prop · G3031 · 1979-12-31 00:00:00 — Den bestämmelse som finns i 19 SBvL om rält för part all personligen bli hörd inför nämnden syftar lill altfrämja samförståndet mellan nämnden och den som ärendei rör och alt stärkadennes förtroende för utredningen och bedömningen. Enligt min uppfattning ärdelta syfte värt all beakla i alla sociala ärenden och oberoende av på vemsinilialiv ärendei har lagils upp. Jag ansluter mig därför tillsocialutredningens förslag atl rätten all bli hörd personligen skall gälla iulla ärenden. Del finns enligt min mening inle anledning alt göra undantag förde fall då ärendei på grund av delegation från nämnden avgörs av enskildledamot eller tjänsteman. 1979/80:1 Handläggning av ärende 407 gen göras gällande alt rälien att få företräde inför entjänsteman i praktiken följer redan av om rätt alt meddela sigmuntligen (16S). Man kunde därför ifrågasälla om den föreslagna regeln tjänarnågol syfte i annal fall än när hela nämnden måsle fatta beslul. Man kunde ävenifrågasätta om rätlen all få företräde borde ges den innebörden att part alllidhar räll alt påkalla förhandling inför hela nämnden också i ärende därdelegationsuppdrag annars skulle ge ensam ledamot eller tjänstemanbeslulanderäll. Om nämnden har delegerat sinbeslutsräli i en viss fråga till en enskild ledamol eller lill ijänslemän hosnämnden, får emellertid enligl min mening rälien alt bli personligen hörd ansesinnebära rält att bli hörd av besluisfal-laren. Detta är en längre gående räuän den som följer av 16S FL. I motivullalanden till den bestämmelsenunderslröks nämligen alt regeln inle gav part någon räll att kräva atlmyndighelen föranslallade om elt formligt sammanträde. Inte heller ger 16S FLpart någon räll all avhandla sitt ärende med just den eller de tjänstemän somhar atl beslula i ärendet. Med del syfte som den föreslagna regeln har. dvs.atl ge den enskilde möjlighel alt lägga fram sin sak direkl inför dem som haravgörandet i sin hand, anser jag det därför nödvändigt att vid sidan av 16 S FLha den nu behandlade regeln. En nämnds beslut all delegerabeslutsrätlen är inle oålerkalleligi. Nämnden kan när som helst la tillbakasin beslutsrätt generelll eller i ell vissl ärende. Skulle del alltså i ellvissl fall anses värdefulh atl hela nämnden tar ställning till ell visst ärendeoch hör en pari, finns del alliså möjlighet lill delta. Parlen själv har dockinle rätt att genomdriva det. Det är nämnden som avgör frågan. 2.17.5 Barns rätt uti själv föru tulan Enligl 15 § BvL får var och en somärendei rör eller som anlas kunna lämna upplysningar av betydelse höras underulredningen. Den som skall höras får kallas all insiålla sig vid nämnden ellersärskill uiseli ombud för nämnden. Skall barn kallas, bör kallelsemed föreläggande att inställa barnet delges föräldrarna eller annan som harbarnel i sin vård. Enligt BvL skall läkarundersökning i vissa fall äga rum. Omkallelse lill sådan undersökning gäller enligl 16 S BvL vad som har sagts nyssom kallelse all inställa barnet. I 19S BvL ges bestämmelser om räll för denenskilde au bli munlligen hörd av nämnden. Denna räll har var och en som enligt15 S FL skall beredas tillfälle au yllra sig, om inle särskilda skäl föranlederannal. Är del emeUertid fråga om barn , skall beslämmelserna i 15SFL och 19S BvL gälla endasi föräldrama. Vidare gäller enligt 20 S BvL atlföräldrarna bör vara närvarande när barn skall höras av nämndeneller förelrädare för denna, om del kan ske ulan men för utredningen. 