prop · G3032 · 1979-12-31 00:00:00 — Som utgångspunkt för beräkningenav sekreiessiiderna anges handlingens datum, Ipromemorieförslaget har tekniken med sekretesslider utnyttjats i myckel storutsträckning. Såvitt gäller sättet att ange utgångspunkten för beräkningen avsekretessliden har valts en lösning som innebär all reglerna på områdelsamordnas med beslämmelserna om när handling blir allmän. Både för handlingarsom kommit in till myndighei och för handlingar som upprättats hos myndighetföreslås all liden skall räknas från den tidpunkt då en handling enligt TF bliratt betrakta som allmän. Underremissbehandlingen har inte någon remissinstans vänt sig mol tekniken atlanvända sekrelesslider i sekrelesslagen. De föreslagna tiderna har också iallmänhet godtagils. Regeringsrätten anser dock all femlio år är en alllförkort tid för all bereda erforderiigl skydd för uppgifter om personligaförhållanden under en människas hela livstid. Flera remissinstanser framhållersärskill alt sekretessliden på hälso- och sjukvårdsområdet är för kort. När detgäller utgångspunkten för beräkningen av sekretessliden går åsikterna isär. Avde instanser som yttrat sig särskill i denna fråga tillstyrker några förslagel.Regeringsrätten och kammartätten i anser emellertid atl del intefinns tillräckliga skäl att frångå del förslag som lades fram i LAH, nämligenatl sekretessliden skall räknas från tidpunkten för handlingens tillkomst. Föregen del vill jag till en början slå fasl att ell syslem med sekretesstiderbara kan användas i fråga om allmänna handlingar. Såvitt gäller uppgifter sominte har dokumenterats saknas en naturiig utgångspunkt för att beräkna ensekretesstid. Det är emellertid självklart all regler om tidsbegränsning avhandlingssekretessen för betydelse också för sekretessen i övrigt. Det kan t, ex.inte rimligen hävdas all del föreligger tystnadsplikt i fråga om uppgifter somåterfinns i en handling som har blivit offentlig till följd av att den Prop.1979/80:2 Del A Föredraganden: Allmän motivering 87 föreskrivnasekretessliden har överskridils. Tiden för handlingssekrelessen blir därmedinte sällan avgörande för frågan hur länge tystnadsplikt föreligger (jfr vid 1kap. 6 §). Detskulle på teoretiska gmnder kunna hävdas att en ordning med sekretesslider slåri principiell konflikt med en reglering som, i likhet med den här föreslagna,konsekvent är uppbyggd på grundval av skaderekvisit. A ena sidan bör enhandling alllid kunna lämnas ut så snart skaderisken har upphört. A den andrabör, kan del sägas, en handling inte fö lämnas ul så länge sådan riskföreligger, även om mycket kan ha förflutit sedan handlingen kom lill. Somhar framhållits i promemorian kan man emellertid inte bortse från de praktiskaaspekterna. Om sekretessregleringen skall bli hanteriig, måsle den innehållavissa inslag av schablonisering. Del måsle t. ex. ofta vara myckel svårt,särskilt för arkivmyndigheterna, som ju förvarar handlingar som kommer frånmånga olika håll och är av vitt skilda slag, att med utgångspunkt enbart i ellskaderekvisit avgöra om en viss handling alltjämt skall vara omfattad avsekretess eller inte. Även jag anser därför atl sekretesslagen en gång för allabör avgöra som skaderisken senast skall anses upphöra atlexistera. Härtill kommer alt det självfallet är av belydande värde också frånrent principiella utgångspunkter att lagstiftningen anger en definitivlidsgräns efter vilken en viss handling aldrig kan vara hemlig. Föratt etl system med i lagtexten fastslagna sekretesstider skall stå i godöverensstämmelse med offentiighetsprincipen krävs emellertid enligt min meningatl de angivna tiderna verkligen kommer atl fungera som maximi-och inte somslandardlider. Frågan huruvida en handling skall lämnas ut eller inte skall medandra ord inom den angivna sekretessliden alltid avgöras med utgångspunkt i enreell prövning av skaderisken. I många, kanske de flesta fall kan en sådanprövning antas leda lill all från början sekretessbelagda handlingar lämnas utföre