prop · G303100 · 1979-12-31 00:00:00 — Ansvaret för dessa frågor synes åvila , univer sitets- och högskoleämbetet ^m, fl. 1979/80:100 Bilaga17 Industridepartementet 192 - erforderliga utbildningsinsatser för kommunernaspersonal behandlas ej oavsett om grund- eller fortbildning erfordras. Ansvar^härt^ör synes åvila , , universitet- ochhögskoleämbetet, den kommunala vuxenutbildningen ^(Komvux), statens planverk^m. - redan existerande utbildning av^lypen specialiserade yrkestekniska fortbildningskurser vilka ^omhänderhas av^SIFU-enhelen har ^inle ^speci^elll berörts. I ^ulredningen behandlasvidare- och ^forlbildningsfrågor för ^främsl fackfolk inom värme- och^veniilalionsbranschen, ^drifl- och underhållspersonal för ^inslallalioner ibyggnader, ^konslruklörer, ^arbelsledare ^m, ^fi. inom ^indu^slrin som harvisst ansvar för energianvändningen inom förelag och beslutsfattare inomindustrin. För att få en snabbuppbyggnad av utbildningen redovisas i utredningen ett förslag ^lillutbildningsmodell som utgår från att bransch- och intresseorganisationer medviss ^ulbildningserfarenhel och med en lokal eller regional organisation gesresurser för ^atl bygga upp och organisera utbildningen. Utbildningen planerasske huvudsakligen i seminarieform. Därigenom kan ^l.ex. Vidare avses kurserna ^slyras genom skriftlig dokumentation sombör vara lätt tillgänglig även för dem som ^inle avser delta ikursverksamheten. Kurserna planeras ^lill en del genomföras på ^arbelslid menhuvuddelen av dem planeras förlagda ^lill . ^Kurskoslnaderna för treårsperioden har ^beräknals^lill följande ^(milj.kr. Kurser för värme och ventilation 12,2 Järn- och ^slålinduslrin 2,3 Pappers- och ^massaindusirin 4,0 Övrig ^branschanpassad utbildning 3,3 I dessa kostnaderingår inte ^ersäitning ^lill förelagen för produktionsbortfall eller^kosinader för granskning och vissförsöksverksamhet. ^Etl förverkligandeav ^förslagel kommer all innebära all ^elt myckel ^slort ^anlal kurserarrangeras. En grundläggande filosofi är alt ansvarig kursarrangör ges de^cenirala resurser som erfordras för all koordinera verksamheten inom resp.ansvarsområde. En ^cenlral roll ^lilldelas härigenom ^VVS-^lekniska föreningen.Rörfirmornas Riksförbund, ,^SIFU-enhelen och branschföreningar för järn- och ^slålinduslrin samt pappers-och massaindustrin. Övriga branschföreningar samordnas med ^SIFU-enhelen.Vidare betonas vikten av samarbete och samordning med den ^s^.k.^EPD-verksamhelen (avser bl. ^Prop.1979/80:100 Bilaga 17 Industridepartementet 193 ^av ekonomisk ^panndrift). ^Bygginfo.tekniska ^inslitui, ^CF-STFingenjörsutbildning och bildningsförbund, ^l.ex.Tjänstemännens ^bildningsverksamhel (TBV). Utredarna har utgått från allformella ^beslul om ^iniliering av ^kursverk-^samhelen fås efter ^anslagsframslällningfrån resp. kursarrangör. ^Medels-^lilldelningen ^måsle garantera arrangörernaviss ^kontinuiiet i verksamheten och medge planering på längre ^sikl ^-^ungefär ^ire år. Anslagsgivarna måste ^å^ sin sida kunna kräva au detaljprogramför kommande års ^verksamhel redovisas i god lid. ^Etl ^rimligl krav pä dessaplaner är att de inkluderar redovisning av ^samarbele och ^avgränsning medövriga kursarrangörer samt att en redovisning görs av hur de ^(förvänlade)knappa ^lärar- och handledarresurserna används. ^Förslagel innebär^atl centrala resurser behöver skapas hos ^anslagsbevil-^jande myndigheter förprövning av framställningar och