1 23 S BvL sägs all närbarnavårdsnämnd har meddelai beslul mot vilkel lalan får föras enligl BvL,besluiel skyndsaml skall delges den del rör. 1979/80:1 Handläggning ov ärende 408 del fråga om barn , behöver beslutet såvitt detangår barnet delges endast föräldrarna. Även i etl annat hänseende gällersärskilda regler om delgivning. Enligl 24 S BvL skall nämnd som har beslulalall omhänderta någon enligt 29 eller 30 S BvL ofördröjligen delge honombesluiel, om han har fylll , och hans föräldrar, om han är under 18 är.Lämnar inle den som skall erhålla del av besluiel sitt samiycke lillomhändertagandet, skall beslutel underställas länsrällens prövning. Slulligenvill jag erinra om 31 S BvL, där del sägs att den som har fyllt endastefler egel samtycke får omhändertas med stöd av detta lagmm, om inle särskildaskäl föranleder annal. Omhändertagande som har beslulais med slöd av 31 S BvLskall, om inle särskilda skäl föranleder annal, förklaras avslulal om denomhänderlagne begär del efter del han har fyllt . Undantaget hartillkommit med tanke bl.a, på de faU då barnets samtycke saknar betydelse pågrund av debilitel eller liknande sinnesbeskaffenhet. Några särskilda regler omunderårigs rätl all föra lalan eller yllra sig i ärende enligt ShjL finns inle.För dessa fall får därför anses gälla allmänna regler om föräldrars eller annansärskild förmyndares slällföreträdarskap. Enligl 23 S NvL skall ansökan om tvångsintagningpå allmän delges den som ansökningen avser och, om hanär omyndig, den som enligt lag har atl sörja för hans person. Socialulredningen föreslår enbeslämmelse all barn som har fylll skall ha rätl atl själv föra sin lalani mål eller ärende enligt socialljänsllagen eller lagen med särskildabestämmelser om vård av unga. Av utredningens motivuttalanden framgår attbeslämmelsen avses uttrycka samma rättsliga förhållande som gäller enliglBvL. Remissinstanserna har i huvudsaklämnal ulredningens förslag ulan erinran. Några påpekar särskilt vikten av atlbarnels mening så långt möjligt inhämtas även före del barnel har fylll . Bam och föräldrar måsle inle sällani ärenden hos socialnämnd anses ha gemensamma intressen i saken. De lär isådana fall komma all båda inla ställning av part i förvallningsrälisligmening. Enligt vanliga förvallnings-processuella regler företräder samtidigtföräldern/vårdnadshavaren barnet som ställföreträdare med stöd avföräldrabalkens besiämmelser. gäller enligt huvudregeln så länge barnelär omyndigt, dvs. i allmänhet lill dess barnel har fyllt . Barnel haralliså inte rätt alt ensamt föra lalan, inte räll att självt yttra sig iärendei eller få del av alla handlingar i delta utan föräldrarna företräderbarnet i dessa avseenden. Genom BvL:s regler har den ålder lill vilkenföräldrama företräder barnel i de nu angivna hänseendena sänkts från 18 till 15år. Efter den åldern är barnet således aU anse som självsländig part i ärendet,ibland dock alltjämt vid sidan av föräldrarna. Från de nu beskrivna förhållandenabör skiljas de där barn - eller andra personer - hörs som elt led i enmyndighets ulredning ulan atl hörandel är 1979/80:1 Sekretessen 409 en formell förutsätlning för att ärendet skall kunnaavgöras eller på annat sätt medför någon direkt rättsverkan. Jag vill till en början ansluta migtill socialulredningens uppfattning att även omyndiga barn, som har uppnått entillräcklig mogenhetsgrad, precis som f n. bör kunna ges en självsländigpartsställning i mål eller ärenden inom socialljänslen och som berör dem.Ulredningen har därvid vall atl beslämma åldersgränsen till i enlighetmed vad som gäller enligt BvL. Det har i olika sammanhang pekatspå all barn allmänl borde ges en slarkare räiislig slällning i förhållande lillsina föräldrar. Man har därvid sall i fråga bl.a. om inle barn även långt före15 års ålder borde ges självsländig partsslällning i mål och ärenden som rörbarnel och inie vara beroende av föräldrarnas beslämmande. Man har också menalall även mycket små barns mening bör inhämtas i t.ex. vårdnadsärenden. Jag har slor förståelse för sådanasynpunkter. Jag anser att barns rält till självständighet inte harbeaklals i tillräcklig grad och att respekten för barns vilja inte sällan harblivit eftersalt. Del har naluriiglvis i allmänhel skell i syfte alt skyddabarnet från svåra och besvärliga upplevelser. Resulialei har dock ofla blivitall för barnen djupl ingripande beslul har fallals över deras huvuden och motderas vilja trols att de mycket väl hade kunnal della i övervägandena. Ulredningen (Ju 1977:08) om barnensrält arbelar f.n. med dessa och näraliggande frågorom barns rättsligaslällning. a. överväger ulredningen om barnel genom det allmännas försorgalllid skulle få en frislående förelrädare i ärenden som rör både barnel ochdess föräldrar. I avvaklan på ulredningens slällningslaganden anser jag alltiden inle nu är mogen alt föreslå någon särskild ordning för mål och ärendeninom . Jag ställer mig därför bakom socialulredningens förslagall barn skall själva få föra sin lalan, medan barn under dennaålder skall företrädas av sin lagliga ställföreträdare. Däremot finner jag detönskvärt att det av lagtexten framgår klarare än vad del gör i ulredningensförslag, all också mindre barn bör höras, om del kan vara lill nytta förutredningen och barnet inte kan antas la skada av det. Jag föreslår atl regeln om barnslaleräll komplelleras med en föreskrift om della. Socialljänslen skall bygga pårespekt för människornas självbeslämmanderält och integritet. atl del finns sekrelessregler som skyddar den som vänder sig tillsocialtjänsten från obehörig insyn i hans privalliv. Sådana sekrelessregler ärsamlidigl grundläggande för möjlighelerna att få till stånd ellförtroendefulll förhållande mellan socialarbelaren 1979/80:1 Sekretessen 410 och hans klienl. Del finns två slags sekretessregler. Delssådana som inskränker den rätl som medborgarna har enligltryckfrihetsförordningen (TF) all få lillgång lill allmänna handlingar, såledesregler om handlingssekretess. Dels sådana som inskränker de offentligtanställdas frihet all som andra medborgare muntligen uttala sig om del som dekänner lill, således regler om tystnadsplikt. Huvudreglerna om sekreless påsocialvårdsområdel finns i olika lagar. Frågan om i vilken ulslräckningallmänna handlingar får hemlighållas regleras sålunda i 14 och 39 SS lagen(1937: 249, omlrycki 1977: 1029) om inskränkningar i rätten alt utbekommaallmänna handlingar, den s. k. sekretesslagen (SekrL).Tyslnadspliktsbeslämmelserna är däremot inlagna i vårdlagarna, 91 S förstastycket BvL, 64 § andra slyckel NvL och 64 S första stycket ShjL. IIryckfrihelsförordningen och lagen (1977: 1035) om ansvar påtryckfrihetsförordningens område för broll mol tystnadsplikl finns regler ommeddelarfrihel som påverkar sekrelesskyddel i förhållande lill pressen. har del bedrivilsetl omfattande utredningsarbete om såväl handlingssekretessen somtysinadspliklen på hela del offentliga områdel. Förslag belräffandehandlingssekrelessen har bl.a. lagts fram av offentlighets- ochsekrelesslagstiflningskommiltén () i betänkandet (SOU 1975:22) Lag omallmänna handlingar. Tystnadspliktskommitlén (TK) har lagl fram förslag omlyslnadsplikten i belänkandet (SOU 1975: 102) Tyslnadsplikl och yttrandefrihel. har yllral sig över bägge dessa belänkandenoch har därefter själv lagl fram egna förslag till sekrelessregler inomsocialljänslen. OSK:s och TK;s förslag har överarbetats inomjustiliedeparlemenlet. Arbetet har redovisats i en promemoria (Ds Ju 1977: Ioch 11) Handlings-sekretess och tyslnadsplikl.Promemorian innehåller förslag lill en ny enhetlig sekretesslag med regler ombåde handlingssekreless och tystnadsplikt. Promemorieförslaget harremissbehandlats ungefär som socialulredningens slulbelänkande. Ellförslag lill sekrelesslag, m. m. remille-rades av regeringen lill lagrådet den7 . Förslagel rörde sekrelessen på hela del offentliga området,inberäknal socialljänslen. Regeringen har denna dag beslulal en proposition(1979/80: 2) med förslag till sekrelesslag m. m. Propositionen bygger i alliväsenlligt på del förslag som remitterades lill lagrådel. Jag skall molbakgrund av de nuvarande reglerna inom socialvården ge en översiktligbeskrivning av de föreslagna reglerna inom socialljänslen. Jag skall vidare la uppnågra följdfrågor i anslulning till den nya sekretesslagstiftningen. 