prop · G3031 · 1979-12-31 00:00:00 — 3. läkare, lärare, sjuksköterskor ochbarnmorskor även om de är privat verksamma. Anmälan skall göras tillsocialnämnden om något gör att nämnden behöver ingripa till underårigs skydd.Med detta avses alla de fall då det kan anlas att brister i omsorgen om enunderårig eller något annat förhållande i hemmet medför fara för denunderåriges hälsa eller utveckling och det kan finnas anledning försocialnämnden att bevaka den unges intressen, i sista hand med stöd av LVU. Den som underlåter att fullgäraanmälningsplikten kan riskera påföljd i disciplinär ordning. Något allmäntstraffansvar är däremot inte föreskrivet. Bestämmelserna iandra stycket tar inte sikte på socialnämndens tjänstemän och förtroendevalda.För dem gäller en allmän skyldighet att ingripa till de ungas skydd. Desekretessregler som enligt den föreslagna sekrelesslagen skall gälla inomkommunal familjerådgivning innebär emeUertid att uppgift frånfamiljerådgivningen kan lämnas till annan myndighet endasi med stöd av särskildföreskrift i lag eller förordning. Därvid har fömtsätts att sådanaundantagsregler om uppgiftslämnandet skuUe samlas i SoL samt att del knappastkunde bli fråga om att uppgifter skall lämnas från familjerådgivningen annat äni mycket speciella undantagsfaU. I enlighet med dessa intentioner har det idetta stycke angetts att anmälningsplikten gäller också för den som är verksaminom familjerådgivning, om han i denna verksamhet får kännedom om attett bam misshandlas i hemmet. Prop.1979/80:1 Spec.motiv SoL 538 En underårig får inte utan socialnämndensmedgivande las emol för stadigvarande vård och foslran i etl enskill hem sominte tillhör någon av hans föräldrar eller någon annan som har vårdnaden omhonom. Som elt medgivande anses socialnämndens beslul atl bereda den underårigevård i elt visst familjehem. Är del frågan om alt ta emol ett utländskt barn isyfte alt adoptera det, skall medgivandel inhämlas innan barnel lämnar sillhemland. Medgivandet upphör att gälla om inle barnel har lagils emol i hemmetinom etl år från del medgivandel lämnades. Beslämmelserna i 25-30 SS har behandlats i deallmänna övervägandena, avsnitt 2.12.2-5. Reglerna ersätter reglerna i 7 kap.(47-54 SS) BvL om foslerbarnsvård m.m. Vissa kompletlerande regler avses blimeddelade genom verkslällighetsföreskrifter. Första stycket motsvarar i huvudsak bestämmelsernai 47 S första och fjärde styckena BvL om tillstånd atl ta emol fosierbarn. Somen följd av bestämmelsen i 30 § att nämnden i vårdnadshavarens hemkommun är dennämnd som har det samlade lillsynsansvarel har i andra punkten gjorts ettgenerellt undantag från kravet på medgivande i de fall då nämnden själv harombesörjt vård i ett visst familjehem. Detla gäller alltså både när enplacering har skelt med slöd av LVU och när den enbarl har skelt enligtreglerna i SoL. Vilka kriterier som skall gälla för atl ettmedgivande skall lämnas har inte särskilt sagts ut i lagen. Vid bedömningen börledning hämtas från regeln < 26 §, som uttrycker vilka förhållanden barnetbör kunna tillförsäkras i det nya hemmel. Barnet bör alltså kunna garanterasen god vård och foslran och i övrigt gynnsamma uppväxtförhållanden. Det börkunna erbjudas en lämplig utbildning. 1 kravet på gynnsamma uppväxtförhållanden börliksom i BvL inbegripas sådana faklorer som en för barnet lämpligfamiljesammansättning och goda förhållanden både i hemmet och dess omgivning.Sålunda bör beaktas de blivande vårdarnas och deras närmastes hälsotillstånd.Barnets speciella personlighet eller läggning, dess behov och förutsättningar börklarläggas. Kravet på medgivande gäller för underåriga, dvs.barn . Det ligger i sakens natur att ungdomar i de övreåldersskikten ibland lämnar föräldrahemmet för att bo hos andra t. ex. för attstudera på annan ort. Del är då som regel inte fråga om att barnel får vård ochfostran i det nya hemmet. Något medgivande enligt bestämmelsen krävs inle isådana fall. Andra stycket är elt specialfall av kravet påmedgivande enligl förslå