prop · G3031 · 1979-12-31 00:00:00 — Belopp som efter beaktande i förekommande fall avtidigare medgivet schablonavdrag är avdragsgiUt eller skattepliktigt enligtandra eller tredje stycket hänförs till det beskattningsår under vilket slutligeller tiUkommande skalt har påförts eller restitution, avkortning elleravskrivning har skett. Har schablonavdrag medgivits eller har tidigare medgivetschablonavdrag ändrats, skall, såvida taxeringsåtgärden icke föranlederomräkning av egenavgifterna för beskattningsåret i fråga, avdraget ellerintäkten hänföras tiU det beskattningsår under vUket beslutet angåendetaxeringsåtgärden har meddelats. Har den skattskyldige antingen brukat en ellerflera jordbruksfastigheter eller bedrivit en eller flera rörelser under detbeskattningsår som anges i fjärde stycket, skall i nämnda stycke avsettavdragsgillt eller skattepliktigt belopp hänföras till den förvärvskälla somger störst underlag för beräkning av schablonavdrag. Har den skattskyldigeunder nämnda beskattningsår både brukat jordbruksfastighet cch bedrivit rörelse,faslställes i forsla hand det inkomstslag inom vilket underlaget för avdrag ärstörst. Inom detta inkomstslag hänföres avdrag eUer intäkt till denförvärvskälla som ger störst underlag. Har den skattskyldige underbeskattningsåret varken brukat jordbruksfastighet eller bedrivit rörelse,medges avdraget såsom allmänt avdrag enligt 46 § 2 mom. medan intäktenupptages såsom intäkt av tillfällig förvärvsverksamhet. Dennalag träder i kraft . Lag om ändring i uppbördslagen (1953: 272) Härigenom föreskrivs att 1 §, 3 § 1mom. och 27 § 1 mom. uppbördslagen (1953: 272) skall ha nedan angivna lydelse. Med skatt förstås i denna lag, där icke annat angives, stadig inkomstskatt, statlig förmögenhetsskatt, utskiftningsskatt, ersättningsskatt, inkomstskatt, landstingsmedel, skogsvårdsavgifter, sådana socialförsäkringsavgifter till folkpensioneringen och tiU-läggspensionsavgifter som avses i 19 kap. 3 § lagen om allmän försäkring, sjukförsäkringsavgifter enligt 19 kap. 2 § sistnämnda lag, arbetsskadeförsäkringsavgifter enligt 7 kap. 2 § tredje stycket lagen (1976: 380) om arbetsskadeförsäkring, delpensionsf örsäkringsavgi f-ter enligt 21 § andra stycket lagen (1979: 84) om delpensionsförsäkring, socialavgifter enhgt 16 § lagen (1976: 381) om barnomsorg, sådana arbetsgivaravgifter enligt lagen om uppbörd av vissa avgifter enligt lagen om allmän försäkring, m. m., avgifter enligt lagen om allmän arbetsgivaravgift och enligt lagen om avgift för sjöfolks pensionering vilka icke uppbäras av riksförsälcringsverket, skattetillägg eller förseningsavgift enligt taxeringslagen, ävensom annuitet å avdikningslån. Med skatt förstås i denna lag däricke annat angives, statlig inkomstskatt, statlig förmögenhetsskatt,utskiftningsskatt, ersättningsskatt, inkomstskatt, landstingsmedel,skogsvårdsavgifter, sådana socialförsäkringsavgifter till folkpensioneringenoch till-läggspensionsavgifter som avses i 19 kap. 3 § lagen om allmän försäkring,sjukförsäkringsavgifter enligt 19 kap. 2 § sistnämnda lag,arbetsskadeförsäkringsavgifter enligt 7 kap. 2 § tredje stycket lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring, delpensionsförsäkringsavgifter enligt 21 § andrastycket lagen (1979: 84) om delpensionsförsäkring, socialavgifter enligt 3 §lagen (1979:000) om finansiering uv statsbidrag till förskole- och fritidshemsverksamhet,sådana arbetsgivaravgifter enligt lagen om uppbörd av vissa avgifter enligt lagenom allmän försäkring, m. m., avgifter enligt lagen om allmän arbetsgivaravgiftoch enligt lagen om avgift för sjöfolks pensionering vilka icke uppbäras avriksförsäkringsverket, skattetillägg eller förseningsavgift enligttaxeringslagen, ävensom annuitet å avdikningslån. Regeringen må, om särskildaomständigheter därtiU föranleda, föreskriva att i samband med uppbörden avskatt må uppbäras jämväl annan avgift än sådan som i första stycket sägs. HardyUk föreskrift meddelats skall, där icke annat angivits, vad i denna lagstadgas angående skatt äga motsvarande tillämpning beträffande avgift som medföreskriften avses. 