsökande verksamhel begränsas till närmare preciserade riskgrupperinom resp. målgrupp. Riksrevisionsverkei ger ullryck för samma uppfattning ochanser alt det i fråga om grupper, som inle bedöms vara påtagliga riskgmpper,bör räcka med mer allmän informalion om vilka slöd-, vård- och hjälpåtgärdersocialljänslen kan erbjuda. anser för sin delalt socialvården varken har resurser, melodik eller kunskaper för allbedriva uppsökande verksamhel. Frågan är enligl kommunen om en uppsökandeverksamhel som bedrivs från en instans med myndighetsprägel kan uppnå resultatsom slår i proportion lill nedlagda arbelen. om man inle med uppsökandeverksamhel menar någon form av kartläggning av problem i vissa områden, vissagmpper av människor elc. och som sker utan all den enskildes integritet störseller inkräktas. Enligt kommunens uppfattning bör en uppsökande verksamhet somter sig meningsfull i slällel utgå från andra kriterier och andra strukturer -skolor, olika lyper av institutioner, fria organisationer med fungerande lokalverksamhet i form av gruppverksamhet och egen uppsökande verksamhel som I.ex.hyresgäslorganisalioner i bosladsområdena, fackföreningar på arbelsplatsema.Länkrörelse- och Verdandiverksamhel. Med dessa bör ell frivilligi samarbelekunna ske från socialljänslens sida. år av samma uppfaUningsåviit gäller förhållandet mel- 1979/80:1 99 lan socialljänslen och skolan och påpekar all man i skolankommer i konlakl med bam och ungdomar med sociala problem. För skolans del gäller uppsökandeverksamhet också uppsökande studie- och yrkesorienterande verksamhel (SYO).Den lidsperiod då ungdomarna lämnar och går över lillgymnasieskolan alternativt väljer att inte gå över - är ytterst belydelsefull.SYO-personalen skall genom sin uppsökande verksamhet ta personlig konlakl medalla som lämnar . I sysselsältningsulredningen föreslås iInlensifierad arbetsförmedling för ungdom all man bl.a. i"vägledningsgrupper", vari social-tjänstpersonal kan delta, skallsamverka lill den unges bästa. menar atl socialljänslen delsi den uppsökande verksamhelen, dels även i andra sammanhang bör arbela mer inära konlakt med skolans elever och personal. i och konstaterar atl socialnämnden enligt den gällande socialhjälpslagen skalltillse, alt den som vistas i kommunen erhåller den omvårdnad som med hänsynlill hans behov och förhållandena i övrigt kan anses tillfredsställande.Nämnden skall göra sig väl förtrogen med den enskildes behov av omvårdnad ochverka för atl detta blir tillgodosett. Dessutom åligger del nämnden all sörjaför atl den som finnes vara i behov av hjälp erhåller socialhjälp.Länsstyrelsen anser all del inle är troligt atl alla nämnder kunnat leva upptill dessa lagens intentioner om en uppsökande verksamhet, men de har funnitssom ett mål för det sociala arbelel. Enligl 8 8 i förslagel tillsocialtjänstlag skall socialnämnden "i den uppsökande verksamhelenupplysa om socialljänslen och erbjuda grupper och enskilda sin hjälp". Denuppsökande verksamheten har enligt mening nu utformats som enbetydligt mer passiv verksamhel än som följer av gällande socialhjälpslag. finner att delråder delade meningar om vad begreppet uppsökande verksamhet skall stå för. Delfinns risk för att ordel "uppsökande" fattas som uppspårande och atlverksamhelen därmed karaktäriseras som en negativ social kontroll frånsamhällets sida. Slyrelsen anser därför att det är viktigt atl innebörden ibegreppet klarläggs och atl tonvikten därmed läggs på förmedling av informationom möjligheter att erbjuda olika tjänster. - Andraremissinstanser som betonar att förmedling av information bör utgöra detviktigaste inslaget i en uppsökande verksamhel är , , ochÖrebro kommuner. Frågor om förhållandel mellan enuppsökande verksamhel av del slag som utredningen beskriver och skyddet för denpersonliga integriteten berörs av flera remissinstanser. Dalainspeklionen är av denuppfattningen atl ulredningen har tagit allt för lätt på integritetsproblemen idella sammanhang och ulvecklar denna ståndpunkt på följande sätl. 1979/80:1 lOO För all en uppsökande verksamhelskall fungera krävs all de sociala myndighelerna på någol säll skaffar sigkännedom om var deras insalser skall göras. Nära lill hands ligger då alluppgifler om della skaffas från andra myndigheters regisler eller all hos desociala myndighelerna själva samlas informalion lill hjälp i den delen. Ellsådanl utnyttjande av andra regisler eller uppbyggnad av egna "informalionsbanker"i form av regisler eller på annat säll kan inle godlas fråninlegriielssynpunkl. Dalainspektionen vill här peka på två nägotuppmärksammade "fall". Härom aret lade några forskare fram förslag omatl vissa uppgifter om personer skulle samlas in och registreras för all manfrån dessa skulle kunna få fram presumtiva självmordsfall och hinna ingripaoch förebygga självmord eller försök därtill. Även om della kan varavelenskapligl moliveral får det med hänsyn lill inlegritelsriskerna ansesbetänkligt. Etl annal exempel är all en kommun ville ha löpande uppgiflerbelräffande samlliga kommuninnevånare från i kommunen, vilkaskulle kunna "vara bra all ha" för alt planera den sociala uppsökandeverksamhelen. Datainspektionen anser all slarka inlegrilelsskäl talar mol bådade angivna förfarandena och anser del vara slor risk för all liknandesynpunkler skulle göra sig gällande om socialljänslen kom all syfta lill enlånglgående uppsökande verksamhel. Dalainspeklionen delar de farhågor som framförtsav vissa remissinstanser i anslutning lill utredningens principbetänkande ochsom föranlett etl avståndslagande från verksamhet som kan leda lillregislrering av "människor som i vissa avseenden avviker från en tänktidealbild av normal personlighetsutveckling". Uppsökande verksamhet kangivetvis inle hell undvaras men bör av hänsyn bl. a. till den personligainlegrilelen begränsas i förhållande lill ulredningens förslag. Del kandessutom komma att slå i strid mot ulredningens länkar om ell förtroendefulltsamarbete mellan sociala myndigheler och enskilda om myndigheterna söker uppden enskilde och under frivillighet - som helt vissl stundom är skenbar - gervård och hjälp som inle har efterfrågats. Förtroendefull samverkan, som fräninlegritetssynpunkt är högst eftersträvansvärd, synes förutsätta måttfullhetfrån myndighelerna i nu behandlade avseenden. Utredningen har för övrigtuttalat, atl med hänsyn till alt stöd och hjälp skall lämnas endasi vidsamiycke del inle föreligger behov av atl vid vite kunna kalla den enskildelill socialnämnd eller behov av befogenhel för nämnden all göra hembesök.