prop · G3032 · 1979-12-31 00:00:00 — Vad gäller anmälningar och andraskrivelser från allmänheten föreslår JO en någol vidgad sekreiess jämfört medpromemorian. Sekreiess bör gälla även för uppgifter som har lämnais av den somär underkastad sekretess p. g. a. förordnande enligt RB eller förbehåll enligtsekrelesslagen. JK förordar i såväl initiativärenden som ansökningsärenden frånmyndigheter och från enskilda ell gemensamt skaderekvisii. JK förordar vidareall sekreiess i viss utsträckning skall kunna förekomma i fråga om beslut. Dei promemorian angivna riktlinjerna för regleringen av sekreiessen i tillsynsverksamhetenhos JO och JK som innebär all den offentliga insynen inte bör begränsas och atlde båda myndigheterna bör likställas när det gäller sekreiess har inte letttill några invändningar. Även jag anser alt dessa riktlinjer bör varavägledande vid utformningen av regleringen. Därutöver bör de önskemål om någotvidgad öppenhet som kommit fram under remissbehandlingen tillgodoses. Däremotanser jag inte att tillräckliga skäl har anförts för annal än en mindrejämkning i riktning mol vidgade möjligheter lill sekretess. Paragrafen harutformats från dessa utgångspunkter. Avförsta styckel framgår atl paragrafen avser sekretessen hos riksdagensombudsmän och justitiekanslern i deras lillsyn över offentlig verksamhet.Omfattningen av denna verksamhet anges i lagen (1975:1057) med instmktion förjustitieombudsmännen resp, lagen (1975:1339) om juslitiekanslerns tillsyn medanknytande förordning (1975:1345) med instruktion för justitiekanslern, ingår åtal, anmälan rörande disciplinpåföljd, avskedandeeller avstängning samt talan vid domslol angående sådan åtgärd, alll såvitt rördem som står under JO:s eller JK:s tillsyn. Utanför denna tillsynsverksamhetfaller bl, a, JO:s befattning med åtal mol statsråd saml JK:s övervakning över TF:seflerievnad. Inte heller utövar JK tillsyn över offentlig verksamhet, när hanbevakar statens rätt eller för lalan härom eller när han tillhandagårregeringen med remissyttranden. Inom ramen för hans lillsyn över offentligverksamhet faller varken den lillsyn över advokalvä-sendel, som JK har enligibestämmelser i , eller hans befogenhet enligt datalagen och andraförfattningar att föra talan för all tillvarata allmänna intressen. Avförsia stycket framgår vidare att sekreiess i den angivna tillsynsverksamhetengäller endast i den mån det följer av andra eller tredje styckel. De olikamateriella sekretessreglerna i andra paragrafer är sålunda endasl indirekttillämpliga. 1första Slyckel återfinns också en föreskrift all JO:s beslut varigenom ärendeavgörs alltid är offentliga. Även slulliga beslut med anledning av myndighetsanmälan och rena avskrivningsbeslut skall alltså vara helt offentliga. Även omell beslut innehåller uppgifter som i och för sig är sekretessbelagda hos JO,är beslutet i sin helhel offentligt. Prop.1979/80:2 Del A 12 kat). förslagav JK under remissbehandlingen innehåller inte första slyckel någon föreskriftom att JK:s beslut alllid skall vara offentliga. Belräffande frågan i vilkenutsträckning sekreiess gäller för JK:s beslul tillämpas andra och tredjestyckena. Enligtandra styckel överförs den sekreiess, som gäller hos en myndighet för enuppgift, till JO eller JK när uppgiften lämnas dit i etl tillsynsärende. Enviktig begränsning föreskrivs emellertid. Förekommer uppgiften i en handlinghos ombudsmannen eller justitiekanslern som har upprättats med anledning avtillsynsverksamheten -1, ex. en anmälan, ett yttrande eller ettinspektionsprotokoll - gäller sekretess endast om ett särskilt kvalificeratskaderekvisit är uppfyllt. Delta särskilda skaderekvisii lillämpas i ställetför de skaderekvisit som finns i sekretessreglerna i 2-10 kap. Del skalllillämpas också när det inte finns någol skaderekvisit alls i dessabestämmelser. Med allmänt eller enskilt intresse åsyftas i varje särskilt fallden sekrelessgrund lill vilken beslämmelsen i fråga hänför sig. Tredjestycket innebär alt endast sekreiess enligt 2 kap. kan komma i fråga när detgäller uppgifter från enskUda. I den delen överensstämmer bestämmelsen mednuvarande ordning. Som villkor för sekreiess gäller emellertid att det kanantas att riket lider betydande men om uppgiften röjs. Detta villkor innebärvidgade möjligheter lill öppenhet. Särskilda bestämmelser om sekretess hos domstolar m. m. Somframgår av den