1 m om.'''' I den omfattning nedan angives skallskattskyldig ut- 1 Senaste lydelse 1979: 361 2 Senastelydelse 1979: 361. 1 mo m.2 I den omfattning nedan angives skallskattskyldig ut- 1979/80:1 80 görapreliminär skatt med belopp, göra preliminär skatt med belopp, vilket så nära som möjligt kan an- vilket så nära som möjligt kan an tagas motsvara i den slutliga skat- tagas motsvara i den slutliga skat ten ingående statlig inkomstskatt, ten ingående statlig inkomstskatt, statlig förmögenhetsskatt, social- statlig förmögenhetsskatt, social försäkringsavgift till folkpensione- försäkringsavgift till folkpensione ringen enligt 19 kap. 3 § lagen ringen enligt 19 kap. 3 § lagen (1962: 381) om allmän försäkring, (1962: 381) om allmän försäkring, tilläggspensionsavgifl, sjukförsäk- tUläggspensionsavgift, sjukförsäk ringsavgift, arbetsskadeförsäkrings- ringsavgift, arbetsskadeförsäkrings avgift, delpensionsförsäkringsav- avgift, delpensionsförsäkringsav gift, socialavgift enligt 16 § lagen gift, socialavgift enligt 3 § lagen (1976:381) om barnomsorg, av- (1979:000) om finansiering av gift enligt 4 § lagen om allmän ar- statsbidrag till förskole- och fri- betsgivaravgift, in- tidshemsverksamhet, avgift enligt komstskatt och landstingsmedel. 4 § lagen om allmän arbetsgivar avgift, inkomstskatt och landstingsmedel. Vid debitering av slutlig skatt skall iakttagas: att för skattskyldiga, som avses i 10 § 1 mom.lagen (1947: 576) om statlig inkomstskatt, sådan skatt uträknas med tillämpningav det procenttal av gmndbeloppet, som har fastställts att gälla för denpreliminära skatt, vUken skall avräknas mot den slutliga skatten; att inkomstskatt uträknas med ledning avden skattesats som för inkomståret gäller i beskattningsorten; att inkomstskatt uträknas i en post,varvid skattebeloppet vid öretal över 50 avrundas uppåt och vid annat öretalavrundas nedåt till helt krontal; att skogsvårdsavgift uträknas enligt bestämmelsernai 1 § lagen (1946: 324) om skogsvårdsavgift; att tiUäggspensionsavglft uträknas med tillämpningav den för inkomståret fastställda procentsatsen för avgiftsuttaget, varvidöretal bortfaller; att inkomstskatt debiteras med belopp somhar uträknats av lokal skattemyndighet i det fögderi där beskattningsorten ärbelägen; att i 1 § nämnd sjukförsäkringsavgift debiterasenligt 19 kap. lagen (1962: 381) om allmän försäkring på gmndval av uppgifterom försäkringsförhållanden som lämnas av allmän försäkringskassa; att socialförsäkringsavgift till folkpensioneringensåvitt gäller person med inkomst av annat förvärvsarbete än anställningdebiteras med tilllämpning av bestämmelsema i 11 kap. 4 § samt 19 kap. 3 och 4a §§ lagen om allmän försäkring; att i 1 § nänmd arbetsskadeförsäkringsavgiftdebiteras med ledning av bestämmelserna i 7 kap. 2 § tredje stycket lagen(1976: 380) om arbetsskadeförsäkring; atti 1 § nämnd delpensionsförsäkringsavgift debiteras med ledning av 1Senaste lydelse 1979: 489. Nuvarande lydelse Föreslugen lydelse bestämmelserna i 21 § andra stycket lagen (1979: 84) omdelpensionsförsäkring; att i 1 § nämnd socialavgift de- att i 1 § nämnd socialavgift de- biteras med ledning av bestämmel- biteras med ledning avbestämmel serna i 16 § lagen (1976: 381) om serna i 3 § lagen (1979: 000) om barnomsorg; finansiering av statsbidrag tdlför- skole- och frilidshemsverksamhel; att i 1 § nämndaarbetsgivaravgifter debiteras i en gemensam post; samt att i 1 § nämnd annuitet eller, omskattskyldig har att eriägga flera annuiteter, summan av dessa påföres i heltantal kronor, varvid öretal bortfaller. Denna lag träder i krafl . Lag om ändring i folkbokföringsförordningen (1967:198) Härigenom föreskrivs att 23 och 24 §§folkbokföringsförordningen (1967: 198) skaU ha nedan angivna lydelse. 