för uppföljning av planerna. Utredarna har^ulgåll från att dessa resurser lokaliseras ^lill ^sla^lens ^induslriverk. Utredarna menar att man,innan en ^slor ^salsning sker, bör genom en försöksverksamhet utröna omgenomförandet fungerar som förutsatt. Försöksverksamheten bör vara avslutadoch utvärderad under /80. Vikten av uppföljning betonas ocksåoch del föreslås all industriverket avsätter medel till grupper som styr och^slöder ^ulbildningen. delar iprincip utredningens uppfattning om utbildningsprogrammets omfattning ochhuvudsakliga ^inrikining. ^Däremoi behöver vissa detaljer bearbetas ochpreciseras ^yllerligare. ^Verkel ansluter sig ^lill utredarnas ^uppfallning alten central myndighet tilldelas erforderliga resurser och huvudmannaskap förden ^Inlensifierade energiutbildningen . ^Kosinaderna för^ulbildningen uppgår enligt utredningen till 65-70 ^milj.kr. Häri är inte inräknatdellagarnas ^kosinader. ^Verkel kan ^f^ ^n. ^inle säkert bedöma hur ^slor delav utbildningskostnaderna som bör subventioneras med statsmedel. Uppfattningenhos utredarna och referensgruppen är dock all en ^uibildningsinsats av ^dellaslag ^lorde kräva väsentligt ^slörre subventioner än den ^hillillsvarande^ulbildningen. Ett myckel stort behov avutbildning har enligt industriverket ^framkom^mil vid inventeringar. 1 ^slor^ulslräckning bör ^ell ^sådanl behov kunna tillgodoses genom deordinarie ^ulbildningsvägarna. För all la fram ^elt paket avutbildningsmaterial och snabbi få igång en relativt omfattande, önskvärd^ulbildningsvolym är del motiverat med särskilda ^insalser . Dessa bör följa det förslag som har redovisats i det föregående.Försöksverksamheten ^måsle få avgöra den ^slulliga utformningen av^ulbildningen, men hela del bedömda ^behovel bör täckas genom här föreslagnadispositioner. Anslagen till utbildningsåtgärder föreslås enligt^verkel ^ulgå under tre budgetår med 15 milj. kr. under /81, 20milj, kr, under ^budgeiårei 1981/82 och 30 milj, kr. under ^budgeiårei 1982/83,13 1979180. ^Prop.1979/80: 100 Bilaga 17 Industridepartementet 194 För ^atl de redovisadeprogrammen skall kunna genomföras ^effek^livl krävs en samlad ^organisalionför dem ^i>ch en utökad ram för administration. Den utökaderådgivningsverksamheten med regionala ^eneigikon-^sulenler bör samordnas med^bidragsgivningen. Därigenom kan ^bidrags^givning och rådgivning vid fondernaske i sammanhållen form. Information om bidragen, rådgivning, utbildning,^informalion om energihushållning, ^erfarenhelsåierföring ^ftån prototyper ochdemonstrationsanläggningar och andra projekt kan på detta sätt kanaliseraseffektivt via utvecklingsfonderna till alla företag i regionen oavsettstorlek. Vartefter ^bidragsgivningen ^lill konventionella ^energisparåigärdertrappas ned förskjuts ^tyngdpunklen i de regionala ^akliviielerna ^mol^informalion, rådgivning och utbildning. bör svara församordning av bidragshandläggning, information, ^rådgivningsaktiviietcr ^saml^bidragsgivning ^lill ^slörre ^energisparpro-^jekt, prototyp- ochdemonstrationsprojekt och utbildning. De administrativapersonalresurserna för själva bidragshandläggningen har varit mycket hårtansträngda och periodvis^lell till ^elt omfattande ^konsullengagemang. En ytterligare ökad^schablonisering och utökad ^delegering till utvecklingsfonderna bör^emellerlid något kunna minska ^belaslningen på verkets resurser. ^Detla skullemöjliggöra ökade ^insalser för ^erfarenhelsåierföring