prop · G303103 · 1979-12-31 00:00:00 — I en mofion lill vid /77 (mol.1976/77:1126) av m.fl. yrkades all hos regeringenskulle begära en karlläggning av konservatorernas arbetsmarknadssituation ochetl förslag lill en fast organisatorisk uppbyggnad av den framtida konstvärdenoch konserveringen. På hemställan av kulturulskoltet beslöl medanledning av motionen som sin mening ge regeringen tillkänna vad utskottetanförl om vikten av att de i motionen påtalade problemen bringas lill en snarlösning (KrU 1977/78:5, rskr 1977/78:15). 1 en skrivelse har armémuseel påtalatbehovel av utbildning inom vapen- och texlilkonserveringen. för defria konsterna överlämnade en promemoria utarbetad av enarbetsgrupp inom Nordiska konservalorsförbundets svenska sektion. Promemorianhar också behandlals av . Ipromemorian framförs bl.a. förslag lill huvudprinciper för en framlida svenskkonservatorsutbildning. 1974:28 om den statliga kulturpolitikensammanfallas målen för den statliga kulturpolitiken i åtta punkter. I en avpunklerna sägs alt kulturpolitiken skall garantera att äldre tiders kultur lastill vara och levandegörs. En föruisättning för att lämningarna av vårakulturella aktiviteter skall kunna bevaras är alt de dokumenteras och vårdas påell rikligt sätl och att de i förekommande fall sakkunnigi konserveras ellerlagas. För atl delta skall kunna ske fordras atl kunskapen om olika materialsbevarandeegenskaper och vårdbehov hålls levande. Av vad jag lidigare har anfört framgår altutbildningsmöjligheterna för konservalorer i är begränsade. Detnordiska samarbete som har inletts på detta område kan komma att innebära attvissa ulbildningsvägar öppnas. torde det dock vara nödvändigt att vissamöjligheter till grundulbildning skapas inom landet. Som framgått omfattar konserveringsbehovet en mängd olikamaterialkategorier. Enligt de synpunkter som har framförts i frågan krävs förvarje kategori såväl grundulbildning och specialkompetens som laborativaresurser för atl konserveringsarbetet och förebyggande åtgärder skall kunnagenomföras på etl riktigt sätl. Konservalorsverksamheten omfattar såväl praktiska somteoreliska moment. Den hantverksmässiga, prakliska skolningen måste förenas medde teoreliska kunskaper inom såväl naturvetenskapliga som humanistiska ämnensom behövs bl.a. för atl kunna följa utvecklingen inom konserveringsområdena,det allt intensivare utnyttjandet av olika tekniska hjälpmedel samt för attkunna placera in objekten för konserveringsverksamheten i ett kulturhistorisktsammanhang m.m. Vid utbildningen av konservatorer torde det vara nödvändigl attbeakta båda dessa sidor. Den praktiska ulbildningen torde närmast stå alt finnavid institutioner som sysslar med konservering vid museer, arkiv och bibliotekeller i anslulning fill kulturminnesvården. Den leoretiska utbildningen lordehuvudsakligen vara en 323 Kommittéer: Del IIU:12 fråga för utbildningsväsendet. Konservalorsutbildningen bör anpassas till den framtidaorganisalionen av konserveringsverksamhelen. Jag vill här erinra om denutredning som slalens kulturråd redan bedriver inom museisektorn. Enmolsvarande kartläggning inom kulturminnesvården, bl.a. vad gällerbyggnadsminnesvården, och arkiv- och biblioleksseklorerna synes enligt minmening önskvärd. Jag avser att senare föreslå regeringen alt uppdra ålriksantikvarieämbetet, och kungl. atl i samråd medslatens kulturråd göra en sådan karlläggning. Mot bakgrund av vad jag har anförl finner jag delangelägel atl en särskild uiredare tillkallas med uppgifl att lägga framförslag om utbildning av konservatorer. Utredaren bör samråda med såväl berördamyndigheter, bl.a. , universitets- och högskoleämbetet ochskolöverstyrelsen som Nordiska konservatorsförbundets svenska sektion m.fl.saml i övrigt utnyttja de erfarenheter bl.a. vad gäller det aktuella och framtidabehovet av konserveringsresurser, som kan komma fram inom ,, och kungl. utredningsarbete.Mol bakgrund härav bör utredaren göra en bedömning av på vilka områden det iförsta hand är angeläget att utbilda