prop · G30384 · 1979-12-31 00:00:00 — Ävenom mänga skäl - som förutnämnts - talar för att icke ha ett pä författninggrundat sjömanspensionssystem förutsätter- en övergång till ettp? kollektivavtal grundat system att parterna kan enas on villkoren för en avveckling och om hur ett framtida pé kollektivavtal grundat system skall vara utformat.Utredningen har därför hemställt till parterna att ta upp 'iver1 äggn i nga r för att enas i dessa frågor. Det har emellertid icke varit möjligt att skapa enighet mellan parterna. Utredningen anser det därför inte möjligt att avveckla det på författninggrundade systemet. Utredningen finner det emellertid önskvärt att försöken att ersätta nuvarande system med ett pa kollektivavtalgrundat system fortsätter. De stora fordelarna med ett sådant system skulle främst vara att det blev mera flexibelt än det nuvarande och att parterna själva - utan statsmakternas mel-lankomst - kunde fatta erforderligabeslut. Utredningen har inte ansett det möjligt att ytterligare vänta med sitt arbete i avvaktan på överläggningar mellan parterna utan har som utgångspunkt tagit att systemet förhandlingsvägen skall läggasom men att utredningen nu skall föreslå de förändringar som ärbehövliga och som kan ske utan attsystemets ekonomiska ramar förändras. 3.5 De ekonomiska ansvarsförhållandena vid en framtida omläggning av systemet Fastän sälunda utredningen inte framläggernägot förslag om en grundläggande förändring avgrundvalarna för pensioneringen har utredningendock funnit anledning att något uttalasig om det ansvar staten måste ta vid en framtida omläggning av systemet från a *: t vara grundat pålagstiftning till att ha sin grund i ett kollektivavtal. Prop.1979/80: 84 53 'i-.j.-ide pfins i on;. förp 1 1 ktel ser garanteras dels genom fond-bildning,o'-! :, genoir. att staten fdr tillse att redaravgifter-n a har eri sädan 'storleksordning att pensionerna kan u t b e-tal.is. Det är alltså givet att staten vid en ijvergång fär anses haott ansvar för de pensioner som hänför sig tillar bet.? till tiden före övergången, om inte fonderna skulle varatillräckliga fö' att fylla dessa förpliktelser. För det fall fonobildrMngen skullevisa sig vara mera än tillräcklig ocn överskottuppstä finner utredningen naturligt attove;'bl ! w:,i medel pa nägot sätt tillföres sj ömans ko 1 1 ek-tivet, för vas bästameJlen ju avsatts. De närmare villkoren för medlens användningtorde i detta fall böra fastställas efter förhandlingarmellan staten och arbetsmarknadens parter. En annan självklar utgångspunkt äratt staten inte kan anses ha nägot ansvar irättslig mening för sjömanspensioneringen,son hänför i"'g till ,=:rbete efter övergången. Härfår det bli parternas sak att överenskomma bådeom storleken på förmånerria och om hur de skall tryggas. Naturligtvis masta man vid en framtida övergång tillseatt de pä förfittning och de påkollektivavtal grundade förmånerna samordnas så att de berättigade fårlämpligt avpassade fö-!Pårt&r. Härvid börföljande beaktas. För närvarandefordra;. i normalfallet minst 120 månaderstjänst för att rätt til"; sjömanspension skall föreligga. Vid övergången till ett nytt system komner det att finnas ett antal so.T har kortare tids tjänstgöring. Dennatid hade de fått tillgodoräkna sig om det nuvarande systemet varit i kraft ifortsättningen. Alldeles oavsett vilken formellrätt till pension icm dessa sjömän har är det naturligt att den tid de t;:iinstc;jort och för vilken avgifter erlagts skall beaktc-' dels ; detsystem som arbetsmarknadens parter förh-3nr|=rfram fnr framtiden, dels vid den överenskommelse011 r i 'ans i c : ' ngen z-j:i réite ingåsmellan staten ;":', h 3 r be t sma ,'kn''iG?ns per t er 1979/80:84 54 PENSIONSFRÅGAN FÖR DE SJÖMÄN SOM ÄR BOSATTA UTANFÖR SVERI3E 4.1 Gällande bestämmelser om allnän pension ovanunder 2.7 har bl a redogjorts för de allmänna reglerna rörande folk- och tilläggspensioneringen samt lagen(1975:380) om delpension. Av denna redogörelse framgår att den allmänna