prop · G30377 · 1979-12-31 00:00:00 — Delsamma måste naturligtvis gälla i fråga om en ulländskförsäkring när något förmånslagarförordnande inte föreligger. Frågan är vad somskall gälla när en motsvarighet till ett förmånslagarförordnande enligt FAL hargjorls belräffande en ulländsk försäkring. Eftersom elt sådant förordnande inteomfattas av har det ibland hävdals alt ett förmånstagarförvärv pågrund av en utländsk försäkring borde behandlas på samma sätl som en svenskförsäkring till vilken någon förmånslagare inle har satts in. Jag anser emellertid en sådan lösning mindre tilltalande.Även om ett förordnande beträffande en ulländsk försäkring inte faller underFAL:s regler kan man ändå utgå från alt del utfallande beloppet uppbärs av denperson som enligt avtalet är berättigad till det. En beskattning utformadenligl den nämnda modellen skulle därför i de flesta fall inle ta hänsyntill den faktiska ekonomiska situationen. Ett mer tillfredsställande resultatskulle man i stället få om man behandlade förvärvet som om del hade tillagtsförmånstagaren genom testamente. Jag föreslår därför att utländska förvärvbehandlas på detta sätl. Den lösning jag nu har förordat medför atl man vidberäkning av den efterlevande makens giflorätlsandel tar hänsyn lill denulländska försäkringen. Vidare innebär testamentskonstruklionen att hänsynlill bröstarvinges räll lill laglott tas om yrkande om detta har framställts iskalleärendet och yrkandet också har medgetts. Skulle efler process en domstolunderkänna förordnandel helt eller delvis, bör del finnas möjlighel atlkorrigera skallebeslutet. När jag längre fram tar upp frågan om komplelleringav reglerna om återvinning och efterbeskattning kommer jag atl lägga framförslag med hänsyn lill den här berörda situafionen. Det sagda innebär atl huvudregeln för förvärv pågrund av ulländsk försäkring skall vara alt förvärvet beskattas som om det hadetillagts mottagaren genom testamente. Näsla fråga är om det kan vara motiveratatl medge motsvarande grundavdrag som vid svenska försäkringar. Prop.1979/80:77 33 föreslagit atl grundavdrag inle skall medges. 1 många falllorde det också vara befogat att vägra avdrag. Det ligger i sakens natur atlell förordnande i etl utländskt försäkringsavtal ofla inte har den karakiärenall del enligt de bedömningar som har legat till grund för den svenskacivilrättsliga lagstiftningen finns någon anledning alt särskilt skyddamottagaren. Det finns då inle heller någon anledning för slalen alt eftergesitl skallekrav. När elt förordnande har samma karaktär som etlförmånslagarförordnande enligl FAL är del dock i vissa fall motiverat allmedge grundavdrag även i fråga om utländska försäkringar. Orsaken till atlsvenska medborgare lar försäkringar i utlandet lorde ofta vara altförsäkringstagaren har eller har haft sin tjänstgöring förlagd ulomlands. Ävenmånga utlänningar som har bosatl sig i kan ha kvar försäkringar somursprungligen tecknades i hemlandel. Den ökade turismen medför också all flerulländska sjuk- och olycksfallsförsäkringar tecknas . Många av dessaförsäkringar torde vara av sådant slag att det skulle framstå som stötande omde efterlevande i skattehänseende behandlades sämre än när försäkringen ärsvensk. Jag anser därför att rättviseskäl talar för att man beträffandeulländska försäkringar i vissa fall ger möjlighel fill samma skatlelindring sombelräffande svenska. Jag vill erinra om alt liknande skäl har legat lill grundför förslaget i prop. 1979/80:68 om införande av en dispensregel som gör delmöjligt för RSV alt medge att utländsk försäkring vid inkomstbeskattningenskall behandlas som P-försäkring. En grundläggande fömtsättning måste dock varaatl det är fråga om en försäkring som fyller samma funktion och skyddar sammaintressen som en svensk försäkring. Bestämmelserna om grundavdrag för svenska olycksfalls- ochsjukförsäkringar och för svenska kapilalförsäkringar som faller ul med eltbestämt belopp anknyter - som jag nämnl - fill om utmätnings-frihet.Svenska olycksfalls- och