prop · G303109 · 1979-12-31 00:00:00 — Även servicestationernas antalminskaae - från 3 745 till 3 696 - varvid 102nedlades. Dieselbrännolja såldes tillca direkt till konsumenten av oljebolagen. Dieselbrännolja, som såldesvia återförsäljare, distribuerades huvudsakligenöver bensinstationer . Av eo 1978 direkt till konsument av oljebolagen.Övrig eo I levererades av särskilda återförsäljare ochdistributörer. De tjocka eldningsoljorna såldes i förstahand direkt till förbrukare av de stora oljeföretagen. Mottagare av dessa produkter är huvudsakligen industrier, fjärrvärmeverk ochvissa större fastighetsföretag . Vid försäljning av eld.aingsolja användersig de större oljeföretagen i varierande grad av olika typer av återförsäljare. Av en undersökning som SPK gjort och som avser förhållandena framgår att ca 3 800 mellanhänder verkar hos nio av de stora oljebolagen (OK och SF är inte med i undersökningen). Av dessa mellanhänderär ca 2 800 ackvisitörer eller platsombud som verkar i oljeföretagets namn. 1979/80:109 53 kunderoch sköter delvis ordermottagning, medan fakturering och transport i regelhandhas direkt av oljeföretagen. Återstoden - ca 1 000 - äragenter, återförsäljare och distributörer, som verkar i eget namn.Av det totala antalet mellanhänder vid eldningsoljeförsäljning är ca 3 50engagerade i transport. Gemensamtför flertalet mellanhänder är att de endast representerar ett enda oleföretag.Vissa av dem -ca 250 - är dessutom dotterföretag eller på annat sätt heltknutna till oljeföretagen. Förutom nunämnda återförsäljare finns ett mindre antal fristående återförsäljare s.k. independents eller jobbers, som från olika cljeföretag köper och säljer oljeprodukter utan att ange visst oljeföretags märke elleremblem. Ennärmare beskrivning av de nu nämnda mindre och medelstora säljarna aveldningsolja som verkar vid sidan av eller som återförsäljare åt destora oljeföretagen lämnas i avsnitt 8.4.4. Leveranserav tjock eldningsolja till industrier, värmeverk, kraftvärmeverk m m sker mycket oftai tankfartyg och i stora kvantiteter enligt avtal som inte har någonanknytning till ortstilläggen. Förbrukarna har i regel egna mottagnings- ochlagringsdepåer och ombesörjer själva transporterna till produktionsanläggningarna. Nunämnda leveranser i hel eller delad fartygslast benämns ifortsättningen cargo. De kännetecknas utöver det redan nämnda också vanligenav att priset vid en sådan leverans är ett rent nettopris, dvs skatter och avgifter tasinte ut. Köparen är då registrerad som Prop.1979/80:109 54 skattskyldig hos () och har att svaraför inbetalning av skatter ochavgifter i samband med förbrukningen av oljan. På grundval av förfrågningar hosett stort antal oljeföretag kan andelen cargoleveranser avtotalt levererade volymer under år1976 uppskattas till när det gäller eo I och inemot ifråga om tjocka eldningsoljor. För att få industrins cargoköp närmare belysta har på utredningens anmodan gjort en enkät. Järn- och stålbranschen med en oljeförbrukning år1976 av ca 650 000 m köpte av oljan i cargoform. Inom massa- ocn pappersbranschen upphandlas så gott som all tjockolja cargo. Totalförbrukningen (ävenen mindre del tunn eldningsolja som köpsfrån depå) var ca 1 800 000 m. För kemibranschen, där 16 företagtillfrågades, gällde att av den totala förbrukningen - 7 50 000 m - inköptes ca 650 000 m i form av cargolaster. Äveni många av dessa branschersinlandsbaserade anläggningar används cargoköptolja. Industrierna disponerar dålagringsutrymmen i anslutnina till importhamnarna och landstransporten aveldningsoljan sker i företagets egen regi - i vissa fallutnyttjas returfrakt-system. Av utreaningens egna undersökningar framgår att tjock-oljeförsörjningentill malmfälten i tillgår så att LKABtill egna cisterner i köper cargolaster. Ol3an transporteras sedan vidare till gruvorna på järnväg. Prop.1979/80:109 '5 Den kraft- och värmeproducerandeindustrin fyller i allt väsentligt sitt behov av tjockeldningsolja genom cargoköp. Ett antal mellansvenska kommuner är delägare i oljebolagetEFO som importerar tjock eldningsolja till , ,och för användning i delägarnas kraft- och värmeproducerande anläggningar. IStockholm och finns anläggningarna i direkt anslutning till importhamnenmedan vidaretransporten till andr_i kommuner sker med mindre tankfartyg, järnvägstankvagnaroch tankbilar. Bolagets import under år1977 uppgick till ca 2 milj m . Det bör påpekas att de nu lämnade uppgifterna om storförbrukarnas cargoköpav eldningsolja är gamla. 