konservatorer. Utredaren bör vidare lägga fram förslag om hur denteoretiska och den praktiska utbildningen bör utformas med avseende påorganisalion, innehåll och dimensionering. Till de frågor som härvid börklarläggas hör nivån på grundutbildningen. Därvid bör prövas utbildningsvägarinom såväl gymnasieskolan (inbyggd utbildning) som högskolan. För fortbildning, vidareutbildning och specialisering börutbildningsmöjligheter såväl inom som utom siuderas. Möjligheterna attorganisera viss del av den reguljära konservatorsutbildningen inom ramen fördet nordiska samarbetet bör därvid särskilt prövas. Hur ett utnyttjande avforskning inom discipliner av särskild betydelse för konserveringsverksamhetenskall kunna åstadkommas bör också studeras. Förslag om dimensioneringen av ulbildningen bör vara såutformat att det möjliggör en successiv utbyggnad. De nu verksamma konservatorerna vid museer och andrainstitutioner likaväl som de privatpraktiserande konservatorerna utgör en värdefullkunskapsresurs på konserveringsområdel. Denna resurs bör utnyttjas iutbildningsverksamheten. Detta sker f.n. genom att konservatorerna i vissutsträckning lär upp elever och praktikanter. Av olika skäl, bl.a. ekonomiskaoch arbetsrättsliga, har systemet med elev/praktikantplatser inte kommit atl fåden omfattning som kan anses önskvärd. Med hänsyn till att detta är enutbildningsform som kan komma igång snabbt bör utredaren skyndsamt undersökaförutsättningarna för en utbyggnad av systemet med lärlingsutbildning ochlägga fram förslag lill åtgärder härför. Utredaren bör i det sammanhanget ocksåbeakta frågan om hur en utbildningsverksamhet genom elev/praktikantplalser ielt senare skede skall kunna anpassas till respeklive ingå som del i övrigutbildning för konservatorer. Den pågående strukturomvandlingen inom näringslivet harbl.a. medfört allvarliga följder för hantverket. Hantverkskunnandet, som harstor betydelse bl.a. för restaurering och renovering av det äldrebyggnadsbeståndet men också för vissa vårduppgifter i anslutning tillföremålskonservering och bokbinderiverksamhet riskerar att försvinna. Genom beslut uppdrog regeringen åtstatens Delll U:13 Skr 1979/80:103 324 industriverk atl göra en översyn av hanlverkels siluaiion.I uppdraget till industriverket konstaterades atl det kan finnas skäl atlförsöka hålla hantverkskunnandel levande. Utredaren bör hålla sig informerad omdet utredningsarbete som pågår inom industriverket. Med hänvisning lill vad jag nu har anförl hemställer jagalt regeringen bemyndigar chefen för alt lillkalla en särskild utredare med uppdrag atl utredafrågan om utbildning av konservatorer m.m. alt besluta om experler, sekreterare och annat bilräde älutredaren. Vidare hemställer jag atl regeringen föreskriver allkostnaderna skall belasta nionde huvudtitelns kommittéanslag. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch bifaller hans hemställan. Utredning om den civila flyghistoriskamuseiverksamheten Beslut vid regeringssammanträde 1979-07-19Departementschefen, statsrådet , anför. har enskilda företag m.fl. tillluftfartsverket skänkt föremål av flyghistoriskt värde. Luftfartsverketsinnehav av flyghistoriska föremål m.m. omfattar bl.a. elt30-tal flygplan, 15 motorer, ca 1.200 komponenter jämte modeller samlflyghistorisk litteratur. Materielen är utspridd på olika förrådsutrymmen påArlanda och flygplatser. I förhyr verket gemensamt med Sigtunakommun en förrådslokal. Denna lokal har fungerat somreslaureringsverkstad, arkiv och kontor. i har till uppgift atl belysautvecklingen inom ingenjörskonsten och dess grundvetenskaper samt inomindustrin. I museet har samlats flygplan jämte utrustning,arkivalier m.m. Museets strävan har varit att belysa några av milstolparna iflygteknikens utveckling. Även vid Industrimuseet i , Tekniska museel iMalmö, Militär-och bygdemuseet i samt finnsflygmuseala samlingar. Frågan om hur de flyghistoriska samlingarna skall tas omhand diskuterades av musei- och utställningssakkunniga i betänkandet(SOU 1973:5) Museerna