prop · G3032 · 1979-12-31 00:00:00 — Nämnden anser dock att tillämparen av 4 §även vid ell avgörande om registrering bör ha i åtanke offentlighetsprincipenskrav. Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 492 allmänhetenssynpunkt vara viktigt all en handling lätt går att finna även om denna urmyndighetens synpunkt är av ringa betydelse. hänvisar lill att förbundet i sitt yttrande över LAH fann atlundanlaget från registreringsskyldighelen var alltför snävt formulerat ochansåg att ordet uppenbart borde kunna utgå ur lagtexten utan atl debakomliggande principiella synpunkterna träddes för nära. Kommunförbundelvidhåller sina tidigare redovisade synpunkter och anser att ordet uppenbariigenbör utgå. Förbundet anför vidare i detla sammanhang att man inom de kommunalaförvaltningarna i stor utsträckning underiåter atl särskill registrera i vartfall inom myndigheten upprättade handlingar. Några egentliga olägenheter avdetta med hänsyn till offentlighetsprincipen synes inte ha uppstått. Riksförsäkringsverketuttalar alt statsmakterna i vidaste mån bör ge möjligheter lill etl efleromständigheternas krav varierande system för redovisning av handlingar.Riksförsäkringsverket berör i det sammanhanget frågan om diarieföring hos försäkringskassornaoch anför härom. Hos försäkringskassorna har vissa ärendeslagdiarieförts, t. ex. besvärsärenden och allmänna ärenden, som inte kunnathänföras lill viss enskild försäkrad. I övrigi har inkomna och upprättadehandlingar tillförts resp. försäkringsakt eller insorterals efter vederbörandespersonnummer. Härigenom har handlingarna lätt kunnat spåras. Verkel villunderstryka alt del beskrivna förfaringssättet väl torde uppfylla kravel påhandlingars lättillgänglighet. Som framgår av skrivelse 2274/69 harämbetet inte heller haft något alt erinra mot deltaförfaringssätt. Till de allmänna försäkringskassorna inkommer eller hos dessaupprättas ca 40-50 miljoner allmänna handlingar, varav praktiskt tagetsamtliga innehåller sekretessbelagda uppgifter. Om försäkringskassorna enligthuvudregeln åläggs all diarieföra samtliga dessa ärenden enligt del förfarandesom närmare föreskrivs i specialmotiveringarna (s. 631 O, skulle detla medföra-med en beräknad tidsåtgång av en minut per ärende - all ettarbetskrafts-tillskott om ca 500 årsarbetare torde behöva tillföras kassorna.Som exempel på handlingar varom här är fråga kan nämnas inkomstuppgifter,sjukanmälningar, läkarintyg, in- och utskrivningsbesked frånsjukvårdsinrättningar, ansökningshandlingar av olika slag. Även inom verketfinns handlingar som "förekommer i betydande omfattning" som intediarieförs i ett diariesystem av gammaldags natur ulan ingår i en löpandeaktbildning (exempelvis inom yrkesskadeavdelningen och inom avgiftssidan).Självfallet ingår i detta system sådana anordningar alt handlingarna kanspåras. Skyldighetenatt registrera allmänna handlingar, som ej omfattas av sek re t ess,ifrågasätts av några remissinstanser. Enligt stadsjuristen i kommunlorde f n. inom stora delar av den kommunala förvaltningen ingen registreringav de särskilda handlingarna i ärendena förekomma, annat än då det funnitspåkallat av förvaltningarnas Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 493 Några betydande olägenheter av denna oregelmässighei har knappaslyppats. Det kan antagas att införandet aV de ifrågavarande beslämmelsernakommer att åsamka icke ringa merkostnad och merarbete. Det kan mol bakgmndhärav ifrågasättas om intresset av atl säkerställa insynen i förvaltningenuppväger de nackdelar som den föreslagna regleringen på detla område kommeralt innebära. Under alla förhållanden bör registreringsskyldighetens omfattningbegränsas så att den ej blir orimligt betungande. I promemorieförslaget harregistreringsskyldigheten avgränsats lill all gälla endast de handlingar somomfattas av sekreiess. Detta mä vara en ur principiella synpunkter rikligavgränsning. I fråga om handlingar vilkas hemlighållande är beroende av huruvidaskaderekvisit är uppfyllda blir dock