allmänna motiveringen (avsnitt 4.5.6) har en del av reglerna i2-10 kap. sekretesslagen ett så generelll innehåll att de är direkt tillämpligaockså när uppgifterna i fråga förekommer hos domstol. Vissa av reglerna i dessakapilel är f ö. utformade med tanke på domstolarna. På grund av de speciellaförhållanden som råder hos domstolarna är det emellertid nödvändigl alt meddelavissa särskilda bestämmelser rörande sekretessen där. Dessa bestämmelser hartagits upp i förevarande kapitel. Vidremissbehandlingen har från ell par håll framförts önskemål om att allabestämmelser som rör domstolarna samlas i etl särskilt kapilel. En sådanlagteknisk lösning låter sig emellertid svåriigen förenas med systemaliken isekretesslagen. Denna systematik bygger på tanken alt reglerna skall ordnasefler de sekrelessinlressen som de avser alt tillgodose (se avsnitt 4.3.2). Delinnebär som jag nämnde all många av reglerna i lagens allmänna kapilelgäller också hos domslol. Systematiken kräver därför all även de regler som ärdirekt tillämpliga bara hos domstolarna, nämligen 7 kap. 22 §, 8 kap. 17 § samt9 kap. 15 och 16 §§, placeras bland övriga regler som skyddar samma intressen.De omnämnda beslämmelserna hör sålunda hemma i de kapilel som reglerarsekretessen till skydd för enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden.Som någon remissinstans har påpekat kan emellertid rubriken lill 12 kap.promemorieförslaget ge den felaktiga föreställningen att sekretessen hosdomstolarna regleras fullständigt i kapitlet. I departementsförslagel harrubriken därför getts lydelsen Särskilda bestämmelser om sekreiess hosdomstolar m. m. Prop.1979/80:2 Del A 12 kap. I if 300 I1 och 2 §§ finns regler om överföring av sekretess när uppgift lämnas lilldomslol. Molsvarande regler om s. k. sekundär sekretess för uppgift som lämnaslill regeringen, saml lill JO och JK finns i 11 kap. Övriga fallregleras i 13 kap., i den mån regleringen inte framgår direkt av dentillämpliga sekretessbestämmelsen. Bestämmelser om attsekreiessen i vissa fall upphör hos domslol finns i 3 och 4 §§. I 5 § finns enregel om sekreiess för innehållet i domar och beslul som ännu inte harmeddelals. En häremot svarande sekreiess hos andra myndigheter behandlas i 6 §.I 7 § slutligen finns en speciell tystnadspliklsregel för växeltelefonisterhos myndighet. Ideparlemenisförslaget saknas motsvarighet lill 12 kap. 3 § promemorieförslaget.Jag återkommer till detta i anslutning till 1 § i det följande. Vidremissbehandlingen har bosladsdomstolen från principiell synpunkt ifrågasatt ominte de regler om överföring av sekretess som gäller för domstol bör gällaockså för arrendenämnd och hyresnämnd. Enligt min mening finns det emellertidinte någol behov av överföring av sekreiess till dessa nämnder. Någonöverföringsregel i överensslämmelse med bosladsdomstolens förslag har därförinte lagils upp i departementsförslaget. Jag erinrar om att mångasekretessbestämmelser är så utformade alt de är direkt tillämpliga hos arrendenämndoch hyresnämnd. För hyresnämnderna finns f ö. en särskild bestämmelse i 9 kap.13 §. Dennaparagraf, som motsvarar 12 kap. 1 § första slyckel promemorieförslaget,innehåller regler om sekundär sekretess hos domstol. Som nämnis tidigare ärräckvidden för flertalet sekretessbestämmelser i sekretesslagen begränsad tillverksamhet eller ärenden av visst slag eller till viss myndighet. Uppgifter somomfattas av en sekretessbestämmelse av denna typ kan komma att vidarebefordrastill domslol i de mest skiftande lyper av mål eller ärenden som ingår idomstolarnas rättskipande eller rättsvårdande verksamhet. Jag har i denallmänna motiveringen konstaterat att sekretessen i sådana fall i princip börgälla också hos domstolen. 