pensioneringen, som regleras i lagen (1962:381)om allmän försäkring, omfattar folkpension och tilläggspension.Berättigade till folkpension är enligt lagen om allmän försäkringendast svenska medborgare. Utländska medborgare har - även om devarit anställda av svenska arbetsgivare - Säledes ejrätt till svensk folkpension. Före detATP-systemet behandlas skall först anmärkas, att i och med att en ny sjömanslag(1973:282) trädde i kraft inträdde enprincipiell förändring av lagstiftningens syn på sjömannensanställningsavtal. Denna lag bröt mot den äldre utgångspunkten att den ombordanstäl1 de är bundenenbart till anställning på bestämt fartyg. Sjömannen knyts fastare till arbetsgivaren-redaren.Redarens ställning som part i avtalsförhållandetskjuts i förgrunden och befälhavarens tidigarearbetsgivareställning försvinner. Den nya lagen grundar sig i stället på detbetraktelsesätt som är gängse vid landanställning, nämligenatt arbetsciva-re och anställd står i ett avtalsförhållandetill varandra och att anvisningen av arbetsplats endast utgör ett ledi fullgörandet av anställningsvillkoren. Enligthuvudregien i 1 kap 3 § lagen om allmän försäkring är svenska medborgare och de som utan att varasvenska medborgare är bosatta i riket försäkrade för tilläggspension(ATP). Sjömän av svensk nationalitet anställdaombord på svenska handelsfartyg förvärvaralltså pä grund av inkomsten från anställningenombord rätt till ATP oavsett bosättningsort.Vidare omfattar bestämmelserna om ATP utländsk på svenskthandelsfartyg även om han ej är bosatt i riket. i1ed avsesdärvid arbetstagare som enligt sjömanslagen (1973:282) anses som , iedanställning på svenskt han- 1979/80:84 55 delsfartyglikställes anställning pa utländskt fartyg som svensk redare förhyr ihuvudsak obemannat om anställningen sker hos denne eller någon avhonom anlitad arbetsgivare. Uthyres svenskt handelsfartyg till utländskredare i huvudsak obemannat föreligger likaledes rätt till tilläggspension,om anställningen sker hos fartygets ägare eller av denna anlitad arbetsgivare. Delpensionkan utgå till i bosatt arbetstagare . Sverigehar träffat en rad internationella överenskommelser om social trygghet som bl amodifierar den svenska pensionslagstiftningen till förmån för utlänningarbosatta i . I det följande lämnas en redogörelse för det väsentligaste i dessa här nedan uppräknade överenskommelser. Konvention den 15 september1955 mell?n , , , och om social trygghet(SFS 1956:491, ändrad 1962:226, 1966:562, 1967:113, 1969:797,1974:49, 1975:478 och 1977:1015). 2. ijverenskommel se den 22 mars1973 mellan och om rätt i vissa fall till tilläggspension(SFS 1973:234). Konvention den 17 december 1954mellan och om pensionering och yrkesskadeförsäkring(SFS 1955:522) . Konvention 55mellan och om social .trygghet (SFS 1957:458, ändrad1973:750). Konvention den 9 juni 1956mellan och Förenade och Nordirlandom social trygghet (SFS 1957:154)- Konvention den 6 juli 1968mellan och om social trygghet ;:. 'S 1969:375) 1979/80:84 56 Konvention den 11november 1975 mellan och om social trygghet (SFS 1977:722) 8. .'onvention den 27februari 1975 mellan och Västtysklana om social trygghet (SFS 1977:740) Vidarehar inom ram utarbetats en den 11 december 1953undertecknad provisorisk överenskommelse jämtet"'11 =5 r-. "Ot o ';", ' 'j~ :.e1'-.-ris ystem och andra sociala trygghetssystem (SFS i9£5:;o3).Til! denna överenskommelse som fbr del avser endastfolkpension, har - förutom - anslutit sig , ,, , , , , , , ,, , och . Bestämmelsernai den nordiska konventionen bygger på den gemensammastruktur som grundpensionssystemen i traditionellt haft och alltjämnthar. Grundprincipen för konventionen äratt en nordbo som är bosatt i annat nordiskt land änsitt eget skall ha rätt till grundpensionsförmäner(för svensk del folkpension; frånbosättningslandet enligt de regler som gällerför landets egna medborgare och beräknadpå grundval av den sammanalgda bosättningstideni . Varje bosättningsår ger i princip rätttill 1/40 av en full