sjukförsäkringar är av sociala skäl genomgåendeutmätningsfria och berättigar också till grundavdrag med upp till sexbasbelopp. För all en kapilalförsäkring skall vara ulmätningsfri och därmed gerätt till samma grundavdrag fordras enligt 12 § andra stycket AGL och 116 § FALall en rad förulsällningar är uppfyllda. Försäkringen måsle sålunda vara lagenpå försäkringstagarens eller hans makes liv. För försäkringar som tecknats förbåde livsfall och dödsfall gäller relativt långtgående krav beträffandepremiebelalningen. Dessa innebär atl betalningen skall fullgöras under en tidav och vara något så när jämnt fördelad i tiden. Bakombestämmelserna ligger tanken alt försäkringen för atl ge rätl till ulmätningsfrihetbör innefatta ett långsiktigt sparande. Även i fråga om försäkringar som hartagits endast för dödsfalls skull gäller särskilda krav beträffandepremiebelalningen men kraven har av sociala skäl satts lägre för dessaförsäkringar. Fråganär nu hur skattelättnaderna för molsvarande ufiändska försäkringar börulformas. Som jag fidigare framhållil bör man i princip fordra all denutländska försäkringen skyddar samma inlressen och fyller samma funktion 3Riksdagen 1979/80. 1 sami Nr 77 1979/80:77 34 som en svensk. Beträffande utländska olycksfalls- ochsjukförsäkringar är detta krav uppenbarligen uppfyllt. En sådan försäkring böralltså på samma sätl som en svensk berättiga till grundavdrag. När det gällerulländska kapitalförsäkringar som faller ul med bestämt belopp kan möjligenifrågasältas om det är nödvändigt alt uppställa lika långlgående krav som försvensk försäkring. Enligt min mening talar dock övervägande skäl för atttillämpa samma principer. Detta innebär att grundavdrag med sex basbelopp börmedges för ulländsk kapitalförsäkring endast under förutsältning attförsäkringsvillkoren är sådana att försäkringen, om den hade varit svensk,skulle ha varit ulmätningsfri enligt 116 § FAL. Vad härefter beträffar livränteförsäkringar innebär detförslag som jag fidigare har lagl fram alt rätl lill pension enligt svenskP-försäkring helt befrias från arvs- och gåvoskatt. Beträffande ulländskalivränteförsäkringar infördes regler som innebär atl dessa försäkringarvid inkomstbeskattningen i princip behandlas som K-försäkringar, dvs. premienbelalas med beskattade medel medan utfallande belopp är skattefria. Enliglsärskilda övergångsbeslämmelser skall dock försäkringar, som har meddelats iutlandel före uigången av och som enligt äldre bestämmelser varil altanse som P-försäkringar, alltjämt behandlas som sådana. Vidare gällde underåren 1970-1975 en dispensregel som gav RSV möjlighel alt i vissa fall medge atlen utländsk P-försäkring skulle behandlas enligt samma regler som en svensk. sådan dispensregel har - som jag redan nämnt -föreslagits i prop.1979/80:68. En förutsättning för dispens enligt den föreslagna regeln är attden utländska försäkringen fyller samma funktion som en svensk P-försäkring ochatt försäkringsvillkoren i huvudsak uppfyller samma krav som ställs på ensvensk P-försäkring. Mot den nu angivna bakgrunden finner jag del nalurligt allsådana ulländska livförsäkringar som på grund av nämnda övergångsbeslämmelsereller efter dispens godlas som P-försäkringar vid inkomstbeskattningen ocksåbefrias från arvs- och gåvoskatt på samma sätl som motsvarande svenskaförsäkringar. Om övergångsbestämmelserna inte är tillämpliga och om RSVinle har lämnal dispens beträffande en utländsk livförsäkring kommer den vidinkomstbeskattningen att behandlas som K-försäkring, vilket bl. a. innebär atlutfallande belopp inte inkomstbeskattas. Förvärv på gmnd av en sådan försäkringbör enligl min mening i princip arvs- eller gåvobeskattas. Jag vill dockframhåUa att de nya bestämmelserna om avräkning av vederlag torde medföra allutländska ijänslepensionsförsäkringar i många fall kommer alt undanlas frånbeskattning. När beskattning blir aktuell är det skäligt atl försäkringen gersamma rält till grundavdrag med . som gäller beträffande svenskaK-livräntor. Det nu sagda innebär