2.5 Priser, skatter, avgifter och rabatter Prissättningen på de olika oljeprodukterna kan belysas med vissauppgifter hämtade ur SPK:s kvartalsrapportOljemarknaden Nr 13 9. Där redovisas bl a tre huvudkomponenter i det prisexklusive skatter, avgifter, orts- och zontillägg som bestäms för de enskilda produktslagen. Det gällerimportpris (alt råolje- och raffineringskostnad)oljeföretagens pålägg ochdetaljistpålägget. För bensin (99-oktan) var detgenomsnittliga importpriset under förstakvartalet per liter. Oljeföretagens genomsnittliga pålägg för samma produkt uppgick till per liter vid stationsförsäljning.Detaljistpålägget var per liter vid betjäning och per liter vid självbetjäning. 1979/80:109 56 Ifråga om eoI uppgick det genomsnittliga importpriset till per m under förstakvartalet . Det genomsnittliga pålägget hos bolagen hade ett negativt värde,eftersom det genomsnittliga importpriset kom att överstiga det genomsnittligaförsäljningspriset - för villaförsäljningenmed per m och för övrig försäljning med per m . Sedanden gäller följande högstpriser. per liter för bensin(99-oktan). per liter för dieselbrännolja som säljs från pump och per litervid övrig försäljning. För eo I var högstpriset 860kr per m och för eo II per m . Prissättningenpå tjocka eldningsoljor är f.n. fri. Itabell 2:5 anges vilka grundpriser de större oljebolagen tillämpade för vissaoljeprodukter . Grundpriset innefattar skatter och avgifterm.en inte rabatter och orts- och zontillägg. Idetta avsnitt lämnas endast en kortfattad redogörelse förskatterna och avgifterna. Till de närmare formerna för beskattningen återkommervi i avsnitt 8.2. Förmotorbensin utgår bensinskatt enligt lagen (1961:372) ombensinskatt. Efter höjning är skattesatsen68 öre per liter. Enligt lagen (1957:262) om allmänenergiskatt utgår sådan skatt på motorbensin med per liter.Fördieselbrännolja utgår energiskatt iiied per m , Dessutombeskattas förbrukningen av dieselbrännoljasom drivmedel i form av kilometerskatt. För tunn- och tjock eldningsolja tas energiskatt utmed per m . Särskildberedskapsavgift utgår för energiskatteplik-tig bensin med perliter, dieselbrännolja med per liter, eldningsoljaoch bunkerolja med 1979/80:109 57 per m enligt lagen (1973:1216) om särskild beredskapsavgift för oljeprodukter. Avgiften som tillkom för att finansiera beredskapslagring av oljeprodukterhöjdes med perm för dieselbrännolja och eldningsolja. Höjningen orsakades av behovet av stöd till prospektering efter olja och naturgas. CO O O un o (.o cn c\j CO cn r-v cc CO o o o 'XD'JDMDvi3iXlUP'-0'vOCOCXJCOCOCOCOCOCOCO CTi CTi Q CT CTi CTi i/i --.v O) O) uO Lfl lO i-T) LO uO LO un (T» CTi O lTI O U") CTv O CTi c\j Oj rvj CVJ Ovj m rn rn ro ro f-n CNJ Oj Csj CNJ OJ CNj CM CM C\j C\J C\J f-g CNJ C\j Oj CM r\i CM C\J CM CSJ CvJ CNJ OJ CM CVJ Cm CM Om r------- *J 1/1 CM Oj CM CM Oj CM CM i,"M -) r j: O Lr> 1/1 ) ~ Prop.1979/80:109 59 uttas på bl a råoljaoch mineraloljeprodukter avgift enligt förordningen(1977:1119) om farledsvaruavgift. Avgiften - per m." för bensin, dieselbrännolja och eldningsolja - skall gåtill kostnader för farlederna. Sammanlagt utgårskatter och avgifter på bensin med per liter, pådieselbrännolja med per liter (kilometerskatt tillkommer) och på eldningsolja med Vid jämförelse mellan de olika företagensgrundpriser måste hänsyn också tas till återbäring ochandra former av rabatter. Uppgifterna i det följande har hämtats från den tidigare nämndakvartalsrapporten från . I detta avsnitt redovisas i huvuddrag vilka rabatter som förekommer. Frågantas upp närmare i avsnitt 6.2, då de regionala aspekterna kommer att belysas. Vid försäljning av dri/medel frånbensinstation till-lämpar f.n.Esso, Fina, Nynäs, OK och någonform av återbäring eller rabatt. I nedanståendetablå lämnas en sammanfattning av rabattförmånerna. Bonus 2,5 öreper liter vid köp av sammanlagt LJynäs Återbäring per liter drivmedel till "helkund" (såväl bil- som villaägare) ringen uppgick till i genomsnitt Återbäring 2 öreper liter vid köp av sammanlagt . 