prop · G30385 · 1979-12-31 00:00:00 — Enligt min mening bör även byggnad påvattenfallsenhet värderas enligt dessa bestämmelser. Hänvisningen i 15 kap, 7 §till 5 kap, 6 § bör således bytas ut mol hänvisning till 11 kap, 7 och 8 §§FTL, Länsslyrelsen i har ifrågasatt omprovvärderingen av industribyggnader är möjlig att genomföra inom ramen för detider som angetts för provvärderingen om en avkastningsvärdering genomförs,Enligl mening torde det vara nödvändigt att undanla industrienheternafrån den utställning som skall äga rum . Jag vill i anledning häraverinra om atl jag i prop. 1979/80:40 om fastighetstaxering, m, m, (s, 170)behandlade denna fråga. Jag anser inle skäl föreligga atl inta annan ståndpunktän vad jag då gjorde. Några remissinstanser har behandlat frågan omgränsdragning mellan byggnadstillbehör och industritillbehör. Jag föruisätteratl RSV lämnar anvisningar i denna fråga. Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jagatt regeringen föreslår att antaga inom budgetdepartementetupprätlade förslag till 1, lag om ändring i fastighelslaxeringslagen(1979:1152), 2. lag om ändring i taxeringslagen (1956:623), Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch beslutar alt genom proposition föreslå att anlaga de förslag somföredraganden har lagl fram. 1979/80:86 28 Kommitténs sammanfattning av sitt förslag I sitt första delbetänkande har kommittén behandlat deflesta av de materiella och formella faslighelstaxeringsregler som avserlaxeringen i första instans, däribland regler angående värdering avvattenfallsfasligheler. Del har bl, a, föreslagits atl flertalel regler omfastighetstaxering bryts ut ur de författningar där de nu finns och atlgrundläggande föreskrifter tas in i en ny lag. fastighelslaxeringslagen, FTL, I föreliggande betänkande behandlar kommittén vissa kvarståendefrågor rörande värdering av vattenfallsfastigheter, bl, a. framläggs vissasynpunkter på val av kapilaliseringsränla vid en avkastningsvärdering.Huvuddelen av belänkandet innefattar förslag till värderingsmeloder för övrigaindustribyggnader, dvs, andra än sådana på vattenfallsenhel. Kommittén föreslår att värmekraftsanläggningarna liksomhittills värderas enligl en produktionskosinadsmetod. En värdering avvattenkraften enligl en avkastningsmetod - vilket har föreslagits i dettidigare betänkandel - och värmekraflen enligt en produktionskosinadsmetodskulle emellertid leda till en för hög värdering av de samladeelkrafllillgångarna. Kommittén föreslår därför alt detta beaktas vid värderingav vattenkraften genom att dess avkastningsvärde justeras med hjälp av enomräkningsfaktor på så sätt aU det sammanlagda värdet av landets vattenkraftoch värmekraft motsvarar det värde som erhålles om en avkastningsmetodtillämpas på landels samlade krafttillgångar, I fråga om val av kapitaliseringsränta finner kommiuén attde faktorer som ligger till grund för bedömningen pekar mot att en ränta avstorleksordningen bör ligga till grund för bestämmandet av riktvärdena förvattenkraftsanläggningarna. Räntesatsen föreslås fastställas av regeringeneller myndighet som regeringen bestämmer. Beträffande värdering av industribyggnader framhållerkommittén atl kommunalskattelagens nuvarande regler om värdering avindustrifastighet allmänt är mycket knapphändiga och översiktliga. Merdelaljerade regler lämnas i stället i de anvisningar som , ,och skattecheferna meddelade års allmänna fastighetstaxering. Anvisningarna beträffande industrifastigheterna äremellertid mindre preciserade i jämförelse med de anvisningar som meddeladesför övriga fastighetstyper. Riktvärden till ledning vid värderingen finnsendasi beträffande marken, medan värdering av byggnaderna påindustrifastigheten får ske enligl mer allmänl hållna regler. Dessa regler hardock visat sig ge för liten ledning för arbetet i fastighetstaxeringsnämnderna,vilket medförl att taxeringen av industrifasligheier inle torde ha blivitlikformig och rättvis i den omfattning som kan begäras. Vidare har en summariskbeslutsredovisning gjort det svårt för fastighetsägarna att bilda sig enuppfattning om hur 1979/80:86 29 byggnadsvärdet har beräknats. 