prop · G30384 · 1979-12-31 00:00:00 — del självfallet lätt atl finna exempel på sjömän somenligl reglerna inte får pension men som "'borde" ha del. Särskiltömmande sådana ärenden har dock i allmänhet kunnat lösas med hjälp av 8 8 i1972 års kungörelse. Även om jag - såsom framgår av det föregående - inle ärberedd att förändra systemet mot en övergång till en av främst sociala skälbetingad pensionering med ökade inslag av behovsprövning, unser jag det dockofrånkomligl alt se lill, atl stötande konsekvenser om möjligt undviks i detenskildu fallet. Utredningen har här uppmärksammat en grupp ulländska sjömän,som riskerar alt hamna mellan olika regelsyslem och bli helt eller delvis utanpension när deras sjömanspension upphör. Jag delar utredningens uppfattning altdenna grupp bör få pension även efter fyllda . Delta ligger också i linjemed de införda regler som tillerkänner invandrare folkpension. Orsakentill att dessa sjömän inte får pension i sina hemländer är ju, alt de underläng tid har tjänat den svenska handelsflottan. Eftersom utländska sjömän påsvenska fartyg har möjlighet alt tjäna in ATP och då konventionermed en rad länder i hithörande frågor av allt att döma får ett innehållliknande konventionerna med och , tordedet åtminstone vara en relativt liten grupp sjömän som blir aktuell förtillämpning av denna undantagsregel. Bl.a. av den anledningen finner jag detmotiverat alt HPA ges möjlighet att bevilja förlängd sjömanspension efterprövning i del enskilda fallet. Jag är följaktligen inle beredd alt tillföradet redan nu invecklade sjömanspensionssystemet etl komplex av regler för dennaspeciella grupp. Såsom utredningen har föreslagit, bör alltså den utomlandsbosatte utlänning som har tjänstgjort i svenska handelsfartyg meninte har en sammanlagd pension - däri inräknat pensionsförmåner såväl frånSverige som från annal land - som motsvarar svensk folkpension jämte pensionstillskottkunna beviljas sjömanspension med ett så storl belopp att han sammantagetuppnår den pensionsnivän. Pensionen bör belalas ul fr. o. m. den dag dåsjömannen fyller . 1 ömmande fall bör sådan pension beviljas även den varssjömanspension har upphört innan förslaget genomförs. 2.4 Utbyte av sjömanspension mot engångsbelopp Utredningen konstaterar atl HPA har att betala ut eltförhållandevis stort antal pensioner med små belopp, vilkel är administrativtbetungande. Pensioner vars kapitaliserade värde inte överstiger ett halvtbasbelopp enligl lagen om allmän försäkring torde, enligt utredningen, ha fögabelydelse för sjömannens försörjning. De får mera ses som etl marginellttillskott till denna. Utredningen har fördenskull övervägl möjligheterna attbyta ut sådana pensioner mot engångsbelopp. Om man tänkte sig ett automatisktutbyte skulle man kunna sänka administrationskostnaderna och sjömannen skullepä en gång få vad som tillkommer honom. Prop.1979/80: 84 12 på de skattekonsekvenser som uppstår anser dock ulredningen,atl bara små pensioner bör bytas ut automatiskt. Ulredningen finner delnaturligt att gränsen dras vid etl halvt basbelopp och föreslår atl pensioner,vilkas kapitalbelopp inte överstiger detla, automatiskt skall bytas ul mot ettengångsbelopp. Utredningen har också tagil upp frågan om utbyte påbegäran av sjömannen själv. Denne kan t.ex. behöva kapitalbeloppet när hanskall köpa ett eget hem eller starta en mindre rörelse. Sådana motiv kan delenligt utredningen finnas anledning att stödja. Skattereglerna gör del dockoförmånligt atl byta ut större pensioner. Utredningen, som har funnit attnågon ovillkorlig rält till utbyte inte bör föreligga, föreslår att pension fårbytas ut mot kapitalbelopp när det finns särskilda skäl. Sådana skäl skallenligl utredningens mening anses föreligga, om det ändamål vartill beloppelskall användas med hänsyn till försörjningsförhållandena och övriga omständigheterframstår som godtagbart och påtaglig risk inte föreligger för attkapitalbeloppet skall användas till något annal än del uppgivna ändamålet. Remissinstanserna har