prop · G30369 · 1979-12-31 00:00:00 — Prop.1979/80:69 Regeringens proposition omändringar i ulbildningen av skådespelare och musikdramatiska artister Regeringenföreslår att antaga de förslag som har upptagits i bifogade uldragav regeringsprolokoll. 1propositionen föreslås viss breddning av den sceniska ulbildningen samt en ulökningmed 20 poäng av musikdramatiska linjens och skådespelarlinjens omfattning.Förlängningen av utbildningen gör det möjligt att lägga in en längrepraktikperiod i denna. Vidare föreslås även en kortare ulbildning påscenområdet, kompletteringsutbildning, för yrkesverksamma scenartister medbristfällig grundutbildning. Närvarande:statsministern , ordförande, och stalsråden Ullslen, , ,, , , , Åsling, Söder, Krönmark, BurenstamLinder, , , , , , , , , Propositionom ändringar i utbildningen av skådespelare och musikdramatiska artister Genombeslut uppdrog regeringen åt och dåvarandeuniversitetskanslersämbetet (UKÄ) atl i samråd göra en översyn av ulbildningenvid dåvarande statens scenskolor, dvs. numera i ,musikdramatiska skolan i , institutionen vid universiteteti och iLund. och tillsatte en arbetsgrupp för all fullgöraöversynen. Arbelsgruppen har redovisai resultatet av sitt arbete dels i UKÄ-rapporl1976: 5 Utbildningen vid statens scenskolor. Organisation, undervisning, kostnader,dels i : 1 Utbildningen vid statens scenskolor. I en gemensamskrivelse har samt universitels- ochhögskoleämbetet (UHÄ) föreslagit ändringar i den sceniska utbildningen. Dettahar skell med uigångspjnkt i arbetsgruppens förslag och med hänsyn tagen tillden remissopinion som kommil fram vid UHÄ: s remissbehandling av sistnämndarapport. Myndigheterna har med skrivelsen överiämnal rapporten. UHÄ har i sinaförslag lill anslagsframställning för /81 lämnal en revideradkostnadsberäkning för de i nämnda skrivelse föreslagna åtgärderna. Skrivelsenoch en sammanfattning av rapporten bör fogas lill prolokollet i delta ärendesom bilagorna 1 och 2. 1979/80:69 3 Ibörjan av fanns i fem elevskolor för ulbildning av skådespelare.De var knuina lill olika teatrar. Dessulom fanns ett anlal privata skolor. Eflerdet atl skådespelamtbildningens organisation hade diskuterats och utretts underen följd av år beslutade statsmaklerna att inrätta statliga scenskolori , och (prop. 1964:66, SU 1964: 115, rskr 1964:250).Utbildningen vid de två senare skolorna delades på försök upp på en lyrisk ochen dramatisk linje. Utbildningen vid scenskolorna skulle vara treårig ochantalet nybörjarplatser 15. Ettav skälen reformen var atl det gamla systemet ansågs leda till allvarligapedagogiska olägenheter. Man menade att eleverna för tidigt och i för storutsträckning togs i anspråk för rolluppgifler och att lärarna inte hade lillräckligUd för sina pedagogiska uppgifter. De var i många fall anställda somskådespelare vid teatrarna. Den1 inrättades en statlig skola för musikdramaUsk ulbildning iStockholm (prop. 1967: 41, SU 1967: 56. rskr 1967: 154; jfr prop. 1966: 95, SU1966: 111 och 125, rskr 1966: 253). Intill dess hade sådan utbildningmeddelats vid operaklass. 1sin utvärdering av den ulbildning som ges vid scenskolorna konslalerar kulturrådetsoch UHÄ:s arbelsgmpp att det var ett för skådespelarutbild-ningen positivlskede som inträdde i och med att utbildningen skildes från teatrarna. Problemeni dag för denna utbildning anser man vara risk för isolering från teatern ochfrån andra utbildningar inom teaterområdet, brister i praktiken, tidspress ochbristande samordning mellan skilda undervisningsmoment. Läget är enligt arbetsgmppeni stort sett detsamma för den musikdramaUska utbildningen. Utifrån dennasituation föreslår och ändringar i den berörda utbildningen.Förslagen innebär bl.a. en förlängning av utbildningen med , en ökningav antalet nybörjarplatser från 32 till 41 platser, en kompletteringsutbildningpå två terminer för scenartister med brister i grundutbildningen och försök medpedagogisk utbildning for berörda lärare. Utvecklingeninom teatern har ökat kraven på skåde-spelama. Det kollektivaarbetssätt, som tillämpas inte bara i de fria teatergruppema utan ocksåvid institutionsteatrarna, medför krav på deltagande i hela arbetsprocessen. 