prop · G30356 · 1979-12-31 00:00:00 — Prop.1979/80:56 Regeringens proposition med förslag till lag om jämställdhet mellan kvinnor ochmän i arbetslivet, m.m.; Regeringen föreslår att antaga de förslag somhar upptagits i bifogade utdrag av regeringsprotokoll. På grundval av jämställdhetskommitténs betänkande (SOU1978: 38) lade regeringen fram ett förslag till lag omjämställdhet mellan kvinnor och män i arbetslivet (prop, 1978/79: 175), Enligtförslaget förbjöds könsdiskriminering vid bl, a, anställning och befordran. Detskulle inte heller vara tillåtet att tillämpa sämre anställningsvillkor elleratt fördela arbetsuppgifter uppenbart oförmånligt på grund av någons kön, S,k, positiv särbehandling av ett underrepresenteral kön skulle dock vara tillåten,om den ingick som ett led i strävanden att främja jämställdhet i arbetslivet. föreslagna lagen fanns också regler om skyldighet för arbetsgivare att inomramen för sin verksamhet bedriva ett planmässigt och målinriktatjämställdhetsarbete. Arbetsplatserna skulle t.ex., så långt det var rimligt medhänsyn till arbetsgivarens resurser och omständigheterna i övrigt, anpassas såatt de lämpade sig för både kvinnor och män. Andra s.k, aktivajämställdhetsåtgärder som berördes i lagförslaget tog sikte på rekrytering avarbetssökande eller syftade till en jämnare fördelning mellan könen i skildatyper av arbete och inom olika kategorier av arbetstagare. På de områden av arbetsmarknaden där det fanns s.k.jämställdhetsavtal skulle det enligt förslaget bli en uppgift förarbetsmarknadens parter att övervaka lagstiftningen och främja jämslälldhelsarbetet.För arbetsmarknaden i övrigt skulle de motsvarande uppgiftema handhas av ettjämställdhetsombud och en jämställdhetsnämnd. Propositionsförslaget tillstyrktes avarbetsmarknadsutskottet med vissa mindre justeringar (AU 1978/79:39). Vidriksdagsbehandlingen 1 1979180. 1979/80:56 2 stannadeemellertid en majoritet av ledamöter för en lag med regler endast påkönsdiskrimineringens område och överlät åt arbetsmarknadens parter attensamma svara för det aktiva jämställdhetsarbetet. Den reformen skulle träda ikraft den , I den nu föreliggandepropositionen föreslås kompletterande regler om aktiva jämställdhetsåtgärder påden icke kollektivavtalsregierade delen av arbetsmarknaden och om detkompletterande jämställdhetsarbete som bör ankomma på en jämställdhetsombudsmanoch en jämställdhetsnämnd. Föratt en rad organisatoriska och andra frågor skall hinna lösas och för att arbetsmarknadensparter skall få tid att anpassa sig till de nya reglerna, föreslås att helajämställdhetsreformen skjuts till . Propositionenslagförslag har med endast redaktionella ändringar utformats i enlighet medarbetsmarknadsutskottets betänkande, 1 fråga om den föreslagna lagens närmareinnehåll hänvisas därför till prop. 1978/79: 175 och AU 1978/79:39. Prop.1979/80:56 3 Lag om jämställdhet mellan kvinnor och män i arbetslivet Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag har till ändamål att främja kvinnors ochmäns lika rätt i fråga om arbete, arbetsvillkor och utvecklingsmöjligheter i arbetet (jäm ställdhet i arbetslivet). 2 § Enarbetsgivare får inte missgynna en arbetstagare eller en arbetssökande pågrund av hans eller hennes kön. 3 § Missgynnandepå grund av kön föreligger när en arbetsgivare vid anställning eller befordraneller vid utbildning för befordran utser någon framför en annan av motsatt kön,fastän den som förbigås har bättre sakliga förutsättningar för arbetet ellerutbildningen. Detta gäller dock inte om arbetsgivaren kan visa attbeslutet inte beror på någons kön eller att beslutet är ett led i strävandenatt främja jämställdhet i arbetslivet eller att det är berättigat av hänsyntill ett ideellt eller annat särskilt intresse, som inte bör vika för intressetav jämställdhet i arbetslivet, 4 § Missgynnande på grund av kön föreligger även när enarbetsgivare 1. tillämpar sämre anställningsvillkor för enarbetstagare än dem som arbetsgivaren tillämpar för