grundpension. Dennuvarande konventionsregleringen innebär sålundaatt medborgare i ett nordiskt land efter viss väntetid- karenstid - kan få grundpension i det nordiska land därhan är bosatt i enlighet med bestämmelsernai bosättnings landets lagstiftning. Förrätt till ålderspension fordrasi orincip oavbruten besättningstidomedelbart före Enligt konventionerna med , , oc*'.Jugoslavien galler för medborgare i dessa länderför att de SKall bli berättigadetill folkpension att de - förutom att de uppfyller de förde svenska medborgare gällande förutsättningarna- har varit bosatta i viss kvalifikationstid. Kravet påbosättningstidens längdvarierar i de olilka konventionerna. Gemensamt gällerKrav oavbruten Dosättningi riket före ansökan om pensionen. 1979/80: 84 57 jugoslaviskamedborgare krävs dessutom bosättningi riket av minst 15 årefter fyllda , vari inräknas 5-årsperiodenomedelbart före ansökan. Jugoslavisk medborgare, som varitmantalsskriven i , under vilka han fyllt ,är oberoende av om nämndabosättningsvillkor äruppfyllda berättigad till viss ålderspension.För italiensk medborgare menas med bosättningstidtid för bosättning och mantalsskrivning. De härbehandlade fyra konventionerna ger i vissa fall rätttill folkpension även efter flyttning fränSverige. Grundförutsättning är dock att vederbörandevarit mantalsskriven i under vilka han fyllt 57-62 år.Därutöver finns det skiftande regler i de fyra konventionernarörande bl a om vederbörandebeviljats folkpension. Antalet kvalifikationsårmåste dock uppgå till minst 30 föratt folkpensionen skall utgå med oavkortat belopp (gällerej beträffande ). Konventionenmed avviker principiellt ifrånde i det föregående nämnda på flera punkter. I prop 1975/76:51 framhållsbl a att nämnda konvention utgörett första exempel påsträvandena att tillskapa tidsmässigaoch ändamålsenliga socialförsäkringskonventioner.Avsikten är att de principer som ligger till grund förkonventionen skall så långt det är möjligtoch befogat tillämpas i framtida överenskommelsersom sluter. Enligtkonventionen med är österriki sk medborgarje. Sä länge han är bosatt i ,likställd med svensk medborgare i frågaom rätten till ålderspension om hanefter fyllda har varit bosatt i under sammanlagtminst , därav förepensionsansökningen, österrikisk sjömansom är anställd påsvenskt handelsfartyg ansesunder anställningstiden vara bosatt i . Konventioneninnehåller också regler om rätttill svensk folkpension för österrikisk medborgare som inte uppfyller de angivnakraven för rätt till folkpension men som har förvärvsarbetati och tjänat in tilläggspension.Folkpension enligt dessa till ATP- 1979/80:84 58 systemetanknutna regler utgår oavsett bosättnings1 and och utan särskildakarenstider. Förutsättningen för att folkpension skall kunna utgå enligtdessa regler är att ATP-pension utges. Storleken av folkpensionenär-beroende av hur många poängår inom ATP som ve,derbörandehar. pensionsgrundande inkomst för''ATP tjänats in följer även rätt till1/30 av full folkpension. Konventionenmed har i de avseenden varom nu är fråga i alltväsentligt samma innehåll som konventionen med . Utöver ovannämnda konventioner bör nämnas en av internationella arbetsorganisationen() antagen konvention (nr 118) om utlänningarslikställande med ett lands egna medborgare i fråga omsocial trygghet (SFS 1964:57) och en inom år 1972utarbetad europeisk konvention om social trygghet. Den förrakonventionen har inte ratificerats av såvitt gäller pensionsförmåner ochden senare har inte ratificerats av i någon del. 4.2 förslag till ändringar i lagen om allmän försäkring har isitt betänkande "Pensionsfrågor mm" (SOU 1977:46), som avlämnades till statsrådet och chefen försocialdepartementet , framlagt förslag bl a om utlänningarsrätt till folkpension och om tillämpning av övergångsbestämmelserna inom ATP i vissa fall för utländskamedborgare. Beträffande frågan omutlänningars rätt till svensk folkpension anförpensionskommittén i huvudsak följande (s 356). Inledningsvis