prop · G303132 · 1979-12-31 00:00:00 — I lagtexten kommer detla lill ullryck däri all upphovsmannentillerkänts en principiell ensamrätt all förfoga över verkel genom attframslälla exemplar av verkei och genom all göra verkel lillgängligl förallmänheten. 13§ föreskrivs atl upphovsmannens namn skall anges i överensstämmelse med vad godsed kräver, när exemplar av verkel framställs eller verket görs lillgängliglför allmänheten. Vidare meddelas i 3 § förbud mol alt verket ändras så atlupphovsmannens litterära eller konstnäriiga anseende eller egenart kränks samtmot att verket görs lillgängligl för allmänheten i sädan form eller i sådantsammanhang som är pä angivei sätt kränkande för upphovsmannen. Paragrafeninnehåller härutöver vissa beslämmelser rörande begränsningar i möjligheten förupphovsmannen atl efterge sin räll enligt paragrafen. I1 kap. finns, uiöver nu angivna stadganden, särskilda bestämmelser rörandeöversättningar och bearbetningar, samlingsverk samt verk av fiera upphovsmän. Ikapitlet har vidare upptagits vissa presumlionsregler. Särskilda regler rörandeförfattningar samt beslul och yllranden av myndighel m. m. har meddelals i 9 §.Enligt 10 § undantas fotografier uttryckligen från URL:s tillämpningsområde. I1 kap. finns ocksä definitioner av de i lagen använda uttrycken "offentliggjort"och "utgivet" (8 §). Elt verk anses "offentliggjort" närdet lovligen gjorts tillgängligt för allmänheten. Vidare anses ett verk"utgivet" när exemplar därav med upphovsmannens samtycke förls ihandeln eller pä annal säll blivil spridda lill allmänheten. I olika avseendenhar viktiga rättsverkningar knutits lill offentliggörandet och utgivningen. Såsomnyss framhållits har vissa inskränkningar gjorts i den ensamrätt som enligt 2 §lillkommer upphovsmannen. Beslämmelser om sädana inskränkningar har i huvudsakupptagils i 2 kap. Bestämmelserna, vilka såsom fömt angivits motiverats dels avpraktiska, dels av kulturella och andra samhälleliga skäl, avser ulnyltjandenför de ändamål som framgår av följande uppräkning. Sammanställningen är översiktligoch redovisar alltså inle närmare de olika villkor som i det särskilda fallelgäller för utnyttjandet.' Rält till mångfaldigande av ofTentliggjort verk förenskilt bruk; 11 §. Folokopiering av verk inom arkiv och bibliolek(efter särskilt tillstånd av regeringen); 12 §. Ägares rätt all ändra byggnad eller bmksföremäl; 13§. Räll till citat ur offentliggjort verk; 14 § försiastycket. Räll atl återge ofTentliggjort konstverk som"bildcitat" i kritisk eller velenskaplig framslällning; 14 § andrastycket (tvängslicens i vissa fall). Pressens låneräli rörande religiösa, politiska ochekonomiska artiklar i dagsfrågor; 15 § försia slyckel. Pressens räll atl använda ofrentliggjorl konstverksom illustration i samband med redogörelse för dagshändelse; 15 § andrastycket. Låneräli lill förmän för utgivning av samlingsverktill bruk vid IOm innebörden av de i uppräkningen använda termerna tvångslicens ochavtalslicens hänvisas lill avsnitt 3.2. gudstjänst ellerundervisning; 16 § (tvängslicens). Räll lillljudupptagning av offentliggjort verk i undervisningsverksam-' het; 17 §. Framslällning av exemplar av utgivet verk iblindskrifi och i form av lalböcker; 18 §. Rält till återgivande av sångtext o. d. ikonsertprogram eller dylikt; 19 §. Rätt till offentligt framförande av utgivet verkvid gudstjänst eller undervisning; 20 § första stycket. Rält till offentligt framförande av utgivet verkvid allmänna mölen, i folkbildningsverksamhet och vid sammankomster förvälgörande ändamål eller annat allmännyttigt syfte; 20 § andra stycket. Rätl all i radio-, TV- och filmreportage omdagshändelse återge verk som syns eller hörs under dagshändelsen; 21 §. Radio- eller TV-företags rätt atl inspela verk förbruk vid egna sändningar; 22 § första stycket. Rätt för radio- eller TV-förelag att tillämpakollektivt sändningsavtal även i fråga om verk som utgivits av uiomslåendeupphovsman; 22 § andra slyckel (avtalslicens). Rätt för radio- eller