1den uppsökande teatern är kontaklarbetet med publiken en viktig del av arbetet.Ökad uppmärksamhet måste ägnas sjukas och handikappades behov avkulturaktiviteter. har berörts bl.a. i betänkandet (SOU 1979:26)Sjukvårdens inre organisation, där det påpekas att kulturakUviteter stöder ochkompletterar den rehabiliterande verksamheten. Sång- och musikinslagen harökat i lalleatems repertoar. På musikdramatiska artister ställs allt störrekrav på dramaUsk ak-Uon. 1979/80:69 4 Denya förhållandena gör det enligl min mening angeläget med vissa förändringar iscenskolornas utbildning. I samband med att jag redovisar mina förslag kommerjag all beröra även vissa frågor som högskolemyndigheterna själva beslutar i. Utredningenhar övertygat mig om att en utökning av utbildningslinjerna inom scenområdet ärnödvändig. Utökningen bör dock begränsas till 20 poäng. De allmännautbildningslinjerna musikdramatiska linjen och skådespelarlinjen bör således omfalla140 poäng. Genom förlängningen bör man i första hand tillgodose behovet avpraktik. Jag föruisätter att i ulbildningen skall ingå såväl studiebesök somkortare perioder av miljöpraktik men även en termins handledd praktik. Eftersomlokala förhållanden skiftar starkt kan praktiken behöva ges varieradutformning varvid kvalitetskraven bör beaktas. De utbildningsansvariga bördärför inom ramen för givna resurser ha stor frihet i uppläggning av praktiken.Jag vill i detta sammanhang framhålla projektsamarbete och samproduktion mellanhögskoleenhet och institutionstealer och/eller fria gmpper som en väg att ge destuderande praktisk erfarenhet av den verksamhel som de utbildas för. Förpraktiken krävs vissa resurstillskott till scenskolorna, bl.a. för administration.Jag förutsäller alt man i överläggningar mellan parterna skall kunna åstadkommaen modell för avlal som reglerar de allmänna förutsällningarna för praktiken. Kulturrådetoch UHÄ har föreslagit breddning i skilda avseenden av utbildningen påscenområdet. Därvid nämns behov av ökad undervisning i sång och musik, i försiahand vid de sceniska utbildningarna i och , eftersom teaternsalltmer varierade uttrycksformer kräver ökade kunskaper i dessa avseenden hosskådespelaren. Man framhåller även behovet av en förslärkning av de teoretiskamomenten i undervisningen genom lärarinitierade självstudier och teoretiskundervisning som är anpassad till skilda projekt. Jag ställer mig posifiv tillnämnda breddning och fördjupning. Sådana ålgärder bör också bli möjliga genomde re-surstillskotl som jag tar upp i den kostnadsberäkning som jag redovisar idet följande. Kulturrådetoch UHÄ anför atl större utrymme bör ges för projektarbete med inriktning påradio och film/TV, t. ex. i samarbete med dramatiska institutet. Jag vill i detlasammanhang betona värdet och nödvändighelen av samarbete med olika utbildningarinom högskolan. En viktig tanke bakom högskolereformen är just att få tillstånd ökade kontakter mellan skilda utbildningar. Jag vill även erinra om minauttalanden i prop. 1976/77: 59 om ulbildning och forskning inom högskolan m. (UbU 1976/77: 20, rskr 1976/77: 246) rörande behovet av forskningsanknytningför skilda utbildningar. Arbetsmarknadenför dem som genomgålt skådespelarlinjen är förhållandevis god.Samtidigt finns emellertid ett slort behov av kompletterande utbildning förskådespelare som har brislfällig ulbildning. Prop.1979/80:69 5 Medhänsyn lill alt det ekonomiska läget tvingar till slark restriktivitetmed nya åtaganden harjag bedömt atl det nu är mera angeläget att söka Ullgodosebehovel av kompletterande utbildning än alt vidga kapaciteten påskådespelarlinjen.Jag är därför inte beredd att biträda förslaget om ändraddimensionering av skådespelariinjen. För denna linje bör således anlagningstaletvara sammanlagt 32 och för musikdramatiska linjen sammanlagl 12. Medhänsyn till atl en