alltså att kapitalvärdet av belopp somöverstiger . kommer alt arvs- eller gåvobeskattas i de fall då denberättigade får förfoganderätten över försäkringen. I andra fall sker gåvobeskatlningsuccessivt i den mån utfallande belopp översliger (2 500 + 2 000=) 4 500 kr.per år. 1979/80:77 35 2.5 Värderingen av temporära och uppskjutna livräntor För beräkningen av det kapitaliserade värdet av nyttjande-och avkastningsrätter som utgår under viss fid eller under någons livstidfinns regler i 23 § D AGL. För beräkningen har också vissa tabeller fastställts(SFS 1974:312). LSK har framhållit att dessa tabeller inle är fillräckliga fören korrekt värdering av vissa temporära och uppskjutna livräntor, nämligenlivräntor som skall utgå så länge någon är i livet, dock längst under viss lid,och sådana som skall börja utgå . För dessa gör i ställetförsäkringsbolagen särskilda beräkningar enligl försäkringslekniska grunder. prakliska fillämpningen läggs bolagens beräkningar lill grund förbeskattningen. Andra värderingsmetoder har emellertid också använts. LSKföreslår nu att reglerna i 23 § D AGL kompletteras med ett stadgande om atlberäkningen av kapitalvärdet av nu ifrågavarande livräntor skall göras enligtförsäkring.stekniska grunder med beaktande av övriga regler i sammaparagraf. Förslaget har tillstyrkts eller lämnats ulan erinran avflertalet remissinstanser. Jag förordar att det genomförs. 3 Arvsskattefrihet för trossamfund m. fl. s. k. riksorgan är f. n. befriade frånbåde arvsskatt och gåvoskatt. De anses nämligen omfattade av den skattefrihetsom enligt 3 § AGL tillkommer staten. De fria trossamfunden är däremot befriadebara från gåvoskatt (38 § AGL). Arvsskatten beräknas dock för deras del enligtgynnsammare regler än för andra juridiska personer (skatleklass 111). På sammasätl som de fria trossamfunden behandlas bl. a. församlingar,kyrkor samt stiftelser och sammanslutningar med huvudsakligl syfte att främjareligiösa ändamål. I syfte att uppnå likabehandling av de fria trossamfundenoch föreslogs i prop. 1978/79:160 atl arvsskaltefrihelen skulleulvidgas. Förslaget innebar att befrielse från arvsskatt skulle medgestrossamfund eller församling som regelbundet anordnar offenllig gudstjänst,kyrka, samarbetsorgan för sådana juridiska personer saml stiftelse ellersammanslutning som är anknuten lill sådant trossamfund eller sådan församlingoch vars verksamhet kan anses utgöra elt led i samfundels eller församlingens.Begreppet trossamfund hade beslämts med utgångspunkt i 4 § religionsfrihetslagen(1951:680) och avsågs i enlighel därmed omfatta föruiom ocksåannan sammanslutning för religiös verksamhet vari ingår att anordna gudstjänst.Med begreppel "kyrka" avsågs på samma sätt som i KL en till hörande lokalkyrka, domkyrka e. d. i dess egenskap av ägare till vissför verksamhet avsedd egendom. Denna ulsträckning avarvsskaltefrihelen skulle innebära alt religiösa stiftelser ochsammanslutningar i fortsättningen skulle vara skyldiga all belala arvsskatt 1979/80:77 36 endasi om de inte regelbundet anordnar offentligagudstjänster. Denna grupp skulle dock alltjämt enligt 38 § AGL vara befriadfrån gåvoskatt och enligt 28 § AGL höra lill skatleklass III vidarvsbeskaltningen. Under riksdagsbehandlingen föreslogs i motion nr1978/79:2433 (s) att samma trossamfund som enligt 38 § AGL är befriade frångåvoskatt i fortsättningen skulle befrias även från arvsskatt. (SkU 1978/79:55) ansåg sig i princip kunnabiträda regeringens förslag. Enligt utskottet talade emellertid rättviseskälför alt man prövade möjlighelerna att utvidga arvsskaltefrihelen även tillandra rättssubjekt än dem som föreslogs i propositionen. På grund av dettaansåg sig utskottet böra avstyrka bifall till propositionen i denna del.Utskottet förutsatte i stället all ett nytt förslag i frågan skulle föreläggasriksdagen. följde utskottet (rskr 1978/79:334). För egen del vill jag underslryka att frihet inle barafrån gåvoskatt utan också från arvsskatt f. n. tillkommer endasi sådanastiftelser och sammanslutningar som har lill huvudsakligt syfle all främjafrån samhällels synpunkt särskilt värdefulla ändamål. Dit räknas - förutomstatens egen verksamhel -även verksamhet som främjar försvaret, utbildningen,forskningen saml vården av barn och behövande ålderstigna och sjuka. 