TV-förelag att inspela utsäntverk för bevisändamål. Har upptagningen dokumentariskt värde må den bevaras iarkivet för ljud och bild ();' 22 a §. Rätt för att kopiera offentliggjort filmverkför arkivändamål; 22b§. Rätt för att mångfaldiga överlämnat exemplar avoffentliggort verk för beredskaps-, skydds- och forskningsändamål; 22 c §. Rätt alt sprida och visa utgivet litterärt ellermusikaliskt verk; 23 §. Rättatt återge innehållet i vissa allmänna handlingar m. m.; 24 § första stycket och 24 a §. Jfr även 9 §. Rätt att återge innehållet i anföranden i riksdagenoch andra representationer m. m.; 24 § andra stycket. Rätl atl sprida och visa övertalet eller utgivetkonstverk; 25 § första stycket. Räll alt återge konstverk såsom bakgmnd o. d. i TVoch pä film; 25 § andra slyckel, Rätl att avbilda konstverk i utställningskatalog m.m.; 25 § tredje stycket. Rätt att avbilda konstverk som finns på eller vidallmän plats utomhus; 25 §tredje stycket. Rältatt avbilda byggnad; 25 § fjärde stycket. utnyttjas med stöd av bestämmelserna i 2 kap. gäller att upphovsmannensideella rättigheter enligt 3 § skall iakttas. 26 §,Där meddelas också vissa ytteriigare föreskrifter till skydd för upphovs mannens ideella iniressen vid tilläina ulnyltjanden. Sålunda skall källan anges i den omfallning och på del sätt som god sed kräver. Verkei får inte utan upphovsmannens samtycke ändras i vidare mån än som krävs för den medgivna användningen. behandlas upphovsrättens övergång. Kapitlet innehåller allmännabestämmelser om överlålelse av upphovsrätt samt bestämmelser om vissa 'Arkivet, som inrättades i samband med lillkomslen av lagen (1978:487) ompliktexemplar av skrifter och ljud- och bilduppiagningar, har till uppgifl atlbevara och lillhandahälla vissa ljud- och bilduppiagningar. 1979/80:132 55 typerav överlåtelseavtal och om upphovsrättens övergång vid dödsfall. Dessutom finnsbestämmelser om utmätning av upphovsrätt. innehåller beslämmelser om upphovsrällens giliighelslid (skyddslid).Enligt huvudregeln i 43 § gäller det upphovsrällsliga skyddel inlill ulgångenav femtionde årel då upphovsmannen avled. regleras vissa upphovsrätten närstående rättigheter. Genom regleringen,som var en nyhet lagtiftning, ges skydd för utövande konstnärer(45§),framslällare av fonogram (46 §)och sändningsföretag(48 §). Enligtbestämmelserna har de olika rättighetshavarna en principiell ensamräU lillsina prestationer i vissa hänseenden, bl.a. såvitt gäller inspelning. Skyddetvarar i samtliga fall , räknal från utgången av det år dåinspelningen eller utsändningen ägde rum. Paragraferna innehåller ocksåbeslämmelser om begränsningar i ensamrätten. Dessa beslämmelser vilar päprincipen alt prestationen kan ulnylljas ulan medgivande av rättighetshavarennär del sker under sädana förhållanden att ell upphovsrättsligt skyddal verkskulle kunna återges utan upphovsmannens samtycke. Enligt 47 § har utövandekonslnärer och fonogramframslällare rätl till ersättning när grammofonskivor m.m. används i radio- eller TV-utsändning. finns även regler som ger skydd för vissa arbeten som i allmänhet inteuppfyller de allmänna kraven på upphovsrättsligt skydd. Bestämmelserna ärupplagna i 49 §. De arbeten som där avses är kataloger, tabeller och liknandealster, vari sammanställts ett större antal uppgifier. Skyddel består i atlproduklen inle får eftergöras ulan framställarens samtycke förrän tio årförflutit dä arbetet utgavs. I stadgandets andra siycke har gjortsvissa inskränkningar motsvarande dem som enligt 2 kap. gäller för den egentligaupphovsräiten. ålerfinns särskilda beslämmelser bl. a. rörande skydd mol förvanskning avverk, för vilka skyddstiden har utgått. 17 kap. ingär bestämmelser om ansvar och ersättningsskyldighet. Intrång iupphovsrätt som sker uppsålligen eller av grov oaktsamhet bestraffas med bötereller fängelse i högsl (53 §). Sådanl brott ligger under allmäntätal, dock endast om det angivits lill åtal av målsägande (59 §). I kapitletfinns ocksä en beslämmelse om forum för bl. a. tvister i ivångsli-censfall (58§). 