samt, beträffande den militära delen av dessa samlingar,i ett särskilt delbetänkande (Ds U 1974:12) Flygvapenmuseeet i . Enligt beslut (prop. 1975/76:190, FöU1975/76:39, rskr 1975/76:375) inrättades flygvapenmuseet iLinköping. Enligt förordningen (1977:448) med instruktion för statensförsvarshistoriska museer skall flygvapenmuseet fullgöra de uppgifter som rördet militära flygets 325 Kommittéer: Delll U:13 verksamhet och utveckling genom tiderna. har i skrivelse den 9 november 1977hemställt att regeringen tillsätter en utredning för atl allsidigt utreda denframtida civila flyghistoriska museiverksamheten i . Yttrande överrådets skrivelse har avgetts av , luftfartsverket, styrelsenför slalens försvarshistoriska museer. Stiftelsen , Siglunakommun och Svensk flyghistorisk förening. En skrivelse har kommit in frånFöreningen . Samtliga har uttalat sig positivt överförslaget all frågan om den civila flyghistoriska museiverksamheten börutredas. Ett särskilt utredningsarbete behövs enligt min mening föratt klarlägga den civila flyghistoriska museiverksamhetens framtid. En särskildutredare bör därför fillkallas. Utredaren bör i första hand överväga efter vilka grunderverksamheten bör utformas. Till utgångspunkterna hör därvid alt flyget är enbelydelsefull faktor i den tekniska utvecklingen och att det i hög gradpåverkar förhållandena i samhället. En lämpligt avvägd museal verksamhet påflygets område är en väsentlig källa för belysning och förståelse av denmoderna samhällsutvecklingen. En museal verksamhet pä civilflygets område bör syfta fillatt säkerställa atl väsentlig och konkret information bevaras för framtiden.Insalser pä området måste avvägas mot bakgrund av den stora anhopning avinformation och föremål som blir en följd av en snabb teknisk utveckling.Bevarandet av föremål kan därvid endast bli en av olika åtgärder för att belysadenna utveckling. Man bör främst sträva efter att dokumentera utvecklingen påett systemafiskt och resursmässigt väl avvägt sätt. Förutom genom föremål ifull skala kan detta ske genom att bevara litteratur, tekniska beskrivningar,ritningar, fotografier och modeller. Bevarande av flygplan i full skala ärmöjlig endast i synnerligen begränsad omfattning. I ett utredningsarbete om den civila flygmusealaverksamheten är det angeläget att utifrån angivna aspekter en bedömningsker av dokumentationsbehovet i olika avseenden. Då det gäller de verksamhetsmässiga formerna för dencivila flygmuseala verksamheten bör man på ett flexibelt sätt kunna bygga påbefintlig verksamhet på området. Man bör därvid eftersträva att knyta an fillmiljöer där flyget utvecklats, som industri och samfärdsmedel. Härigenom bördet också vara möjligt att på ett naturligt sätt finna lämpliga lokaler förbl.a. Något nybyggnadsbehov bör inte aktualiseras. har ett centralt kulturpoliliskl ansvarför teknikhistoria, inklusive flyghisloria. Museet har således att med lämpligavvägning i förhållande till andra bevakningsområden svara också för flygetshistoria. Detta innebär att det inom de ekonomiska ramar som museet förfogaröver endast är möjligt att göra begränsade insatser på olika delar av teknikensområde. Vid sidan om har museiverksamhet för olika delar avkommunikationsområdet utvecklats av företag, föreningar och enskilda.Televerket och svarar för en central museiverksamhet på sinarespektive områden. Mot denna bakgrund anser jag inte att det är lämpligt attlifftfartsverkets nuvarande finansiella och organisatoriska ansvar för delar avden flygmuseala verksamheten inordnas i Tekniska museets reguljära arbete. DelllU:14 Skr 1979/80:103 326 I utredningsarbetet bör klarläggas hur den civilaflyghistoriska museiverksamheten närmare bör utformas. Ett allmänl centraltmuseipolitiskt ansvar bör ligga på . I fråga ommuseiverksamhetens utformning i övrigl bör olika lösningar övervägas motbakgrund av vad jag anfört i det föregående. Ulredningen bör redovisa deorganisatoriska formerna för denna del av museiverksamheten samt därvidöverväga möjligheterna för olika intressenter att delta i verksamheten.Utredningen bör vidare redovisa behovet av lokaler för olika ändamål, beräknakostnaderna saml redovisa hur finansieringen bör ske. Jag räknar inte med attförslagen skall leda till mer än marginella merkostnader för staten. I detta ärende har jag samrått med chefen förkommunikationsdepartementet. Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jagatl regeringen bemyndigar chefen för atl lillkalla en särskild utredare med uppdrag att uiredafrågan om den framtida civila flyghistoriska museiverksamheten, atl besluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annatbiträde åt utredaren. Vidare hemställer jag att regeringen föreskriver attkostnaderna skall belasta nionde huvudtitelns kommittéanslag. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch bifaller hans hemställan. Tilläggsdirektiv till kommittén (U 1978:07) omintegration av handikappade elever i det allmänna skolväsendet Med stöd av regeringens bemyndigande den 8 juni 1978tillkallade dåvarande statsrådet en kommitté för att utreda frågan omintegration av handikappade elever i skolväsendet jämte därmed sammanhängandefrågor. Kommiitén, som antog namnet integrationsutredningen, harfill uppgift att kartlägga och föreslå åtgärder för den fortsatta integrationenav handikappade elever i det allmänna skolväsendet (Dir 1978:69). i , har iskrivelse inkommen anhållil alt del förutredningen klariäggs atl den även måste behandla allergibarnens integrafion iskolan. Vidare har barn- och familjerådet inom motAllergi hos regeringen anhåUit att utredningen skall omfatta även de medicinskahandikappen och särskilt de allergiska elevernas problem. Dessutom har förbarnallergologi i skrivelse till regeringen anhållit att utredningen gesfilläggsdirektiv med innebörd alt hänsyn också skall tas till de problem somkan möta allergibarnen i skolan. 327 Kommittéer: Del II U:15 Integralionsulredningen har ytlral sigöver de båda förslnämnda skrivelserna. Av yttrandet framgår atl utredningenkonstaterat all del inte i dess direkliv finns någon klar avgränsning av vilkahandikappgrupper som skall omfattas av uppdragel. Ulredningen har dock avolika skäl stannal för atl barn och ungdomar med grava fysiska handikapp skallomfallas av utredningsuppdraget i den mån handikappen leder lill nedsältningav syn, hörsel eller rörelseförmåga. Mot bakgrund av de skäl som redovisats i de skrivelser sominkommit bör enligt min mening inlegrationsulredningen också behandla deproblem som möter elever med medicinska handikapp och dä särskilt de allergiskaelevernas svårigheter. Ulredningens överväganden skall grundas på befintligaforskningsresultat och det maierial som i övrigl finns tillgängligt. Med hänvisning till vad jag nu anfört hemsläller jag attregeringen ulvidgar integrationsutredningens uppdrag på det sätt som jag harangett. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch bifaller hennes hemställan. Forskningens och forskarutbildningens situation i den nya högskolan Departementschefen, statsrådet , anför Forskarutbildningen och forskningen inom högskolan harunder senare fid blivit föremål för en iniensiv politisk och allmän debatt,inte minst med utgångspunkt i alt forskningsverksamheten har vital betydelseför den långsiktiga samhällsutvecklingen. I denna debatt har också ingåtl vissakritiska inlägg. Det har bl.a. hävdats att rekryteringen till forskarutbildningeninom delar av högskolan inte skulle vara tillfredsställande vare sigkönsmässigl, kvantitativt eller kvalitativt samt att kvaliteten på forskningenbl.a. som en följd härav är eller riskerar atl bli bristfällig. En reformering av den grundläggande högskoleutbildningen,bestämmelserna om tilllräde till sådan utbildning samt av högskolansorganisation genomfördes . En följd av omläggningen blev attflertalet beslul om uppläggning, inriktning och närmare utformning avforskarutbildning och forskning fattas av myndigheter inom högskolan. I förstahand större och övergripande beslut fattas av riksdag och