genomgående varil positiva lillförslaget all automatiskt byta ut vissa mindre pensioner. Direktören för HPAmenar dock att gränsen bör sättas vid en tredjedel av basbeloppet i stället förhälften av det. Utbyte bör heller inte ske i sådana fall där pensionensårsbelopp överstiger av basbeloppel. Förslaget om utbyte på sjömannensegen begäran tillstyrks av flera remissinstanser. Några av remissinstansernaär emellertid tveksamma till förslaget. Så ifrågasätter t. ex. RRV om utbyteefter särskild prövning - med hänsyn till de motiv som utgör grunden förnuvarande sjömanspensionering skall kunna ske när pensionen inte ärobetydlig. Direktören för HPA befarar att den prövning av "särskildaskäl" som utredningen förutsätter kan bli antingen för summarisk ellerför betungande. Sådan prövning är något främmande för HPA: s hittillsvarandeverksamhet, som ju består i atl ge sjömännen deras rätt och inte att prövaderas behov. För egen del ansluter jag mig till ulredningensöverväganden i fråga om automatiskt utbyte av mindre pensioner motengångsbelopp. Gränsen bör lämpligen dras vid ett halvt basbelopp enligt lagenom allmän försäkring. Pensioner vilkas kapitalbelopp inle överstiger ett halvtbasbelopp bör således automatiskt bytas ut mot engångsbelopp. Om man ser tilldet ursprungliga syftet med sjömanspensioneringen, kan det visserligen framståsom onaturligt att byta ut större pensionsbelopp mot engångsbelopp. Några avremissinstanserna har också varit tveksamma till detta förslag. Man måste dockenligt min mening vara införstådd med att vissa sjömän, som är kvalificeradeför sjömanspension, kan ha störte behov av ett kapitalbelopp än av regelbundnautbetalningar. Om en med goda inkomster t. ex. skulle vilja disponerasin pension för atl köpa bostad åt sig själv, synes del mig rimligt att han fårgöra det. Jag ställer mig följaktligen bakom utredningens förslag även i dennadel. Utbyte skall enbart kunna Prop.1979/80:84 13 komma i fråga när särskilda skäl föreligger. I ärenden avdelta slag bör hänsyn tas till vad medlen skall användas till samt tillsökandens försörjningsförhållanden och hälsotillstånd. Innan ett beslut omutbyte meddelas kan del, som utredningen framhåller, vara lämpligt attsjömannen upplyses om skattekonsekvenserna. Efler en analys av sjömanspensioneringens ekonomi föreslårulredningen att pensionerna enligt kungörelse generellt skall räknasupp med fem proceni. Genom att pensionsåldern 1976 sänktes från 67 lill 65 åruppkom nämligen en årlig besparing på ca en milj. kr. för sjömanspensioneringen.Av detta belopp har utredningen uppskattat all kostnaderna för förbättradepensioner åt utlänningar drar ungefär hälften. Återstoden av besparingen anserutredningen skulle räcka till atl räkna upp pensionerna med angivna femprocent. Remissinstanserna har olika inslällning till förslaget. av dem tillstyrker det eller lämnar det utan erinran. och tillstyrker förslaget. Vissaremissinstanser avstyrker eller har egna alternativa förslag. RRV avstyrkerförslaget med motivering att en uppräkning av pensionerna sannolikt skulleförsvåra möjligheterna att avveckla nuvarande förmånssystem. förfram ett eget förslag om att bygga ut sjömanspensionen i åldern 55-59 år.Sjömän med nedsatt arbetsförmåga och nedsatt möjlighet atl bereda sig inkomstgenom arbete borde enligt verkel kunna få en utbyggd sjömanspension frånfyllda . Direktören för HPA avslyrker att sjömanspensionen generellt höjsmed och föreslår att motsvarande belopp i stället läggs på enuppmjukning av gränsen mellan pensionsberättigade och inte pensionsberättigade.Han ser den nuvarande tröskeln mellan pensionsberättigade och intepensionsberättigade som det största problem som bör behandlas vid en översyn avsjömanspensioneringen. Åven i denna fråga finner jag det angeläget att fästastort avseende vid vad berörda parter på arbetsmarknaden har anfört. Som jagnyss har nämnt har både och Svenska sjöfolksförbundetställt sig bakom utredningens förslag. De förslag som förts fram säsomalternativ till höjningen har