sekrelesslidehs utgång. Idepartementsförslagel har sekreiessiiderna bestämls i nära anslutning tillpromemorieförslaget, I de fall där gällande sekretesslag innehåller ensekrelesstid på sjuttio år- som t, ex, på hälso- och sjukvårdsområdet - hargränsen i departementsförslagel satts till femlio år. För uppgifter om rikelsutrikes förhållanden eller om totalförsvaret gäller en sekrelesstid på fyrtioår. På försvarsområdet görs emellertid etl undanlag från systemet med enhetligalidsgränser. Regeringen kan där förlänga sekretessen ulöver den primära tiden,, utan begränsning. Handlingar som avser enskilds eller det allmännasekonomiska förhållanden kan enligt förslaget i allmänhet hållas hemliga . Också lidsgränserna tio och förekommer emellertid på dessaområden. Tidsgränsersaknas i endasl etl fåtal sekretessregler. Om regeln dessutom saknarskaderekvisit, blir resultatet uppenbariigen alt sekretessen i princip kommeralt gälla . Denna teknik har använls bl. a. i beslämmelsen omsekretess hos allmän advokatbyrå (9 kap. 9 §). 1979/80:2 Del A Föredraganden:Allmän motivering 88 fallförklaras frånvaron av tidsgräns emellertid med att det använda skaderekvisiletså klart anger den tidpunkt, vid vilken sekretessen upphör, alt ytterligarebegränsning är obehövlig. Som exempel kan nämnas regeln om sekretess för bl. a.uppgift som ingår i kunskapsprov (4 kap. 3 §). Den skada som här krävs försekretess är all syftet med provet molverkas. Del är tydligt att risken försådan skada upphör i och med att provet har ägt mm. Närdel gäller utgångspunkten för beräkning av sekretessliden kan den i promemorianföreslagna regeln, all lidpunkten då handlingen inkom eller upprättades skallvara avgörande, i vissa fall ge upphov till tveksamhet -särskill om tidpunktenskall fastställas av annan myndighet, t. ex. arkivmyndighet. Jag förordar istället den ordning som föreslagils av , nämligen alt tidpunkten förhandlingens tillkomst skall vara utslagsgivande. En sådan regel leder enligtmin mening till del lämpligaste resultatet i materiellt hänseende; tiden kommerdå alt räknas från del ögonblick då risken för alt ett offentliggörande avuppgiften i handlingen skall orsaka skada normall är som störst. bördet i formellt hänseende i allmänhet inte erbjuda någon svårighet att bestämmavid vilken tidpunkt handlingen tillkom. Skulle datum saknas på handlingen, börman i allmänhet kunna göra en ungefäriig datering av denna med ledning avhandlingens innehåll. Kan klarhet inte vinnas den vägen, bör det inte möta någothinder mol alt man lägger myndighels inkomststämpel eller anteckning i diariumom inkomsten till grund för prövningen. Jag utgår f ö. ifrån att det knappaslkommer all bli särskilt vanligt alt man behöver göra en exakt tidsbestämningnär sekretessliden börjar lida mol sill slut. Skyddsinlressel bör då ofta haminskal i styrka så all uppgiften kan lämnas ut efter skadeprövning. 1937års sekretesslag lar med ett undanlag inte direkt sikie på förhållandel mellanmyndigheter. Undantaget gäller 38 § andra styckel, som handlar om domstols rätlatt förordna att hemlig handling skall tillhandahållas domslol ellerförundersökningsledare. Emellertid anses atl sekretessreglerna i princip skallbeaktas också när handling begärs utlämnad till myndighet. En viss frihet allefter en inlresseavvägning lämna ut hemlig handling föreligger dock. För vissafall, exempelvis när handling behövs som bevis i skatteärende, har särskildabestämmelser meddelats vid sidan av sekretesslagen. Gällandebestämmelser om tystnadsplikt förbjuder i princip inte bara alt uppgifter röjstill enskilda ulan också alt de lämnas ul till offentliga funktionärer. Av de ibeslämmelserna sedvanligen inryckta obehörighetsre-kvisiten följer emellertidatt lyslnadsplikiig tjänsteman i viss omfattning kan lämna "behöriga"meddelanden till annan tjänsteman eller myndighet. SåvälOSK som TK föreslog bestämmelser som skulle reglera sekretessen Prop.1979/80:2 Del A Föredraganden: Allmän motivering 89 I promemorian har dessa