regering. Dennuvarande rekryleringen fill forskarutbildning påverkas än så längehuvudsakligen av de förhållanden som rådde före högskolereformen. På siktkommer dock reformen att få betydelse för forskarutbildning och forskning inomhögskolan. Universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) genomför f.n. etlomfattande program för uppföljning av högskolereformen. UHÄ:s uppföljning ärdock i stort selt begränsad lill förändringarna inom den grundläggandehögskoleutbildningen och högskolans organisation. Regeringen har presenterat planer pä enförbättrad DelllU:16 Skr 1979/80:103 328 behandling av forskningsfrågorna inom riksdag oeh regering(jfr prop, 1978/79:119). Avsikten är atl regeringen regelbundet för riksdagenskall lägga fram forskningspoliliska propositioner. Som ett led i förberedelsearbetet inför den försia avdessa propositioner är del angeläget att i elt mer långsiktigt perspektivnärmare analysera och studera de förutsättningar och villkor under vilkaforskning och forskarutbildning bedrivs inom högskolan och att därvid särskiltbeakta högskolereformens konsekvenser för bådadera. Delta ingår visserligen ide lokala och centrala högskolemyndigheternas reguljära planerings- ochuppföljningsarbete. Jag har emellerlid bedömi det vara värdefullt all,jämsides härmed, dessa frågor studeras av en kommitté bestående av personer somaktivt arbetar inom högskolans forskning och forskarutbildning. Kommittén böräven lägga fram förslag till förändringar inom den grundläggande utbildningen,forskningen och forskarutbildningen vilka den med hänsyn till resultaten avutredningsarbetet finner lämpliga. Förslagen bör stämma överens med målen ochde övergripande riktlinjerna för högskolereformen. Kommiuén bör varaoförhindrad att komma med förslag allt eftersom arbetet framskrider. En slulligredovisning av utredningsarbetet oeh de förslag som kommit ut av detla börföreligga före utgången av . Kommitténs arbete kommer att ha beröringspunkter medhögskolemyndigheternas arbete samt utredningsarbete inom bl.a.forskningssamverkanskommittén (U 1978:01), lärartjänstutredningen (U 1977:04)och kommittén (U 1979:03) för uppföljning av högskolereformen. Kommittén börsamråda med bl.a. UHÄ och dessa kommittéer. Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemsläller jagalt regeringen bemyndigar chefen för att tillkalla en kommitté med högst 15 ledamöter meduppdrag att utreda frågan om forskningens och forskarutbildningens situation iden nya högskolan, atl utse en av ledamöterna att vara ordförande, att besluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annatbiträde åt kommittén. Vidare hemställer jag att kostnaderna skall belastanionde huvudtitelns kommilléanslag. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch bifaller hans hemställan. Behov av radiobiologisk forskning m.m. Departementschefen, statsrådet , anför Radiobiologisk forskning bedrivs huvudsakligen vidhögskoleinstitutioner och vid . Utpräglatmålinriktad forskning initieras av ansvariga myndigheter för att dessa skallerhålla underlag för sin myndighetsutövning. Forskning av det senare slagetfinansieras främst av statens strålskyddsinslilul, statens kärnkraflsinspeklionoch nämnden för 329 Kommittéer:Utbildningsdepartementet Del II U:16 Den grundforskning som bedrivs inom områdel har till stordel uppstått genom samarbete mellan ochhögskoleinstitutionerna. Forskningsanstalten har även bidragit fillfinansieringen av denna lyp av projekt. Genom förändrade prioriteringar inom forskningsanstaltensverksamhetsområde kommer den nuvarande radiobiologiska forskningen där atl iförsta hand inriktas mot de frågor som berör de höga stråldosernas akutaeffekter. Resurserna för forskning som berör långsiktiga effekter har i sambandhärmed minskat starkt. De statliga forskningsråden har i viss utsträckningengagerat sig i projekt inom det radiobiologiska forskningsområdet.Naturvetenskapliga forskningsrådel har som etl led i den återkommandeutvärderingen av pågående forskningsprojekt låtil en internationellt