arbetstagare av motsatt kön när de utför arbete, som enligt kollektivavtal eller praxis inom verksamhetsområdet är att betrakta som lika eller som är likvärdigt enligt en överenskommen arbets värdering, om arbetsgivaren inte kan visa att de olika anställningsvillkoren beror på skillnader i arbetstagarnas sakliga förutsättningar för arbetet eller att de i varje fall inte beror på arbelstagamas kön, 2. leder ochfördelar arbetet på ett sådant sätt atl en arbetstagare blir uppenbartoförmånligt behandlad i jämförelse med arbetstagare av motsatt kön, omarbetsgivaren inte kan visa att behandlingen inte beror på arbetslagarnas köneller att det finns sådana skäl som anges i 3 § andra stycket, 3. säger upp ettanställningsavtal, omplacerar, permitterar eller avskedar någon eller vidtaren annan jämförlig åtgärd till skada för en arbetstagare, om åtgärden beror påarbetstagarens kön. 5 § Ett avtal är ogiltigt i den mån det föreskriverskillnader mellan kvinnor och män i fråga om anställningsvillkor eller det på annat sätt tillåter sådant missgynnande på grund av kön som anges i 3 och 4§§. Aktiva åtgärder för jämställdhet 6 § En arbetsgivare skall inom ramen för sin verksamhetbedriva ett målinriktat arbete för att aktivt främja jämställdhet i arbetslivet, 1 detta syfte skall arbetsgivaren vidta sådana åtgärdersom, med hänsyn till arbetsgivarens resurser och omständigheterna i övrigt, kankrävas för att arbetsförhållandena skall lämpa sig för både kvinnor och män.Arbetsgivaren skall också verka för att lediga anställningar söks av bådakönen Prop.1979/80:56 4 samt genom utbildning och andra lämpliga åtgärder främjaen jämn fördelning mellan kvinnor och män i skilda typer av arbete och inomolika kategorier av arbetstagare. När det på en arbetsplats inte råder i huvudsak jämnfördelning mellan kvinnor och män i en viss typ av arbete eller inom en visskategori av arbetstagare, skall arbetsgivaren vid nyanställningar särskiltanstränga sig för att få sökande av det underrepresenlerade könet och söka setill att andelen arbetstagare av det könet efler hand ökar. Vad som harsagts gäller dock inte om särskilda skäl talar emot sådana åtgärder eller derimligen inte kan krävas med hänsyn till arbetsgivarens resurser och omständighetemai övrigt, 7 § I frågor som avses i 6 § får andra regler fastställasi kollektivavtal som har slutits eller godkänts av en central arbetstagarorganisation. En arbetsgivare som är bunden av ett sådant kollektivavtalfår tillämpa avtalet även på en arbetstagare eller en arbetssökande som inte ärmedlem av den avtalsslutande arbetstagarorganisationen men sysselsätts i ettarbete som avses med avtalet eller söker ett sådant arbete. Bedömningen av vad som enligt 6§ åligger en arbetsgivaresom inte är bunden av kollektivavtal enligt första stycket skall göras medbeaktande av kollektivavtal i jämförbara förhållanden. 8 § Missgynnas en arbetstagare på grund av sitt kön genomen bestäm melse i ett avtal med arbetsgivaren eller genom att arbetsgivaren säger upp ett avtal eller vidtar en annan sådan rättshandling, skall bestämmelsen eller rättshandlingen förklaras ogiltig, om arbetstagaren begär det. Sker missgynnande genom atl arbetsgivaren förbigår någonpå det sätt som anges i 3 §, skall arbetsgivaren betala skadestånd till denmissgynnade för den kränkning som missgynnandet innebär. Begärs skadestånd avflera som har bättre sakliga förutsättningar för arbetet eller utbildningen änden som arbetsgivaren har utsett, delas det skadestånd som skulle ha utgåtltill den missgynnade lika mellan dem. Missgynnas en arbetstagare på det sätt som anges i 4§,skall arbetsgivaren betala arbetstagaren skadestånd för den förlust somuppkommer och för den kränkning som missgynnandet innebär. Om det är skäligt, kan skadeståndet sättas ned eller heltfalla bort. 9 § En arbetsgivare, som inte följer föreskrifterna i 6§,kan föreläggas vid vite atl fullgöra sina skyldigheter. I föreläggandet skall anges hur och inom vilken tid som skyldigheterna skall fullgöras. Fören arbetsgivare, som inte fullgör sina förpliktelserenligt kollektivavtal som avses i 7§ första stycket, gäller vad som föreskrivsom påföljd i avtalet eller i lagen (1976: 580) om medbestämmande i arbetslivet. 