enligt min uppfattning inte heller en sådan tyngdatt de bör beaktas. förslag till en utbyggd sjömanspension iåldrarna synes snarare som ett främmande element isjömanspensioneringen i och med att det till viss del skulle förändra dennafrån generella till behovsprövade förmåner. Jag kan därför inte förorda detförslaget. De synpunkler som direktören för HPA har fört fram ärförståeliga, men jag finner del ändå svårt att tillgodose dem. Som har framgåttav den tidigare beskrivningen av de olika pensionsförfattningarna har från fidtill Prop.1979/80:84 14 annan ställts olika kvalifikationskrav för att fåsjömanspension. Kravel på 120 månaders anställningstid bestämdes så sent som år1972. Av förarbelena till den lagstiftningen framgår, atl man medvelelkoncentrerade sig på pensionsrätlen lill de sjömän i manskapsgrad som hadevarit verksamma inom yrket under hela eller slörre delen av sin aktiva tid. Dekrav på anställningstid som uppställs föreslogs av 1967 årssjömanspensionskom-mitlé. Kommittén räknade med atl en kunde bliberättigad till full pension efter atl ha tjänstgjort under om åttaseglationsmånader (120 månader) efter fyllda , såvida minst tio sådana år(80 månader) hade fullgjorts efter fyllda . Den omsländigheten atl 1972ärs kungörelse som anställningstid räknar tid under vilken sjömansskatt erläggsförändrar dock dessa beräkningar påtagligt. Eftersom nästan alla sjömän numeraär rederianslällda belalas nämligen sjömansskatt för dem under årets samlligamånader. För atl bli berättigad till pension krävs det då inle mer än lio årsijänstgöring. varav 3 1/och 62/efter fyllda 40år. Det kan även noteras all den fakliska tjänstgöringen lill sjöss på senaretid har minskat avsevärt. Den är nu inle myckel mer än om året.Inte heller framstår de svenska reglerna som oförmånliga om man jämför dem medmotsvarande regler i andra länder. 1 krävs t.ex. enligt huvudregeln 150effektiva seglationsmånader för att pension skall kunna erhållas. Å andra sidanräknas i Norge sjötid som fullgjorts . Reglerna har säledesgenerelll sett kommil atl verka avsevärt gynnsammare än som fömtsattes vidderas tillkomst. Alt vissa tröskeleffekter kan uppstå är ofrånkomligt. Det äremellertid att märka att HPA i sin praxis tillämpar en avtrappningsregel, sommedför all reducerad pension utgår lill sjömän som har mer än 108 månadermellan 30 och , varav mer än 72 månader . Mot den angivna bakgrunden kan jag inte tillstyrka enändring av kvalifikationstiderna. I stället förordar jag att pensionernaenligt kungörelse i enlighel med ulredningens förslag höjs generelllmed . I de fall del blir aktuellt får en sådan höjning också görasav det högsta sammanlagda beloppet med vilket sjömanspension kan ulgå, dvs. 1,5basbelopp enligt 4 8 sisla styckel i kungörelsen. De Iröskeleffekter som kanuppkomma finner jag lämpligen böra lösas med tillämpning av den praxis HPAredan har. Utredningen behandlar slutligen fondförvaltningen ochadministrationen av sjömanspensioneringen utan atl lägga fram några konkretaförslag. Eftersom frågan om en övergång lill en kolleklivavtalsregleradpensionering övervägs av en särskild ulredare bör jag inte uppehålla mig viddessa frågor, som båda ingår i utredningsuppdraget. Jag vill också nämna atlplaceringsreglerna för HPA: s fondmedel f. n. ses över av fondutredning(E 1979:03). Prop.1979/80: 84 15 2.7 Vissa vid remissbehandlingen aktualiserade frågor Direktören för HPA har i sitt remissyttrande aktualiseraten rad frågor. Jag redovisar i det följande mina synpunkler på förslagen. Elt förslag innebär att staten, som 1864- 1939helt bekostade sjömanspensioneringen, nu skulle återta det fulla ansvaret fördenna genom att i fortsättningen bekosta pensioneringen och dessadministration. Redareavgiften borde därför avskaffas. För egen del kan jaginte tillstyrka det förslaget. Staten bör svara för atl del finns en allmänlagstiftning om social grundtrygghet men kan inte därutöver ge särskildagrupper av arbetstagare förmåner som inte tillkommer andra. Etl annal spörsmål som