1979/80:109 60 Vidförsäljning av eo I till villaägare lämnarflertalet oljeföretag en generell rabatt, s k villarabatt som påflertalet orter uppgick till 3per m , OK lämnar i stället för generell rabatt viss återbäring vilken fastställs i efterhand årsvis,medan Nynäs lämnar bonus som också fastställs iefterhand årsvis . SPKhar också redovisat de genomsnittliga rabatterna för vissaoljeprodukter vid försäljning direkt till förbrukare ,dvs försäljning genom återförsäljare är undantagen. Rabatten utgörskillnaden mellan listpriset (grundpris + ortstillägg) ochdet faktiska uttagna priset. De redovisade genomsnittsrabatterna ärbaserade på uppgifter från de större oljeföretagen och är vägda med hänsyn till respektive företagslevererade volymer vid direkt försäljning till förbrukare. var som exempel denna rabatt för bensin19,per liter, för dieselbrännolja per liter och för eo I per m . Den högstagenomsnittliga rabatten - per m - gällde för eo VNS. Idetta sammanhang bör också den s k lågprisförsäljningen av bensin nämnas. Antalet stationer därkonsumenterna kan köpa bensin till ett pris som understiger gällandepris vid normal självbetjäning med per liter uppgick den 1januari 1979 till 2 657 vilket var 197 anläggningar fler än . Dendominerande typen av försäljningsställen för lågprisbensin är den där olika betjäningsformer förekommer men där lågpris endast till-lämpas vid sedelautomaterna (73,av samtliga lågprisstationer). Av den totala bensinförsäljningenunder utgjordes av lågprisbensin. Prop.1979/80:109 61 3 ORTS- OCH ZONTILLÄGG 3.1 Inledning Vid prissättning avpetroleumprodukter utgår oljeföretagen frånvissa grundpriser som gäller för hela landet förvarje företag. I fråga om försäljning av drivmedel och eldningsolja från cepå läggs till dessa priser ett ortstillägg. För drivmedelsom säljs från pump tas zontillägg ut. Av den totala dieseloljeförsäljningen tas ortstillägg ut på och zontillägg på - Ortstillägg beräknas för4 045 orter i landet. Vid beräkningen utgår man frånGöteborg/och oljeprodukternaförutsätts bli transporterade därifrån till de olika orterna via någon av de störrekusthamnarna eller inlandshamnarna i Karistad och (se karta på sid 42). I tilläggetingår kostnad för tankfartygsfrakt från till respektive hamn,hamnavgift och körkost-nad för tankbil. Storleken av de nu gällande ortstill-läggenvarierar mellan per m i t.ex.Göteborgoch i t.ex.Mertajärvi i norra . Totaltuppgick uttagna ortstillägg till ca . Det tilläggssystemsom tillämpas vid försäljning från pump av drivmedel bygger på en zonindelning av landet (se karta på sid 43). De ovan nämnda hamnarna och deras närmasteombud utgör O-zon medan landet i övrigt indelats i en 1-zon bestående av Syd- och samt Norrlandskustland och en 2-zon som utgörs av nordvästra , de inre delarna av samtGotland. I O-zon betalar förbrukarna gällande grundpris och i 1-och 2-zonerna därutöver ettzontillägg som uppgår till ett respektive perliter. Totalsumman uttagna zontilläggunder var ca , varav ca23 mil] kr i 1-zon och i 2-zon. Impo-irthamnar med f ourner inqsqränser I il ' I ' I. ySonc/sua// "i/aseras 0'S/fc:r66 /./shayV/? 