10 § Regeringen utser en jämställdhetsombudsman och enjämställdhets nämnd, vilka skall se till aU denna lag efterievs. nen skall därvid i första hand söka förmå arbetsgivare att frivilligt följa lagens föreskrifter. Ombudsmannen skall också i övrigt medverka i strä vandena att främja jämställdhet i arbetslivet. skall bestå av elva ledamöter.Ordföranden och ytterligare fyra ledamöter utses bland personer som inteföreträder arbets- Prop.1979/80:56 5 givar- eller arbetslagarintressen. Ordföranden bör vara lagkunnigoch ha erfarenhet som domare. Av de fyra ledamöterna bör två ha särskild insikti förhållandena på arbetsmarknaden och två ha erfarenhet av arbete med frågorsom rör jämställdhet mellan kvinnor och män. Av de övriga sex ledamötema utsesen efter förslag av , en efter förslag av och , en efter förslag av statensarbetsgivarverk, en efler förslag av i , en efterförslag av och en efter förslag avCentralorganisationen /SR. För varje ledamot skall finnas en ersättare.Vad som har föreskrivits om ledamöterna gäller även ersättarna. Vid behov fårordföranden tillkalla tillfälliga ersättare. 11 § En arbetsgivare är skyldig att på uppmaning av jämställdhelsom budsmannen lämna de uppgifier om förhållandena i arbetsgivarens verk samhet som kan vara av betydelse för ombudsmannens tillsyn enligt 10 § första stycket. Arbetsgivaren är skyldig att lämna uppgifter omförhållandena i sin verksamhet även på uppmaning av jämställdhetsnämnden, närnämnden behandlar en framställning om vitesföreläggande enligt 9§ förstastycket eller prövar ett vitesföreläggande som jämställdhetsombudsmannen harmeddelat. Om arbetsgivaren inte rättar sig efter en uppmaning enligtförsta eller andra stycket, kan uppmaningen följas av vitesföreläggande. 12 § Mål om tillämpning av 2-5 och 8§§ handläggs enligtlagen (1974: 371) om rättegången i arbetslvister. Därvid anses som arbetstagare även arbetssökande och som arbetsgivare även den hos vilken någon har sökt arbete. Detsamma gäller vid tillämpning i en tvist om 2-5 och 8§§ av reglerna om tvisteförhandling i lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet. 1 en sådan tvist får jämställdhetsombudsmannen föra talanför en enskild arbetstagare eller en arbetssökande, om den enskilde medger detoch om ombudsmannen finner att en dom i tvisten är betydelsefull förrättstillämpningen. Sådan talan förs vid arbetsdomstolen. När en arbetstagarorganisationhar rätt au föra talan för den enskilde enligt 4 kap. 5 § lagen om rättegångeni arbetslvister, får dock jämställdhetsombudsmannen föra talan endast omorganisationen inte gör det. Vad som i den lagen föreskrivs om den enskildesställning i rättegången, tillämpas även när ombudsmannen för talan. Förs talan med anledning av uppsägning eller avskedande,gäller i tillämpliga delar 34-37§§, 38§ tredje stycket andra meningen, 39-41 §§samt 42§ andra stycket lagen (1974: 12) om anställningsskydd. I fråga om annantalan tillämpas 64-66 och 68 §§ lagen om medbestämmande i arbetslivet påmotsvarande sätt. Talan som förs av jämställdhetsombudsmannen behandlas därvidsom om talan hade förts av arbetstagaren eller av den arbetssökande pä egnavägnar. 13 § Vitesföreläggande enligt 9§ första stycket meddelasav jämställd hetsnämnden efter framställning av jämställdhetsombudsmannen. Nämn den meddelar också vitesföreläggande enligt 11 § andra och tredje stycke na. Vitesföreläggande enligt 11 § första och tredje styckena meddelas av jämställdhetsombudsmannen. 1979/80:56 6 beslut att meddela vitesföreläggande får talan föras genom besvärhos jämställdhetsnämnden. Mot jämställdhetsnämndens beslut enligt denna lagfår talan inte föras. 