konsekvenserna inte rimliga. Konstmktioneninnebäratt den som svarar för registreringen redan när en handling inkommereller upprättats måste bedöma, om det kan antagas, att utlämnande skullemedföra skada eller men (det "raka" rekvisitet), eller huruvida detej kan antagas, att uppgiften kan röjas ulan skada eller men (del"omvända" rekvisitet). Det kan inte begäras att t. ex.kontorspersonalen på en avdelningsexpedition skall behöva ägna sig åt sådanavanskliga bedömningar, som f ö. kanske kräver kontakt med den i vars inlressesekreiessen gäller. Av praktiska skäl måste registreringsskyldigheleninskränkas till handlingar som typiskt sett är hemliga. Att avgränsa dessa ilagtexten kan visseriigen erbjuda svårigheter med hänsyn lillpromemorieförelageis konstruktion av sekretessbestämmelserna. Möjligen böravvägningen mellan å ena sidan de intressen som motiverar registrering och äandra sidan den praktiska verklighetens krav göras så, atl endast handlingarsom omfattas av sekretessbestämmelser ulan skaderekvisit skall registreras.Kanske del i praktiken går att hantera en avgränsning som även innebär atthandlingar för vilka gäller beslämmelse med "omvänt" skaderekvisitskall registreras. I övrigi bordel vara till fyllest alt ärendena registreras ienlighet med vad som sker i den kommunala praktiken, och att handlingarnahålles så ordnade, att handling kan återfinnas utan oskäligt dröjsmål. Kommunstyrelseni kommun anser att det i vissa fall kan föra för långt att diarieföringskall ske. Inom t. ex. socialvården upprättas personakler för handlingarbeträffande enskilds anhållan om hjälp och stöd. En diarieföring av dessahandlingarskulle inte medföra förbättrad service för allmänheten dåhandlingarna finns tillgängliga i akten och lika lätt kan återfinnas där som idiarieregister. Av praktiska skäl kan det alltså vara befogat att ge kapitleten mindre kategorisk utformning. Göteborgskommunstyrelse ställer sig i princip positiv till tanken att myndighet skallvara skyldig att registrera allmänna handlingar utan dröjsmål. I fråga omhandlingar, som inte omfattas av sekretess, fär dock registrering enligtförelaget underlåtas om handlingarna hålles så ordnade att det utan omgång kanfastställas om handlingen har inkommit eller upprättats. Kommunstyrelsen menaratt under enahanda förutsättningar registre- Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 494 ringbör kunna underlåtas också av sekretessbelagda handlingar. Den nuvarandestadgan om offentlighet och sekretess i är av denna innebörd.Länsstyrelsen i delar denna uppfattning. har - i förhållande till OSK:s förslag - en inteoväsentlig skärpning nu föreslagits genom föreskriften alt det alternativ, sominnebär alt handlingama hålls så ordnade atl det utan omgång kan fastställas omhandling har inkommit eller upprättats, står lill buds endast beträffandehandlingar som ej omfattas av sekretess. Att sekretesskyddade handlingar måsteregistreras kommer atl medföra ett betydande administrativt merarbete och imånga fall föranleda svårigheter i den praktiska tillämpningen. Enligtpromemorieförelaget är sekretessen i ett flertal fall beroende av skaderekvisitav varierande innebörd och styrka (rakt, omvänt och skärpt omvänt skaderekvisitsamt "skada" avseende ekonomisk skada och "men" avseendeintegriletskränkningar). Det kan inte rimligtvis krävas all den kontorspersonalsom handhar diarieföring och registrering skall kunna göra dessa i många fallsvåra bedömningar. Det bör enligt kommunförbundet även i fortsättningen varatillräckligt atl ärenden och handlingar registreras i enlighel med gängsekommunal praxis eller alternativt hålls så ordnade att de utan omgång kanskaffas fram när så påkallas eller erfordras. Kommunförbundel förordar alltså idenna del vad föreslagit. JOuttalar i fråga om undanlaget i första stycket andra punkten att där talas omhandlingar i motsats till första punkten där det sägs all registreringsskyldighelengäller allmän handling. För undvikande av vaOe möjlighet lill missförstånd börlämpligen uttrycket allmänna handlingar användas konsekvent när det är sådanasom åsyftas. 