18 kap. har upptagits regler om lagens lillämpningsområde. Principen ärall bestämmelserna om upphovsrätt i försia hand är tillämpliga endast pä verkav upphovsman som är svensk medborgare eller har sin vanliga vistelseort iSverige och pä verk som eljesi i upphovsrättsligt hänseende anses ha ursprung ilandel. I 62 § finns emellertid en särskild fullmaktsregel som gör det möjligtatt, under förutsätlning av ömsesidighel, meddela särskilda bestämmelser omlagens tillämpning ocksä med avseende på annat land. Sädanatillämpningsbeslämmelser, som gmndas på och Väridskonvenlionenom upphovsrätt, har meddelals i den fömt nämnda kungörelsen (1973:529). Ennärmare redogörelse för dessa tillämpningsbe-stämmelser ges i avsnitt 2.3. Iett särskilt avslutande kapitel (9 kap.) har intagils ikraftträdande- ochövergångsbestämmelser. 1979/80:132 56 Allmänlgäller alt de fotografirällsliga bestämmelserna har utformats efter mönster avde upphovsrällsliga reglerna och all de i väsenlliga avseenden erbjuder sammaskydd som dessa. Då bestämmelserna i hänför sig lill ell endaskyddsobjekl, har emellertid dessa kunnal ulformas enklare än reglerna i URL.Någon indelning i kapitel har ej heller ansetts nödvändig. Denviktigaste avvikelsen i förhällande lill URL är all skyddstiden för fotografierär kortare än för litterära och konslnärliga verk. För fotografier som ägerkonstnäriigt eller vetenskapligt värde är skyddstiden dock densamma som förupphovsrällsliga verk. Ifråga om rättens innehåll gäller att den som framställt en folografisk bild haren principiell ensamrätt atl mångfaldiga bilden och att visa bilden offentligt(1 §), Vidare finns beslämmelser om skydd för fotografens ideella ochpersonliga intressen (2 §) i huvudsak överensstämmande med molsvarande regleri URL, Ilagen finns ocksä vissa presumlionsregler (3 §) saml en definiiion av begreppel"ofTeniliggjord folografisk bild" (4 §), FotoLinnehåller pä motsvarande sätt som URL vissa bestämmelser om begränsningar ifotografens principiella ensamräu av hänsyn lill vissa prakliska ochsamhälleliga iniressen. Bestämmelserna avser ulnyltjanden för de ändamål somanges i följande uppställning. Liksom den fömt lämnade redogörelsen för 2 kap.URL är sammanställningen översikllig och redovisar inte närmare de olikavillkor som i del särskilda fallet gäller för utnyttjandet. Rätl till mångfaldigande av fotografi för enskillbruk; 5 §. Folokopiering av fotografi inom arkiv och bibliolek(efler särskilt lillstånd av regeringen); 6 §. Räll all återge offentliggjort fotografi som"bildcital" i kritisk eller velenskaplig framställning; 7 § försiastycket (tvängslicens i vissa fall). Räll all återge offentliggjort fotografi i arbeletill bmk vid undervisning; 7 § andra slyckel (tvängslicens). Räll atl i radio-, TV- och filmreporlage omdagshändelse återge fotografi som syns under dagshändelsen; 8 §. Räll alt visa offentliggjort fotografi iTV-utsändning; 9 § (tvängslicens). Rält all utställa överlåtet eller utgivet exemplarav fotografi; 10 § första stycket. Rätl all visa offentliggjort fotografi i sambandmed undervisning och - i vissa fall - i folkbildningsverksamhet, för välgörandeändamål eller i annal allmännylligl syfle; 10 § andra stycket. Räll för TV-förelag alt ta upp fotografi på filmför bruk vid egna utsändningar; 11 §. Rätl alt utnyttja fotografi i rättsvårdens och denallmänna säkerhetens intresse; 12 § försia slycket. Räll alt återge fotografi som ingår i vissaallmänna handlingar; 12 § andra slycket. att ta upp utsänt program förbevisändamål. Har upptagning dokumentariskt värde mä den bevaras i ;' 12 §fjärde 'Se nots. 1979/80:132 57 Rält för all kopiera offentliggjort filmverkför arkivändamål; 12 § fjärde slyckel. Rält för all mångfaldiga överiämnat exemplar avoffentliggjort fotografi för beredskaps-, skydds- och forskningsändamål; 12 §fjärde slyckel. Dåfotografi återges med slöd av 6-11 §§ skall källan nämnas i den omfallning ochpå det säll som god sed kräver (13 §). Någonnärmare reglering av förhållandena när räu lill folografisk bild övergår påannan genom överiåtelse eller vid dödsfall ingår inle i FotoL. Endasl i eltavseende, nämligen säviu avser beställda bilder, finns särskilda besiämmmelser(14 §). 