1979/80. Den som för vård eller tillsynvistas på ålderdomshem i annan församling än den, där han rätteligen var ellerbort vara kyrkobokförd när han flyttade till ålderdomshemmet, fårkyrkobokföras i sistnämnda församling. Han kyrkobokföres då på den fastighet,där han förut var bokförd, eller under rubrik på församlingen skrivna eller, omsärskUda skäl föreligger, på annan fastighet. Den som för vård eller tillsynvistas på ålderdomshem och är kyrkobokförd i den församling där hemmet liggerfår kyrkobokföras på annan fastighet i församlingen, om särskilda skälföreligger. Den som för vård eller tillsyn ärhelinackorderad i inom äldreomsorgen i annan församling än den, därhan rätteligen var eller bort vara kyrkobokförd när han flyttade tillservicehuset, får kyrkoTjokföras i sistnämnda församling. Han kyrkobokföres dåpå den fastighet, där han förut var bokförd, eller under rubrik på församlingenskrivna eller, om särskilda skäl föreligger, på annan fastighet. Den som för vård eller tillsyn ärhelinackorderad i inom äldreomsorgen och är kyrkobokförd i denförsamling där servicehuset ligger får kyrkobokföras på annan fastighet iförsamlingen, om särskilda skäl förelig- Prop.1979/80: 1 Intagning på sjukvårdsinrättning ändrar icke den intagneskyrkobokföring. Förhållanden som inträffar efler intagningen beaktas vid kyrkobokföringen,som om han ej varit intagen på sjukvårdsinrättningen. Första stycket äger molsvarande tillämpning i fråga om densom intages eller intagits i förbättrings-, uppfostrings-, fångvårds- eller arbetsanslalt.Den som frigivits eller utskrivits villkorligt från fångvårds- ellerurbetsunstuli eller som efter alt ha dömts till ungdomsfängelse ellerinternering överförts till vård utom anstalt anses vid kyrkobokföring varaintagen i anstalten även eller vården utom anstalt. Första slyckel äger molsvarande tillämpning i fråga om densom intages eller intagits i kriminalvårds-anstalt eller i sådanl hem som avsesi 12 § lagen (1979: 000) med särskilda bestämmelser om vård av ungu. Den somfrigivits villkorligt från kriminalvårdsanstalt eller som efter att ha dömtstill internering överförts till vård utom anstalt anses vid kyrkobokföring varaintagen i anstalten även eller vården utom anstalt. Denna lag Iräder i krafl . Lag om ändring i utlänningslagen (1954: 193) Härigenom föreskrivs att 71 § utlänningslagen (1954: 193)'skall ha nedan angivna lydelse. Regeringen meddelar bestämmelser om hemsändande av utlänning,som erhåller socialhjälp eller omhänderlages jämlikt barnavårdslagen, lagenom beredande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall eller 35 § lagen angåendeomsorger om vissa psykiskt utvecklingsstörda och som icke är politiskflykting. Regeringen meddelar bestämmelser om hemsändande av utlänning,som erhåller ekonomisk hjälp jämUkt 6 § socialtjänstlagen (1979: 000) ellerbereds vård jämlikt lagen (1979: 000) med särskilda bestämmelser om vård avunga, lagen (7966.- 293) om psykiatrisk' vård i vissa fall eller 35 § lagen(1967:940) angående omsorger om vissa psykiskt utvecklingsstörda och som ickeär politisk flykting. 1 Omtryckt 1975: 1358, 1979/80:1 83 Efter avtal med främmande siat om behandling avfripassagerare äger regeringen stadga avvikelser från bestämmelserna i dennalag ävensom meddela de föreskrifter som i övrigl erfordras för liUämpning avavtalet. Omutlämning för brott och om överförande lill främmande stal för verkstäUighet avhär i riket ådömd frihetsberövande påföljd samt om utlämning till ,, eller för verkställighet av beslut om vård ellerbehandling är särskilt stadgat. Dennalag träder i kraft den . Prop.1979/80:1 Inledning 85 Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden , , , , , , ,, De , Socialvården regleras f. n. huvudsakligeni lagen (1954: 579) om nykterhetsvård (NvL), lagen (1956: 2) om socialhjälp(ShjL) samt i barnavårdslagen (1960: 97) (BvL). Bland andra viktiga lagar förkommunernas sociala verksamhet märks vidare lagen (1976: 381) om barnomsorg.En översikt över de sociala vårdlagarna bör fogas till protokollet i dettaärende som bilaga 1. För en närmare redogörelse av gällande lagstiftning m. m.hänvisas till de betänkanden av