slor del av skådespelarkåren har bristfällig utbildning harunder senare år bedrivils fortbildning med resurser som har frigjorts isamband med minskad antagning av siuderande i grundutbildningen. Kulturrådetoch UHÄ föreslår att en mera permanenl och breddad sådan utbildning skall gesoch benämnas kompletteringsutbildning. Enligt förslagel bör utbildningen sessom en förminskad grundutbildning. Två terminer sätts som en riktpunkt föromfattningen. Den skall erbjudas såväl enskilda artister som grupper ochplaneras med hänsyn till de studerandes skiftande erfarenheter och behov. För fillträdeUll utbildningen skall krävas yrkesverksamhet som skådespelare. Då,som nämnts många scenartister har en bristfällig ulbildning för sinverksamhet anser jag att det är angelägel att de kan erbjudas en kompletterandeutbildning av det slag myndigheterna föreslår. Medel för denna utbildning börenligt min mening anvisas under anslagel D 9. Utbildning för kultur- ochinformationsyrken, eftersom det är fråga om en mera reguljär verksamhet.Utbildningen bör främsl kunna anordnas som särskilda kurser. För att bekostaverksamheten bör ske en successiv omfördelning av medel från anslaget D 10.Lokala och individuella linjer och enstaka kurser som f. n. får användas bl. a.för motsvarande ändamål. Del bör vara möjligt att utöver särskilda arrangemangutnyttja grundutbildningens kurser. Jag räknar med en stegvis ökad antagningav studerande fill kompletteringsutbildningen i enlighet med vad jag anger ikostnadsberäkningen. Det ankommer på UHÄ atl meddela närmare föreskrifier om utbildningen. Jag fömtsätteratt fortbildning skall kunna ges skådespelare och musikdramatiska artister igrundutbildningens ämnen och/eller fördjupningskurser i dessa genom bl. Vad sedan gäller yrkandet om särskilda medel för teatrarnaspersonalutbildning i övrigt anser jag alt det bör ankomma på teatrarna självaatt i sin ekonomiska planering avsätta medel för sådan utbildning. Kulturrådetoch UHÄ har i sin framställning tagil upp frågan om den pedagogiska ulbildningenav lärare och lärarutbildare på scenområdet. Jag anser det viktigi att deförsök som myndigheterna föreslår kan genomföras. Det bör kunna ske inom ramenför de resurser som står till UHÄ: s förfogande för forskning och ulvecklingsarbeteför högskolan. Byggnadsstyrelsenhar fäll ett uppdrag om fortsall planering av lokaler för ochmusikdramatiska skolan i i vilket också in- Prop.1979/80:69 6 går att pröva en samlokalisering av dessa verksamheter. I avvaklanpå resultatet härav är jag inle nu beredd att ta ställning till kulturrådetsoch UHÄ: s förslag om samlokalisering av scenulbildningarna i . 1 fråga om behörighetskraven till scenulbildningen anserjag i likhet med och att genomgången gymnasieutbildning intebör vara formelll krav. 1 anledning av myndigheternas förslag om uppdrag tillgymnasieutredningen atl utreda frågan om studiegång som kan utgöraförberedelse för fortsatt konslnäriig utbildning vill jag erinra om attutredningen enligt vad jag har inhämlal prövar frågan om estetisk utbildninginom gymnasieskolan. och har i förbigående berört bristen på ulbildningför tealertekniker. Svensk teaterunion har i skrivelse till regeringenföreslagit ulredning om sådan utbildning. Jag avser att återkomma Ullregeringen i denna fråga i annat sammanhang. Som framgått i del föregående bör de förändringar som jagnu förordar genomföras slegvis och medel för första året beräknas enliglföljande sammanställning. Är I (1980/81) Praktik (studiebesök, miljöpraktik) 34000kr. Lärarresurser för musikalisk instudering (SiS, UG) 115000" Kompletteringsutbildning (SiS 4 stud., MDS 2 stud., UL 2 stud., UG 2 stud.) 427000" Kostnadsökning år 1: 960000kr. Ar 2 (1981/82) Kompletteringsutbildning (SiS -(- 2 stud., MDS -I- 1stud., UL -I- 2 stud., UG -l- 1 stud.) Ökad teoriundervisning Lärarutbildninginom ramen för resurser som står till UHÄ: s förfogande År 3 (1982/83) Praktik m. m. År 4 (1983/84) Kompletteringsutbildning (SiS + 2 stud., MDS -I- I stud., UL-t- 2 stud., UG -i- 1 stud.) Förkortningar: SiS = i , MDS =musikdramatiska skolan i , UL = i , UG =universitetet i . Jag avser att återkomma lill regeringen i anslagsfrågornavid min anmälan av budgetproposition såvitt avser det försia året. Medel förde följande åren får prövas i det årliga budgetarbetet. 