1 15§ stadgas som huvudregel all skyddel för folografisk bild gäller under ljugofemår. Skyddstiden räknas från del år, då bilden framställdes. För fotografier avkonslnärligl eller velenskapligl värde gäller som fömt nämnls samma skyddslidsom enligt URL, dvs. skyddet varar inlill ulgången av femtionde året efier delår då fotografen avled. FoloLinnehåller slutligen bestämmelser om ansvar och ersällningsskyldighel, om fommför tvister i tvångslicensfall m. m. och om lagens tillämpningsområde (16-23§§), vilka väsentligen överensslämmer med molsvarande stadganden i URL. Inomupphovsrällen och angränsande rättsområden upprätthålls i allmänhel principenall länderna genom sin lagsliftning omedelbarl skyddar endasl verk och andrahithörande prestationer som äger ursprung i del egna landel. Ulslräckning avskyddel lill förmån för ulländska verk sker på gmndval av inlernalionellakonveniioner. Flera sådana konventioner har ingåtts. Ifråga om upphovsrätten och foiografirälten grundas del internationella skyddetfrämst pä den tillkomna Bernkonvenlionen för skydd av litterära ochkonstnäriiga verk samt den är 1952 anlagna Väridskonvenlionen om upphovsrätt. Denviktigaste konventionen inom upphovsrätten är . De anslulnastaterna, 70 lill anlalet (), bildar en unionför skydd av upphovsmännens rättigheter. De flesta europeiskaslaler, däribland de nordiska länderna, lillhör unionen. Delsamma gäller ellantal stater i och , vidare , , ,, , , och Umguay. Ulanför unionen slårSovjelunionen, Förenta slaler, och fiertalet siater i Mellan- ochSydamerika. inträdde i Bernunionen är 1904. Bernunioneningår i för den intellektuella äganderätten (, ), som är etl fackorgan inom FörentaNationerna och har sill säte i . har gemensamma organ för antagandeav budget m. m. men dessutom har varje union, däribland Bernunionen, etl egelstyrande organ. 1979/80:132 58 ärdella organ den s. k. Verkslällande organ är s. k.Inlernalionella byrå. Grundprincipeni konvenlionen är all en upphovsman, som är medborgare i elt unionsland, iannal unionsland skall åtnjuta samma rättigheter som detla lands lagartillerkänner eller kan komma atl lillerkänna landets egna medborgare.Man bmkar här lala om rätl lill s. k. nationell behandling. Den nationellabehandlingen är principiellt oberoende av faklisk reciprocitel, dvs. slal somger skydd på en hög nivå skall fulll ut lillämpa sin skyddslagstiftning ävenbeiräffande upphovsmän från länder som har ell mindre ulvecklal skydd. Enligtkonventionen är vidare upphovsman som är medborgare i unionsland berättigad alli andra länder än verkels hemland åtnjuta vissa i konventionen stadgademinimirättigheter. Unionsland är alllsä inte skyldigt au lillämpa konventionensbeslämmelser om minimirättigheter beträffande verk av sina egna medborgareeller verk som eljest har unionslandel såsom hemland. Bernkonvenlionenrevideras vid ålerkommande konferenser. Sädana konferenser har ägt rum i Paris1896, i Beriin , i , i , i , i Siockholm 1967och i . Samtliga nordiska länder är anslulna lill konventionensBrysseltexi och lidigare texter. har även tillträtt 1971 ärs Paristexl. i Siockholm är 1967 gjordes vissa ändringar dels ikonventionens materiella bestämmelser (art. 1-20), dels i konventionensadministrativa bestämmelser och slutbestämmelser. Vid konferensen antogs ocksåett särskilt tilläggsprotokoll rörande utvecklingsländerna(u-landspro-tokollel). Enligt detta kunde utvecklingsländerna göra vissaförbehåll om att lillämpa ett mindre omfattande upphovsrättsligt skydd än vad Bemkonven-lionenföreskriver. Protokollet utgjorde en integrerande del av konventionen menmedlemsländerna kunde ulan alt ha tillträtt protokollet avge en särskildförklaring om alt ändå lillämpa protokollet eller godta all del lillämpades. antagna konvenlionstexlen