redogörs förinvandrarutredningens huvudbetänkande (SOU 1974:69). Detta innebar att i Sverigebosatta utlänningar, som inte täcks av någonkonvention, skulle få ett lagfäst minimiskydd i form av rätt tillfolkpension 1979/80:84 59 Efter viss tids vistelse i . Nämnda utredning ansåg att ett skydd av den omfattning som föreligger enligt den provisoriska, europeiska pensionsöverenskommelser av borde kunna skapas även för sådana invandrare för vilka konventioner inte är tillämpliga. En medborgare i stat som är ansluten till den nämnda överenskommelsen är berättigad till folkpension i samma omfattning som svenska medborgare under följande förutsättningar: a) han skall vara stadigvarande bosatt i b) han skall efter fyllda uppehållit sig i ge minst 15 år c) han skall före ansökan om pension har varit stadigvarande bosatt i minst 5 år Efter denna redogörelse fortsätter pensionskommittén (s 357 f). Enligt pensionskommitténsuppfattning talar flera skäl för den av invandrarutredningen föreslagna lösningen. Ett av dem är att man ansluter till ett redan känt regelsystem som vunnit internationellt erkännande och som accepterats av flera länder. Ett annat skäl är att en väntetid i form av intjänande under 15 årär det vanliga kravet för ålderspensioni flera länder pä kontinenten. Kommittén har uppfattningen att man börrespektera önskemål av den som trots bosättning i vill behålla sitt ursprungligamedborgarskap. Sädana önskemål, som ofta synes grundande på principiella skäl, bör enligt kommitténs mening inte medföra att personen i fråga går miste om möjlighetertill folkpension. Pensionskommitténfinner mot bakgrund av det sagda att dådet gäller ålders-, änke- och förtidspension ger en anknytning till bestämmelserna i den provisoriska europeiska pensionsöverenskommelsen ett tilIfredsställan minimiskydd för invandrare som av olika skäl inte vill ansöka om svenskt medborgarskap. Med hänsyn till att kommitténs förslag innebär ett frångående av det vanliga kravet på ömsesidighetanser kommittén att man tills vidare inte bör sättavillkoren för rätt till ålders- och förtidspension lägreän vad invandrarutredningen föreslagit. Detta innebär visserligen att nr 118 inte kan ratificeras i sinhelhet. A andra sidan innebär ett genomförande av förslagetatt för samtliga nu berörda, ej konventionsskyddade utlänningar bosatta i skapas ett grundläggande system försocial trygghet, ett system som for mångaandra utlänningar förutsätter avtalom ömsesidighet. Vid sådant förhållande anser pensionskommittén att man böravvakta erfarenhete'-"' 'v det nyasystemet innan man tar upp diskussionen om lindrigar- krav i Prop.1979/80:84 60 fråga om vistelsetider och därmed möjlighettill ratifikation av den nämnda även såvitt gäller pensioner. Kommittén föreslår därför att invandrarutredningens förslag genomförssåvitt gäller ålders- änke- och förtidspension.-- - - Som framgått av vadkotnnittén tidigare anfört saknar folkpensionssystemet motsvarighet i andraländ'!r än de nordiska. Andra former av social grundtrygghetförekomr-r i andra länder, dock i mycket skiftande former och med olikaformansbelopp. För en person, som uppbär folkpension och som inte är bosatt i , minskas folkpensionen med enmotsvarande förman till vilken han är berättigadenligt utländsk lagstiftning. Ärenden av detta slag prövas av , som också har möjlighet att medge undantag frän nämnda regelom särskilda skäl föreligger. Kommittén har ienlighet med vad som uttalats i direktiven övervägt om det kan finnas behov av samordningsregler i denu berörda fallen, dvs i situationer då utländskamedborgare under bosättning i kan få folkpension enligt det av konmittén förordade förslaget. Kommitténfinner det därvid uteslutet att minskafolkpensioneringens grundförmåner med utländsk pension som på sätt likartatsvensk ATP tjänas in genom förvärvsarbete.Det bör av administrativa skäl gälla även om den utländskapensionen svarar också för grundbeloppet i detta lands pensionsanordning. Däremot börpensionstillskott