1979/80:69 7 Medhänvisning till vad jag har anfört hemställer jag atl regeringen föreslårriksdagen att besluta alt 1. deallmänna utbildningslinjerna, musikdramatiska linjen och skå- despelarlinjen,skall omfatta 140 poäng, 2. kompletteringsutbildningoch praktik skall anordnas vid de sce niska utbildningarna i enlighet med vad jag har förordat i det föregående. Regeringenansluter sig lill föredragandens överväganden och beslular att genomproposition föreslå att antaga de förslag som föredraganden har lagtfram. 1979/80:69 8 samt universitets- och högskoleämbetets skrivelseangående utbildningen av skådespelare och musikdramatiska artister 1 Uppdraget och ärendets behandling Statenskulturråd och UHÄ gavs genom beslul av regeringen i uppdrag att isamråd göra en översyn av ulbildningen vid slalens scenskolor. Statenskulturråd och dåvarande UKÄ Ullsatle genom gemensamt beslul enarbetsgrupp för alt fullgöra den anbefallda översynen. Enligt direktiven överlämnadekulturrådet och UHÄ i anslutning till anslagsframslällning för1977/78 en redovisning av scenskolornas organisation, undervisningsformer ochkostnader för utbildningen (: 5). Arbetsgruppens slutrapport.Utbildningen vid statens scenskolor (: 1) har remissbehandlatsgenom UHÄ: s försorg. Slutrapporten har behandlals inom UHÄ: s planeringsberedningför kultur- och informationsyrken samt de humanisUska och teologiskafakulteterna, inom , musik och dans, inom samlinom UHÄ: s och styrelser vid sammanträde resp.1978-09-28. och överiämnar med denna gemensamma skrivelsearbetsgruppens slutrapport, inkomna remissyttranden saml prolokoll över skildaställningstaganden i samband med beredningen av ärendet inom statens kulturrådoch UHÄ. Uppdraget är därmed fullgjort. Ettslort anlal myndigheler, fackliga organisationer och andra fackorgan inom teaterområdethar yttrat sig över arbetsgruppens förslag om en förändrad utbildning avskådespelare och musikdramatiska artister. En överväldigande majorilel av remissinslansernasläller sig bakom ulredningens huvudförslag att de sceniska utbildningarnaförlängs atl omfatta samt att den förlängda studietiden skall geutrymme för praktik, en förstärkning av vissa teoretiska moment samlprojektstudier av betydelse för den framtida verksamheten som skådespelare. Flertaletremissinsianser stöder även arbelsgmppens förslag att det årliga intaget avstuderande i skådespelarutbildningen ulökas. Arbetsgruppens övriga förslag hargenomgående fått ett positivt bemötande av remissinstanserna. Enligl statenskulturråds och UHÄ: s uppfattning ger remissopinionen stöd för en reformeringav de sceniska utbildningarna i huvudsak enligt de principer och förslag sompresenterats av arbetsgmppen. 1 det följande redovisar ochUHÄ sina egna ställningstaganden och kommentarer till förslagen med beaktandeav remissinstansernas synpunkter. 1979/80:69 9 3 Ökade krav på de sceniska utbildningarna Arbetsgruppenstvå rapporter om de sceniska utbildningarna ger en ingående belysning avorganisatoriska, ekonomiska och pedagogiska problem. Framför allt finns nu ellunderlag för all bedöma de krav som slälls på skådespelare och musikdramaUskaartister mot bakgrund av bl.a. utvecklingen på teaterområdet. En bredremissopinion och även och kan helt inslämma iarbetsgruppens syn på hur teatemt-vecklingen påverkat och påverkarskådespelarens arbete och därmed kraven på skådespelaren. Utöver kunskaper ochfärdigheter för den traditionella skådespelarrollen måste utbildningenförbereda för en breddad yrkesroll. Här avses forlgående förändringar av såvälteaterns former, t.ex. barnteater och uppsökande teater, som en fortgåendedemokratisering av teaterns inlerna arbelsformer. Även en regionalisering avteatern i och