14§ Talan om uldömande av vite som har förelagts enligt denna lag förs vid allmändomstol av åklagare. Sådan talan får väckas endast efter anmälan avjämställdhetsombudsmannen. Dennalag träder i kraft den . Ettavtal som har ingåtts före lagens ikraftträdande är utan verkan i den månavtalet innefattar avvikelser från lagen. Har ett kollektivavtal tillkommitför elt sådant ändamål som anges i 7§ första stycket, gäller dock avtalet. Ettavtal om pension, som har ingåtts före ikraftträdandet, får tills vidare tillämpasutan hinder av 5 §. Lagom upphävande av lagen (1979:503) om jämställdhet mellan kvinnor och män iarbetslivet Härigenomföreskrivs att lagen (1979: 503) om jämställdhet mellan kvinnor och män iarbetslivet inte skall träda i kraft. 1979/80:56 7 Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , ,, , , Åsling, Söder, Krönmark, , , ,, , , , , Propositionmed förslag tili lag om jämställdhet mellan kvinnor och män i arbetslivet, m. m. 1början av september överlämnade jämställdhetskommittén till regeringen ettförslag till nationell handlingsplan för jämställdhet mellan kvinnor och män (SOU1979: 56 Steg på väg ...). Förslaget har sitt ursprung i den rekommendationtill de enskilda medlemsländerna att utarbeta nationella handlingsprogram somgjordes i den av i antagnavärldsaktionsplanen för jämställdhet mellan kvinnor och män. 1 de nationellahandlingsprogrammen skulle enligt rekommendationen varje land ange sina egnamål och prioriteringar i anslutning till världsaktionsplanen. Resultaten skallsedan, enligt beslut av , rapporteras till den under ECOSOClydande kvinnokommissionen. Jämställdhetskommitténhar som underlag för sitt förslag gjort en bred översikt över detjämställdhetsarbete som har bedrivits och över den situationsom råder beträffande jämställdheten mellan kvinnor och män. Stor viktläggs vid analysen av de problem som möter och de hinder av skilda slag somfinns för den fortsatta utvecklingen mot full jämställdhet. De förslag tillåtgärder som läggs fram mot denna bakgrund, skall enligt kommittén ses somrekommendationer och riktlinjer för det fortsatta arbetet. 1 kommittén har ingått företrädare för samtliga riksdagspartier. En huvudtanke somåterkommer genom hela kommitténs förslag är att jämställdhetsarbetet måstebedrivas på bred front och ta sikte på alla olika områden av livet i hem ochsamhälle. I förslaget behandlas jämställdhetsfrågorna inom utbildningen och iarbetslivet, inom ramen för familjepolitiken och i den familjerättsliga lagstiftningen,på boende- och samhällsplaneringens områden, inom hälso- och sjukvården ochsom en del av männi- 1979/80:56 8 skorssociala problem, på området för representation i politiska och fackligasammanhang och inom opinionsbildningen i massmedia. Denna insikt om att någraavgörande resultat inte kan uppnås genom åtgärder enbart på någol eller nägraområden eller av något eller några slag har också präglat debatten och detaktiva jämställdhetsarbete som har bedrivits i växande omfattning under1970-talet. Jämställdhetskommitténsförslag görs nu till föremål för en omfattande remissbehandling, i vilken merän hundra myndigheter och sammanslutningar på olika håll i samhället fårtillfälle att bidra med sina erfarenheter, synpunkter och förslag. Därefter ärdet meningen att arbetet skall drivas vidare på det sättet att undervåren 1980 bereds tillfälle att ge sin uppfaUning till känna om inriktningen avjämställdhelssträvandena innan till FN anmäler hur det fortsattajämställdhetsarbetet avses bedrivas. En sådan anmälan skulle kunna göras vidden världskvinnokonferens som FN håller i , då väridsaktionsplanenfrån förutsätts bli reviderad. Arbetslivet är ett av deområden där det är av särskild betydelse att jämställdhetsarbetet drivs vidaremed kraft och där aktiva åtgärder från samhällets sida har särskildautsikter att verkligen medföra förändringar. För att detta skall uppnås behövssamordnade åtgärder över stora delar av det politiska fältet, inom den allmännaekonomiska politiken liksom inom näringspolitiken, arbetsmarknadspolitiken ochregionalpolitiken. Fleraväsentliga åtgärder som ökar