överfördes i oförändrai skick - medbortseende från vissa ändringar i de administrativa bestämmelserna ochslutbestämmelserna- till Paristexten . Del i Siockholm antagnau-landsprolokollet ersattes dock av elt bihang med bestämmelser om utvecklingsländernasrättigheter (u-landsbihanget). Bestämmelserna i detta medger mindre omfattandeundantag från del upphovsrällsliga skyddet än vad u-landsprolokollet tillSlockholmstexten gjorde. Bihanget utgör en integrerande del av Paristexten. Sverigehar såsom nämnls tillträtt den i reviderade konventions-texten (prop.1973:15 angående godkännande av vissa internationella överenskommelser pä denintellektuella äganderättens område, m, m,), I övriga nordiska länder pågårförberedelser för en ralificering av konventions-texten. EnligtParistexlen innefatlar konventionens minimirättigheter skydd för upphovsmanneni väsentligen följande hänseenden: Ensamrättall föranstalta om samlingar av sina föredrag, tal och liknande verk (art. 2 bis 3), 2, Oberoendeav sina ekonomiska rättigheter och även efler överiåtelse av dessa behåller upphovsmannen rätten atl anges som upphovsman till verket. Han har också rält alt motsätta sig varje förvanskning, stympning, ändring 1979/80:132 59 ellerannat förfarande med verkel som är lill men för hans ära eller anseende.Rättigheterna gäller i princip (art. 6 bis). Ensamrätt att översätta eller låta översälla siuverk (an, 8). Ensamrätt att låla mångfaldiga sitt verk på vadsäll eller i vilken form som helst. Härtill ansluter dock en undantagsregel,enligt vilken medlemsländerna tår tillåta mångfaldigande av verk i vissasärskilda fall, om delta inle gör inträng i del normala utnyttjandet av verkeloch inle heller oskäligt inkräktar på upphovsmannens legitima intressen, -Varje ljud- eller bildupp-lagning anses som mångfaldigande i konventionensmening (art, 9:1-3), Ensamrätt att i fråga om dramatiska,musikaliskl-dramaliska och musikaliska verk låta offentligt framföra verken ochatl överföra sådanl framförande till allmänheten, Samma rälligheler gäller ifräga om översättningar av dramatiska och musikaliskl-dramaliska verk (art,11). Ensamrätt atl i fräga om litterära och konstnäriigaverk låla utsända verken i radio (varunder i konventionen inbegrips äventelevision) m, m, (art, 11 bis), Ensamrätt att läla ofTentligt läsa upp litterärtverk. Samma rätl gäller i fräga om översättningar av sådanl verk (art. 11 ler), Ensamrätt all låla bearbeta, arrangera eller päannat sätt omforma silt verk (art, 12). Ensamrätt all läla bearbeta och återge verk genomfilm samt läla sprida och ofientligt framföra det filmade verket. Upphovsmantill filmverk åtnjuter i princip samma rättigheter som upphovsmannen till ettoriginalverk (arl. 14 och 14 bis). Skyddetenligt konvenlionen beslår under upphovsmannens livslid och femtio är eflerhans död. I fråga om filmverk kan medlemsländema emellertid bestämma allskyddstiden för sädana verk i princip skall upphöra femtio är efter det atlverket med upphovsmannens samtycke gjordes tillgängligt för allmänheten.Särskilda regler gäller för verk som offentliggjorts anonymt eller underpseudonym samt för fotografi (art. 7). 2.2.2 Världskonventionen om upphovsrätt Avvad som nämnls i föregående avsnitt framgår all bl. a. fiertalet amerikanskastater står utanför Bernunionen. Mellan olika grupper av de amerikanskastaterna finns emellertid fiera särskilda konveniioner om ömsesidigt skydd avlitterära och konslnärliga verk. Strävanden atl uppnå en koordination mellanBernkonvenlionens skyddssysiem och de system som gäller på den amerikanskakontinenten inriktades efterhand på atl åsladkomma en konvenlion som omfallaralla världens länder. Vid en konferens i antogs en konvenlion idella syfie, nämligen Väridskonvenlionen om upphovsrätt. Denna konvenlion harsedermera reviderats vid en diplomatisk konferens i (som avhöllsparallellt med den förul omnämnda för revision avBernkonvenlionen). TillVärtdskonveniionens båda lexter var 72 stater anslutna.Samtliga nordiska