7Tanserdet tillfredsställande att myndigheterna med vissa snävt avgränsade undantagblir skyldiga atl hålla sina handlingar registrerade eller så ordnade atl detutan omgång kan fastställas om en handling har inkommit eller upprättats. Delär vidare enligt TT värdefullt att i lagtexten sägs atl registreringen skallske utan dröjsmål så snart en handling har kommit in eller upprättats. Att såsker är självfallet viktigt från offenllighetssynpunkl. Ett starkt önskemålfrån TT:s sida är att i diariet eller i annan ärendeförteckning anges vilkahandlingar som har diarieförts hos myndigheten en viss dag. TT vill därförföreslå atl myndigheterna genom en generell föreskrift åläggs all föra en listasom dag för dag redovisar vilka handlingar som har kommit in. Liknande förslagrörande särskild brevlista framför , som i övrigtifrågasätter om de undanlag som finns i paragrafen verkligen behövs. mening bör undantagen från huvudregeln om registrering göras så fä sommöjligt, 7"7"anser det vidare vara en stor brist att förslagel inte innehåller bestämmelsersom innebär krav på central registrering, Decentrali- Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 495 seringenav diarieföringen lill avdelningar eller byråer har klart försvåratmassmediemas kontinueriiga nyhetsbevakning i de centrala ämbetsverken -enuppgift som journalisterna på TT:s verkredaktion praktiskt tagel ensamma svararför. Också enligt är del nödvändigt alt myndigheternaåläggs att i störeta utsträckning centralisera registreringen av handlingar. Enregistrering i etl centralt register borde även ske beträffande expeditioner avbeslut. Dessa åtgärder liksom införandet av brevlista skulle underiätla förmassmedierna att rutinmässigt kontrollera myndigheternas verksamhei, Ifråga om dispensregeln i paragrafens andra stycke uttalar JO alt behörighetenalt föreskriva undantag, såvitt rör och dess verk, inte bör ligga hosregeringen, Hovrättenför uttalar att gmnden för bemyndigandet iparagrafens andra stycke inte lär kunna sökas i TF. Närmast till hands liggermåhända att se de undantagsbestämmelser som regeringen kan komma atl meddelasåsom föreskrifter om verkställighet av lag (8 kap. 13 § första styckel 1 RF). Riksskatteverketkommenterar också dispensregeln och hänvisar därvid lill att verket i sittyttrande över LAH har tagit upp frågan om svårigheterna att tillämpa föreslagnaregistreringsregler i fråga omsjälvdeklarationer. Liksom detillämpningsproblem, som dispensregeln i OSK:s förslag enligt datainspektionenm. remissinstanser kan föra med sig, har nämnda fråga inte diskuterats ipromemorian. Kravet på atl sekretesskyddade handlingar utan dröjsmål skallföreligga framstår i och för sig som välmotiverat från offentlighetsprincipenssynpunkt. anser emellertid att de praktiska konsekvenserna avförslaget för regeringen och de underställda myndigheterna borde ha belystsnärmare i promemorian. På skatteområdet blir kravet på all registreringen skallske utan dröjsmål problematiskt. Följande rutiner har föreslagits avRS-uiredningen. Ca 7 miljoner deklarationer ges in till länsstyrelserna och delokala skattemyndigheterna. Länsstyrelserna vidarebefordrar inkomnadeklarationer lill lokal skattemyndighet för sortering. Huvuddelen avdeklarationerna inkommer under två korta tidsperioder. Under perioden 1-15febmari inkommer ca 6 miljoner deklarationer och under perioden 15-31 marsinkommer ca 0,5 miljoner deklarationer. Resterande del ca 0,5 miljonerinkommer . Vid den successiva sorteringen pålokala skattemyndigheterna delas deklarationerna upp i två kategorier, enklaoch övriga. De enkla deklarationerna (ca 2 milj.) granskas före registreringmedan övriga deklarationer registreras före granskning. Registreringen påbörjasomkring och beräknas vara avslutad för båda kategoriernadeklarationer omkring . anser att regeringensdispens kan behövas i flera avseenden på skatteområdet. Då sekreiessen påskatteområdet, l.ex. vad gäller