slycket. Det har tillkommit som en följd av del ökadeantalet s. k. internalionella adoptioner under det senasle årtiondet. Många avde barn som kommer till i syfte all de skall adopteras här har under enlängre eller kortare lid innan adoptionen är slutligen genomförd en särskiltutsatt slällning. De liksom deras blivande föräldrar är därför i behov avsärskilt 1979/80:1 Spec.motiv SoL 539 stöd från samhället. Del är vikligl alt della slöd kan gesså lidigl som möjligi och lill alla som berörs. Bestämmelsen saknar direklmolsvarighel i BvL. Den kan dock jämföras med instiiutel förhandsbesked enligl47 S iredje stycket i del avseendet att prövningen av hemmel sker innan eltvissl barn har kommil i fråga. Den är dock lill skillnad från förhandsbeskedetutformad som ett krav för de blivande adoptivföräldrarna all skaffa sig ellmedgivande. Har ell medgivande lämnals, innebär det också till skillnad frånförhandsbeskedet ell definitivt godkännande, dvs. det krävs ingen ny prövningnär barnel har kommil till hemmet. När nämnden överväger om ettmedgivande skall lämnas måsle bedömningen koncentreras på hemmets och deblivande föräldrarnas lämplighel. Man får bedöma om dessa allmänt sett kanantas kunna ge ell barn god vård och fostran och i övrigl gynnsammauppväxtförhållanden. Med hänsyn till den speciella karaktären av dennaprövning bör i etl medgivande kunna anges t. ex. atl föräldrarna får ta emotelt barn i en viss ålder eller av etl vissl kön eller atl de har möjligheteratl la hand om ett sjukt eller handikappat barn. Medgivandets karaklär avförhandsprövning har också moliverat beslämmelsen i andra punkten atlmedgivandet upphör all gälla, om barnel inte har kommit till hemmet inom ett årfrån det medgivandet gavs. Medgivande skall sökas innan barnetlämnar sitt hemland. Skulle del i något fall förekomma alt barnet kommer tillSverige ulan atl medgivande har inhämtats , befriar det inte deblivande föräldrarna från skyldighet alt söka medgivande enligt huvudregeln iförsta stycket. Den som inte följer föreskrifiernai 25 S kan dömas lill böter (74 S). Skyldigheten att inhämta socialnämndensmedgivande åvilar dem som tänker ta emol etl barn i sill hem. Detta hindrarsjälvfallet inte alt barnets vårdnadshavaré eller annan kan göraframställningen lill nämnden om att vidta prövning enligt bestämmelsen. medverka till alt de underåriga somavses i 25 S får god vård och fostran och i övrigt gynnsammauppväxtförhållanden, verka för alt de får lämpligutbildning och lämna vårdnadshavarna och dem som vårdar sådana underåriga råd,slöd och annan hjälp som de behöver. Beslämmelsen molsvarar i huvudsak49 S BvL. Den gäller oavsell om barnet är placerat i familjehem genomvårdnadshavarens eller genom socialnämndens försorg eller har kommit tillhemmet under sådana omständigheter som avses i 25 S andra stycket. Denutlrycker socialnämndens skyldigheler mol barnet men också mot dessvårdnadshavaré och dem som har barnet i sin vård. Prop.1979/80:1 Spec.motiv SoL 540 Nämnden bör hålla en fortlöpande konlakt med bådebarnels föräldrar och det hem där barnet får sin vård och foslran. Den bör selill atl barnel har det bra där del är men också på olika säll främja barnelsoch vårdarnas konlakler med föräldrahemmet. Man bör alltid hålla i minnel att inormalfallet barnel efler en längre eller skall återförenas medsina föräldrar. Föreskriften alt nämnden skall verka för att bametfår en lämplig ulbildning innebär skyldighel för nämnden alt genom råd ochvägledning och, v,m det behövs, olika slag av praktisk hjälp söka åstadkommaatt barnet får en utbildning som är lämplig med hänsyn lill dess anlag ochövriga omständigheter. Nämndens insalser bör anpassas till behoven i varjesärskilt fall. Nämndens ansvar kvarstår till dess barnet fyller . om i vilka former nämndens skyldigheter enligl 26 S skall ulövas avses bli meddelade genomverkställighetsföreskrifter. När etl barns bästa kräver det. får socialnämndenförbjuda en person som har siu hem inom kommunen atl utan nämndens medgivandeta