utredningsförslag vidareutvecklats.Promemorieförslaget innebär, som jag har nämnt (avsnitt 3), allsekretessreglerna i princip skall gälla också när uppgifter lämnas från enmyndighei till en annan. Sekretess föreslås också gälla mellan olikaverksamhetsgrenar inom en myndighet. För atl inte hindra det utbyte avinformation mellan myndigheterna som måsle förekomma, har i förslagel undantaggjorts för det fall uppgift skall lämnas enligt lag eller förordning. En generalklausulöppnar möjlighel att lämna ut uppgifter efter en inlresseavvägning. Klausulengäller dock inte i alla situationer, och en föreskrift i förordningen om attuppgifter skall lämnas är inte alltid tillräcklig för att sekretessbelagdinformation skall få föras vidare. Somjag redan har nämnt (avsnittet 4.1) har promemorieförslaget på denna punkt föttett blandat mottagande under remissbehandlingen. Bland remissinstanserna råderi och för sig nära nog allmän enighet om all sekretessen mellan myndigheternabör regleras. Vad kritiken tar sikte på är atl avsnittet om sekretess mellanmyndigheter blivit svårtillgängligt. Dessutom anser flera remissinstanser attförslaget inte är tillräckligt underbyggt och att dess verkningar bör granskasnärmare. Sålunda anser t, ex, all promemorian inte innehållernågon närmare analys av vilka effekter förslagel kommer att få påmyndigheternas verksamhet. anser att förslaget innebär engenomgripande förändring gentemot nuvarande sekretesslag. Enligt styrelsensmening är det inte acceptabelt att bestämmelsema utformas så atl de blir etthinder i myndigheternas verksamhet. En liknande uppfattning redovisas avriksförsäkringsverket och . Från andra håll framhålls atlkravel på rättssäkerhet inte för drivas så långt att allvarliga störningar iviktiga samhällsfunktioner uppkommer, Generaltullstyreisen fömlskickar atl denföreslagna regleringen kan försvåra kampen mot den ekonomiska brottsligheten,JO anser att frågan om sekretess myndigheter emellan bör utredas grutidligtinnan delta svåröverskådliga problemkomplex är moget för en så genomgripandelagreglering som har föreslagils i promemorian. Ett par remissinstanser påpekaratl förslagel innebär all alla nuvarande bestämmelser om lämnande av uppgiftertill och från myndighei måste gås igenom. Denna genomgång blir synnerligenomfattande, eftersom del rör sig om ett stort anlal författningar. Problemethar enligt dessa instanser klart underskattats i promemorian. Föregen del vill jag lill en början erinra om den i och för sig självklaraprincipen atl alla myndigheter är skyldiga all samarbeta med och bistå varandrai den utsträckning som kan ske. Utbyte av information mellan myndigheterna äretl utomordentligt viktigt led i detta samarbete, Molsvarande kan sägas omkontakterna mellan olika verksamhetsgrenar inom en och samma myndighei. Del ärofrånkomligt atl ett visst utbyte av hemlig information måsle förekomma i dettasamarbete. Prop.1979/80:2 Del A Föredraganden: Allmän moiivering 90 harockså lämnais exempel på olika situationer där ell sådant uppgiflsulbyle börförekomma. Somframhållits i promemorian har emellertid ell alll störreinlresse koncentrerats kring frågan om skyddet gentemot myndigheter försekretessbelagd information om enskilda. Del torde också förhålla sig så atletl fullgott inlegriletsskydd för information hos en myndighet om enskild iprincip ställer krav på all informationen inte vidarebefordras utanför den verksamheti vilken den har inhämtats. Jag tänker närmast på att uppgifter hos annanmyndighei kan läggas lill grund för åtgärder som, även om de är helt lagenliga,har en negaliv innebörd för den enskilde. Men också den omständigheten all ettstörre anlal tjänstemän får kunskap om etl känsligt förhållande kan upplevassom menligt av den som uppgiften rör. Och även om de funktionärer hos den andramyndigheten som får del av informationen i sin lur har lystnadsplikt, ökarrisken för obehörig vidarespridning. Jag anser därför atl starka skäl talar föratl sekretessens räckvidd mellan myndigheterna