och rådgivning ^saml detalltmer nödvändiga planerings- och ^inileringsarbeiel tillsammans medprogramorganen inom ^energiforskningsprogrammel. Flertalet^remissinslanser är ^posiliva till industriverkets förslag till plan för^slalens ^slöd ^lill ^energibesparande ^ålgärder och ^lill verkels förslagbeträffande utbildning och rådgivning i ^energibesparande ^syfle. Vissa^kri-^tiska ^synpunkier har ^emellerlid också anfölls, ^främsl av RRV vad avser^siödet ^lill ^energibesparande ^ålgärder. Sparande av energi bör enligt mening ske på ^elt ^sådanl ^säll alt de samhällsekonomiska kostnaderna ivid mening blir så 1 lågasom möjligt. Verket anser del ^mol denna bakgrund angelägel alt salsa på industrisektorn där energi idagsläget i många fall kan sparas till lägre ^koslnad än i andrasamhällssektorer, TCO har vid upprepade tillfällen ^siarkt ^förordal en^effekiivisering av ^energiulnylljandel. Därvid är del angeläget alt rimligamöjligheter all på ^korl och lång ^sikl ^förbällra energihushållningen inomalla ^samhällseklorer las ^lill vara framhåller TCO.Energihushållningsdelegationen påpekar all man vid en bedömning av del önskadeenergisparandel bör beakta sambandet mellan den övergripande^samhällsulformningen och ^energiålgången. Vad gäller formernaför finansiering av ^energibesparande ^invesleringar anser ^STU alt en meraingående analys av för- och nackdelar med olika ^Prop.1979/80:100 Bilaga 17 Industridepartementet 195 slag av stödformer bör genomföras. Former som mindreengagerar direkt ^slatligt ^ekonomiskl stöd bör därvid särskilt beaktas, dvs.gynnsamma ^avskrivningsreglcr ^m.m. anser att i ^försia handenergiskat^ten och andra generella styrmedel bör användas för att påverka näringslivetsenergianvändning. ^STU framhåller attslutsatser om resursfördelningen bör anslå tills pågående utredningar ochkommande översyner har ^genomförls. När del gäller^energisparbidiagcn ^ftamhåller ^DFE betydelsen av att speciell hänsyn tas^lill den pågående ^strukturtörändringen inom näringslivet och till detväxande problemet med tillförsel av de lätta ^oljefraktio-^nerna och ^gasol.^Detla är speciellt ^vikligl då stödet minskar ochprioriteringarna blir hårdare. RRV framhåller ^atl^elt av syftena med det nuvarande stödet för ^invesle^ringar i ^energibesparandeåtgärder i ^induslriella processer är all ^underiälla förelagens ^omslällningav befintlig produktionsutrustning till ett väsentligt höjt energipris. Densenaste oljeprishöjningen är av den storleken alt det med samma argumen^t^ somnär slödel infördes skulle behövas ^yllerligare stöd för alt ånyo underlättaförelagens ^omslällning till den nya höjda nivån. Med delta synsätt kan det t.o. bli fråga om stöd för ^energibesparande åtgärder i^produklionsulrustning, för vilken bidrag redan har ^erhållils när oljeprise^t^var ^väsentligl lägre. Enligt ^RRV:s ^uppfaUning ^måsle delta förhållande påett avgörande sätt påverka utformningen av det fortsatta ^stödel ^lill^energibesparande ^ålgärder inom ^näringslivel. RRV påpekar att man kan vänta sig alt förelagen i sin planering kontinuerligtanpassar sin produktionsapparat ^lill stigande relativpriser på olja. Problemeti detta sammanhang torde således ur förelagens synvinkel mer vara de^energibesparande investeringarnas finansiering än deras ^lönsam^hel. RRV villdärför ånyo aktualisera frågan om statlig garanti för hela eller viss del avlånebeloppet i stallet för bidrag. De nuvarande