minskas med utländskpension, intjänad på grund av förvärvsarbete, på samma sätt som sker beträffandeATP. Vad därefter gäller den under remissbehandlingen av invandrarutredningenshuvudbetänkande aktualiserade frågan om rättför invandrare att behålla svensk folkpension vid återvändande tillursprungslandet vill kommittén framhålla att förutsättningarna förbedömning av denna fråga har ändratsgenom att godkänt förslaget omatt de principer som ligger till grund förkonventionen med så längt det är möjligt ochbefogat skall tillämpas när sluter konventioner med andra länder liksom närgällande äldre sådanakonventioner revideras. Som framgåttav den redogörelsen pågår f n förhandlingar rörandesådana konventioner med ett stortanta! Härvid eftersträvasfrån svensk sida i samtliga fall lösningar i enlighet med de principer som godkänts av , ['led hänsyn härtillsaknas efter godkännande avprincipförslaget enligt kommitténs mening anledning ytterligare utreda denna fråga. Beträffande övergångsbestämmelserna inom ATP för utländska medborgare anför pensionskommitténunder rubriken (s 360 f): Av invandrarutredningens tidigare nämnda betänkande(SOU 1974:69) framgår att de stora invandrargruppernakommit till i huvudsak efter år1960. uet stora flertalet invandrare son kommit - och kommer - till är personer . 1979/80: 84 61 Även om frågan om rätt för utländska medborgare att åberopa övergångsreglernainom ATP-systemet säledes inte torde gälla ett större antalpersoner framstår enligt kommitténs mening följdernaför den enskilde som berörs av de redovisade bestämmelsernai vissa fall som märkliga. Kommittén vill illustrera effektenav gällande bestämmelser med följande exempel: Antagatt en utländsk medborgare, född ,varit yrkesverksam i . Han erhåller ålderspensionår1976 och har då tillgodoräknats pensionspoäng under samtliga år sedan år 1960.Eftersom övergångsbestämmelserna inte kan tillämpas, beräknas hansålderspensionfrån ATP till 16/30 av full ålderspension. Om man antar att han haft i genomsnitt4,5 pensionspoäng under de 15 bästa åren blirhans ålderspension från ATP (vid ett basbelopp på 11 500kr) ca . Om denne person begär och fär svenskt medborgarskap blir övergångsreglernaomedelbart tillämpliga och pensionen, som dä beräknas till16/20 ;iv full ålderspension, stiger till ca . ;-lankan hävda att för inånga av de personer som det här gäller möjlighetenatt fä svenskt medborgarskap borde utgöra lösningen även på pensionsproblemet, I här avseddafall torde ju också undantagslöst ansökan om svenskt medborgarskap bifallas. I kommitténredovisade erfarenheter frän bl a konventionsförhandlingar ger emellertidvid handen att personer som alltjämt efter läng tids vistelse i ett främmandeland väljer att bibehålla sitt ursprungliga medborgarskap ofta har mycketstarka principiella skäl fbr sitt ställningstagande. Ett anvisande av"medborgar-skapsväcen" för att lösa denna pensionsfråga står enligtkommitténs uppfattning vidare i strid med likställighetsprincipensom konriit till uttryck i multilaterala konventioner påpensions-c rådet och i minimistandardkonventioner som deneuropeiska sociala stadgan (prop 1962:175) och sociala balken (prop 1965:115). tilläggsdirektiven antydda lösningen av den nu redovisade frågan - enanknytning till faktiskt förvärvsarbete i -torde enligt kommitténs mening inte endast ha den fördelenatt den av flertalet bör kunna upplevas som rättvisutan skulle också på ett tillfredsställande sätt knytaan till de principer som använts för lösningen av folkpensionsfrågan i denya bilaterala konventionerna. Praktisktsett skulle frågan enligt kommitténs mening kunna lösas genomatt de invandrare det här gäller fär rätt att åberopa är under vilka förvärvsarbeteutförts i . Man kan här tänka sigolika lösningar. En väg är att man ger invandraren rätt att åberopa övergångsbestämnelsernaunder förutsättning att han kan visa att han varit förvärvsverksami under ett visst, minsta antal är. En annan tänkbar väg är att konstruera en "trappa" så attinvandrarens faktiskt taxerade år i räknas av från talet 30, dock med den begränsningenatt han inte får ett lägre tal än det som gäller för en svensk medborgare med samma födelseår. lienförstnämnda metoden har enligt kommitténs bedömning dennackaelen att man får en stel regel, mot vilken kan riktas kritikliknande den som anförs mot 57-62-årsregeln. Konmittén förordaritallet att man försöker utforma en trappa som kan motiveras med ihuvudsak följande argument. 