självdeklarationer, föresläs bli inte absolututan partiell kan det möjligen bli svårt att hävda an handlingarna är "avringa intresse för Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 496 allmänheten".I allt fall bör frågan om hanteringen av självdeklarationer m. fl. handlingarpå skatteområdet behandlas i ett motivutlalande. anserslutligen alt OSK:s förelag lill uiformning av molsvarande bestämmelse, 2 §andra stycket LAH, språkligt sett är atl föredra. Socialstyrelsennoterar att i motiven (s. 633) som exempel på handlingar som avses medundantagsregeln nämns de statistiska primärupp-gifler som i stor mängd kommerin lill SCB. Av samma skäl utgår frän all även styrelsen kommeratl beviljas dispens frän del statistiska primärmalerial som finns hosstyrelsens statistikbyrå. Ifråga om synpunkter i denna del hänvisas till denredovisning som har lämnais tidigare under denna paragraf Verkel ifrågasätterlämpligheten av att anknyta den i paragrafen avsedda fullmakten för regeringentill handlingar som är av ringa intresse för allmänheten-för såvitt intestatsmakterna uttryckligen finner sig kunna lill en sådan grupp hänförasamtliga ärenden avseende enskilda personer. Tullverketförutsätter att regeringen föreskriver undanlag från registreringsskyldighetensåviti avser anmälningshandlingar med tillhörande bilagor rörande klarering avimport- och exportgods och transportmedel (t. ex. import- ochexportanmälningar). Juridiskafakulteten vid uttalar allmänt om det föreslagnaregistreringsförfarandet all del torde kunna medföra intrikata gränsdragningsproblemoch atl det därför förtiänar ytteriigare övervägande. ställer sig positiv till att man i det nu aktuella förslagel meri detalj reglerar vad registrering innebär. Rikspolisstyrelsenhänvisar lill sitt yttrande över OSK:s förslag, vari styrelsen anmälde atlförfarandet måste bibehållas med hemligt diarium ulan skyldighet alt jämvälange hemligstämplade handlingar i det öppna diariet. I nämnda yttrande anfördestyrelsen alt allmänhetens möjligheter lill insyn var myckel liten, då denhemligstämplade handlingens innehåll skulle kunna döljas i det öppna diariet.Enligt är insynsmöjligheterna i det remitterade förslaget änmer begränsade, enär endast handlingens instämplingsdaium och diarienummerbehöver anges i del öppna diariet. Däremot kvarstår oförändrat polisens behovav atl i vissa fall endast behöva diarieföra hemligstämplade handlingar i dethemliga diariet. Med hänsyn härtill och till att dessa ärenden ej är sådana somavses med regeringens dispensförfarande, vidhåller styrelsen sin uppfattningatt möjlighel medges till begränsning beträffande föreskriven diarieföring iallmänt diarium. Minimikraveni paragrafens första slycke berörs av ett par remissinstanser. Kravet alt avregistret skall framgå från vem handling har inkommit Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 497 framstårför kammarrätten i SundsvaU som oklar. Del förefaller kammarrällen merangelägel atl det av registret framgår frän vem handling härrör eller vem denrör än vem som faktiskt har svarat för insändandet eller ingivandet. torde också kravet atl det av registret skall framgå datum dåhandlingen inkom och diarienummer eller annan beteckning vara ogöriigl alluppfylla i samband med hanteringen av självdeklarationer och kontrolluppgifter.Enligt den av föreslagna registreringsmtinen kommer endasl altframgå om deklarationen har kommit in . Här liksom i fråga omhandlingar i andra grupper av massärenden inom riksskatteverketsverksamhetsområde kommer regeringens dispens enligt 4 och 5 §§ att behövas.Lanlbruksslyrelsen anser att kravel atl del av registret skall framgå i korthetvad handlingen rör rimligen inte bör tolkas så alt registret skall utvisa innehålleti varje enskild skrivelse i ett ärende. Det måsle här räcka med atl del iregistret finns en s. k, ärendemening som ulvisar vad ärendet handlar om. Deenskilda handlingarna kan sedan, som är brukligt, anges med enbart t, ex,"ansökan", "yttrande" eller "skrivelse", Ifråga om