1 förevarande paragraf har därför lagils in enbestämmelse om överföring av sekreiess till domstol när denna utövarrättskipande eller rättsvårdande verksamhet. Reglerna i 13 kap. omöverföring av sekreiess är inte tillämpliga i sådana fall där domstolen i nyssnämnd verksamhet erhåller uppgift som är föremål för sekretess vid annanmyndighei. Erhåller domslol i ell ärende som inte tillhör domstolensrätlskipande eller räitsvårdande verksamhet, t. ex. i ettpersonal-administrativt ärende, uppgift för vilken gäller sekretess hos annanmyndighet, regleras däremot frågan om överföring av sekretessen lill domstoleninte av förevarande paragraf utan av 13 kap. Jag hänvisar i detta sammanhanglill mina allmänna uttalanden om sekundärsskretessen i anslutning till nämndakapitel. Prop.1979/80:2 Del A 12 kap. I § 301 Dennu behandlade paragrafen är tillämplig när domstol erhåller en sekretessbelagduppgift från en annan myndighei hos vilken sekretess gäller för uppgiften. Delligger i sakens natur att beslämmelsen också gäller i fråga om uppgift somerhållits från myndighetens personal, dvs. från någon i den personkrets somanges i 1 kap. 7 §. Paragrafen är också tillämplig när en domslol erhållersekretessbelagd uppgift från annan domstol. Som exempel kan nämnas fallel atten domslol i högre instans erhåller handlingar som innehåller sekretessbelagdauppgifter från domslol i lägre instans. Att paragrafen är tillämplig också idessa fall skulle i och för sig kunna anges så som föreslagits i promemorian,eftersom domslol ryms inom begreppet myndighet. Som någon remissinstans påpekatär det emellertid så vanligt atl en domslol erhåller sekretessbelagda uppgifterfrån en annan domstol atl det uttryckligen bör anges atl regeln gäller ocksådelta fall. I sammanhanget bör observeras alt det inte kan bli fråga om någonöverföring av sekreiess lill den högre domstolen, om sekretessen har upphörtatt gälla vid den lägre domstolen lill följd av föreskrifterna i 3 och 4 §§. Detbör understrykas att förevarande paragraf är tillämplig vare sig uppgiften hosden överiämnande myndigheten är sekretessbelagd enligt en primärsekretessbestämmelse eller den blivit sekretessbelagd hos myndigheten viaöverföringsreglerna i 13 kap. I båda fallen gäller alltså sekreiessen i principockså hos domstolen. Den sekundära sekretessen hos domstolen kan emellertidhelt eller delvis utsläckas på grund av reglerna i 3 och 4 §§ om förhandlingsinverkan på sekreiessen och om verkan i sekreiesshänseende av att uppgiftinflyter i dom eller annat beslut av domstol. Vidare finns i 2 § en regel som iviss utsträckning inskränker sekundärsekrelessens tillämpningsområde. Enligtparagrafens andra stycke skall överföring av sekretess inte äga rum, om ensekretessbestämmelse lill skydd för samma inlresse ändå är tillämplig påuppgiften hos domstolen. Kan uppgiften sekrelesskyddas hos domstolen utantillämpning av överföringsregeln i första slyckel, skall den redan tillämpligasekretessbestämmelsen alltså ges företräde. Delta gäller vare sig densislnämnda beslämmelsen är strängare eller mildare eller helt likvärdig med densom skulle bli tillämplig genom en överföring. Däremot kommer en överföring avsekretess lill stånd, om en sekretessregel visserligen redan är tillämplig hosdomstolen på den erhållna uppgiften men denna regel skyddar ell annal intresseän den bestämmelse som blir tillämplig genom överföringen. 1 sådana fallgäller hos domstolen både den redan förut tillämpliga sekreiessen och denöverförda sekretessen. Hur en sådan konkurtens skall lösas har berörts iavsnitt 4.3.2 i den allmänna motiveringen. Somexempel på hur överföringsreglerna verkar kan tas det fallel att en personlagfors för skattebrott. Hos taxeringsmyndigheterna är innehållet i personenssjälvdeklaration föremål för sekreiess enligt 9 kap. 1 §. När självdeklaralionenöverlämnas från taxeringsmyndigheterna till polis- eller åklagarmyndighet förutredning av frågan huruvida personen gjort sig skyldig tiU skattebrott, blir 9kap. 17 och 18 §§ tillämpliga. Enligt 9 kap. 17 § gäller Prop.1979/80:2 Del A 12 kap. 1 if 302 nämligensekreiess i utredning enligt bestämmelserna om förundersökning i brottmål föruppgift om enskild, om det kan antas att del skulle medföra skada eller men förden enskilde eller någon honom närslående om uppgiften röjs. Genom den nu behandladeparagrafen överförs den hos åklagaren gällande sekretessen enligt 9 kap. 17 §lill domstolen. allmänhet gäller tillämpningen av förevarande beslämmelse bör emellertidobserveras det utomordentligt vidsträckta undantag från sekretessen som gälleri fråga om uppgifter som överiämnas till domslol med anledning av väckt åtal.Enligt 9 kap. 18 § andra styckel gäller nämligen inte sekreiess hosförundersökningsmyndighel för uppgifter som med anledning av åtal lämnas tilldomstol, såvida inte uppgifterna uppenbarligen saknar betydelse för målet ellerfinns i allmän handling som åklagarmyndigheten har erhållit från annanmyndighei, hos vilken uppgiften är sekretessbelagd. De närmare övervägandenabakom