2.18.2 Gällande rätl Hundlingssekretess Enligl 14 S SekrL omfattarsekrelessen på socialvårdsområdel handlingar i ärenden rörande socialhjälp(ulom beslul), samhällels barnavård och 1979/80:1 Sekrelessen 411 ungdomsskydd eller eljest verksamhet,räll för enskilda att inköpa alkoholhaltiga drycker, behandling avalkoholister eller eljest nyklerhetsnämnds verksamhel. Vidare gällersekretesskyddet för handlingar rörande uppsökande verksamhel som enligl lagåligger socialnämnd. Del bör också nämnas all sekrelesskyddel omfattarhandlingar rörande familjerådgivning som drivs av kommun, landstingskommun,församling eller kyrklig samfällighet. Handlingarna får i samtliga fallhemlighållas endast i den utsträckning de rör enskilds personliga förhållanden. Sekrelesskyddel på del socialaområdet gäller även och nyklerhetsnämnds beslul och beslut sommeddelas av social cenlralnämnd eller social dislriklsnämnd i barnavårds- ochnykterhelsvårds-ärende. Däremol gäller sekretesskyddet inle beslut isocialhjälpsärende, Sekreless gäller på det sociala områdel inle heller beslulsom har meddelats av tillsynsmyndigheter eller besvärsmyndigheler.Förvaltningsdomstol har emellertid under vissa förutsättningar möjlighet allsekretessbe-lägga sina beslul och domar med slöd av 36 S sekretesslagen. 1 fråga om barn- och ungdomsvårdengäller sekretessen förutom ärenden enligt BvL även exempelvis ärenden hos desociala nämnderna om faslslällande av faderskap, vårdnad och adoption av barn. Sekrelessen i sociala ärendengäller inte enbarl i fråga om ärenden hos de sociala nämnderna ulan även -frånsell besluien - i fråga om handlingar hos besvärsmyndigheter och tillsynsmyndigheter. Sekrelessen gäller räknat från dalum för handlingensupprällande. Sekrelesskyddel gäller inle om denvars personliga förhållanden handlingen angår lämnar silt samiycke lill allhandlingen lämnas ut till annan. Vidare får sekretesskyddet vika och handlingenlämnas ul "om, med hänsyn lill del ändamål för vilket utlämnande åstundasoch omständigheterna i övrigt, trygghet kan anses vara för handen, all det ejkommer atl missbrukas till skada eller förklenande för den vilkens personligaförhållanden i handlingen avses eller för hans nära anhöriga". I flera lagrum i SekrL föreskrivsdel all nödvändiga förbehåll bör göras innan allmän handling lämnas ut. a. fallel i fråga om handling som är sekretessbelagd enligl 14 S SekrL.Förbehåll får också göras när handling lämnas ul ulan samiycke därför allirygghel anses vara för handen all uppgifterna inle kommer all missbrukas.FörbehåUel kan vara atl handlingen inte får visas för annan eller allmaterialet inte får publiceras så att namnel på den som förekommer däravslöjas. Den som bryter mot ell meddelai förbehåll kan straffas enligl 41 SSekrL. SekrL reglerar endast frågan ominskränkningar i allmänhelens räu all ta del av allmänna handlingar mentillämpas i praktiken analogivis i viss utsträckning även genlemol myndigheler. Sekrelesskyddel hindrar i regelinle atl den i vars inlresse handlingen är sekrelessbelagd lar del av denna.Del är endasi i vissa särskill angivna Prop.1979/80:1 Sekretessen 412 ilualioner som utlämnande till denne får vägras. kanenligt 14 8 indra slyckel SekrL ske i två fall. Förutsättningarna i det förstafallet är oljande. Handlingen skall angå någons intagning, vård ellerbehandling i inställ eller inrällning eller värd eller behandling av läkare annorstädes,/idare skall det finnas grundad anledning alt anla alt ändamålet med 'årdeneller behandlingen skulle motverkas eller någons personliga säker-lei sältas ifara om handlingen lämnades ut. Del andra fallet avser skydd ör den som hargjort anmälan eller lämnat upplysningar i ärende som rör lam- och ungdomsvårdeller nyklerhetsvård. Del är lillåiel att vägra all ämna ut handling, som visarvem som har gjort anmälan eller lämnat ipplysningar, om det finns grundadanledning all anla all den om vilken inmälan har gjorts eller upplysningarlämnals, skulle missbruka kännedom lärom lill skada för annan person. Bestämmelsen i 14 S andra slyckelSekrL bör jämföras med vad som iladgas i 39 S SekrL. I denna paragrafs förslåslycke anges som huvudre-;el all den som är pari har rält att oavsellsekrelessbestämmelserna få del IV allahandlingar i mål eller ärende, 1 andra slyckel av samma paragraf !