förutsättningarna för jämställdheten har påförslag av regeringen vidtagits . Hit hör de förbättringar ismåbarnsföräldrarnas situation som har skett genom utbyggnad avföräldraförsäkringen och genom vidgade möjligheter till ledighet för vård avbarn och till förkortad arbetsdag för småbarnsföräldrar. Särskilda åtgärderhar också vidtagits till stöd för gravida kvinnor med tunga arbeten. På detarbetsmarknadspolitiska fältet har jämställdhetsbidraget byggts ut ochförbättrats. Av stor betydelse för arbetslivet är också det jämställdhetsarbetesom bedrivs på skolans område med bl. a. ändringar i skollagen och en ökadmarkering i den nya läroplanen av jämställdhetsaspekternas betydelse. Fleraviktiga projekt, bl.a, för att bryta invanda yrkesroller inom arbetsmarknaden,har initierats av jämställdhetskommittén i samarbete med de fackligaorganisationerna. Ettviktigt led i raden av förslag och åtgärder på jämställdhetsområdet undersenare tid var det förslag till lag om jämställdhet mellan kvinnor och män iarbetslivet som lades fram av regeringen (prop. 1978/79: 175), Detförslaget innehöll regler dels om ett förbud mot könsdiskriminering i arbetslivet,dels om ett aktivt och målinriktat arbete ute på arbetsplatserna i syfte attutveckla och främja jämställdheten mellan kvinnor och män. Enligt dessa senareregler skulle arbetsgivama vidta sådana åtgärder som med hänsyn till derasresurser och omständigheterna i övrigt rimligen Prop.1979/80:56 9 kunde krävas för alt arbetsförhållandena skulle lämpa sigför både kvinnor och män, Arbetsgivama skulle inom rimliga gränser också vidrekrytering av personal, vid utbildning och i andra sammanhang främja en jämnfördelning mellan kvinnor och män i skilda typer av arbete och inom olikakategorier av arbetstagare. Enligt förslaget skulle regeringen vidare utse ettjämställdhetsombud och en jämställdhetsnämnd med uppgift att jämtearbetsmarknadens parter se till att lagen efterievdes. Ombudet skulle särskiltverka för frivilligt iakttagande av lagens föreskrifter och även i övrigt deltai strävandena att främja jämställdheten i arbetslivet. Medan deförslag rörande gravida kvinnor, småbarnsföräldrar, läroplan ochjämställdhetsbidraget, som regeringen lade fram tillsammans medjämställdhetslagen, vann allmän uppslutning i , kunde förslaget jämställdhetslag genomföras bara i den ena av sina huvuddelar. Reglerna omförbud mot könsdiskriminering med tillhörande regler om påföljd vid överträdelseav förbudet och om rättegången i diskrimineringslvisler antogs av riksdagen.Däremot föll förslagen om aktivt jämslälldhetsarbete på arbetsplatserna och ominrättande av ett jämställdhetsombud och en jämställdhetsnämnd som särskildaorgan med uppgift att jämte arbetsmarknadspartema övervaka och positivt stödjajämställdhetsarbetet. Som det väsentliga skälet för att inte anta propositionsförslageti dessa delar åberopades att det aktiva jämslälldhelsarbetet på arbetsplatsernaborde bedrivas uteslutande med stöd av träffade kollektivavtal om jämställdhetoch på arbetsmarknadspartemas eget ansvar (AU 1978/79: 39, rskr 1978/79:411). Att nu har antagit en lag som förbjuderkönsdiskriminering i arbetslivet är ett viktigt framsteg. Det är självfallet avgrundläggande betydelse att ingen skall behöva bli missgynnad på grund av sittkön vid ansökan om anställning eller i samband med befordran, vid bestämmandeav lönen och anställningsvillkoren i övrigt, vid utförandet av de dagligaarbetsuppgifterna eller i andra sammanhang. En lag som slår fast attdiskriminering på grund av kön inte är tillåten är på samma gång ett stöd förenskilda arbetssökande och arbetstagare och ett inslag i samhällets åtgärderför opinionsbildning på jämställdhetsområdet. Det är också riktigt, som anfördes vidriksdagsbehandlingen, att ett aktivt jämslälldhetsarbete har börjat utvecklaspå grundval av de jämställdhetsavtal som har tillkommit för stora delar avarbetsmarknaden. Man har alla skäl all vänta sig atl goda resultat skall kunnauppnås på den vägen. Ännu