1979/80:84 62 Invandraresom varit förvärvsverksamma i under längre tidföre ATP-reformen har - i likhet med svenska medborgare -genom sininsats i näringslivet bidragit till att göra ATP-reformenmöjlig. Ju invandraren varit verksam i destostörre hänsynstagande bör göras. Vid tillräckligt antal år med förvärvsverksamhet i bör han blihelt jämställd med sina jämnåriga svenska arbetskamrater. Avräkningen bör heltutformas så att invandraren genom sina yrkesverksamma år fär möjlighetatt erhålla samma beräkningsgrunder som gäller försvensken i övergångsgenerationerna, dvs personer födda år före 1924.Regeln bör dock förses med en spärr så att invandraren inte fär en bättre beräkningsgrundänsvensk medborgare i samma ålder. Effektenav de nu redovisade tankegångarna illustreras genom följandetablä: A B C D E F G H-I A B C D G H I J 10 9 8 7 6 5 4 3 2 20 21 22 23 26 27 28 29 9 8 7 6 5 4 3 2 1 21 22 23 24 8 7 6 5 4 3 2 1 22 23 24 25 7 6 5 4 23 24 25 26 6 5 4 3 24 25 26 27 5 4 3 2 25 26 27 28 4 3 2 1 26 27 28 29 Anm.Kolumn A visar högsta antal är med vilka minskning får ske. Högre antalårändet som anges i kolumn A beaktas inte. Kommittén förordarmot bakgrund av de redovisade skälen att övergångsbestämmelserna inom ATP vidgas på det sätt som nubeskrivits. I övergångsbestämmelserna till lagändringarna bör enligtkommitténs mening anges, att de nya reglerna inte grundar rätt tillpension före ikraftträdandet av de nya reglerna samt att den försäkrade själv haratt förete den bevisning om rätt till pension enligt de nya reglerna som kananses behövlig. Denföregående redogörelsen för gällande bestämmelser i lagen om allmän försäkring kansammanfattas på följande sätt beträffande utländsk , som tjänstgjort påsvenskt handelsfartyg. 1979/80:84 63 Sjömannen är inteberättigad till svensk folkpension. Härför krävs i princip svenskt medborgarskap. För att kunna erhållafolkpension enligt någon konvention fordras genomgående visstids bosättning eller mantalsskrivning i . Enligtkonventionerna med och anses dock som är anställd på svenskthandelsfartyg vara bosatt i . Han kan därigenomkvalificera sig för folkpension eller del därav i förhållandetill det antal poängår som han har inom ATP-systemet. Den utländske sjömannenhar möjlighet att intjäna ATP i likhet med svensk medborgare, men för full ålderspensionkrävs det alltid minst 30 poängår. föreslagna ändringarna i lagen om allmän försäkringmedför för de utländska sjömännen förbättring såtillvida att övergångsbestämmelserna inom ATP kan bli tillämpliga för vissautländska sjömän, dock endast om de taxerats för statliginkomstskatt för år . De flesta sjömän taxerasför sådan skatt i form av sjömansskatt.I övrigt torde förslaget för denna speciella kategori ej innebära nägon förbättring omde inte varit bosatta i någon tid. Isammanhanget bör också nämnas att LO i sitt remissyttrande överpensionskommitténs betänkande i fräga om utländska medborgares pensionsrätt anfört följande. "I fräga om övergångsbestämmelser för ATP för utländska medborgare föreslär LO jämställdhetmellan ombordanställda icke bosatta i och övriga.Hed tid för förvärvsverksamhet i skall alltså jämställas tidför förvärvsverksamhet inom sjömansyrketinom den svenska handelsflottan sjömannen varit pämönstradeller - med avseende på tid efter 1972 - tid under vilken han eriagt sjömansskatttill . Beträffande utlänningars rätt till folkpension får LO påmotsvarande sätt föreslå att med tid för bosättning i skall jämställas sådan tidsom 1979/80:84 64 angettsi föregående mening.