och inom en myndighei reglerasså långt detta är möjligt, Särskill viktigt är detta i de fall sekretessengäller till skydd för enskild. Denna ståndpunkt stöds också av mångaremissinstanser. De invändningar som harrests mot den i promemorian föreslagna regleringen av sekretessen mellanmyndigheter är emellertid tungt vägande. Vad som skulle uppnås, om förslagetgenomfördes, är vissa integrilelsvinsler. Del kan emellertid inte uteslutas attdessa skulle göras till priset av en alllför kraftigt hämmande inverkan påsamarbetet mellan vissa myndigheter och leda lill ökad byråkralisering. Del ärsvårt alt överblicka förslagets konsekvenser. Jag finner det emellertid inte uteslutetatt regleringen skulle kunna orsaka störningar inom vissa myndighetersverksamhetsområden. Arbetet med följdlagsliftningen skulle dessutom bli av ensådan omfattning atl del skulle allvariigt försena lagstiflningsprojektet.Detta kan inte accepteras. Som jag inledningsvis har anfört är reformbehovetstort. Del är däremot enligi min mening inte nödvändigl för syftet med den nyasekrelesslagen alt frågan om sekretessen mellan myndigheterna erhåller enslutlig lösning. Om man nu kan genomföra mindre genomgripande regler i ämnet,leder del lill atl sekrelesslagen blir avsevärt enklare att hantera. Därmedtillgodoses också i väsentlig mån den kritik som går ut på alt lagförslaget ärsvårtillgängligt, Minaöverväganden har alltså lett mig till slutsatsen all promemorians förslag lillreglering av sekretessen mellan myndigheterna inte bör läggas fram . Fråganhuruvida en så genomgripande reglering bör genomföras bör övervägas vidare.Eftersom den har nära samband med det arbete som bedrivs av datalagsiiftningskommittén(Ju 1976:05) kan del visa sig lämpligt att uppdra ål denna alt göra denutredning som behövs. Principenatl sekretess gäller också mellan myndigheter bör emellertid slås fasl i lagenredan nu. Enligt min mening är det nämligen viktigt alt statsmakterna markeraren restriktiv inställning lill utbytet av känslig Prop.1979/80:2 Del A Föredraganden: Altmän motivering 91 Dessutom vinner man den praktiska fördelen att enframlida reglering lättare kan passas in i sekretesslagens systematik. Liksompromemorieförslaget har därför departementsförslagel som utgångspunkt atl variesekretessbestämmelse i lagen skall vara direkt tillämplig på alltuppgiftslämnande, även del som har annan myndighei som adressat. Dekonsekvenser som detta medför för innebörden av skaderekvisiten har jag redanberört i avsnittet 4.3.4. Iväntan på atl frågan om sekretessen mellan myndigheter kan regleras merfullständigt får de intressekonflikter som uppkommer mellan sekretessintressena,å ena sidan, och myndigheternas informationsbehov, å den andra, lösas genombestämmelser om undanlag från sekretessen. Bestämmelser om det föreslås i 14kap. Jag återkommer till dessa bestämmelser i specialmotiveringen. Jag villemellertid redan nu klargöra all föreskrifter i gällande lag eller förordningom informationsutbyte myndigheter emellan måsle respekteras tills varje typ avuppgiftslämnande kunnat analyseras och ev, justeras med hänsyn tillsekrelesslagen. Vidare slår del enligt min mening klart alt sekretesslagen inteför hindra myndigheterna från atl utväxla uppgifter i situationer där intressetav att uppgifterna lämnas ul enligt gängse värderingar måste ges företrädeframför intresset av alt uppgifterna inte lämnas ut. Detskulle kunna hävdas atl den reglering som jag nu föreslår inte ger elltillräckligt sekretesskydd. Som sagts innebär gällande sekretesslagatt sekretessen i princip följer en handling, oavsett var den befinner sig.Motsvarighet till den regeln saknas i förslaget till sekretesslag. Medanledning därav vill jag poängtera atl farhågor i den vägen knappast ärmotiverade, I samband med att ärende om överlämnande av uppgift prövas måslegivetvis beaktas humvida uppgiften blir sekreiesskyddad hos den mottagandemyndigheten. I allmänhet torde detta vara fallel. Skulle det inte vara så, bördelta givetvis