bidragen avser åtgärder ibefintlig ^produklionsulrustning. Enligt ^RRV;s ^uppfallning kan delta bl. a.innebära en risk för alt omodern ^ulrusining behålls längre ån vad som voresamhällsekonomiskt motiverat. Om de ^slalliga insatserna görs i form avlånegaranti aktualiseras inte dennarisk. Om systemet med bidragskall behållas, anser RRV ^atl de ^bidragskriie-^rier som ^indusiriverkeltillämpar bör ses över mot bakgrund av vad som ^lidigare sagts om hurrelativpriserna på olja har utvecklats och hur de kan ^vänlasutveckla sig . RRV är bl. a. tveksamt ^lill ^ulformningen av såväldet ^s.k. samhällsekonomiska som det förelagsekonomiska kriteriet. ^Elt lägre^förräntningskrav kan behöva övervägas. De tillämpade ^bidragskrilerierna gerdessutom enligt RRV stort ^uirymme för dem som söker bidrag all justera sinakalkyler för all hamna inom den av ^indusiriverkel accepterade lönsamheten.Svårast alt ^konlrollera i förelagens kalkyler torde vara begreppen^"merinveslering" och "ekonomisk livslängd". ^Prop.1979/80:100 Bilaga 17 Industridepartementet 196 Enligt ^RRV:s uppfattning lar industriverket vid sinberäkning av den kvarvarande ^besparingspolenlialen ^inie hänsyn till att denna ändras över liden genom den snabba^lekniska ^ulvecklingen och de snabbi ökande^,^ relativpriserna på olja. förslagom en ^nedlrappning av ^verksamhelen med inves^teringsbidrag ^lill ombyggnaderi befintliga anläggningar stöds av bl. a. och LO. I den månjusteringar av industriverkets förslag kommer all övervägas bör ^detla enligt^TCO:s mening ha inriktningen ^atl påskynda ^ned^trappningen avinves^teringsbidragen ^lill ombyggnadsåtgärder och ytterligare förstärka^siödet ^lill^utvecklingsslimulerande ^ålgär^der. En eventuell avveckling av kärnkraftenkan - enligt forskningsgruppen för ^energisyslemsludier - öka behovet avselekliva styrmedel för att ge tillräckliga incitament för energihushållning iprocessindustrierna. Det kan då enligt gruppen finnas starka skäl att bibehålla^energisparbidragen. särskilt till vissa industriellaprocesser, . Energihushållningsdelegationenpåpekar att energisparplanen för ^be^finllig bebyggelse ^(prop. 1977/78:76,^CU 1977/78:31, ^rskr 1977/78:345) ^förutsätier att en viss mängdenergisparande investeringar genomförs inom industrin. Om det nuvarande^slödsyslemet inom ^induslrin ^inle fungerar ^lillfredsställande, kan detgivetvis finnas anledning att avskaffa ^bidragel för vissa åtgärder, men manbör då förvissa sig om all de önskade investeringarna genomförs utan ^dellastöd. Detta kräver enligt ^delegalionen i många fall att man måste ökainsatserna av andra styrmedel. har denprincipiella uppfa^ttningen all en ^förulsäti^ning för att spillvärme skallutnyttjas i önskvärd ^omfallning är all kommunerna får ^energisparslöd tillspillvärmeprojekt som inte eljest är lönsamma. Om utbyggnadsmålen enligt ^prop.1978/79: 115 beträffande spillvärme skall nås ^måsle enligt ^Kommunförbundeistöd ^ulgå som utbyggnad ^förvänlas ske. Inom ^induslrin finnsmånga byggnader som inte har produktionsprocesser som är intressanta från^energisparsynpunkl påpekar statens planverk. Del bör enligt verket övervägasom inte dessa byggnader bör inordnas i den kategori av hus som kan få^energisparslöd av ^bosladssiyrelsen, som därmed skulle få ^ell samlat ansvarför slödel till den renodlade ^lokaluppvärmningsseklorn. Det underlag^förenergibesiklningar och utvärdering av potentiella energibesparingar