återstår emellertid åtskilligt att göra innanverksamheten finner sina former och mer praktiska och konkreta framsteg kanbörja visa sig. 1 många avlal behandlas jämställdhetsfrågorna alltjämt snararesom principer och riktlinjer än som förpliktande regler och detaktiva jämställdhetsarbetet bedrivs närmast som en försöksverksamhet. Om alltså den antagna jämställdhetslagen och det inledda jämslälldhelsarbeteti arbetsmarknadspartemas regi markerar väsentliga framsteg i strä- 1979/80:56 10 vandena att uppnå jämställdhet i arbetslivet, var detenligt min mening likväl en betydande förlust för dessa strävanden att intehela förslaget till jämställdhetslag blev antaget av . Enligt minåsikt kan man på goda skäl säga att det var den mest framålsyftande och för detaktiva jämställdhetsarbetet väsentligaste delen av lagförslaget som föll bort. Som lagförslaget hade lagts upp i jämslälldhetskommitténsursprungliga betänkande (SOU 1978: 38 Jämställdhet i arbetslivet) och sedermerai propositionen skulle diskrimineringsförbudet och reglema om aktiva ålgärdervara en sammanhängande helhel, där reglerna av det ena slaget skulle kompletterareglerna av det andra, I propositionen utvecklades denna tanke på det sättetatt diskriminering i vissa former skulle fångas upp genom reglerna om aktivaåtgärder snarare än genom de egentliga diskri-mineringsförbudsreglerna.Därigenom vann man den fördelen atl dessa senare regler kunde, inte minst irättssäkerhetens intresse, ges en mer välavgränsad och precis utformning än somannars hade varit möjligt. När nu reglerna om aktiva åtgärder inte återfinns iden antagna lagen, kommer möjligheterna att på ett lämpligt sätt inskrida motvissa mer allmänt diskriminerande förtaranden, t.ex. en ensidigpersonalpolitik, rekrytering, annonsering eller liknande, inte sällan att blimindre. Dessutom gör man den förlusten atl samhällets insats genom lagstiftningblir präglad av förbuds-och påföljdsregler och inte av regler som utgörunderlag för ett positivt utvecklingsarbete. Att det är mest befordrande för ett gott resultat omjämställdhetsarbetet kan bygga på samförstånd och positiv vilja är naturligtvisen grundtanke för dem som i debatten kring lagförslaget har hävdat, att detaktiva jämställdhetsarbetet skall bedrivas på grund av överenskommelser mellanarbetsmarknadens parter utan stöd av föreskrifier i lag. Men propositionsförslagetbyggde också i allra högsta grad på samma synsätt. Det var därför som dessregler om aktiva jämställdhetsåtgärder gjordes dispositiva så attarbetsmarknadens parter skulle ha full frihet att fastställa andra regler ikollektivavtal på förbundsnivå. Det föreskrevs dessutom att sådana kollektivavtalskulle tillmätas särskild betydelse vid tillämpningen av lagens egna regler,som ett uttryck för vad som är god praxis på arbetsmarknaden. Med dennakonstruktion av lagen skulle dess regler om aktiva åtgärder få sin väsentligaeffekt på den del av arbetsmarknaden som inte täcks av kollektivavtal omjämställdhet och för de arbetstagare som ännu inte har vunnit insteg iarbetslivet. Även de föreslagna tillsynsorganen skulle ha sin verksamhetinriktad på den icke kollektivavtalsregierade delen av arbetsmarknaden. Jag skall inte här ytterligare utveckla skälen för attäven de delar av det ursprungliga förslaget som föll bort bör vara med ijämställdhetslagen. De skälen finns utförligt redovisade i propositionen och idet utskottsbetänkande där majoriteten av utskottsledamöterna med enbart ettpar smärre justeringar godkände propositionsförslaget (prop, 1978/79: 175, AU1978/ 1979/80:56 II 79:39), Jag vill emellertid nu förorda att regeringen ånyo förelägger riksdagenförslag om lagstiftning på dessa punkter. Enligt min mening bör ett sådantlagförslag i sak stämma överens med det förslag som upptogs i utskottsbetänkandel, Därmedkan i fråga om motiven till förslaget hänvisas till propositionen ochutskottsbetänkandet. Jag vill emellertid här ta upp ytteriigare några frågor ianslutning till lagförslaget.