beaktas av den myndighet som har uppgiften om hand. Risken förall skada skall uppkomma, om uppgiften lämnas ut till den andra myndigheten,kan då vara så slor alt uppgiften inte bör lämnas ul. Den angivna ordningenhindrar enligt min mening inte att uppgiftsuibylet mellan myndigheterna följervissa mtiner. Sammanfattningsvisfinner jag alltså atl sekretessen mellan myndigheter bör regleras på i principsamma sätt som sekretessen i förhållande lill enskilda. I avvaktan på ennärmare utredning om hur denna reglering skall utformas i detalj föreslår jagemellertid bestämmelser som medger undanlag från sekretessen i vissa särskiltangivna fall. För all inte oförutsedda hinder skall uppkomma i myndigheternasverksamhet föreslår jag också en generalklausul, som medger att uppgifter kanlämnas i sådana fall då del är uppenbart alt intresset av atl uppgiften lämnashar företräde framför det inlresse som sekretessen skall skydda. Härigenomkommer den föreslagna regleringen i praktiken att ansluta mycket nära lill vadsom gäller f n. Prop.1979/80:2 Del A Föredraganden: Allmän motivering 92 4.5Domstolssekretessen m. m. föregående har jag uppehållit mig vid vissa huvudfrågor rörande den nyasekretesslagen. Bl, a, har jag förordat atl handlingssekreless och tystnadsplikti det allmännas verksamhet skall regleras enhetligt och atl sålunda föremåletför sekretessen skall vara uppgiften som sådan, oavsett om den förekommer i enhandling eller inte. Regleringen i den nya sekrelesslagen lar sikte på detallmännas hela verksamhet och gäller följaktiigen också för domstolama. Detfinns emellertid skäl att redan på detla stadium ägna särskild uppmärksamhet åtsekretessen på domslolsområdei. Sekretess-regleringen på detta område måslenämligen utformas med särskild hänsyn till de speciella förhållanden som råderdär. Regleringenav sekretessen hos domstolarna kompliceras av all del i synnerhet vid deallmänna domstolarna kan förekomma mål och ärenden som rör de mest skiftandeförhållanden. Men inte nog härmed. Hos domstolarna uppkommer förutom frågan omhandlingssekretess och tystnadsplikt också frågan i vad måndomstolsförhandling skall hållas inom stängda dörrar, s, k,förhandlingssekretess. Vidsidan av det skriftliga förfarandet vid domstolarna förekommer det lill myckelslor del muntliga förhandlingar. Från rättssäkerhetssynpunkt anses det sedangammall vara av stor vikt att domstolarnas handläggning och beslul i så storutsträckning som möjligt är underkastade offentlig insyn. Offentligheten ansesäven stärka allmänhetens förtroende för rättskipningen, I 2 kap, 11 § andrastyckel RF slås fast att förhandling vid domstol i princip skall varaoffentlig. Av hänsyn till allmänna eller enskilda intressen är del dockofrånkomligt att begränsa den offentliga insynen belräffande en del uppgiftersom kan antas bli förebringade vid en domstolsförhandling. RF medger därför attbegränsningar i domstolsförhandlings offentlighet för göras genom lag (2 kap,12 §), Enannan sekretessfråga som aktualiseras hos domslol är i vilken utsträckningsekretessbelagda handlingar skall tillhandahållas domslol som bevis ellerförhör inför domslol skall få hållas med någon som är underkastad tystnadspliktangående sådant som omfattas av tystnadsplikten. Till detta spörsmål återkommerjag emellertid i specialmoliveringen, se 36 kap, 5 § RB m, fl, paragrafer. Reglernaom handlingssekreless, tystnadsplikt och förhandlingssekretess hos domslol är fn, spridda på etl stort antal bestämmelser. Jag hänvisar här till olikaredogörelser i specialmotiveringen, se vid 12 kap, 1-4 §§ sekrelesslagen och 5kap, 1 § RB, I fråga om handlingssekrelessen gäller i princip attbeslämmelserna sekretesslag är tillämpliga också på domstolarna. Ettviktigt undanlag från principen görs dock i 36 § SekrL, Av detta lagrum följeratt en hemlig handling upphör att vara hemlig, om den företes vid en offentligförhandling vid domstol. Delsamma gäller, om handlingen företes Prop.1979/80:2 Del A Föredraganden: Allmän motivering 93 viden