emol andras underåriga barn för sådan vistelse i hemmet som inte ärtillfällig. Bestämmelsen har överförts från 51 S första styckelBvL utan annan ändring i sak än att även här åldersgränsen höjs från 16 till 18år. Den har betydelse främst för att förhindra olämpliga feriebarnsplaceringar.Den kan emellertid också användas för att komma till rätta med missförhållandeni ett familjedaghem. Ett förbud behöver inte vara generelll. Det kanbegränsas till alt avse t. ex. barn i en viss ålder eller mottagande i en vissbostad eller förbindas med andra villkor. Det kan återkallas eller ändras, närförhållandena ger anledning till det. Någon motsvarighel till 51 S andra och tredjestyckena BvL har inte ansetts behövlig i den nya lagstiftningen. 1 dessa bestämmelserangavs bl. a. att ett meddelat förbud gällde också vid flyttning till en annankommun. får eller lills vidareförbjuda den som har vårdnaden om en underårig att ta denne från ett hem somavses i 25 S, om det finns risk som inte är ringa för att barnets kroppsligaeller själsliga hälsa skadas om det skiljs från hemmet. Om det finns sannolika skäl för att en sådan riskföreligger men den behövliga utredningen inte har kunnat slutföras, får ettlillfälligt förbud meddelas att gälla i avvaktan på all ärendei kan slutligtavgöras, dock högst . Ett förbud enligt denna paragraf hindrar inte atlbarnel skiljs från hemmel på grund av elt beslut enligt 21 kap.föräldrabalken. Prop.1979/80:1 Spec.motiv SoL 541 Bestämmelsen svarar mot nuvarande 50 S BvL. Den harbelydelse främsl för barn som har placerats i ett enskilt hem utvalt avföräldrarna, eller genom socialnämndens försorg har beretts vård i etlfamiljehem utan atl vara föremål för vård med slöd av LVU. Så länge den unge ärföremål för vård med slöd av LVU är den i vårdnaden ingående befogenheten attbestämma barnets vistelseort satt ur kraft. Bestämmelsensyflar lill atl bevaka barnens bästa. Grundförutsättningen är allvårdnadshavaren har rätl atl bestämma var barnel skall vislas. Denna räll kandock i vissa fall komma atl stå i strid med vad som är bäsl för barnet. Regelnger en möjlighet att sätta vårdnadshavarens bestämmanderätt över barnel urkrafl. Förutsättningen är därvid atl del föreligger en inle obelydlig risk föratt bamets kroppsliga eller själsliga hälsa skulle ta skada, om det tvingadesflylla från det hem där det befinner sig. Enbart en övergående störning ellerannan tillfällig olägenhet är inte lillräckliga skäl för att meddela ett förbud. Blandde omständigheter som skall beaktas är barnets ålder, utvecklingsgrad,egenskaper och känslobindningar. Vidare måsle beaktas den lid barnel harvårdats på annan plats än hos föräldrarna, de levnadsförhållanden bamel haroch dem som det skulle komma till. Föräldramas kontakter med bamel under dentid som de har varit åtskilda bör också kunna vägas in. Enviktig faklor vid bedömningen om del föreligger behov av att meddela etlförbud mot flyttning är barnets egen vilja. Har barnel fyllt bör dessvilja inte frångås utan vägande skäl. Men även yngre barns instäUning börbeaklas. Barnets önskemål kan ha betydelse för bedömandet av risken för skadapå barnet vid en flyttning. Det bör i sammanhanget uppmärksammas alt ettförbud mot flyttning genom de nya reglerna kan meddelas ända till dess barnetfyller . Socialnämndensbefogenhet att meddela förbud med slöd av 28 S är underordnad reglerna i 21kap. FB om verkställighet av dom eller beslut rörande vårdnad m. m. Deltaultrycks genom paragrafens tredje stycke. Det innebär bl. a. att nämndensbeslut upphör alt gälla om länsrätten med stöd av 21 kap. 6 S FB har beslutatatt barnel skall överflyitas till vårdnadshavaren. Del säger sig självt attnämnden inte bör meddela förbud mot flyttning när länsrättens förordnande redanföreligger. 