1 och medatt staten är befriad från arvsskatt har även cenirala organfått del av skattefriheten. församlingar och lokalkyrkor ärdäremot i likhel med de fria trossamfunden skyldiga all belala arvsskatt.Syfiet med det förslag som förelades var inte i försia hand att ökaantalet ändamål som kan medföra arvsskallefrihet. Avsiklen var i stället atlåstadkomma likställighet i arvsskaltehänseende mellan de fria trossamfunden ochsvenska kyrkan. Det ansågs därvid lämpligt atl befria i stort sell detrossamfund och frikyrkoförsamlingar som omfallas av religionsfrihetslagen frånarvsskatt. krav på regelbundna och offentliga gudstjänster uppställdesdock. Samlidigl föreslogs för del alt arvsskallefriheten skulleutvidgas lill alt omfatta även församlingar och lokala kyrkor. Som jag nämnt har ansett rättviseskäl lala föralt man prövar möjligheterna att utvidga skattefriheten också lill andraskallesubjekt. En sådan utvidgning kunde tänkas innebära atl även rättssubjeklmed andra ändamål än religiösa fick rätt lill arvsskallefrihet. Utvidgningenkan också innebära atl man ökar kretsen av skallebefriade religiösasammanslutningar. Det kan göras gällande atl även andra ändamål ochverksamheter än de religiösa borde kunna komma i fråga för arvsskattefrihet.Jag anser det dock inle möjligt all på del underlag som f. n. finnstillgängligt göra någon avgränsning av de nya ändamål som skulle omfattas avskattefriheten. Innan en sådan utvidgning övervägs måste man enligl min meningavvakta resultatet av sliftelseutredningens arbete (Ju 1975:01). Vidare bör manavvakta erfarenheterna av de nya regler för inkomst- och förmögenhetsbeskattningav ideella föreningar som infördes och tillämpades Prop.1979/80:77 37 första gången vid innevarande års taxering. Min slutsats är således att nya ändamål inte i detlasammanhang bör tillerkännas rätt till arvsskallefrihet. Det återstår då attbedöma om man beträffande trossamfund och andra religiösa sammanslutningar kangå längre än som föreslogs i prop. 1978/79:160. Den längst gående utvidgningenskulle vara atl ulslräcka arvsskaltefrihelen lill alla stiftelser ochsammanslutningar vars huvudsakliga syfte är all främja religiösa ändamål. Moten så pass betydande utvidgning kan man dock anföra samma skäl som jag nyssredovisade mol tanken atl nu medge arvsskallefrihet för nya ändamål. 1 ställetbör man enligt min mening utgå från religionsfrihetslagens definilion avtrossamfund, nämligen förutom sammanslutning för religiösverksamhel vari ingår att ordna gudstjänst. Det bör däremot vara möjligt attavstå från del tidigare föreslagna kravel på alt gudstjänsterna skall vararegelbundna och offentliga. Hela den krets av trossamfund som avses i 4 § andrastycket religionsfrihetslagen kommer då att få del av arvsskaltefrihelen.Därigenom synes yrkandet i motionen nr 2433 bli tillgodosett. Skattefrihetenbör även gälla frikyrkoförsamlingarna och församlingar ochlokalkyrkor. Slutligen bör enligt min mening samarbetsorgan för samfunden ochförsamlingarna samt sådana stiftelser och sammanslutningar som är nära knuinalill dem få samma skattefrihet. 1 övrigl bör de nya reglerna ulformas på detsätt som föreslogs i prop. 1978/79:160. Beträffande innebörden av bl. a.uttrycken kyrka och samarbetsorgan kan jag därför hänvisa till vad som anfördesdär. 4 Efterbeskattning och återvinning Det inträffar ibland atl kretsen av arvingar är oklar närtingsrätten skall fatta beslut om arvsskatten. Enligl 18 § första slycket AGLskall tingsrätten beräkna en lott även för en arvinge om vilken man inle säkertvel alt han är i livet. 