't(arisiqj_ j,a. Z on inae-jrii na Prop.1979/80:109 64 Sedanflytande bränslen började förbrukas i större utsträckning i har vid försäljningentillämpats varierande pris alltefter förbrukningsortens läge i förhållandetill importanläggningarna. När det gällereldningsoljeförsäljningen, som fick en mera betydande omfattning islutet av , har oljeföretagen tillämpat olika former av ortstilläggs-system.Man har fastställt särskilda frakttillägg i kronor per m förleveransorterna alltefter dessas belägenhet i förhållande till hamnarna. Framtill förekom ifråga om ortstilläggsberäkningen ett visst informellt samarbete mellanoljeföretagen, som vid försäljning också i huvudsak tillämpade samma ortstilläggslista.Under den tiden byggde till-läggsberäkningen på den då vanligaste distributionsvägen föreldningsoljor, oceantransport till importhamn - lagring i importhamn - järnvägstransporttill inlandsdepå - lagring i inlandsdepå - biltransporttill konsument. Sedanbiltransporterna utvecklats och oljebolagens inlandsdepåersuccessivt kommit att förlora i betydelse reviderades ortstilläggssystemetår1966. Det praktiska arbetet med denna revision gjordes av OK. De tillägg somfastställdes bestod av tre kostnadselement. Importtillägg dvs,skillnaden i fraktkostnad mellan importhamnen och . Hamnavgift i importhamnen. Körkostnad för fulltankbil till och från leveransorten exklusive kostnad förlastning och lossning. 1979/80:109 65 Till hösten 1969ingick i ortstilläggen för vissa orter ävenett tillägg motsvarande kostnaden för extra vinterlagring i importhamnen jämfört med . Spännvidaen i 1966 ärs ortstilläggslistamarkeras av extremvärdena per m i och per m i . Efter en revision höjdes ortstill-läggenmed några kronor per m . Det lägsta tilläggetvar därefter per m och det högsta per m . Genom slopandet avvinterlagringstillägget hade nivån i sjunkit något. Under den högstprisregleringpå oljeprodukter som gällde mellan varortstilläggen oförändraae. tilläggen så att de år1977 varierade mellan 10 och 64 har enviss principiell omläggning av ortstilläggssystemet vidtagits. gällande oraning beskrivs i avsnitt 3.3.1. Vid den högstprisregleringsom f.n. råder för bl.a. dieselbrännolja och eo I har SPK fastställt att tilläggtill högstpriset får göras med deortstillägg som tillämpades år1978. Förbensin, fotogen och dieselbrännolja var landet från början inaelat i sex olika priszoner.O-zon, 1-zon, 2-2on, 3-zon, 4-zon och 5-zon. I de olika zonerna togs tillägg ut med så många öre per liter som motsvaras avzonens nummerbeteckning. Utanför högsta priszon förekom dessutom vissa s kfrankoplatser, där frakttillägg utgick med belopp över högsta zontillägg. 5 1979/80. Prop.1979/80: 109 66 Zontilläggssystemetanvändes även under vid den ransonerade försäljning avdrivmedel sor. Efter andra världskrigetreviderades zontill-läggen av och statens priskon-trollnämnd och en ny zonindelning fastställdes av sistnämndamyndighet i början av 194 6. Zonindelningen har varit föremål för upprepade ändringar. Sålänge drivmedlen var underkastadeprisreglering godkändes ändringarna av priskontrollnämn-den.Därefter har ändringar i allmänhetskett på initiativ av ett eller fleraoljeföretag. slopades zonerna 3, 4 och 5. Samtidigtutvidgades O-zonen till att omfatta en rad hamnstäder med importdepåer och deras närmaste omgivningar. hade endast , och räknats till O-zon. Åtgärden vidtogs av OK i avsikt att utjämna prisskillnaderna mellan olika delar av landet.Av konkurrensskäl anpassade sig de övriga oljebolagen till den ändrade zonindelningen. Oljeföretagen har i huvudsak tillämpat samma zontillägg. I början av år1973 införde dock ytterligare en zonmed ett tillägg av per liter. Vid den högstprisreglering för bl.a. drivmedel som infördesi fastställdes som enhetliga zontillägg för samtligabolag de tillägg som tillämpades av alla bolag utom . Sedan högstprisregleringen avvecklades 5har samtliga oljeföretag tillämpat det zontilläggssystemsom gäller . När det gäller zontilläggssystemetsynes något formellt samarbete mellanoljebolagen inte ha förekommit. Att tillämpningen ändockvarit så enhetlig beror i huvudsak på konkurrenssituationen. I samband med den nuvarande prisregleringen har SPK fastställt att tilläggtill det gällande högstpriset fördriv-får göras med de zontillägg som gällde . Prop.1979/80: 109 67 3.3 Nuvarande ordning 3.3.1 