socialutredningen som nämns i det följande. ' tillsattes år1968 för att göra en allmän översyn av den sociala vårdlagstiftningen.Utredningen avlämnade bl. a. principbetänkandet (SOU 1974: 39)Socialvården. Mål och medel och slutbetänkandet (SOU 1977: 40)Socialtjänst och socialförsäkringstillägg. Lagar och motiv. Slutbetänkandet innehåller förslagtill genomgripande förändringar av lagstiftningen på socialvårdsområdet. Denuvarande vårdlagarna föreslås sålunda ersatta av en enda lag,socialtjänsfiagen. Denna som har karaktär av ramlag har bl. a. regler omsocialtjänstens mål, det kommunala ansvaret samt riktlinjer för socialnämndsuppgifter och verksamhet. En del av den behovsprövade ekonomiska socialhjälpenföreslås över- ' Ledamöter vid slutbetänkandets avlämnande f. d.landshövdingen , ordförande, förbundsordföranden ,landstingsdirektören , byråchefen ,förbundsordföranden , riksdagsledamoten ,direktören , riksdagsledamöterna , hovrättsrådet , förbundsordföranden och f. d. riksdagsledamoten . Prop.1979/80: 1 Inledning 86 flyttad till socialförsäkringen som ettsocialförsäkringstillägg, administrerat av de allmänna försäkringskassorna.Bestämmelser om detta har tagits upp i ett förslag till lag omsocialförsäkringstillägg. föreslår vidareatt närmare regler om verkställande organ, handläggningen avärenden och vissa sekretessregler m. m. skall tas upp i en särskildsocialnämndslag. De nuvarande reglerna om foslerbarnsvård i BvL föreslåsöverflyttade till . Bestämmelserna i om tvångsintagning påallmän skall enligt förslaget inte få någonmotsvarighet i den nya sociallagstiftningen. hänvisar tillden psykiatriska vård som kan genomföras oberoende av patientens vilja enligtlagen (1966: 293) om beredande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall (LSPV). Beträffande barn och ungdom sominte kan ges behövlig vård med eget eller föräldrarnas samtycke föreslås ensärskild lag med särskilda bestämmelser om vård av underårig. a. ändringar i och rällshjälpslagen (1972: 429). författningsförslag, med vissa undantagsom framgår av det följande, bör fogas till prolokollet i detta ärende sombilaga 2. slutbetänkande har remissbehandlats. En sammanställningöver remissvaren, med vissa undantag som framgår av det följande, bör fogasfill protokollet i detta ärende som bilaga 3. De remissinstanser som haravgelt yttranden över betänkandet finns uppräknade i sammanställningen. I propositionen läggs nu framförslag till en ny enhetlig socialtjänstlag. Den skall träda i stället för denuvarande vårdlagarna som var och en gäller på sitt enskilda vårdområde.Socialtjänsfiagen ersätter vidare bl. a. lagen om barnomsorg. Propositionengrundar sig på socialutredningens förslag. Dessa återfinns trämst islutbelänkandel. I åtskilliga frågor bygger propositionen emellertid också påresonemang i principbetänkandet. Ett tredje betänkande, som i viss mån liggertill grund för propositionen, är fosterbarnsutredningens' betänkande (SOU 1974:7) Barn- och ungdomsvård. Slutligen har åtskilligt material i propositionensavsnitt om omsorger om äldre människor hämtats ur pensionärsunder-sökningensbetänkande (SOU 1977: 98) Pensionär -75. En kartläggning med framtidsaspekter. Ar startade enförsöksverksamhet inom socialvården senare kallad somsyftade till atl praktiskt pröva förslagen i socialutredningensprincipbetänkande och fosterbarnsutredningens betänkande. Resultatet avförsöksverksamheten, som bedrevs fram till , har successivtredovisats i olika rapporter. Ledningsgruppen för försöksverksamheten har lagtfram sin bedömning i rapporten 1 Utredare riksdagsledamoten . 