1 de fall då det visserligen är känl all arvingar finnsmen inte hur många de är skall fingsrälten enligt 18 § andra slyckel lägga ulen lott för varje gren. Kammarkollegiet har i skrivelse till regeringen hemställtatt om återvinning och efterbeskattning komplelleras så altskattebeslutet kan korrigeras när det i fall som avses i 18 § första slycketblir känl hur arvet slutligen skall fördelas. Kollegiet anför bl. a. följande. I de fall, då 18 § arvsskallelagen är tillämplig, utfärdasregelbundet kungörelse enligl 16 kap. 1 § , och därför blir detsenast känt, hur arvet skall delas. Emellertid saknas stadgande omatl för sådant fall skattebeslutet skall ändras eller omprövas. Den ibouppteckningen lämnade uppgiften all kännedom saknades om var A vistades,förutsätts vara riktig, och därför kan icke sägas föreligga fel ibouppteckningen. Följaktligen föreligger ej skyldighel all uppgöra sådanhandling, innefattande tillägg eller rättelse, varom stadgas i 20 kap. 10 §ärvdabalken. Då finns ej heller 1979/80:77 38 förutsättningar för efterbeskattning enligt 32 § d)arvsskattelagen eller för återvinning enligt 59 § d) samma lag. Ej hellereljest finns laga förutsättningar för efterbeskattning eller återvinning.Detta belyses av hovrättens för beslut Avd. 4 SÖ 19,vilkel beslut enligt högsta domstolens beslut SÖ 1015 skall ståfast. Enligt tariffen stämpelförordning var i klass 1den högsta tänkbara skatten . Vid sådant förhållande kändes behovet avkorrigering av skattebeslutet i fall, då en vid bouppteckningens registreringrådande ovisshet undanröjts, sannolikl inte angeläget, men då numera den högstamarginella skatten i klass I är , måste det anses vara en brist att sådankorrigering inle kan äga rum. Jag delar kollegiets uppfattning att omefterbeskattning och återvinning bör kompletteras i del akluella avseendet. Jaganser vidare att samma skäl talar för att man i de skattskyldigas intresse äveninför möjlighet till korrigering i de fall då skattebeslutet skelt enligt 18 §andra slycket och del sedermera visar sig att arvet skall fördelas mellan fleraarvingar än vad man vid skattläggningen tagil hänsyn till. När jag tidigare föreslog att förmånstagares förvärv pågrund av förordnande som avser utländsk försäkring skulle beskattas som omförordnandet gjorts i testamente anförde jag alt möjlighet borde finnas atlkorrigera skattebeslutet för den händelse ett sådant förordnande inle skullestå fast. 1 de nuvarande reglerna om återvinning och efterbeskattningföreskrivs belräffande förordnanden enligt FAL alt återvinning resp.efterbeskattning kan ske om hänsyn till förordnandet har tagits i skatteärendetoch om förordnandet senare hell eller delvis har förklarats ogiltigt enligtlagakraftvunnen dom. Jag föreslår att motsvarande regler införs beträffandeförordnande som avser utländsk försäkring. 5 Avdrag för nedsatt skatteförmåga i samband medersättning på grund av kollektiv sjukförsäkring Efler förslag i LSK:s slutbetänkande infördes genomlagstiftning hösien 1978 (prop. 1978/79:44, SkU 21, rskr 89, SFS 1978:944) enbeslämmelse i punkl 1 av anvisningarna till 50 § KL som innebar atl ersättningpå grund av kollekliv sjukförsäkring skulle beaktas vid beräkning av avdrag förnedsatt skatte förmåga. föreskrevs genom ett fillägg i 37 § 1 mom.punkt 3. taxeringslagen (1956:623), TL, skyldighet för försäkringsanstall ochunderstödsförening atl lämna kontrolluppgift för sådan ersättning även i defall då ersättningen är skattefri (SFS 1978:945). Som framgår av förarbetenatog de nya reglerna sikte på den särskilda form av sjukförsäkringsersätlningsom ulgår på grund av kollektivavtal mellan arbetsmarknadens parter, avtalsgruppsjukförsäkring(AGS). 