1 direktiven sägs all kommiuén skall söka komma fram tillförenklade regler föf åsättande av värden vid fastighetstaxering främst när delgäller industri- och vattenfallsfastigheter. Kommittén har som nämnts tidigarelämnat förslag till värdering av vattenfallsfastigheter, I föreliggande delbetänkande lämnas förslag till värderingav övriga industribyggnader med ledning av riktvärden. Förslaget syftar tillatt underlätta arbetet i fastighelstaxeringsnämnderna och atl ge fastighetsägarnaen bättre redovisning än av hur byggnadsvärdet har bestämts. Med industribyggnader kommer enligt kommitténs tidigareavlämnade förslag all avses byggnader som inte är hänförliga till någon annanlidigare i lagtexten uppräknad byggnadstyp, dvs, byggnad inrättad förindustriell verksamhet, anläggning för elkraftproduktion, bensinstation,parkeringshus, lager, förråd och depå samt djurstall och växthus utan sambandmed jordbruk eller skogsbruk. Industribyggnad avses således utgöra en restgruppbyggnader av mycket skiftande karaktär. För att underlätta en yllerligareutveckling av de värderingsmetoder som kommittén föreslår, är del angeläget attkunna särskilja vissa grupper av indusirienheter. Kommittén har tidigare i 4kap. 5 § FTL föreslagit att två grupper industrienheter skall urskiljas,nämligen täktenhet och vattenfallsenhet, 112 resp, 15 kap, FTL har lämnatsförslag till värdering av dessa enheter. Kommittén anser att en ylterligare uppdelningbör komma till stånd. Grupper som det finns särskild anledning att särskilja ärbl. a. bensinstationer m. m., kiosker, växthus, djurstallar, parkeringshus ochvärmekraftsanläggningar. Mot bakgrund av den skiftande karaktär somindustribyggnaderna har behöver man vid värderingen kunna använda både enavkastningsmetod och en produktionskostnadsmetod. Härvid börenligi kommitténavkastningsmetoden användas för byggnader av mer ordinär lyp ochproduktionskostnadsmetoden för byggnader av s. k. skräddarsydd typ. Avkastningsmetoden innebär att fastighetens marknadsvärdeberäknas genom en omräkning till nutid av framtida nettoavkastning frånfastigheten. Byggnadsvärdet erhålls genom alt totalvärdet minskas medmarkvärdet. Riktvärdet för industribyggnad som värderas enligtavkaslningsmetoden avses utgöra produkten av en värderingshyra och enbrutlokapitaliseringsfaktor. De värdefaktorer som särskilt skall beaktas vidbestämmandet av riktvärdet är vad beträffar värderingshyran, ålder, lokaltyp,standard och beläggningsgrad samt vad beträffar bruttokapitaliseringsfaktorn,ålder och markvärdeandel. Produktionskostnadsmetoden innebär att fastighetensmarknadsvärde beräknas genom att först en uppskattning avåteranskaffningskostnaden görs och därefter en nedräkning av denna med hänsynlill ålder, användbarhet och skick. Riktvärdet för industribyggnad värderadenligt produktionskostnadsmetoden skall anges genom en nedräkningsfaktor. 1979/80:86 30 särskilt skall beaklas vid bestämmandel av riktvärdet ärålder, byggnadskategori, slandard samt ortstyp. 1979/80:86 31 Sammanställning av remissyttranden över betänkandet (SOU 1979:81) Fastighetstaxering 81Industribyggnader Förslagen i fråga om värdering av industribyggnader har pådet stora hela godtagits eller lämnats utan erinran av remissinstanserna. Enligt kammarrällen i är kommilléns förslag lillvärderingsregler väl anpassat till de regler för taxering som tidigarebehandlats. De föreslagna reglerna kan enligt kammarrätten antas gå alttillämpa ulan större svårigheter samt ge den enskilde fastighetsägaren bätlremöjligheler än alt själv beräkna värdel på en byggnad. Ettformbundet värderingsförfarande, som del föreslagna, begränsar även utrymmetför egna konstruktioner av fastighetstaxeringsnämnden. Liknande synpunkler framförs av RSV, LMV och länsslyrelseni . 