2 Utredare kanslirådet . Prop.1979/80: 1 Inledning 87 (Ds S 1979: 1) Försöksverksamheten inom socialvården ochden framtida . Efler en översyn av LSPV som hargjorts av en expertgrupp inom socialslyrelsen (den s. k. LSPV-gruppen) har lillregeringen överlämnats ett förslag till Lag om viss psykiatrisk vård(redovisar 1977: 14). Förslaget bar remissbehandlats. Frågor omvård utan samtycke inom socialvård och sjukvård har på grundval av bl. a.socialulredningens förslag och förslagel från LSPV-gruppen beretts särskill aven arbetsgrupp inom . I arbetsgruppens rapport (Ds S 1978: 8)finns en redovisning av gällande lagstiftning, utredningsförslag ochremissynpunkter i dessa frågor. I en lagrådsremiss den 18 december1978 om vård ulan samtycke inom socialtjänst och sjukvård har tagits uppförslag till lag med särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU) och lag ompsykiatrisk vård och vård av missbrukare i vissa fall (LPM). Lagrådsremisseninnehåller också förslag lill ändringar i bl. a. och rättshjälpslagen.Till lagrådsremissen har fogals arbetsgruppens rapport, socialutredningenslagförslag i de delar som berörs av remissen och en sammanställning avremissynpunkter på socialulredningens förslag när det gäller vård av underårigaoberoende av samtycke. Lagrådsremissen bör fogas till prolokollet i dettaärende som bilaga 4. Lagrådet har yllral sig överförslagen i lagrådsremissen. Uldrag av lagrådels protokoll den 27 februari 1979bör fogas lill prolokollet i detta ärende som bilaga 5. Mina överväganden med anledningav lagrådets synpunkler redovisar jag längre fram (avsnitt 2.25). Som en följd av de erinringar somvid remissbehandlingen har gjorts beträffande socialutredningens förslag omsocialförsäkringstillägg har det inom tillsatts en särskildsamrådsgrupp med uppgift att komplettera utredningsförslaget i bl. Samrådsgruppen avser atl redovisa silt uppdrag ien rapport . I rapporten kommer också att ges en särskildsammanställning över remissvaren när det gäller socialförsäkringstillägget.Sedan samrådsgruppen har avgetl sin rapport, får ställning tas till den vidarebehandlingen av socialulredningens förslag i denna det. I proposition (1979/80:2) medförslag till sekretesslag, m.m., som har beslutats lidigare denna dag, harföreslagils nya regler för handlingssekretess och lysnadsplikl. Till grund förden föreslagna regleringen av sekretessen på område har bl, a.legat förslag av socialutredningen. En sammanställning av remissyttrandenaöver socialulredningens slutbetänkande i dessa delar finns fogad lill dennämnda proposifionen. Vissa följdfrågor m. m. om sekretessen på socialtjänstensområde behandlas i del följande (avsnitt 2.18). Prop.1979/80:1 Reformens inriktning 88 2.1 Reformens inriktning m. m. Som en bakgrund lill mina närmareöverväganden om en socialljänslre-form vill jag först översiktligt beskriva densocialpolitiska ulvecklingen i modem tid (avsnill 2.1.1). Jag ämnar vidare sökateckna en bild av de förändringar i samhället som har haft betydelse försocialvården särskill under del och redogöra försocialulredningens arbete (avsnitt 2.1.2). Därpå följer en redovisning av deriktlinjer som enligl min mening bör gälla för reformarbetet (avsnitt 2.1.3). 2.1.1 Den socialpolitiska utvecklingen Socialpolitiken ochindustriuliseringen Fattigvården som allmän skyldighethar i sitt ursprung i medeltiden. förblev dennaverksamhet den enda formen av offenllig omvårdnad. Under fattigvården hördeäven omhändertagande och vård av barn och gamla. Vården av sjuka var tidigt endel av verksamheten. Det ansågs tidigt atl staten hadeett ansvar för undersåtarnas existens i nödsituationer. Atl fattigvården ändåkom all bli en angelägenhet torde bl.a. bero på alt möjlighelerna altkontrollera behoven var myckel större än om slalen hade hand 1763 hade lagts fast i lag alt varje socken var skyldig all försörjasina faltiga. Under det omfattande utredningsarbetet omfattigvården var man dock inle alls främmande för all se fattigvården som enstatlig angelägenhet. Denna uppfattning hade t. ex. 1837 årsfattigvårdskommillé. ändå kom fram till att elt kommunalthuvudmannaskap borde behållas berodde det på vad som har sagis . Man menadesåledes all fömtsättningarna för konlroll försämrades om stålen skulleombesörja verksamheten, vilkel öppnade möjligheter till ell missbmk som rent avkunde hota slalens bestånd. Inle minsl den kommunala finansieringen avverksamheten skulle