1andra styckel ges nämnden möjlighel alt meddela ell tillfälligt förbud iavvaktan på alt ärendet kan avgöras slutligt. Skälet är alt nämnden i annalfall riskerar alt bli ställd inför faktum alt vårdnadshavaren redan hargenomfört förflyttningen. Ett tillfälligt förbud gäller . ordförande får meddela förbud enligl28 S, om socialnämndens prövning inte kan avvaktas utan fara eller allvariigolägenhet. Euförbud som ordföranden har meddelat gäller tills vidare i avvaklan på 1979/80:1 Spec.motiv SoL 542 Nämnden skall pröva förbudei ulandröjsmål och senast från ordförandens beslut. Del kan vara nödvändigl atl meddelaell förbud mot flyttning enligt 28 S med största skyndsamhel för all förhindraall ett barn lider allvarlig skada. ordförande har därför gellsbehörighel all falla ell sådanl beslul, om nämndens prövning inle kan avvaklasulan fara eller allvarlig olägenhet. En molsvarande bestämmelse finns i 11 SBvL. Ordförandens beslut gälleromedelbart. Det kan inte överklagas. Det skall dock prövas av hela nämndenskyndsaml och senasl från beslutel. Även detta molsvarar i sakvad som gäller enligl 11 S BvL. Elt medgivande enligt 25 S förslåstyckel meddelas av socialnämnden i vårdnadshavarens hemkommun. Om nämndensprövning gäller ett hem i en annan kommun, skall nämnden rådgöra medsocialnämnden i den kommunen innan den fattar sitt beslul. medgivande enligl 25 S andraslyckel meddelas av socialnämnden i de blivande adoptivföräldrarnas hemkommun. Den nämnd som har lämnal medgivandeenligl 25 S fullgör skyldighe-lerna enligl 26 S samt beslutar i frågor somavses i 28 S. Förslu och tredje slyckena. Genombestämmelsen i 30 S uttrycks den princip som är ny i SoL, nämligen att en ochsamma socialnämnd skall ha det sammanhållande ansvarel för alla beslut, som rörett barn i ett annat hem än det egna. Del skall alltså primärl vara en nämndsom har all göra medgivandeprövningen enligl 25 S. har ansvaret för tillsyn ochkontakter enligt 26 S och meddelar etl eventuellt förbud mot återflyttningenligl 28 §. Del har ansetts vikligl alt principen om det samlade ansvarettydligt framgår av lagen. Medgivande all ett barn får tasemol för vård och fostran i ett hem som inte tillhör dess föräldrar eller ensärskilt förordnad förmyndare skall alltså enligl huvudregeln meddelas avnämnden i vårdnadshavarens hemkommun. Skulle barnets vårdnadshavaré varabosatta i olika kommuner, torde i och för sig båda socialnämnderna bli all ansesom formellt behöriga. Normall lär dock barnel ha en slarkare faktiskanknytning till någon av vårdnadshavarna. Med hänsyn lill syftet medbeslämmelsen, dvs. att det samlade ansvaret för barnet skall främjakontinuiteten i kontakterna mellan föräldrahemmet och vårdarhemmel ochunderiätta en framtida återflyttning av barnel lill dess hem, bör som regelnämnden i den kommun där barnel har sin slarkasle anknytning vara den som ärnärmast ansvarig. Skulle del senare visa sig att en annan nämnd är lämpligareför att upprätlhålla den tillsyn och fullgöra de övriga skyldigheter somåvilar nämnden enligt 26 S- bör ärendei kunna flyttas över till den nämnden medstöd av 71 S. 1979/80:1 Spec.motiv SoL 543 Om det hem som skall prövas i ellärende om medgivande ligger i en annan kommun än den där vårdnadshavarna ärbosalla. kan del vara svårl för den beslulsfallande nämnden all ensam göra enså fuUsländig prövning av hemmels lämplighet som regeln om medgivande i 25 Sförutsäller. Del har därför föreskrivits en skyldighet att samråda medsocialnämnden i den kommun där hemmel är belägel innan medgivande lämnas.Härigenom uppmärksammas även den andra nämnden på atl del inom kommunen kommeratl finnas ell barn, vilkel den nämnden som en följd av del yllersla ansvar somföreskrivs i 3 S SoL också har en skyldighel all värna om. Från huvudregeln om all nämnden ivårdnadshavarens hemkommun är beslulsfallande görs i andra stycket etlsjälvklarl undantag för de fall där medgivande söks all få ta emot elladoptivbarn från utlandet. Här är det i stället nämnden i de blivandeadoptivföräldrarnas hemkommun som är ansvarig. Enskilda personer ellersammanslutningar får inle bedriva verksamhel som syflar lill all förmedlaunderåriga till hem som avses i 25 S. Om rält för auktoriseradesammanslutningar atl i vissa fall lämna för-medlingshjälp m. m. finnsbestämmelser i lagen (1979: 552) om internationell adoptionshjälp. 