Ortstilläggen De ortstillägg som tasut vid depåförsäljning av dieselbrännolja och eldningsolja fastställs i samarbete mellan vissa av de stora oljeföretagen. En arbetsgrupp med representanter för OK, , , och Nynäs utarbetar riktlinjerna för ortstilläggsberäkningen. OK utfördärefter det tekniska beräkningsarbetet. Samtliga medlemmar i erhåller den färiigaortstilläggsförteckningen och ersättersamtidigt OK:s kostnader, övriga oljeföretag anpassar sig också till de fastställdaortstilläggen. Ortstilläggen består även efterden av tre kostnadskomponenter - tanktärtygstrakt, namnavgitt och Den revidering av ortstilläggen som gjordes under hösten1977 innebar delvis en ändring av förutsättningarna för tilläggsberäkningen. utgick man ifrån att huvudparten av de raffinerade produkternaimporterades till landet från Rotterdam.Den i ortstillägget ingående tankfartygskostnaden beräknades därför som skillnaden mellan frakten och - respektive importhamn.Eftersom en stor del av produkterna kommer från raffinaderier i - huvudsakligen på -har tankfartygsfraktdelen i ortstill-läggenänarats till att omfatta helafrakten västkusten-respektive hamn. Det medförde att den fraktkostnad för transporten mellan och som varit inkalkylerad i grundprisetutgick. Det nu gällandesystemet bygger således på att oljeprodukterna förutsätts fraktasmed tankfartyg från till någon av de tidigare nämnda 20 ham.narna (se sid. 42 ). På aessa ställdesursprungligen dels kravet på vissstorlek dels kravet på att minst två oljeföretagskall ha depåer i hamnen. Efter lagring i hamnenantas oljan blir distribuerad med tankbil till förbrukare i hamnens tätortsområde eller i ort utanför hamnens transportzon . Den tankfartygsirakt som ligger i ortstilläggen beräknasmed utgångspunkt från uppgifter om fraktkostnader som hämtas frånvissa internationella noteringar (World-scale och ). I nu gällande ortstilläggvarierar denna fraktkostnad mellan per m för och per m för . Hamnarnas storlek påverkar fraktkostnaden. Luleåhar sålunda en lägre artygsfraktdel - per m - i ortstillägget än t.ex.Umeå som har per m' Hamnavgiften beräknasi kronor per m . var den lägstaavgiften per m () och den högsta4 kr per m (). För var och en av hamnarna bestäms ett visst tätortsområde inom vil-ket samma ortstillägg skall tillämpas.För detta område beräknasen genomsnittlig körsträcka som är vägd med hänsyn till leveransvolymen tillolika platser inom området. Eilfraktkostnadsdelen i tillägget förtätortsområdet räknas frammed en viss kilometertaxa. ? ;ostnadsberäkningenbygger på att varje enskild leverans görs med full tankbil om ca 35 m . Sedan de 20 hamnarnas ortstillägg fastställtspå nu beskrivna sätt tas tilläggenför övriga orter fram genom datorbearbetning, I datorn finns lagrat bl. a.uppgift om till vilka hamnar de olika orterna är hänförliga och avståndet i kilometer m.ellan hamnen ochorten. Ortstilläggen erhålls genom att till hamnorterna adderas den summa för bilfraktkostnaden som räknas fram med hjälpav nyssnämnda kilometertaxa. För vissa orter korrigeras ortstilläggen med hänsyntill att leveranser också sker från andra ände nämnda 20 hamnarna. 1979/80:109 69 Genom datorbearbetning av uppgifter om OK:s leveranserunder och de för gällanide ortstilläggenhar OK beräknat de i förhållande tillvolym vägda genomsnittliga tilläggen förolika produkter. För dieselbrännolja blev genomsnittet per m , föreo I per m och för de tjocka eldningsoljorna per m , Av den redogörelsenhar framgått vilka kostnader som ingår i ortstilläggen.Vissa transport- och hanteringskostnader ingår således inte i tilläggen. Det gällerlastningskostnad vid depå och lossningskostnad hos kund.Dessa kostnader beaktas när grundpriset bestäms. Detsamma gällerde andra kostnader som uppkommer beroende påatt det enskilda företagets leverans-förhållanaenskiljer sig från dem som ortstilläggsberäkningenär baserad på. Vissa företagkan t ex ha ett depånät som inte utgår från de hamnar som används iortstill-läggssystemet. Flera företag tar