2 Värderingav vatten- och värmekraftsanläggningar Frågan om kapitaliseringsräntans storlek tas upp av någraremissinstanser. i ansluter sig till förslaget fillval av kapitaliseringsränta, VattenfaU m, fl, anför: Del kan vara acceptabelt att för vattenkraften räkna meden kapilaliseringsränla av ', Däremot är det motiverat atl för värmekraftenräkna med en väsentligt högre kapitaliseringsränta, eflersom drifuillgänglighetoch tillgång och pris på bränsle är osäkra faktorer samlidigl som den lekniskalivslängden är svårare att beräkna. Det nämnda motiverar en väsentligt högrekapitaliseringsränta, sannolikt och i varje fall ej ,Vattenkraften svarar för ca 2/3 och värmekraften för ca 1/3 avlandets totala elproduktion. Med räntan 5 resp, skulle därmed den skäligaräntan för de samlade krafttillgångarna genom sammanvägning kunna beräknas till6,5 ä , De samlade krafttillgångarna bör värderas utifrån dennakapitaliseringsränta. Från det så beräknade värdel skallåteranskaffningskostnaden för hela landets värmekraftsanläggningar dragas.Först därigenom kan ett realistiskt värde på faktorn f beslämmas. i anser alt förslaget atlkapitaliseringsrän tan inte skall intas i lag utan i stället fastställas iföreskrifter är praktiskt. VattenfaU anser att ränteregeln bör fastställas ilag. 1979/80:86 32 2.2 Jämkning av vattenkraftstations avkastningsvärde Frågan om justering av vattenkraftstalionsavkastningsvärde diskuteras av några remissinstanser. i Väslerboltenslän anför förutom principiella betänkligheter mot förslaget bl, a,: En ytterligare aspekt i sammanhanget är vilkakommunalekonomiska effekter som ett genomförande av kommitténs ifrågavarandeförslag skulle få. Det finns i betänkandet ingen redovisning av hur slorlskatteunderlag, som genom jämkningen "flyttas" mellan olika kommuneroch regioner, Etl grovt överslag lyder på alt det kan röra belopp istorleksordningen 100 milj, kronor i kommunalskatt, som berörs om effekten avgaranlibeskallningen är hundraprocentig. Inom länet finns flera kommuner somhar betydande ulbyggd vattenkraft. För vissa av dem torde garantibeskattningenför vattenkraftverken vara en myckel väsenllig del i skalteunderiaget. Det hadevarit angeläget om effeklerna för någon eller några av dessa kommuner kunnalstuderas. Tyvärr har länsslyrelsen inle hafl möjlighel att utföra någon sådanundersökning beroende både på tidsbrist och svårigheter i själva förfarandet. Del kan på goda grunder antas attvattenkraflsanJäggningarna inom kommer att taxerasväsentligen lägre om den av kommittén förordade sammanvägningen av helaelkraftsproduktionsappara-len genomföres än som blir fallet om sådansammanvägning inle sker. Detta är ett förhållande som inte kan godta.Länsstyrelsens uppfattning är att någon sammanvägning av det slag somkommittén förordat inte bör ske, varför förslaget avstyrkes. Liknande synpunkter framförs även av iNorrbottens län. Förslaget avstyrks även av i Väslernorrlandslän. Kritiska synpunkler mot förslaget framförs även av iJämtlands län. Kammarrätten i SundsvaU anser skäl föreligga atl ytterligareöverväga förslaget, Åven LO påpekar vidare att den ifrågasätter om ett sådantförfarande kan sägas leda till ett rimligt resultat för de kommuner som inomsitt område har vattenkraft, LO påpekar vidare au det finns privatägdavattenkraftverk som inte skulle belastas med skatt på värdet av sinaanläggningar. Värdering av värmekraftsanläggningar enligtproduktionskostnadsmetoden har tillstyrkts eller lämnats utan erinran avflertalet remissinstanser, VattenfaU m, fl, kritiserar dock att man därvid skall ulgåifrån att återanskaffningskostnaden för en värmekraftsanläggning i första handbör bestämmas utifrån tillämpliga erfarenhetstal för nybyggnadskostnader per kWför olika typer av anläggningar. Dessa erfarenhetstal (riktvärden) är avseddaatt genom anvisningar fastställas av RSV, m, fl, anför vidare: Bestämning av riktvärden för olika slag avvärmekraftanläggningar är mycket komplicerad. Bl, a, skall byggnadens utförandeoch utrustning, ålder 1979/80:86 33 samt geografiska läge beaktas. Nästan undantagslöst ärvärmekraftanläggningar