54 S BvL innehåller ett förbud för enskildperson eller sammanslutning alt utan tillstånd av bedrivaförmedlingsverksamhet belräffande fosierbarn. Både fosterbarnsutredningen oehsocialutredningen har föreslagit att det inle längre skall finnas någonmöjlighet all meddela tillstånd till förmedlingsverksamhet. Vidremissbehandlingen av socialutredningens slutbetänkande har förslaget lämnatsulan erinran. 1978/79: 108 om organisationen av verksamhelen medinternationella adoptioner m. m. har regeringen föreslagil alt en viss lyp avförmedlingsverksamhet skall regleras i en särskild lag, lagen om internationelladoptionshjälp. Lagen antogs av och har trall i krafl denI . I samband med riksdagsbehandlingen ultalades (SoU 1978/79:41, rskr346) atl - med del undantag som kommer att finnas i lagen om inlernationelladoptionshjälp - del i sociallagstiftningen bör finnas elt generellt förbud förenskilda personer och sammanslutningar mol alt bedriva fosterbarnsförmedling.Förbudet borde, framhöll , tas in i den socialtjänstlag som regeringenförväntades lägga fram för . Den nu föreslagna bestämmelseninnebär alltså ett generellt förbud för enskilda personer att bedrivaverksamhel som syftar till alt förmedla barn till människor som önskar ta emolandras barn för vård och fostran. Samma förbud gäller enskilda sammanslutningarmed det undantag som regleras genom lagen om internationell adoptionshjälp.För innebörden av begreppel "bedriva verksamhel" kan i delta sammanhanghämlas ledning 1979/80:1 Spec.motiv SoL 544 av vad jag har anförl i propositionen 1978/79: 108. Jaghar där förordat bl.a. att enskilda personer med begränsade kontakter iutlandet i regel skall tillåtas atl förmedla enstaka adoptivbarn. Det bör påmotsvarande sätt inte anses vara en otillåten verksamhet om en enskild i någotensiaka fall utan att det kan anses ske planmässigt förmedlar kontakter mellanvilliga vårdare och elt barns företrädare. Den som bryler mol förbudet iförsta styckel kan ådömas straffpåföljd enligl 74 S. Bestämmelser om vård av unga ivissa fall finns i lagen (1979:00) med särskilda bestämmelser om vård av unga. 1 paragrafen erinras om attytterligare regler med syfte att ge särskilt skydd åt barn och unga finns iLVU. Det bör anmärkas att LVU inte bara avser underåriga ulan innehåller reglersom kan gälla unga upp till och i visst fall även något däröver. Avgifter m. m. får återkrävaekonomisk hjälp som den enskilde har erhållit enligl 6 S, endasi om den harlämnats som förskott på en förmån eller ersättning eller fill den som ärindragen i arbetskonflikt. Har ekonomisk hjälp lämnats i annalfall än som avses i 6 S, får socialnämnden återkräva hjälpen, om den har gettsunder villkor om återbetalning. Bestämmelsen har behandlals i deallmänna övervägandena, avsnitt 2.15.1. Ekonomisk hjälp somhar lämnats som bistånd med stöd av 6 S är enligt huvudregeln inte förenad medåterbetalningsskyldighet. I bestämmelsen anges i vilka fall undantag från dennahuvudregel får göras. Räll till bistånd i form avekonomisk hjälp kan inträda vid mer fillfälliga hjälpbehov. Den enskilde kanvara berättigad till bislånd i avvaktan på utbetalning av en förmån ellerersättning, t. ex. lönefordran. Har biståndet i ett sådant fall getts underförutsättning atl det skall utgöra förskott, är den enskilde i enlighet med vadsom har överenskommits skyldig att återbetala vad han har tagit emot. Återbetalningsskyldighet föreliggeräven för ekonomisk hjälp som har lämnats till den som är indragen iarbetskonflikt. Även här är det angeläget att sökanden blir informerad omålerbelalningsskyldighelen. Nämnden bör mot bakgrund av motiven till 36 S andrastyckel och 37 S vänta med återkrav till dess den enskilde har återvunnit sinbetalningsförmåga. Återkrav kan även komma i fråga närden enskilde har fått bistånd genom ofullständiga, oriktiga eller annarsvilseledande uppgifter. 