sina produkter från annat hållän och får därmed andra förutsättningar ifråga om kostnaden för tankfartygsfrakt. Kostnadsavvikelse från ortstilläggenuppkommer dessutom ofta genom att förutsättningen leverans med full tankbil inte föreligger. Zontilläggssystemetanvänds vid försäljning avdrivmedel från pump. Den nu gällandezonindelningen framgår av kartan sid. 43. O-zon, där grundpriset tas ut, utgörs av tätortsområdena kring de förutnämnda 20 hamnarna med undantag för (1-zon), (1-zon) och (2-zon).Hela hör också till O-zon likson området kring . I 1-zon som bestårav syd- och samt Norrlands kustland, utgår ett till-läggpå per liter. NordvästraSvealand, de inre aelarna av och utgör 2-zon och där Prop.1979/80:109 70 får konsumenterna utöver grundpriset betala ett till-lägg som uppgårtill per liter. Jämförda med ortstilläggen är zontilläggen således schablonmässigtberäknade för stora områdenoch avspeglar inte skillnader i kostnader förtransporter till försäljningsställen inom respektive zon. Om man utgår från levererade volymer till de olika zonerna blir detgenomsnittliga zontillägget ca per liter eller per m . OK har tidigare gjort beräkningar i vilka ortstilläggens kostnadskom-pone.nter applicerats även på dri/medel.Dessa beräkningar visade att kostnaderna för drivmedelstransporter i stort sett var lika storasom för transporter av eo I. Detgenomsnittliga ortstillägget för sistnä.nndaprodukt kan f.n,uppskattas till någotöver per m . zontilläggen pådrivmedel täcker oljebolagen således mindre än20 % av de transportkostnader som på eldningsoljesidaningår i ortstilläggen. Resterande andel av transportkostnaderna får liksom andra kostnader beaktas när grundpriset bestäms. Prop.1979/80:109 71 4 FRÅGANS TIDIGARE BEHANDLING Alltsedan krigsslutet har som nämnts fråganom utjämning av de regionalaprisskillnaderna på oljeprodukter regelbundetaktualiserats i och på andra håll. Det finns enligt vår mening anledning att härredogöra för den diskussion som förts. Blandannat speglar den diskussionen de motiv som åberopatsför en utjämning och de svårighetersom stått i vägen för frågans lösning. Det bör framhållas att diskussionen, särskilt under 1940-och 1950-talen men även därefter, oftai första hand kommit att inriktas på förhållandena ifrågaom drivmedel. I det sammanhanget börhållas i minnet att zontilläggssystemet föreår uppgick till sex zoner ochgav en prisskillnad på per liter. Riksdagsdebatten och utredningar aren 1946-1975 Vid riksdaghemställdes i motionerna 1:184, 11:17 och11:301 om skyndsam utredning av fråganom ett enhetligt pris inom hela landet påflytande drivmedel till motorfordon. Dessutom beaärdes i tvåIxkalydande motioner, 1:28 och 11:38, utredning om en utjämning av de avstånds-betingaaeprisvariationerna i fråga om flytande motorbränslen . Riksaagen beslötmed anledning av motionerna att anhållahos Kungl, Maj:t om utredning om en regional utjämning av priserna på flytandemotorbränslen. Kungl.Maj:t uppdrog åt att utreda frågan. I sitt betän-kanaeHandeln med olja (SOU 1947:14) anfördeutredningen olika synpunkter på frågan. Man avstyrkte införandet av en utjämning' främst med hänsyntill de administrativa kostnaderna. Utredningen anförde bl,a.följande. Prop.1979/80: 109 Frågan om enhetliga priser på bensin, motorfotogen och motorbrännolja kan icke bedömas som en isolerac röreteelse.Den incår som ett moment i det större ekonomiska sammanhang som tar sig uttryck iolika levnadskostnader på olika orter. Prisut j ä.mning päen enstaka vara innebär ej nödvändigtvis åstadkommer större rättvisa genomut3ämningen. I själva verket kan en sådan åtgärd tvärtom skärpa ojämnhetenolika orter emellan. Detta synes vara fallet med de flvtande bränslena. Dessa importeras nämligen till de stora hamnarna och alltså till orter, tillhörande de högre och högsta dyrorterna. En prisutjämning påmotorbränslen sV.ulle dä medföra, att m,anfinge ett förhöjt pris på dem i de i allmänhet dyrare orterna och ett sänkt pris i de i regel billigare orterna.