typiska skräddarsydda anläggningar. De är inleanvändbara för annan industriell verksamhet än den aktuella och byggnadensvärde är hell beroende av den maskinella utrustningen. Totala antalet värmekraflanläggningar i landel är enligtbilaga 1 till betänkandet relativt litet. Av varje anläggningstyp finns endastett fåtal anläggningar. Att utarbeta realistiska riktvärden som tar hänsyn lillde slora skillnader som finns mellan olika värmekraftanläggningar av samma typskulle föranleda ett omfattande arbete. Om riktvärden trots detta skallanvändas måste under alla förhållanden säregna förhållanden beaktas, bl, a.särskilda villkor som hindrar eller begränsar förfoganderätten, väsentligafördyringar, extraordinära anläggningsåtgärder etc. Dessa säregna förhållandenkan inte beaktas i ett riktvärde utan måste påverka värderingen i varje enskiltfall genom särskild juslering av framräknal byggnadsvärde. Enligl VattenfaU kan faslighetslaxeringsnämndensmöjligheler atl för ovannämnda slag av anläggningar utgå ifrån egnaerfarenheter av byggnadskostnader och på så sätt beräknaåteranskaffningskostnaderna, kunna leda till mycket varierande bedömningar, sominle ger en rättvis och likformig taxering. I stället böråteranskaffningskostnaden vid fastställande av byggnadsvärdet beräknas utifrånhistoriska byggnadskostnader. VattenfaU m. fl. accepterar inte heller kommillénsbedömning av skälig höjning av taxeringsvärdena för värmekraftsanläggningarutan hävdar atl höjningen bör begränsas till 90 ä . RSV anser sig i princip kunna ansluta sig lill förslagetatt värmekraftsanläggningar skall värderas enligt produktionskostnadsmetoden.Vad gäller kärnkraftverken kan emellertid enligt RSV ifrågasättas om inte enavkaslningsmetod bör användas. RSV föreslår dock, med hänsyn till den allmännaosäkerhet som kännetecknar situationen inom hela kärnkraftområdet, inle någonändring i förslagel. i ifrågasätter omvärmekraftsanläggningarna även fortsättningsvis skall värderas enligtproduktionskostnadsmetoden och anför: En modifierad avkastningsmetod tillämpbar på alla typer avkraftverk bör enligt mening vara möjlig att uppnå. Det som talarhärför är bl. a. att tarifferna, vilka avses ligga till grund för värderingenav , jämväl påverkas av kostnaderna för värmekraftprodukiionen.Rådande samkörningsförhållanden och inmatningen av i storl sett all krafl i etttotalintegrerat system bör vara starka motiv för en enhetlig värderingsmetodinom kraftproduktionen. Då det knappast torde ligga inom möjligheternas ram attinför allmänna fastighetstaxering uppnå en enhetlig värderingsmetodför kraftverken synes övergångsvis böra gälla kommitténs förslag om attvärmekraftsanläggningarna skall värderas enligt produktionskostnadsmetoden. 1979/80:86 34 2.4 Spärr för avskrivning Kommitténs synpunkter på spärregel för avskrivning harsåvitt avser kraftstationsbyggnader kritiserats av VaUenfall m.fl. m, fl, anser all osäkerheten beträffandeframtiden motiverar stor försiktighet vid bedömningen avvärmekraftsanläggningarnas framlida värde. Den pågående debatten omkärnkraftens säkerhetsproblem och om riskerna för oljebrist saml miljöskador avfossila bränslen ger fullgott stöd härför. Den av kommittén föreslagnaskärpningen av spärren för avskrivning synes därför hell omotiverad. Hittillsgällande regler om en spärr vid för avskrivning bör bibehållas förvärmekraftsanläggningar. För valten-kraflsanläggningar föreslås att spärrenändras till 20 ä , Dessutom yrkas atl nämnda spärrar skall kunna jämkasnedåt om t, ex, vattenkraftverkets återstående livslängd bedömes vara korteller om underhålls- eller personalkostnaderna kan påvisas vara onormaltstora. VattenfaU m, fl, föreslår sådan ändring av lagtexten attdet klart framgår atl värmekraftsanläggningarna utgör en del av komplexetskräddarsydda anläggningar, 3 Värdering av industribyggnader 3.1 Allmänt Flertalet av de remi.ssinstanser som har yttrat sig överförslaget tillstyrker i princip förslaget. Detta gäller bl, a, RSV. LMV,kammarrätten i