sammansattgrupp av forskare göra en bedömning av de radiobiologiska projekt som rådetslöder. för skogs- och jordbruksforskning har under senare ärminskat sitt stöd till forskningsområdet. Såväl grundforskning som tillämpad forskning vid högskolanär i huvudsak hänvisad till de basresurser som denna kan ställa tillförfogande. Svenska nafionalkommittén för strålskyddsforskning haruppmärksammat behovet av basresurser inom det aktuella forskningsområdet.Sveriges har hos regeringen anhållit om att den framtidaradiobiologiska forskningen, främst inom dess verksamhetsområde, utreds. Huvuddelen av den forskningsgrupp vid försvaretsforskningsanstalt som är inriktad mot studiet av den joniserande strålningenssena effekler har i samband med att huvudavdelning 4 vid forskningsanstaltenomlokaiiseras lill erhållit garantier för fortsatt statlig anställning istockholmsregionen. Regeringen har, i avvaktan på särskild utredning angåendebehovet av radiobiologisk forskning i , beslutat atl denaktuella forskningen skall bedrivas vid forskningsanstalten i /80. En utredning av behovet av svensk forskning inom sagdaområde bör mol bakgrund av de omständigheter som jag har redovisatgenomföras. För denna utredning bör en särskild utredare tillkallas. Utredaren bör inrikta sitt arbete pä i huvudsak följandeuppgifter. En redogörelse bör lämnas för pågående forskning. Redogörelsen böromfalla, dels grundforskning, dels utpräglat målinriktad forskning, dels ockden forskning som bedrivs i gränsområdena häremellan. Den pågående forskningenbör därvid granskas och ställas i relation till internalionell forskning inomområdet. En kartläggning bör ske avnuvarande finansieringskällor och en bedömning göras hur de resurser som förnärvarande ställs till förfogande utnyttjas. Behovet av utbildning på skildanivåer för att tillgodose forskning inom det radiobiologiska området och desstillämpningar bör vidare beröras. Med tanke på den temporära lösningsom har givits forskningsgruppen vid bör enbedömning av dess inriktning rörande strålningens sena effekter ske skyndsamtoch redovisas i särskild ordning. Därvid bör förslag lämnas om dess ev.fortsatta verksamhel, lokalisering och finansiering. Samråd bör härvid ske medhögskolemyndigheter, finansierande och i övrigt ansvariga myndigheter samt medstatens arbetsmarknadsnämnd. Jag vill erinra om regeringens direktiv fillsamtliga DelllU:17 Skr 1979/80:103 330 kommitléer och särskild utredare angående finansiering avreformer (Dir. 1978:40). Med hänvisning till vad jag nu har anförl hemställer jagatt regeringen bemyndigar chefen för att tillkalla en särskild uiredare med uppdrag alt utredabehovet av svensk forskning inom radiobiologi m.m. samt erforderliga resurser, all besluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annatbiträde åt utredaren. Vidare hemställer jag all regeringen föreskriver altkostnaderna skall belasla nionde huvudtitelns kommilléanslag. Regeringen ansluter sig lill föredragandens övervägandenoch bifaller hans hemställan. Delegation för bättre skolmiljö och uppföljning avreformbesluten rörande fattade principbeslut om en reformeringav skolans inre arbete (prop. 1975/76:39, UbU 1975/76:30, rskr 1975/76:367).Enligt beslutet omfattar reformen tre delar, nämligen dels nya arbetsformer iskolan grundade på bl.a. ökat samarbete och ökal elevengagemang, dels samladskoldag med ökad elevomsorg och mera varieral innehåll i skolans arbete samtallmän fritidsverksamhet i anslutning till skoldagen, dels ökad lokal frihetvid användningen av skolans resurser. har sedermera, , fattat beslut om ettnytt statsbidragssystem för (prop. (1977/78:85, UbU 1977/78:21,rskr 1977/78:260). Beslutet innebär genom möjligheterna till friareresursutnyttjande ett väsentligt ökat lokalt inflytande över utformningen avorganisation och arbelsformer m.m. i skolan. Genom denna reform har i ökad gradansvaret för inre utveckling lagts på kommunerna och de direkt berördai varje skola. I propositionen 1978/79:180 om läroplan för grundskolanm.m.