undantagsbestämmelsen i paragrafens andra slycke anför regeringsrättenall del kan ifrågasättas om det inte vore bättre all skriva "om det behövsav sekretesskäl" så att det direkt av lagtexten framgår på vilka grunderbehovsbedömningen skall göras. konstaterar atl vissa uppgifterrörande sekretessbelagda handlingar skall uteslutas, för atl registret skallkunna företes för allmänheten. Del kan emellertid vid diarieföring efter enfaslslälld diarie- och dossiéplan vara svårt att undvika all själva placeringenav registeruppgifterna avslöjar något om handlingens innehåll, Deiia är dockenligt regislreringslekniska frågor som bör kunna lösas.Skogsstyrelsen noterar med tillfredsställelse atl styrelsens hemställan lillregeringen i skrivelse rörande sekretessbelagda diarier i vad deavser avverkningsanmälningar så lill vida har beaktats atl möjlighet föreliggeratl utelämna uppgift från vem handling har inkommit och vad handlingen rör. Detblir härigenom svårare för virkesspekulanier all genom studium avskogsvårdsstyrelsemas diarier kontakta markägare och på så sätt slå ut andraev, spekulanter som inie på samma sätt har hafl möjlighel alt ta del av berördadiarier. Styrelsen förutsätter atl ett på så sätt i diariet upplaget ärendeäven i övrigi åtnjuter handlingssekreless och att undantag från meddelarfrihetråder belräffande uppgifterna i handlingarna, Kriminalvårdsnämndennoterar ailprövningeni fråga om utlämnande av allmän handling till enskUd skallankomma pä den myndighei som förvarar handlingen. Det är enligt nämndens meningav vikt all en sådan ordning upprätthålls i fråga om alla de handlingar somfinns hos kriminalvärdens nämnder, oavsettt var handlingarna till äventyre mäha Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 498 upprättats.En sådan ordning har också gällt . Viss ändring häri synes emellertidkomma att inlräda fr, o, m, , då av nyligenbeslutade jämkningar av bestämmelserna i 12 § sekretesslag träder ikraft (KU 1977/78:19), Företa styckel i denna paragraf i dess nya lydelseinnehåller regler om bl, a, handlingar som upprättats vid kriminalvårdsanstaltrörande i anstalten inlagen pereon. En av dessa regler anger alt fråga omutlämnande av handling hos myndighei inom kriminalvården skall prövas avkriminalvårdsstyrelsen. Kriminalvårdens nämnder är, ehuru de inte ingår ikriminalvårdsverket som lyder under , myndigheter inomkriminalvården, I ärenden, som handläggs av nämnderna, utgörs beslulsunderiageti slor utsträckning av innehållet i handlingar som upprättats vidkriminalvårdsanstalt. Enligt den nya lagregeln fär nämnd tydligen utlämna sådanhandling först efter beslul av , I nämndernas ärendenförekommer också andra handlingar, I fråga om utlämnande av dessa har nämndernaatt besluta. Det kan inte anses praktiskt motiverat att skilda myndigheterskall ha beslutanderätten i fråga om olika handlingar i etl och samma ärende,särskilt som alla handlingar i ärendet förvaras hos en av myndigheterna. Denmyndighei, som prövar ärendet i materiellt hänseende, måste vidare vara bästinsatt i de förhållanden som ärendet rör, och den har därigenom de bästaförutsättningarna atl även pröva fråga om sekreiess i ärendet. Därtill kommeratl del inte kan anses stå i överensslämmelse med allmännaförvallningsrällsliga principer alt myndighet tilläggs befogenhet att i ärendesom ligger hell utanför området för dess materiella kompetens, besluta i frågaav den art som ell utlämnande av handling i ärende ulgör. Den ändrade lydelsenav 12 § SekrL som man har beröri avses skola gälla under en övergångstid tilldess lagen ersätts av en ny sekretesslag. Som framgår av det anförda avstyrkerkriminalvårdsnämnden bestämt alt den genom lagändringen införda ordningenbelräffande beslutanderätten i fråga om utlämnande av handlingar hoskriminalvårdens nämnder före över lill den nya lagen. I stället bördepartementspromemorians förslag (se 8 kap. 20 §) i det hänseendet följas. -Enligt den i promemorian föreslagna lagstiftningen, liksom enligt berörda nyalagbestämmelser