Örsemellertid undanlag från denna rält för parlen. Där sägs, atl parlen får 'ägrasatl utfå annan handling än dom eller beslut, om del av hänsyn till lUmännaeller enskilda inlressen är av synnerlig vikl all handlingen inle ippenbaras.Härmed åsyftas bl. a. det i 14 S andra stycket SekrL angivna inonymitetsskyddelför anmälare och uppgiftslämnare i barnavårds- och lyklerhets vårdsärenden. Även om den saken rör inte får tadel av handlingen, kan del likväl vara nöjligl att låla hans ombud få del avden. I var och en av de tre socialavårdlagarna finns det en bestämmelse om Ltl den som är eller har varil verksaminom vårdområdel inle får obehöri-;en yppa vad han därvid erfaril om enenskilds personliga förhållanden 91 S första slyckel BvL, 64 S andra slycketNvL och 64 S första stycket >hjL). Den som bryler mol denna tystnadspliklkan bli straffad enligl 20 ;ap. Däremol finns det inle någon i lagförankrad tystnadsplikl för familjeråd-;ivningen. Socialslyrelsen haremellertid utfärdat en normalinslmktion för len,statsunderstöddafamiljerådgivningen, i vilken det finns ell förslag lill )eslämmelse omlyslnadsplikl (MF nr 94). om lysl-ladsplikl som har gellsi inslmklion före den för sådan ämiljerådgivning gäller enliglpunkl 6 i övergångsbestämmelserna till rege-ingsformen (RF) alltjämt. Efterdetla dalum kan däremot tystnadsplikt iläggas endasi genom lag eller eflerbemyndigande i lag (2: 12 RF). Inrnälningsskyldighet ochvittnesplikt Från lyslnadsplikten gäller vissa undanlag. Sålunda är enligt 93 Sförsta stycket BvL myndigheter vilkas verksamhet 1979/80:1 Sekretessen 413 berör barn- och ungdomsvården och befattningshavare hossädana myndigheler skyldiga all ofördröjligen anmäla lill omde i sin verksamhet har fåll kännedom om någol som kan föranleda nämndensingripande. Delsamma gäller f ö, läkare, lärare, sjukskölerskor och barnmorskorsom inle är anslällda i allmän ijänsl. I princip är var och en skyldig allmedverka som viitne i rättegång. Undanlag från denna skyldighet har dockföreskrivits i 36 kap, 5 S förslå slyckel i fråga om sådanlsom någon enligl lag är pliktig atl hemlighålla. Emellertid anses entystnadsplikl som förbjuder "obehörigt" yppande inle innebära altden som har tystnadsplikl är skyldig all hålla någol hemligl vid villnesförhör.Tyslnadsplikl av del slag som finns i BvL, NvL och ShjL viker m.a.o. förvittnespliklen. Däremol fär kurator vid familjerådgivningsbyrå enligt36 kap. 5 S andra styckel rätlegångsbalken som regel inte höras som vitlne omvad som har anför-trolts honom eller som han har fåll vela i samband medrådgivning. 1 propositionen med förslag lill sekretesslag, m. m. föreslås vissaändringar i 36 kap. 5 S rätlegångsbalken. Ändringarna innebär dock ingenavvikelse från vad som sålunda f n. gäller på socialvårdens område. Varje svensk medborgare har enliglTF en principiell räll all ulge skrifter ulan förhandsgranskning avmyndighelerna. Om man bara iakllar vissa regler som har föreskrivits till skyddför enskild rält och allmän säkerhet, har man rätt alt ytlra sina länkar ochåsikler, offentliggöra allmänna handlingar och meddela uppgifter ochunderrällelse i vilkel ämne som helsl. Man får också - om inle annal sägs i TF- meddela uppgifter och underrällelser i vilkel ämne som helsl för all de skalloffenlliggöras i iryckt skrift (meddelarfrihel). Enligt 7 kap. 3 S TF kan den som istrid med en bestämmelse om tystnadsplikt lämnar elt meddelande för publiceringi tryckt skrift m.m. fällas lill ansvar för delta endasi om gärningen varuppsåtlig och den åsidosatta lyslnadsplikten finns angiven i en särskild lag. Ilagen (1977: 1035) om ansvar på tryckfrihetsförordningens område för brotl moltystnadsplikl anges i vilka fall en föreskrift om lyslnadsplikl bryler igenommeddelarfriheten. Enligt propositionen med förslag till sekretesslag m. m. försreglerna om