utveckling av nya konstnärliga uttrycksmedel slällerökade krav på skådespelaren. Sammantaget har kraven på teoretiska och prakliskafärdigheter ökat. Sedan de sceniska utbildningama under 1960-talel skildes frånteatern har en helt ny utbildningssituation inträtt. Utbildningen har inlelängre samma omedelbara anknytning lill det prakliska teaterarbetet, varför denav många - inom och uianför scenutbildningen - upplevs som isolerad frånteatern och arbetet inom denna. Isoleringen från det prakUs-ka teaterarbetetställer den färdigutbildade skådespelaren inför påtagliga omslällningsproblemvid utträdet i arbetslivet och vid anpassningen till den professionellateaterns produktionsvillkor, som kan te sig hell annorlunda än desom gäller i arbelet med elevproduktionema vid skolorna. Slalens kulturråd ochUHÄ kan, med slöd av remissopinionen, hell instämma i arbetsgruppens bedömningav den nuvarande situationen i denna del. Det är därför ytterst angeläget atlman nu kommer rätta med frågan om ulbildningens anknytning till detpraktiska teaterarbetet och skapar etl växelspel mellan denna och teatern genominförandet av praktik i olika former. En bällre anknytning mellan utbildningoch teater skall ske med bibehållande av de pedagogiska fördelar som finns medfrån teatern frislående scenulbildningar. Teatern i dess egenskap av anslällare,de blivande skådespelarna och den sceniska ulbildningen som sådan har allafördelar av en närmare konlakl mellan ulbildning och yrkesliv. Arbetsgruppensanalys visar att de försök som gjorts med praktik och olika former av samarbetsprojeklvaril otillräckliga bl. a. på grund av bristande tid och andra resurser. Teaternsutveckling och därmed ökade krav på skådespelarna saml behovel att bryta ulbildningamasrelativa isolering från det praktiska teaterarbetet motiverar enligl statenskulturråd och UHÄ en reformering av de sceniska utbildningarna. Enligtdirektiven har och hafl till uppgifl all -efler eninledande analys av koslnader och undervisningsformer - överväga alternativapedagogiska och studieorganisaloriska lösningar som är mindre kostnadskrävandeän de nuvarande, men fortfarande förenliga med utbildningens mål och uppgifler.Huvudalternativet skulle hålla sig inom ramen för oförändrade totalkostnaderför ulbildningen. Uppgiftenenligt direktiven måste enligl statens kulturråds och UHÄ:s uppfattningkonfronteras med den bild av ökade krav som ställs på skådespelarutbildningen.Det har också varit en uppgift enligt direktiven all bedöma hur utbildningensvarar mot utvecklingen på teaterområdet och att överväga olika former för de siuderandeatl under utbildningen få vidgade 1979/80:69 10 kontaktermed och praktiska erfarenheter av yrkeslivet på teaterområdet. De ökade kravenpå skådespelarutbildningen återspeglar i väsentliga avseenden en utvecklingsom varit följden av och som ligger i linje med de av statsmakterna år 1974fastställda kulturpoliliska målen. De sceniska utbildningarna härjämte en utbildningspolitiskäven en kulturpolitisk funktion, som måsle tillmätas den allra störstabetydelsen. Liksom andra konstnärliga ulbildningar är de sceniskautbildningarna vikliga instrument för alt förverkliga de kulturpoliliska målenoch verksamheler som har stöd i dessa. och vill med dessapåpekanden slå fast atl en reduktion av resurserna för de sceniskautbildningarna står i strid med kulturpolitiska krav och ambitioner somstatsmakterna ställt sig bakom. Arbetsgruppenhar i slutrapporten framhållit att den enda åtgärd som utan myckel belydandekvalitetssänkning för utbildningarnas del skulle kraftigl minska kostnadernaför utbildningarna är nedläggning av en eller flera skolor och koncentration avulbildningen till en eller två platser i landet. och arbetsgrupppens uppfattning att en sådan åtgärd står i strid dels med detallmänt erkända värdel av en pluralistisk organisation, som ger uirymme förvarierande ulbildningsformer och skiftande konstnärliga profiler, dels med enallmän slrävan till decentralisering av kulturiivet. Det framlida