direktören för HPA hur aktualiseratär behandlingen av vissa av dem som har rätt till befälspension. Enligt femleoch sjätte punkterna i övergångsbestämmelserna till kungörelse gälleralt en , som tillhör manskapsklassen enligl 1944 ärs reglemente, får sintjänstepension enligt reglementet fördubblad och värdebeständig om han är föddår eller lidigare. En som tillhör befålsklassen fär däremot sammaförmåner endast om han är 1912 eller tidigare. Sjätte punkten i nämndaövergångsbestämmelser har tolkats så atl en som har pension medsammanlagt belopp enligl övergångsbestämmelserna lill reglemente fårfördubbling av tjänstepensionsdelen och värdebeständighet för hela pensionen,om han är 1922 eller tidigare och skulle ha tillhört manskapsklassenenligt reglemente om detta hade varit tillämpligt på honom. Däremotfår en med sådan pension fördubblingen och värdebeständigheten bara omhan är 1912 eller tidigare i de fall han skulle ha tillhörtbefälsklassen, om 1944 års reglemente hade varit tillämpligt på honom. Jag fårför en närmare beskrivning av bakgrunden och de eftekter reglema kan föra medsig hänvisa till direktörens yttrande i remissammanställningen. Direktörenönskar alt man skall slopa skillnaden mellan de båda klasserna på så sätt allfördubblingen och värdebeständigheten skall tillkomma även de.n som klassas sombefäl och är födda . En sådan ålgärd skulle berörasjömän med rätt till antingen livsvarig tjänstepension i befälsklass ellertemporär tjänstepension i befälsklass eller pension med sammanlagt belopp enligtövergångsbestämmelserna till reglemente. En undersökning inom HPApekar på att kostnaderna sammanlagt skulle bli ungefär 57 milj. kr. För egen del vill jag först framhålla att det självfalletär svårt för mig att närmare klariägga övervägandena bakom punkterna fem ochsex i övergångsbestämmelserna till kungörelse. Av förarbetena till1972 års lagstiftning (prop. 1972; I, bil. 8 s. 164) framgår emellertid klartaU fördubblingen och värdebeständigheten enbart skulle avse befäl som redanhade uppnått pensionsåldern , när de nya reglerna trädde i kraft. a.framhöll sjömanspensionskommittén att yngre befäl hade möjlighet att Prop.1979/80:84 16 tjäna in full pension hos Sjöbefälets pensionskassa.Oavsett hur det förhåller sig med vissa tolkningsproblem som direktören förHPA har fört fram, är det omöjligt att - med de stora kostnader detskulle föra med sig - jämställa befäl av berörda årgångar med manskap. Detskulle också strida mot vissa av gmndtankarna reform - nämligen attpensioneringen skulle gälla enbart manskapet och att fördubbling och värdebeständighetav äldre pensioner endast skulle avse befäl som redan nått . Åtgärdenskulle knappast heller vara sakligt befogad för alla befäl. Det sisl sagda gällersjälvfallet främst sådant befäl som alltjämt tjänstgör till sjöss men ävensädant befäl som uppbär pension från Sjöbefälets pensionskassa. Jag avstyrkermot denna bakgmnd bifall till förslaget. Direktören för HPA har slutligen också pekat på de särskildaproblem som rör vissa s. k. biandseglare, dvs. personer som under vissa tidertjänstgör som befäl och andra tider som manskap. Ett särfall av dessa utgör depersoner som har seglat i handelsflottan men som har gått över till tjänst somlivbåtsmän hos . Till dessa återkommer jag i delföljande. Jag medger att det kan uppkomma fall, där effekterna av degällande bestämmelserna blir obilliga för blandseglare. Fallen kan dock varasinsemellan mycket olika och jag finner det därför inte möjligt att ställa uppenhethga regler för att lösa olika problem. Det lämpligaste är enligt minmening att direktionen för HPA med stöd av 8 8 reglemente sökerkomma till rätta med de mest ömmande fallen på ett godtagbart sätt. De personersom härvid främst bör tillgodoses torde vara de sjömän i manskapsställning somgenom bristmönstring har tjänstgjort som befäl längre eller kortare tider utanatt fördenskull ha blivit befäl. Om sjömanspensionerna bliravlalsreglerade kan det, såsom Sjöbefälets pensionskassa framhåller, varaändamålsenligt