1979/80:1 Spec.motiv SoL 545 talningsskyldighet kan i sådana fall föreligga på allmännaskadeståndsrälls-liga grunder. Talan om ålerkrav får föras vid allmän domstoloch för sådanl ålerkrav gäller den preskriplionslid som är föreskriven förcivila fordringar. fårsom framgår av de allmänna övervägandena, avsnitt 2.5, ge den enskildeekonomisk eller annan hjälp även i andra fall än när del föreligger en rätllill bistånd. Sådan ekonomisk hjälp får enligt andra styckel återkrävas.Ålerkrav förutsätter emellertid atl den enskilde när hjälpen lämnades harunderrättats om sin återbelalningsskyldighet. 1 lagrummet har därförföreskrivits alt räU fill återkrav föreligger, om hjälpen har lämnals undervillkor om återbetalning. Har således nämnden lämnat den enskilde ekonomiskhjälp i annal fall än som avses i 6 S men dä inte gjorl klart attåterbetalningsskyldighet föreligger, har nämndens rätl att begära ersättningav den enskilde fallit bort. Jag vill i detta sammanhangaktualisera en annan fråga som har uppmärksammats av såväl socialutredningensom bl.a. JO vid tidigare tillfällen. Jag tänker på den praxis som kommunernai många fall tillämpar, nämligen att redan i samband med utbetalningen av ettbidragsbelopp låla bidragstagaren utfärda en fullmakt för kommunen att uppbäraen framtida fordran och där fullmakten i praktiken innebär att bidragstagarenöverlåter fordran på kommunen. Del är här inte fråga om sådana förskottsfalldär kommunerna redan genom bestämmelse i lag (t.ex. 17 kap. 4 S AFL) har rättall få ersättning för en förmån som har förskotterats i avvaklan på beslul avannan myndighel. Som socialulredningen har påpekatkan man främst av två skäl diskutera lämpligheten av den praxis som harutvecklat sig vid sidan av lagbestämmelser. För det första kan socialnämndenpå detta sätt komma atl sätta den regel ur spel som säger att kommunen inle harrätt att få ersättning för sina utlägg, om den ersättningsskyldige genombetalningen skulle komma att sakna behövliga medel för sig och de sina (36 stycket SoL). Den prövning som är en förutsättning för rätlen fillåterbetalning riskerar alltså att aldrig bli gjord. För det andra gäller enligtsvensk rätt att vissa fordringar inte kan överiåtas med bindande verkan, innande har förfallit tiU betalning. Hit hör bl.a. fordran på lön. DeUa har iblandförbiseUs i den praktiska tillämpningen. Av vad jag har sagl nu framgår attjag liksom bl. a. socialutredningen anser atl man måste använda fullmakter isamband med utbetalning av ett bidrag med försiktighet och omdöme. Att förbjudaanvändningen av fullmakter skulle dock kunna leda till orimliga konsekvenser.Som allmän handlingslinje villjag förorda följande. Om ett bidrag beviljas under denförutsättningen aU det är ett förskott på någon fordran som hjälplagaren ärberättigad till från annan men som inte 35 1979180. Prop.1979/80:1 Spec.motiv SoL 546 kanöverlåtas innan den har förfallit lill betalning - t.ex. lön - bör del görashell klart för hjälplagaren alt han i princip är skyldig atl betala tillbakahjälpbeloppet när den andra fordran förtaller lill betalning. I samband härmedbör del kunna förekomma alt hjälplagaren ger socialnämnden fullmakt all lyftadel vänlade beloppel. Hjälplagaren bör då upplysas om aU fullmakten kanåtevkallas av honom. är bara au anse som ombud för hjälplagaren.Delta innebär alliså inle all hjälplagaren samlidigl medger all socialnämndenockså får lillgodogöra sig del uppburna beloppel den dag del belalas ul. Föratt kunna göra della måste nämnden kontakta hjälplagaren på nyll och konlroUeraatt han är införstådd med all avräkning sker mol förskottet. Nämnden bördärvid pröva om hjälplagaren har möjlighet all klara åierbelalningen. anser all hjälplagaren är i slånd lill della men hjälplagaren molsäliersig all nämnden tillgodogör sig beloppel. får nämnden väcka lalan enliglvanliga regler. Eftersom nämndens fuUmakl därmed måsle anses återkallad, åliggerdel nämnden all redovisa beloppel lill hjälplagaren. Någon möjlighel förnämnden all innehålla beloppel i avvaklan på all nämndens talan prövas finnsinle.