ibostadshus som utarbetats av planverket och , torde därvid kunna^nytljas mer generellt och skapa ^underiag för mer ^enhelliga kriterier för^bidragsbeviljningen framhåller planverket. Förslaget om enfortsatt ökning av bidragen till ^protolyper och demonstrationsanläggningaroch en komplettering av ^stödel med dels möjlighet att lämna lån med^villko^r^iig ^återbelalningsskyldighet, dels möjlighet alt ge bidrag ^lillvissa ^förprojekleringar ^slöds av . NE framhåller all del är angelägel all^indusiriverkel kan ge ^slöd ^lill vissa ^lyper av ^projekl som ^Prop.1979/80:100 Bilaga 17 Industridepartem^entet 197 kommer fram ur energiforskningsprogrammet. Del råder enligt stark brist på medel för demonstrationav ny ^leknik inom flera av ^NE:sområden. RRV delar ^induslriverketsuppfattning att staten även bör främja ny teknik genom stöd tillprototyper och ^demonslralionsanläggningar. RRV anser dock att man redan nu iförsta hand bör salsa på denna typ ^av ^ålgärder och att medel för deltaändamål bör anvisas genom motsvarande minskning av medelsanvisningen till stöd till processer och byggnader. RRV, statens^vatlenjållsverk, ^STU, ^DFE, ^Komniunförbiindei och LO ^inslämmer också i attdet nuvarande ^siödet bör kompletteras med en ^lånemöjlighel. ^STU anserdessutom att industriverkets förslag om att lån och bidrag inte bör överstiga75% av investeringskostnaden bör kunna ^komplelteras med möjlighet att lämnaett kortfristigt lån för resterande om särskilda skäl föreligger. ^STUframhåller också all ^lånemöjlighe-^lerna ^måsle motsvaras av en direktanslagsökning. ^Etl växande stöd tillprototyper och demonstrationsanläggningar är mycket angeläget påpekar ^DFE.^Inlresse för ^demonslralion av ny ^leknik och "gammal" teknik i nyasammanhang föreligger från olika parter. Statligt stöd är speciellt viktigt ide fall verksamhet inte kommer igång av sig själv. Information omdemonstrationsresultaten till alla länkbara berörda intressenter är vidareenligt ^DFE mycket viktig ^setl frånstatens synpunkt. ^Beiräffande formerna för^slöd ^lill prototyper ochdemonstrationsanläggningar framhåller ^DFE alt del ^vikligasle ^inle är ^atlvissa allmänna principer för statligt stöd följs i alla situationer ulan attstödet får en sådan omfattning och utformning alt de demonstrationsprojekt somär önskvärda ur samhällets synvinkel blir av. Forskningsgruppen .förenergisystemstudier framhåller ^atl låneformen med villkorlig ^ålerbelalning^framslår som ändamålsenlig för all förmå förelag all genomföra ^projekl med^liilfredsslällande förväntad lönsamhet. Däremot är det enligt gruppens meningsvårt alt ^moiivera bidrag som ^siyrmedel i ^della fall. En successiv övergång^lill ^elt renodlat ^lånesystem torde vara möjlig ulan negativa effekter påprototyp- och demonstrations-verksamhetens omfattning och inriktning. LO anser del viktigt^atl statens ^slöd ^lill ^demonslralionsanläggningar ^Ulformas med tanke påförutsebara effekter på näringslivets ^effeklivilel i stort, varvid^energieffektivitelen givelvis är en ^lungt vägande faktor. I vissa fall kandock ny ^leknik ge ^effekliviielsfördelar ^trols all energibesparingen ärmåttlig eller t. o. ^m. I det framlida samhällsekonomiska perspektivetbidrar de ^krafiiga prishöjningarna pä importerade energiråvaror liksomfördyringar för investering och ^drifl i energiprocesserna på grund av skärptamiljöhänsyn och ^annal ^lill effektivitetsförluster, som behöver motverkas.Delta