att söka lösa samordningsproblemen genom en bruttosamordning avpensionsförmånerna. Jag övergår härefter till HPA:s framställning omtUlgodoräknande av tid för sjömanspension den 1 juli 1972-31december 1973 (bil. HPA tar här upp vissa praktiska problem som hänför sigtill tiden närmast efter det att kungörelse trädde i kraft den I juli1972. gällde som kvalifikationstid för pension den tid undervilken sjömannen hade varit påmönstrad ett svenskt handelsfartyg i utrikesfart. Upplysning om sådan tid lämnas av sjömansregistret. m. den Ijuli 1972 är tid under vilken sjömannen har betalat sjömansskau.Upplysning om sådan Ud lämnas av sjömansskattekontoret. Upplysningarna ges fr.o. m. med hjälp av datalistor över allt sjöfolk i åldern30-60 år som har betalat sjömansskatt. Listorna för kalenderåret1973 omfattar emellertid inte utlänningar. Prop.1979/80:84 17 har inga listor kunnat upprättas. Bristen pådatalistor har skapat ett växande praktiskt problem, eftersom det är mycketbetungande för sjömansskattekontoret att ta fram uppgifter ur sitt omfattandegrundmaterial. Efter samråd med sjömansskattekontoret har HPA föreslagit allproblemet löses på så sätt att mönstringstid den I juli-31december 1972 eller, för utlänning, den , ökad medhögsl , skall få räknas som sjömansskattelid. Den 25-procentigahöjningen förklaras av att sjömansskattetid regelmässigt är längre änmönstringstid. Den innefattar nämligen även tid som en är anställd ulanatt vara mönstrad ombord, t. ex. vid vederlags- och semesterledighet. Enundersökning tyder på att sjömansskattetiden genomsnittligt motsvararmönstringstiden ökad . Remissinstanserna har utan undantag tillstyrktframställningen eller lämnat den utan erinran. framhåller attdet från administrativ synpunkt är angeläget atl beräkningen avkvalifikationstiden löses enligt HPA: s förslag. För egen del finner jag att förslaget medför betydandepraktiska fördelar. Det kan inte heller, såvitt rör sjöfolkets rätt, ansesvara förknippat med några olägenheter som skulle hindra ett genomförande. Jagär därför beredd förorda att förslaget genomförs. Det torde lämpligen kunnagöras genom etl tillägg till kungörelse. Slutligen avser jag att behandla HPA: s framställning omändring av reglerna för pensionering av livbåtsmän som är anställda hos (bil. Livbåtsmännen har pensionerats genom HPA: sförsorg. F. n. gmndas pensioneringen på ett avtal mellanSjöräddningssällskapet och HPA. Pensionerna är temporära och betalas ut tillpensionstagare . Storleken av pensionen beror pålivbåtsmannens tjänstetid och pensionsgivande lön. skallbetala en avgift om av livbåtsmannens lön till HPA. Vidöverläggningar mellan och har konstaterats att 1961års avtal är föråldrat, eftersom detta bygger pä de principer som låg till gmndför reglemente. Den tjänst som livbåtsmännen utför kan i mycketjämföras med tjänst i handelsflottan. Enligt HPA: s mening är det därförskäligt att de får pensionsförmåner som är likartade med dem som enligt 1972års reglemente betalas ut till yrkessjömän i handelsflottan. Kostnaderna förpensioneringen blir enligt HPA ringa - normalt . perår - och det synes med hänsyn till de tjänster görsjöfarten inte motiverat att del skall bidra till pensioneringen. HPA menarvidare att livbåtsmännens pensionering bör regleras i författning i ställetför genom avtal. Därför hemställer HPA om en ändring kungörelse, såatt med sjömansskattetid som manskap likställs tid under vilken en harvarit anställd som livbåtsman hos . Dessutom hemställerHPA att befrias från skyldighet att betala redareavgift.2 Riksdagen1979/80. Prop.1979/80:84 18 Jag noterar alt såväl Sveriges redareförenings som Svenskasjöfolksför-bundels represenlant i HPA: s direktion har ställt sig bakomförslaget. På de skäl som anförs i HPA: s framställning är även jag beredd atlansluta mig till förslaget. Det torde få ankomma på regeringen att meddela deföreskrifter som behövs. Med hänvisning lill vad jag nu har anfört hemsläller jugalt regeringen föreslår alt godkänna de rikllinjer för den fortsattasjömanspensioneringen somjag har förordal i det föregående. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch beslular att genom proposition föreslå att antaga det förslag somföredraganden har lagt fram. 1979/80:84 19 1979/80:84 20 i nne ho 1 ! Skrivelse till Stat.sridet och chefen i"orkomnum kfl t i cnsdepdr :er,iei; tet förslag till ändring i kungörelsen (1972:412) o< sjömans-pension Gällandebes fämmel ser om s jönianspens i oti tn m 2.1 1864 och 1939 årsreglementen 2.5 övergångsbestämmelser till kungijrelse 2.6 Anpassfing av s jbmanspensioneri ngen till sänkt allmän pensionsålder 2.7 Lagen om allmän försäkring ochlagen om del-pens ion 3.1 Behovet av en sjömanspensionerinai belysning av den allmänna pensioneringens utveckling 3.2 Utredningens enkät angående s jöinännerspensi onsbehov 3.3 Lag eller kollektivavtal 3.4 Utgångspunkterför u tredni ngenr. 3.5 De ekonomiska ansvarsförhållandenavid en framtida omläggninc av systemet Pensionsfrågan för de sjömän som är bosattautanför 4.1 Gällandebestämmelser i lagen om allmän försäkring 4.2 förslagtill IrJringa,- i lagen oa 3 I liiiän f örsäkri na 1979/80:84 2 Utbyteav sjcmanspension mot engångsbelopp 5.1 Gällandebestämtne 1 ser 5.2 Antalpensioner med låga belopp 5 . 5, Storlekenav sjömanspensionen '"..1 Sjömanspensioneringens ekonomi (..2 ändringaroch bakgrunden härtill 7.1 Nuvarande förvaltning m m Prop.1979/80:84 22 Regeringen bemyndigade l?7i? chefen för att bl a tillkalla högst tre sfikkunniga för alt utreda frågan om övsrsyn 3 v sionianspen- sicjnssystetnet, dess finansiering, administration ochfondförvaltning samt därmed sammanhänganJesoörsmSi. Med stöd av bemyndigandet tillkallades den 5 december 1375som sakkunniga numera kammarrä11spresi dent en , direktören iSveriges redaieförening och ordförandeni . Vidare förordnades f organisationsdirektören ,sjöfartsrådet , byråchefen hos ri.ksför-säkringsverket Hans Sjöguist och hovrättsrådet att såsom experter biträdautredningen. Sen sekreterare har kammarrättsfiska 1 en (tom den 3' ) ochhovrättsassessorn (fr o m ) tjänstgjort. avlämnadeutredningen delbetänkand(it "Anpassning av sjömanspensioneringen til! den sänkta pensionsåldern" (Ds K 1976:2). i betänkandet föreiilogs förändringar i sjömanspensioneringenmed anledning av sänkningen av den allmänna pensionsålderntill 65 °3 r . Lagstlffr, inq på grundval av förslagetgenomfördes (prop 1975/76:188, SfU 43, rskr 36 1, SFS \3ib:k00). Prop.1979/80:84 23 Utredningen fårsom resultat av sina överväganden rörande den framtidapensioneringen m m överlämna betänkandet "manspensioneringen". Uppdraget är härmed slutfört. Prop.1979/80:84 24 Förslag till förordning om ändringI kungörelsen (1972:'4l2) om sjömanspension Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Sjömanspension grundas på antalet anställningsmånader som avses i 1 § första stycket (manskapsmånader) och som fullgjorts före den månad,då sjömannen fyller . Sjömanspension utgår dock ej för de '4 0 förstafullgjorda anställningsmånaderna och ej heller för den månad,då pensionen börjat utgå,eller för senare månad. Sjömanspension beräknas förår Sjömanspension beräknasför till det belopp som erhålles år till det belopp som er - om antalet månader, som enligt hålles om antalet månader, första stycket grundar pension, somenligt första stycket multipliceras med de enligt grundar pension, muI t ip1 i- nedanstående tabel 1 för varje ceras med de enl igt nedan- manskapsmånad gällande procent- stående tabellför varje talen och med det enligt 1 kap manskapsmånadgällande pro- 6 § lagen (1962:381) om allmän centtalen och med det en- försäkring fastställda basbe- ligt I kap 6 § lagen loppet, som gäller för den (1962:381) om allmän för månad, då pensionen börjar säkring fastställda basbe- utgå. Ändras basbeloppet, loppet, som gäller för den skall pensionens årsbelopp månad, dåpensionen börjar räknas om. Summan av de sålunda framräknade beloppet ökas därefter . Ändras basbeloppet, skallpensionenes årsbelopp räknas om . 1979/80:84 25