Göleborg, länsstyrelserna i och , samlVäslernorrlands län, , KF och . RSV anför att FTK:s förslag till värderingsregler är välgenomtänkt och bör kunna leda till en bättre noggrannhet vid taxeringen avolika typer av industribyggnader. Liknande synpunkter framförs av . Förslaget lill värderingsregler är enligtlantmäteriverkets (LMV) uppfattning ändamålsenligt uppbyggt. De föreslagnareglerna innebär att goda förutsättningar skapas för att förbättralikformigheten och rättvisan vid taxeringen av industribyggnader. Detta är bl,a, eri följd av den säkrare anknytning till marknadsvärden som den föreslagnaökade användningen av avkastningsmetoden ger jämfört med produktionskostnadsmetoden.Vidare kommer den föreslagna ökade likformigheten i värderingsförfarandet attunderlätta taxeringsarbetel, LMV tillstyrker de föreslagna reglerna. På någrapunkter, som berörs i det följande, vill LMV emellertid föreslå annan lösningän kommittén. i framför liknandesynpunkter. Lantbrukarnas skattedelegation anser det verklighetsfrämmande attange 1979/80:86 35 någon slags normbyggnad för industribyggnad men har ingetatt erinra mot att ett mera bundet förfarande införs där delta är möjligt.Lantbrukarnas skattedelegation understryker vikten av att värderingen intelåses för hårt utan atl etl betydande utrymme för en fri bedömning ges i detkonkrela fallet, SAF m, fl, finner del i och för sig lämpligl att man, somkommittén föreslår, i högre grad än hittillssöker ulforma vägledande generellaregler för värderingen av industribyggnader men understryker att enindustrifastighets värde är i så hög grad beroende på förhållandena i det speciellafallet att tillämpningen av schabloniserade värderingsmetoder lätt kan ledalill felaktiga resultat. Stora möjligheter mäste därför finnas atl särskiltbeakla alla de specifika förhållanden som i det enskilda fallel påverkar enfastighets värde. Förslaget att införa två olika värderingsmetoder harberörts av några remissinstanser, bl, a, kammarrätten i ,i , bankinspektionen och . Kammarrätten i SundsvaU anser all förslaget vad avserutformningen av de båda värderingsmetoderna synes i stort väl avvägt.Kammarrätten anser att förslaget att ha två olika värderingsmetoder möjligenkan leda till tolkningsproblem och svårigheter för nämnderna vid val avvärderingsmetod, Kammarrätlen ifrågasätter om de föreslagna värderingsreglernainnebär en förenkling, Åven i ifrågasätter omförslagel leder lill någon förenkling för uppgiftslämnare och taxeringsnämnd. i påpekar atl det inte ärtillfredsställande med två olika värderingsmetoder för i stort sett samma typav objekt och alt tveksamhet kan uppkomma om när den ena eller den andrametoden skulle tillämpas. Det bör enligt mening ges utrymme föratl som alternativ använda produktionskostnadsmetoden även för ordinäraindustribyggnader, , som tillstyrker förslaget, finner det ytterstangeläget att lagtexten kompletteras med utförliga anvisningar som kanunderlätta valet av värderingsmetod, Förslaget om avkastningsmetodens ulformning har mottagitspositivt av flertalel av de remissinstanser som har yttrat sig i denna del.Några remissinstanser är emellertid kritiska till förslaget. iÖstergötlands län anser att avkastningsvärderingen starkt måste ifrågasättas ochanför: Metoden förutsätter främst att den s, k, värderingshyrankan bestämmas. Med hänsyn till att hyresmarknaden för industribyggnader ärlilen och dessutom splittrad, kan stora svårigheter uppkomma med att ta fram 1979/80:86 36 värderingshyran för olika värdeomräden. Såvittlänsstyrelsen nu bedömer är underlaget här i länet för att ta fram lämpligvärderingshyra brislfälligl. Enligt del av lantmäteriverket upprättade förslaget tillvärderingsmodell för industrifastigheter skall val av värderingshyra för olikavärdeområden främst grundas på uppgifler om ulgående hyror i industrilokalerinom respektive värdeområde. Några sådana hyresuppgifter förfogar länsslyrelseninle över , Förslagel till fastighelslaxeringslag (enligt prop, 1979/80:40)ger inte heller stöd