länder är liksom de fiesia andra europeiska slaler anslulnatill den antagna texten av Väridskonvenlionen. är ävenSovjetunionen ansluten lill denna text. Anslulna till denna är 1979/80:132 60 vidareetl antal stater i och - dock inie l. ex. - saml ,, och fiertalet siater i Mellan- och . Den år 1971reviderade konvenlionstexlen har tillträtts av - förutom - bl. a.Norge, , och Förenta slaler. Sverigeslilllräde ägde rum . I och pågår förberedelser för enralificering av nämnda lexl. Eltsyfle med Väridskonvenlionen var all göra del möjligt för länder med etl mindreulvecklal rällsskydd på områdel all vinna anslutning till en internationellreglering. Etl annat och för många deltagande länder väsentligare syfle varalt överbrygga motsättningarna mellan och den övriga världen. Ellhinder för en sammansmältning av de amerikanska skyddssyslemen och Bernunionenhar varil, all man i de förra vanligen kräver en officiell regisirering av ellverk eller liknande formaliteter för atl upphovsrätt skall kunna hävdas, någolsom är förbjudet för Bernunionens system. Genom Väridskonvenlionen gav man frånamerikansk sida i alll väsentligt efler på kravel på formaliteter ochinskränkte sig lill alt för inlernationellt skydd kräva iakttagande av en enkelform. Enligt konventionen (art. Ill) skall i eu formkrävande land villkorenför skydd anses uppfyllda om varje utgivet exemplar av verket från och medförsia utgivningen är försedd med Copyrighl-symbolen ©, rättsinnehavarens namnoch årtalet för den försia ulgivningen. Registrering o. d. fordras alllsä inle. Väridskonvenlionenbygger liksom Bernkonvenlionen på principen om nationell behandling.Huvudregeln är alt en fördragsslulande slal är pliklig all skydda verk avmedborgare i annan fördragsslulande stal saml verk, som först har utgivits i ensådan slal, på samma sätl som verk av landels egna medborgare. Även enligtVärldskonventionen är den nationella behandlingen oberoende av fakliskreciprocitel. Om skyddels materiella innehåll meddelas 1952 anlagnatexten endasl knapphändiga bestämmelser. Fördragsslulande slal är pliktig allvidtaga alla erforderiiga ålgärder för alt bereda ell lillräckligl och verksamiskydd för upphovsmännens och andra rättsinnehavares rättigheter lill litterära,velenskapliga och konstnärliga verk (art. 1). Vidare uttalas all upphovsräitenomfattar uteslutande räll all översälta och publicera översättningar av skyddatverk saml alt låla andra översälla och publicera översättningar av sådanl verk(arl. Del meddelas också vissa föreskrifier om minsta skyddslid (arl. vidtogs vissa ändringar bestående i bl. a. införande avvisst konventionsmässigt minimiskydd uiöver del som gäller för översättningarsaml särskilda regler i fråga om utvecklingsländerna. I förslnämnda avsende harsålunda i en ny artikel (art. IVbis) föreskrivils atl räitigheternaenligt art. I skall innefatta de grundläggande rättigheter som säkerställerupphovsmannens ekonomiska iniressen, inbegripel ensamrätten atl lålamångfaldiga verket, atl låta offentligt framföra verket och att låta utsändadel i radio. Fördragsslutande stal fSr dock genom sin lagstiftning medge vissaundantag, vilka emellerlid inle får inkräkta på andan och föreskrifterna ikonventionen. En rimlig grad av skydd skall alltid beredas för de rättigheterför vilka undantag har medgivits. Vadgäller förhållandel till meddelas i Väridskonvenlionensärskilda beslämmelser (arl. XVII jämle en därtill fogad lilläggsdekla- 1979/80:132 61 raiion).Dessa innebär bl. a. all Väridskonvenlionen inle skall vara lillämplig mellanländer inom Bernunionen såviu angår verk, som enligt Bernkonvenlionen harnågol av dessa länder som hemland. Delstyrande organel inom Väridskonvenlionen om upphovsrätt är en särskildregeringskommilté (Mellanslalliga upphovsräiiskommiilén/lnier-governmenlalCopyrighi Committee, ICC). Konvenlionen adminislreras av i . 2.2,3Andra internationella överenskommelser Sverigeär anslutet lill europeiska överenskommelsen om uibyle av program medelstlelevisionsfilm (1958).