leder enligt ^LO:s uppfattning ^lill ^etl krav på teknisk-ekonomiskhelhetssyn som underlag för statliga ^slödålgärder. ^Prop.1979/80: 100 Bilaga 17 Industridepartementet 198 Flera ^remissinslanser - bl.a. ^bosliidsslyrelsen. NE, ^DFE och ^Kommunförbundei instämmer i betydelsen av samordning mellan de organ som har uppgifter inom^energihushållningsområdel eller det näraliggande ^energiforskningsområdel. ^Energihushålliiingsdclegalioiienbetonar också att en samordning av stödverksamheten mellan olika myndigheter ärav ^cenlral betydelse. För del första är det enligt delegationen ^nödvändiglatt man använder samma kriterier för energisparandet i olika ^seklorer om manskall få en lämplig avvägning och balans på energisparandet. För det andra bör^verksamhelen om möjligt samordnas så ^atl den som söker ^slöd inte behövervända sig till mer än en myndighet. För det tredje är del önskvärt att man gören helhetsbedömning av sk. kombinationsåtgärder och att handläggningen av deingående ^ålgärderna görs vid ett och samma tillfälle och av enmyndighet. ^Behovel av samordning av handläggningen av ^energisparsiödei gälleräven ^beiräffande kontroll och ^ulvärdering av stödverksamheten. Detta påpekasäven av planverket. Valet av kriterierna förvilka energisparåtgärder som skall genomföras är givetvis av största ^belydelseför såväl den ekonomiska besparingspotentialens storlek som sparandelsfaktiska inriktning och struktur framhållerenergihushållningsdelegationen. Det är därför rimligt att man väljer ^etlkriterium som även tar hänsyn till effekternas varaktighet. Med hänsyn till attde olika ^ålgärdema har mycket varierande tidsprofiler framstår kriterier som^"pay-off-melod" och "energibesparing per investerad krona"som mindre lämpliga. I stället bör någon form av nuvärdesberäkning användasanser delegationen. ^Lanlbruksstyrelsen har iprincip ^inle några invändningar ^mol^förslagel all administrationen av stöd till ^energibesparande åtgärder inomjordbruksnäringen förs över från ^indusiriverkel ^lill ^lanlbruksstyrelsen.Styrelsen framhåller dock särskilt att den med nuvarande resurser inte kanåtaga sig ytterligare uppdrag av här ^akluell ^slorleksordning. Lantbruksstyrelsenaccepterar ^emellerlid industriverkets förslag och framhåller att de medel somi så fall ställs till styrelsens förfogande för ^energibesparande åtgärder inomträdgårdsnäringens resp. jordbrukets område bör anvisas under olikaanslagsposter. Medel bör även ställas till förfogande för administrationskostnadersamt för utbildning av berörd personal. kan^inle instämma i industriverkels ^uppfallning all huvudsyftet med enförbränningsanläggning för avfall i flertalet fall är miljövård. En sådananläggning nyttiggör också betydande energimängder. Från den enskilda kommunenssynpunkt ^lorde ^energiulnylljandel vara huvudanledningen till all man väljerförbränning av avfall i stället för annan godtagbar behandling.^Nalurvårdsverkel hävdar alt förbränningsanläggningar för avfall fortfarandebör stödjas via bidragen till ^energibespa^rande åtgärder. Skulle man ändra påverkets princip så alt avfallsförbränning stöds via anslaget till stöd ^lill avfallsbehandling ^måsle detta anslagtillföras ytterligare medel. ^Prop.1979/80:100 Bilaga 17 Industridepartementet 199 Beträffande ^Ijarrvärme villnaturvårdsverket understryka betydelsen av ^atl en utbyggnad underlättas.