förhandling som visseriigen hålls inom slängda dörtar men sedan inteomfattas av ett efterföljande sekretessförordnande från domstolens sida. Iöverensstämmelse härmed gäller vidare alt domar och beslul som domslol avkunnaroffentligen är undandragna sekretess och att domar och beslut som domstolavkunnar inom stängda dörrar är underkastade sekretess bara om domstolensärskilt förordnar om det. I alla de fall då förfarandet i mål eller ärende hosdomslol i sin helhet är skriftligt - detta är bl. a. fallet i det storaflertalet mål hos förvaltningsdomstolarna - är 36 § SekrL inte tillämplig. Idessa fall regleras frågan om sekretess helt av övriga bestämmelser i lagen. Föratt garantera all en av processuella skäl nödvändig förhandling skall behöva leda till atl innehållet i en allmän handling, somenligt SekrL inte för lämnas ut lill envar, blir offentligt har en särskildmöjlighet öppnats att anordna domstolsförhandling inom stängda dörrar. Enligtlagen (1947:630) om inskränkning av offentligheten vid domstol beträffandeallmänna handlingar för nämligen förhandling hållas inom stängda dörrar då ensekretessbelagd allmän handling skall företes vid förhandlingen och enförhandling inom stängda dörtar inte är tillåten med stöd av annan tillämpliglagbestämmelse. Genom att förhandlingen hålls inom stängda dörrar har domstolenmöjlighet all genom ett efterföljande sekretessförordnande enligt 36 § SekrLsörja för atl handlingssekrelessen för den företedda sekretessbelagdahandlingen bibehålls. Den av rättssäkerhetsskäl uppställda principen attdomstolsförhandlingar i största möjliga utsträckning skall vara offentiiga haremellertid gjort all lag tillåter beslul om förhandling inom stängdadörrar bara om det är av synneriig vikt all inte någol som av hänsyn tillallmänna eller enskilda iniressen bör hållas hemligt blir uppenbarat genom ifrågavarande handlingen offentliggörs. Huvudbestämmelsernarörande möjlighel för domstol att hålla förhandling inom stängda dörrar finnsi de lagar som reglerar förfarandet i mål och ärenden hos den ifrågavarandedomstolen, bl, a, RB och förvaltningsprocesslagen (1971:291, ändrad senast1978:29), Dessutom finns i spridda lagrum bestämmelser som möjliggörförhandling inom stängda dörrar i vissa bestämda typer av mål eller ärenden, Isamtliga nu nämnda fall gäller atl domstol som förordnar om handläggning inomslängda dörrar kan förordna om sekretess med stöd av 36 § SekrL, Beslämmelsenmedger också atl domstolen meddelar vissa provisoriska sekreiessförordnanden.Avkunnas dom eller beslut inom stängda dörrar, kan domstolen förordna att ocksådomen eller beslulel skall vara underkastad sekretess. Domstolen för emellertidutnyttja sin rätt all förordna om handlingssekretess bara när sekretess ärpåkallad av hänsyn till någol av de intressen som anges i 2 kap. 2 § förstastycket TF, se 36 § sjunde stycket SekrL. Gällanderätt medger också alt domstolsförhandling hålls inom slängda Prop.1979/80:2 Del A Föredraganden: Altmän motivering 94 dörtarav andra skäl än sekretesshänsyn. Syftet med sådana bestämmelser är atl befriapart eller annan från del tryck eller den hämsko som en offentligdomstolsförhandling kan innebära. Förhör inom stängda dörrar får hållas t. ex.med den som är eller psykiskt sjuk eller lider av annan rubbning avsjälsverksamhelen. Domslolkan enligt bl. 5 kap. 4 § RB föreskriva tystnadsplikt belräffande vad somhar förekommit vid förhandling inom stängda dörrar. För de befattningshavarevid domslol som har avlagt domar- eller protokollförared gäller vidaretystnadsplikt beträffande innehållet i ännu inte meddelade domar och beslul ochbelräffande vad som har förekommit vid domstols enskilda överiäggningar. Enmotsvarande tystnadsplikt för annan personal vid domstol är i viss utsträckningföreskriven i administrativ ordning. I övrigi saknas en särskildlystnadspliklsreglering för dem som är knutna lill domslol. gällde ocksåför personalen vid domstolarna tystnadsplikt belräffande bl. a. innehållet ihemliga handlingar.