som gäller fr. o. m. 1978, krävs det i regel en prövning avmyndigheten i vaOe särskill fall då fråga uppkommer om utlämnande av handling.Enligt gällande föreskrifter i lag och instruktion är kriminalvårdsnämndenbeslulför i sådan fräga bara om ordföranden och ytteriigare fyra ledamöter -eller personliga ereättare - deltar. Vanligen aktualiseras etl utlämnande avhandling i samband med att enskild pereon under besök vid nämndens kansliframställer önskemål härom. har den besökande i regel kunnat lä etlomedelbart svar av Oänsteman vid kansliet, vilken därvid haft att följa givnagenerella föreskrifter. Med den nya ordningen blir detta i regel inte möjligt.Det låter sig inte göra att med kort tidsutdräkl samla en beslulför nämnd omfem personer - ingen av nämndens ledamöler eller deras ersättare har sin Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 499 dagligayrkesverksamhet föriagd lill kansliet. Den prövning som här är i fråga synesemellertid inte vara av den art att den med nödvändighet måste företas avfullsullen nämnd. Beslutsordningen bör kunna göras mindre omständlig ochtidskrävande. finner det angelägel alt en ändring snarastgenomförs. Såvittgäller bestämmelserna i paragrafens andra stycke om prövningen inom myndighetuttalar regeringsrätten alt förslaget om all beslutanderätten belräffandeutlämnande skall åvila i föreia hand viss befattningshavare strider molgmndlagsregeln i 2 kap, 14 § TF att blott myndighei kan besluta om utlämnandeav allmän handling. Innebörden av bestämmelsen, vilken har hämtats från 2 kap,TF i tidigare lydelse, torde vara alt lagstiftaren velat i lag slå fast något somvanligen regleras i instruktioner och arbetsordningar, nämligen vem som ägerbesluta för myndigheten i ärenden av den typ som utlämning av allmän handlingulgör. För myndighet, där den begärda handlingen finns, lorde meningen medförslagel vara att den befattningshavare som är anförtrodd vården om handlingenbeslutar, dock med möjlighet för honom all skjuta avgörandet från sig högre uppi besluishierarkien inom myndigheten, Bestämmelsemakommenteras också av bl, a, JO som konstaterar att liksom tidigare den somnekats atl fä del av handling skall fä sin framställning hänskjulen tillmyndigheten om han begär del, är atl allmänheten myckel oftasvävar i okunnighet om denna möjlighet, JO anser del därför befogat atl iparagrafen intas en uttrycklig föreskrift om skyldighet för den som vägratutlämna handling all upplysa sökanden om dennes möjlighel att fä fråganhänskjulen lill myndighetens avgörande. Televerketanser att bestämmelsema i paragrafens andra stycke har fält en språkligtotidsenlig utformning, som inte överensstämmer med lagförslagels övrigaspråkdräkt. föreslår atl en omarbetning görs i förtydligande syfteenligt följande: Delåligger befattningshavare vid myndighei, som enligt arbetsordning ellersärskilt beslut är ansvarig för vården av handling, all i första hand prövafrågan om handlingens utlämnande, I tveksamma fall skall han underställa myndigheten frågan om såkan ske ulan dröjsmål. Vägrar han skall han, om sökanden begär del,överiämna frågan till myndighetens avgörande. Statskontoretframhåller att den som svarar för vården av handling ofta är en registraior,som kan ha svårigheter alt bedöma komplicerade utlämnings-frågor, Registratornhänskjuter därför frågan till myndigheten och man fär ett ivåstegsförfarande.En förenkling skulle i en del fall, främst de som är under utredning, kunnauppnås om ullämningsprövningen anförtroddes vederbörandehandläggare/föredragande. Stadsjuristeni har inga invändningar annat än atl orden "enligt- särskillbeslul" (all viss befattningshavare skall handha vård av handling) utbytesmol den nuvarande lydelsen "enligt givet Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 500 uppdrag",som bättre svarar mot den kommunala praktiken, TTframhåller att det för nyhetsförmedlingen är nödvändigt alt snabbi kunna fäbeslul om utlämnande av allmän handling. Normall möler TT inga störtesvårigheter i detta avseende.