1 framställning lill budgetdepartementel har ochSvenska försäkringsbolags riksförbund framhållil alt bestämmelserna i fråga harfått en sådan ulformning att de omfaltar inle bara ersättning på grund av AGS 1979/80:77 39 utanäven ersättning enligl annan kollektiv sjukförsäkring, som i övrigt har enskattemässig behandling som skiljer sig från AGS. 1 skrivelsen hemställs atl deaktuella lagrummen förtydligas så alt det klart framgår att bestämmelsernaendasi tar sikte på AGS-ersättningar. Jagförordar atl ifrågavarande bestämmelser i punkl 1 av anvisningarna till 50 § KLoch i 37 § 1 mom. punkt 3. TL ändras på det sätt som föreslagits i skrivelsen. Denya reglerna i AGL bör tillämpas i de fall då skattskyldighet på grund avdödsfallet eller gåvan inträder efter uigången av juni månad 1980. Ändringarnai KL och TL belräffande AGS bör gälla fr. o. m. 7 Fråganom lagrådets hörande Somjag tidigare framhållil har jag inte tagit upp de delar av LSK:s förslag somavser ändring i de civilrältsliga reglerna eller i de skatterältsliga reglersom är avhängiga av hur den civilrältsliga lagsliflningen utformas. Enviktig del av förslagen innebär att skattskyldigheten slopas (avsnitten 2.3 och3). Dessa ändringar är lagtekniskt okomplicerade. Andra förslag innebär iförsta hand etl klarläggande av rättslägel (avsnitten 2.2 och 2.4). Även deändringarna är relalivi okomplicerade och de fall som berörs är i prakfikensällsynta. I övrigl är förslagen av renl leknisk eller redaktionell natur. Medhänsyn lill del anförda är del enligt min mening inte motiverat atl inhämtalagrådels yttrande över förslagen. Medhänvisning lill vad jag nu har anfört hemställer jag atl regeringen föreslårriksdagen alt antaga inom budgetdepartementet upprätlade förslag till 1. lag om ändring i lagen(1941:416) om arvsskatt och gåvoskaU, 2. lag om ändring ikommunalskattelagen (1928:370), 3. lag om ändring i taxeringslagen(1956:623). Regeringenansluler sig till föredragandens överväganden och beslular atl genomproposition föreslå atl anlaga de förslag som föredraganden har lagtfram. Prop.1979/80:77 41 Inkomst- och förmögenhetsbeskattning av kapitalförsäkring, inkomstbeskattning av egenföretagares gruppsjukförsäkring samt av AGS och TFY, arvs- och gåvobeskattning av förvärv på grund avförsäkring ' I denna bilaga återges bara kapitel 4 och de delar avpromemorian i övrigt som har anknytning till kapitel 4. 1979/80:77 42 FÖRFATTNINGSFÖRSLAG................................................... ..... 43 4 VERKAN AV FÖRSÄKRING PÅ BESKATTNING ENLIGT AGL............. ............................................ ..... 57 4.1 Inledning........................................................... 57 4.2 Civilrättsligaregler som rör arvsbeskaltningen. 4.2.1 Regler omgiftorätt ................................ ..... 59 4.2.2 Regler omlaglott.................................... 63 4.2.3 Efterlevandemakes rält till pension enligl egen försäkring 66 4.3 Beskattning av förmånstagarförvärv................. 69 4.3.1 Börförmånstagares förvärv beskattas?. 4.3.2 Ulländskaförsäkringar............................ 74 4.3.3 Beskattning avförmånstagares förvärv då det föreligger brist i boet 74 4.3.4 Eferlevandemakes räll lill skattefrihet enligl 12 § försia slyckel iredje meningen AGL ............................................................... 76 4.3.5 Beskattning avförmånstagares förvärv av livränta 81 4.4...................................................................... Värderingenav temporära ocii/eller uppskjutna livrän tor ..................................................................... 86 4.5 Rätl lill avdrag för s. k. livlån.............................. .... 90 Reservation av ledamöterna fande AGL-beskattning av förmånstagarförvärv till P-försäkring ... 92 Särskilt yttrande av experten beträffande verkan av försäkring på beskattning enligt AGL................................ 93 Lap;om ändring i la.qen (1927:77) om försäkringsavtal Härigenom föreskrivesatt 104 § lagen (1927:77) om försäkringsavtalskall ha nedan angivna lydelse. Är förmånstagare insatt, skall försäkringsbelopp, som utfaller efter försäkringstagarens död, ej ingå i dennes kvarlåten5kap. Har försäkringstagarenefterlämnat make eller bröstarvinge, skall, där fnrnrdnandethfde kunnat av försäkringstagaren återkallas, försäkringsbeloppet, -gå vitt fråga är omefterlämnad stärhhusdelägares giftorätt, rätt enligt 13 kap. 12 § andra stycket ,rätt till vederlag eller laglott. behandlas så som ombeloppet tillhört hoct och tilllagts förnånstagarengenom testamente.