^Verkel vill dock inte yrka på ^atldelta skall ske genom statligainvesteringsbidrag. ^Nalurvårdsverkel villvidare understryka au ^ell statligtstöd från miljövårdssynpunkt för övergång till kolförbränning i panncentralerinte ar motiverat. ^Verkel ^inslän^micr därför i industriverkels bedömning altbidrag i dessa fall inte är ett ^lämpligl styrmedel. statens planverk och ^encrgihiishållningsdelega-^tlonen^inslämmer i förslaget att villkor för uppmätning av besparingen bör ställas isamband med ^bidragsbeslutet. ^Delegalionen påpekar ^emellerlid alt i ^de falldet finns tekniska svårigheter att ^miiia de ^fakiiska besparingseffekternabör man kunna använda schablonmässiga beräkningar. ^Vattenfallsverkel påpekaralt enligt ^indiisiriverkels ^berakningssält beträffande energibesparing lederden utökade produktionen av ^motlrycks-^baserad el till en väsentlig el- ocholjebesparing medan med ett annat betraktelsesätt denna elproduktion i ställetmedför en ökad oljeförbrukning. Beträffande ^ålgärder förökad isolering framhåller ^valtenfallsverket ^atl dessa bör differentierasberoende på vilken uppvärmningsformsom ^lilläm^pas. Kalkylen bör i princip medräkna all uppoffring i samhälletinkl. Dylik avvägning innebär bl. ^atlenergibesparingsinsatserna bör avstämmas mot möjligheterna alt utnyttjaspillvärme. ^Indusiriverkelföreslår ^atl den hittillsvarande försöksverksamheten med energikonsulenter vidutvecklingsfonderna permanentas och byggs ^ul. RRV anser au den framtidarådgivningen för ^energibesparande åtgärder bör ske branschvis och ^elt^energikons^ulenlerna bör ha ^branschorganisalio-^nerna som huvudmän. I den månstaten skall stödja verksamheten bör detta ske i form av bidrag ^lill resp.^organisalion. Enligt ^RRV:s uppfattning ^lorde ^förulsällningarna för en^effekliv energirådgivning vara ^slörre om ^erfarenhetema frän olika företaginom samma bransch las till vara än från olika förelag i samma region.Möjligheterna till ^omprioriieringar ^lorde ^ocksä vara större när behoven avsärskild energirådgivning avlar. BFR anser all den ^ulbyggdarådgivningsverksamheten vid utvecklingsfonderna ^lorde vara av största^belydelse för ^spareffeklerna. Begränsningen ^lill genomsnittligt en konsulentper län ^förulsäller dock generösa möjligheter alt ^anlila ^exierna resurser.Bl. a. lokala, fristående konsulter kan därvid tillföra den erforderligasakkunskapen. BFR framhåller vidare all ^slor uppmärksamhet måste ägnas ål^konsulenlernas informationsförsörjning. ^slöder förslaget om utbyggnad av den regionalarådgivningsverksamheten. ^Kommillén anser dessutom ^atl konsulterna förutområdgivande ^uppgifler bör ges tillfälle alt organisera en mer allmän^energisparinformalion ^riklad både till företagsledning och anställ- 1979/80:100 Bilaga17 Industridepartementet 200 Den information som berör industrins lokaler ochden som ^riklas till de ^anställda bör samordnas med ^energisparkommitténsverksamhet. Vidare ^börenligt ^kommiitén industriverket och utvecklingsfonderna- via ^energi^sparkommittén - ^siödja kommunerna och komplettera deras ^energisparin^forma^lionså att ^kommunema kan fullgöra en ^väsenllig del av uppgifterna på ^detlaområde. Lantbruksstyrelsenpåpekar i delta sammanhang att jordbrukarnas efterfrågan av rådgivning inomenergiområdet till stor del har kanaliserats till lantbruksnämnderna. ^Valtenfallsverket ochLO ^undersiryker betydelsen av ^atl ^erfarenhelerna från ^siödverksamhelen tas^lill vara och ^utnylljas inom rådgivningsverksamheten.