ansvar på tryckfrihetsförordningens område för broii mottystnadsplikt över lill 16 kap. sekrelesslagen. I TF finns ett vidsträcktanonymitetsskydd för författare och för den som har lämnal uppgifter ochunderrällelser för offeniliggörande i Iryckl skrift. Den som bryler mol dessabestämmelser om anonymitetsskydd kan straffas. För missbruk av tryckfnhelen kanman bara åtalas och fällas lill ansvar i en iryckfrihelsprocess. Liknande besiämmelser gäller i fråga om radio och TV(radioansvarig- »rop.1979/80:1 Sekretessen 414 etslagen 1966:756. ändrad senasl 1978:477, och lagen1978:480 om an-varighet i försöksverksamhel med närradio). Socialulredningen har framhållilall för all socialljänslen skall kunna nå ill mål kommer del all krävas attklienterna känner förtroende för dem om sköter socialljänslen och attklienierna med Irygghel kan anförtro dem ina och närståendes personligaproblem. Ulredningen har vidare under-Imkit alt detla förutsäller klara reglerom lyslnadsplikl och handlingssek-eless. Utredningen har undersöklmöjlighelerna atl införa en särskild förtroen-lesekreless inom socialtjänstenav samma slag som den som finns nom hälso- och sjukvården men allen sådan legelutformning har så lora nackdelar all den inle bör införas. I slällel har ulredningenföreslagil en i princip absolut sekreless inom ocialljänsten. Uppgifter skallinle lämnas ul, om inle den enskilde har amtyckt lill del. De nödvändigaundaniagen skall anges i lag. Sekrelessen inom hälso- ochsjukvården bör enligt socialulredningen ilformas efter samma principer som desom utredningen har föreslagil för ocialljänsten. Man har vidare bl. a.framhållil all del bör finnas sekreless-egler på skolans område som gör delmöjligi all ha ell samarbele mellan ocialnämnd och skola som är iryggare än delnuvarande. 1 jusliliedepariemenlels lidigarenämnda promemoria presenleras Ivå iliemaliva lösningar när det gäller sekrelessinom hälso- och sjukvården. In som bygger på samma principer somsocialutredningens för socialtjäns-ens del, och en som i huvudsaköverensslämmer med dagens sekreless. 3ei senare allernalivel innebär enslarkare sekreless för sådana uppgifter ;om har lämnals i förtroende. Belräffande socialljänslen föreslåsi promemorieförslagel som huvudre-»el att sekreless skall gälla, om del inlemåsle anlas alt uppgifl kan röjas lian men. förslag lillsekrelessregler har vunnit slor anslulning jland remissinstanserna. Man harbetonat atl de föreslagna bestämmelser-la är enkla och klara och de ger skyddför den enskildes personliga nlegriiel. Några remissinstanser har å andra sidanpekal på atl socialul-edningens förslag i vissa siyckenleder lill en alllför långl gående sekre-ess. 2.18.4 Propositionen med.förslag till sekretesslag, m.m.Allmänl om sekretessen inom 1 propositionen konstaleras atlsocialvården liksom hälso- och sjukvår-len hör till de områden där kraven påsekretess kring enskildas personliga Förhållanden gör sig starkast gällande.Med hänsyn lill delta och lill den samverkan som måsle kunna äga rum mellanvårdområdena föresläs all de skall regleras på i princip samma sätl. 1979/80:1 Sekretessen 415 Sedan det i propositionen harframhållits vissa nackdelar med såväl förtroendesekreless som en generellabsolut sekreless, föreslås följande gemensamma regler för hälso- ochsjukvärden och socialljänslen. Sekreless skall gälla för uppgifl om enskildspersonliga förhållanden, om del inle står klart all uppgiften kan röjas utanalt den enskilde eller någon honom närslående lider men. Sekrelessen skall iprincip gälla såväl genlemol allmänhelen som i förhållande till andramyndigheler. Regeln innehåller således vad somkallas ett omvänl skaderekvisil. Detta innebären principielll förbud förmyndighelerna och förde personer som dellar i dessas verksamhel all röjasekrelessbelagd uppgift, vare sig del sker genom att allmän handling lämnas uteller det sker munlligen eller på annal sätt. Undanlag från sekrelessen fårbara göras efler en viss skadebedömning i det enskilda fallet.