behovet avskådespelare visar att det inie finns några moliv för en reduktion av nuvarandeutbildningskapacitet. Bakomdirektiven ligger uppenbariigen föreställningen dels atl skådespelarutbildningenär oförsvarligt kostnadskrävande, dels att arbetsmarknadssituationen förskådespelare är särskilt ansträngd. Som arbetsgruppen redovisat är denjämförelsevis höga kostnaden per elev betingad av det ringa antalet elever vidvarje enhel saml av ulbildningens karaklär och uppläggning. För alt utbildaskådespelare krävs en relativt hög undervisningstäthet och till inle ringa delen individuell undervisning i vissa ämnen. Kostnaderna per elev är dock intehögre än t.ex. under ämneslärarutbildningens avslutande år eller i arkitektutbildningen.En relativt hög resursinsats per elev är nödvändig om utbildningens mål skallnås. sker della med stora svårigheter. 1 jämförelse med lidigareberäkningar har erfarenheterna visat all det centrala ämnet scenframställningkräver ett ekonomiskt och tidsmässigt utrymme inom ulbildningen, som intesvarar mot anvisade resurser. Följden har blivit all andra ämnen bliviteftersatta inom ramen för en treårig utbildning. Även bortsett från de ökadekrav som och kommer att slällas på skådespelaren är det enligl statenskuhurråds och UHÄ:s uppfattning ogörligl att reducera nuvarande kostnadsnivå.En sådan ålgärd skulle medföra en kvalitetssänkning, som ytterst skulle drabbateatern och svenskt kullurliv. Medulgångspunkt i arbetsgruppens beho- sberäkningar kan och fast att det inte finns motiv för att reducera utbildningarnas nuvarandeintagningskapacitet och därmed reducera kostnaderna. Tvärtom visarundersökningarna att det finns klara och entydiga skäl att ökagrundutbildningens kapacilet till den nivå som gällde 1971/72. Brislen påöverensstämmelse mellan antalet utbildade skådespelare och den årligatillströmningen till yrket är för stor, vilket även motiverar en ökad salsningpå kompletterings- och fortbildning . De sceniskautbildningarna har under en följd av år fått vidkännas en ogynnsamanslagsutveckling. Vissa år har anslagen minskats som man endastdelvis fått kompensation för ökade personal- och lokalkostnader. Även med dennautgångspunkl finner och en sänkning av nuvarandekostnadsnivå omöjlig att genomföra. Prop.1979/80:69 1 i Utvecklingenpå teaterområdet kräver förbättringar av utbildningen. En sammanvägning avökade krav på skådespelarutbildningen, såväl kvanti-taUvt som kvalilaUvt, och behovelatt bryta utbildningarnas isolering och öka kontakterna med yrkeslivel påteaterområdet är bärande motiv för en reformering av de sceniskautbildningarna. För alt genomföra denna i slora delar kulturpolitisktmotiverade förnyelse av utbildningarna krävs enligl statens kulturtåds och UHÄ;s bedömning ytterligare resurser. Idet följande redovisar slalens kulturråd och UHÄ sina ställningstaganden tillhuvudförslagen i en reform av de sceniska utbildningarna och följer därvid istort arbetsgruppens disposition i slutrapporten. 4 Framtida "teaterhögskolor" 1den tealerpoliliska diskussionen har tanken på en mer samordnadulbildning för olika yrkesgrupper med inriklning på teaterområdet oftaåterkommit. Olika yrkesgrupper, som utbildas separat och i skildautbildningar, skall i stället ges samordnad utbildning inom ramen för"teaterhögskolor". Det bakomliggande motivet är all del kolleklivaarbetssättet och samverkan mellan olika yrkeskategorier blir allt nödvändigareoch vanligare. En sådan samordnad utbildning skall bidra till att övervinnasamordningssvårigheter, bristen på gemensaml språk och utbildningsbarriärermellan olika personalgrupper inom teatern som i del praktiska arbetet skallfungera tillsammans. Arbetsgruppens förslag om ett fortsatt utredningsarbelekring möjlighelerna alt inrätla "teaterhögskolor" har vunnit etlstarkt stöd i remissopinionen. Statenskulturråd och UHÄ ställer sig bakom moliven för förslagel om inrättandet av"teaterhögskolor", innebärande en mer samordnad utbildning av olikayrkesgrupper verksamma inom teaterområdet.