för atl vid provvärderingen infordra hyresuppgifter frånägare lill industribyggnader. Såvitt erfarit finns det inle ensnågot register över de industrilokaler som uthyrs här i länet, Etl införskaffandeav hyresuppgifter för industribyggnader kommer aU kräva en stor personellinsats, saml medföra en relativt slor tidsåtgång, Länsslyrelsen i anför: Den avkaslningsmetod som kommittén föreslår ger vid enöversiktlig bedömning ett ganska osäkert iniryck. Man rör sig här bl, a, medden osäkerhet som beräkning med bruttokapitaliseringsfaktorer och värderingshyrainnebär. Man borde kanske ha behållit den anläggningskostnadsmetod man användesig av vid allmänna fastighetstaxering och utvecklat denna pä olikasätt. Man skulle kunna tänka sig en produklionskoslnadsmelod som ulgångspunktför värderingen och därefter justera med hänsyn till geografiski läge.branschförhållanden, lönsamhet etc. Produktionskostnaden, som då skulle ulgöraden viktigaste värdefaktorn, bör vara ganska lätt att bestämma. Man kandärigenom få ett objektivt värde, vilket även bör kunna garantera visslikformighet mellan nämnderna. Lönsamhetsaspekten (avkastningsfaktor) skullekunna beaktas genom alt bokslut för året före taxeringsåret bifogasdeklarationen. Därigenom skulle man kanske finna ett instrument för åriigjuslering av värdet genom en enkel koppling fill inkomsttaxeringen. vill starktifrågasälla införandet av avkastningsmetoden som allmän metod vid taxering avordinära industrifastigheter. Enligt riksförbundets mening gör metoden detnödvändigt att bygga upp etl omfattande administrativt system på taxeringssidanvilket motverkar en allmän slrävan till avbyråkratisering, Under alla förhållanden kan man förutse atl delstatistiska underlaget fastighetstaxering avseendeindustribyggnader kommer att vara osäkert. För atl få fram marknadsmässiga värderingshyror måstetillgängliga uppgifter noggrant analyseras. Dels finns hyror som av olikaanledning kan vara subventionerade, dels finns hyror, som innesluter en mereller mindre omfattande service vid sidan om den "rena hyran". Ettutnyttjande av brultokapitaliseringsmeloden kräver för den skull storuppmärksamhet och försiktighet. Det är av synnerlig vikt att taxeringsnämnderna är välinsatta i hur de värden, som kommeratt redovisas i tabeller, framtagits förattde skall kunna bedöma deras tillämplighet i de enskilda fallen. 1979/80:86 37 J,2,7 Värdefaktorer De föreslagna värdefaktorerna har godtagits av flertaletav de remissinstanser som har yttral sig i denna del. Kommitténs synpunkt i fråga om värdefaktorn lokaltyp har anledning att skilja på minst fyraolika lokaltyper, nämligen produktionslokaler, industrikonlor, lager och parkeringslokaler,har bemötts av några remissinstanser, LMV anser alt parkeringslokaler med fördel torde kunnahänföras till lokaltypen lager m, m. Liknande synpunkl framförs av iÖstergötlands län. Läns.styrelsen i framhåller i fråga omvärdefaktorn ålder att del är angelägel atl uppgifl lämnas om väsenlligareparationer, eftersom bedömningen av vad som är om- och tillbyggnad resp,reparaiioner inle är klar. Det är ur värderingssynpunkt vikligl att alla debyggnadsåtgärder, som kan påverka byggnadens livslängd, beaktas vidåldersklassificeringen. En felaktig åldersklassificering, som ofta kankonstateras beträffande äldre småhus, medför inte bara felakfigt taxeringsvärdeutan påverkar även förutsättningarna för att genomföra införandet av s, k,rullande fastighetstaxering . Flerlalel av de remissinsianser som har yttral sig överden föreslagna produktionskostnadsmetoden tillstyrker i princip förslaget, KF vill framhålla de svårigheter, som föreligger vidberäkning av det tekniska nuvärdet och anför: Skillnaden i värde mellan ett äldre och ett nyttbyggnadsbestånd blir allt större då kraven på rationell produktion ochmaterialhantering ökas, likaså kraven på arbetsmiljö, personaiutrymmen,energisparåtgärder och handikappanpassning. Detta medför att stor procentuellnedräkning av återanskaffningsvärdet måste ske.