göra kommunerna angelägna att motverka missbmk av hjälpen.Den betydelse man då gav kontrollfrågan förklaras av atl fattigvården var delenda ekonomiska stöd samhällel gav de hjälpbehö-vande. var ända in på 1900-taletell utpräglat jordbmksland. Stadsbefolkningen utgjorde av dentotala befolkningen och endast några få städer hade över 10000 invånare. Denekonomiska och sociala strukturen i jordbrukssamhället karakteriserades lillstor del av en naturahushållning. Denna gav i viss mån ell socialt ochekonomiskl oberoende som bara missväxten kunde hola. Den allmänt lågastandarden övergick då Prop.1979/80:1 Reformens inriktning 89 Stora eftersatta gmpper hade ett visst beskydd av anhöriga ochhusbönder. omgestaltades jordbmketsekonomiska och sociala stmktur. ökade befolkningen kraftigt.Sambanden mellan jordbmkets omdaning och befolkningsökningen samt utvecklingenav levnadsstandarden för berörda gmpper är svåröverskådliga. Men det stårklart att de egendomslösa gmppema inom jordbmksbefolkningen ökade. Många levdeunder svåra ekonomiska och sociala förhållanden. Det skulle dröja ännu en tidinnan den expanderande industrin förmådde "suga upp" den arbetskraftsom jordbmket inte kunde sysselsätta. För många blev emigrationen en väg ut urarbetslöshet och försörjningssvårigheter. Den starka tillväxten av antalet egendomslösa somstannade i landel utan att kunna få sin utkomst innebar att arbetslösheten ochfatligvårdsbe-hoven ökade. Samfidigt hade de många små och fattigajordbrukskommu-nema dåliga fömtsättningar atl klara fattigvården. En viss reformering av fattigvården hade genomförtsi mitten av . I fattigvårdslagstiftningen fastlades kommunernasskyldighet atl i vissa situationer utge fattigvård. De fattiga fick också ökadmöjlighet att flytta meUan socknarna. Dessa lättnader låg i linje med denliberalisering av näringspolitiken som skulle främja en begynnande industriellexpansion. Genom kommunreform skapades också nya organisatoriskafömtsättningar genom att fattigvården frigjordes från kyrkan och blev enborgeligt angelägenhet. Ökade ekonomiska svårigheter leddetill att den tidigare fattigvårdslagsstiftningen ersattes av 1871 årsrestriktiva fattigvårdsförordning. Den fattiga befolkningen hade ingenrösträtt och kunde inte påverka riksdagsbeslutet. Genom 1871 årsfattigvärdsförordning eliminerades praktiskt taget den rätt till ekonomiskhjälp som hade fastställts för vissa fall i fattigvårdslagstiftningen vidseklets mitt. Man log också bort besvärsrätten. Sammanfattningsvis kan sägas att denförindustriella "socialpolitiken" huvudsakligen bestod av en restriktivfattigvård. En förklaring härtill var att samhället saknade ekonomiskaresurser. En annan orsak är all finna i de forhärskande politiska idéerna, somgick ut pä att en restriktiv politik mot de egendomslösa och beroende gmppemavar nödvändig för alt upprätthålla ordning och vilja till självförsörjning.Det kunde visserligen anses åligga staten att svara för den ekonomiska hjälpenmen ett kommunalt huvudmannaskap möjliggjorde effektivare kontroll. Den kraftiga industrieUa expansion som satte in islutet av 1800-talel skapade både nya fömtsättningar för och behov avsocialpolitiska reformer. Industrialiseringenledde till att en allt större andel av arbetskraften togs Prop.1979/80:1 Reformens inriktning 90 ianspråk för arbele utanför hemmet. Industrins förläggning innebar ofta altarbetssökande måste flytta från hemorten. Kravel på en rörlig arbelskraflökade således starkt. Många av de äldre och handikappade som hadesysselsältning och försörjning i det gamla samhället fick ökade svårigheter idet nya. Mekanisering och effektivering gav inte längre plals för derasbegränsade arbetsinsatser. Den nya tidens industriarbetare var också svårttrångbodda. Knappa löner inom penninghushållningens ram gav inle heller såmyckel utrymme i kosthåll och logi för äldre och handikappade anförvanter.Även kvinnorna avskildes till stor del från arbetsgemenskapen, till skillnadfrån vad som gällde i del äldre samhället.