denna reglering har jag redovisat i specialmoliveringen till sistnämndalagrum. Det bör vidare observeras alt den lill domstolen överförda sekretessenkan komma all upphöra i målet lill följd av beslämmelserna i 3 och 4 §§ iförevarande kapitel. Inågra remissyttranden berörs frågan om sekreiessen i besvärsmål angående vägranatl lämna ul allmän handling. Med anledning därav vill jag anföra följande. Omdomslol erhåller sekretessbelagd uppgift i samband med atl domstolen skallpröva beslut som innefattar avslag på begäran all få ut uppgiften, omfattas uppgiftenav sekundär sekretess enligt förevarande paragraf Uppgiften kommer alltså allvara sekretessbelagd under handläggningen hos domstolen. Om domstolen beslutarall handlingen skall lämnas ut, blir uppgiften tillgänglig för klaganden bådehos den eller de myndigheter som vägral lämna ul den och hos domstolen. Skulledomstolen däremot finna att uppgiften inte skall lämnas ul, består sekretessenbåde hos myndigheten och hos domstolen, Isammanhanget bör påpekas att sekretess inte hindrar den som överklagat ettbeslul om vägran att lämna ul allmän handling från all la del av domstolens domeller beslul, även om del innefattar avslag på besvären. Detta följer avbeslämmelserna i 14 kap, 5 § andra stycket om rätl för den som är part i måleller ärende atl la del av dom eller beslul i målet eller ärendet, Sekreiessenkan sålunda inte upprätthållas, om uppgiften återges i domen eller beslulel. Av2 § förevarande kapitel följer alt sekretess i vissa särskilda fall inte gällerhos domstol, såvida inte domstolen som besvärsinslans just skall pröva mål omvägran att lämna ut allmän handling. Somjag har nämnt saknas i departementsförslagel motsvarighet tillbestämmelsen i 12 kap, 3 § promemorieförslaget om undantag från sekreiess ifall då det med stor sannolikhet kan antas atl den aktuella uppgiften kommeralt förebringas vid offentlig förhandling inför domslol. Skälet härtill är allbeslämmelsen enligt min mening inte fyller någon funktion vid sidan av detillämpliga sekretessreglerna. De flesta av dessa regler innehållerskaderekvisii. Huruvida en uppgift skall kunna lämnas ut Prop.1979/80:2 Del A 12 kap. 2 § 303 fråndomstolen måste givetvis avgöras med ledning av den tillämpligasekretessregeln. Det betyder all domstolen, då del blir aktuellt, är skyldigatl pröva frågan om utlämnande oavsett på vilket stadium handläggningen hosdomstolen befinner sig. Del är enligt min mening rimligl atl sannolikheten förall uppgiften skall bli tillgänglig för envar vid en kommande offentligförhandling därvid kommer att inverka på skadebedömningen, om den tillämpligasekretessregeln kräver en sådan. Paragrafen,som närmast motsvaras av 12 kap. 1 § andra stycket promemorieförslaget,innehåller en bestämmelse om inskränkning i vissa särskilda fall av tillämpningsområdetför sekreiess hos domslol. Ipromemorieförslaget har föreskrivits att sekreiess enligt 7 kap., 8 kap. 17 och18 §§,9 kap. 6-8 §§, lOkap. 8och 10-13 §§ samt 11 kap. 1 § inte gäller hosdomstol i dess rättskipande eller räitsvårdande verksamhet. Vid remissbehandlingenhar invänts att beslämmelsen innebär alt sekreiess i de angivna fallen intekommer atl gälla hos domslol ens i sådana fall då domstolen får in en uppgiftenbart i egenskap av besvärsinstans i mål om prövning av vägran att lämna utallmän handling. Vidare har SCB anfört aii det är inkonsekvent attstatistiksekretess (10 kap. 8 § promemorieförslaget) inte skall gälla hosdomslol, när del föreslås atl vittne får höras belräffande uppgiftsom faller under statisliksekretessen endast om målet angår brott, för vilketinte är stadgat lindrigare straff än fängelse . Föregendel anserjag i likhet med vad som anförts i promemorian atl några av de i 2-10kap. sekrelesslagen upptagna sekretessbestämmelserna är av den karaktären allanledning saknas alt låta dem gälla hos domslol. I förevarande paragrafföreskrivs därför att sekretessen enligt vissa uppräknade bestämmelser isekrelesslagen inte gäller hos domstol i dess rättskipande eller räitsvårdandeverksamhet. Förslagel saknar motsvarighet lill undantaget rörandestalisiiksekreiessen. Ifråga om de särskilda undantagen vill jag anföra följande. 6 kap. Uppgifter från det allmänna somavses i detta kapilel bör inte hos domstol ges särställning isekreiesshänseende. Det sekrelessbehov som finns tillgodoses enligt min meningväl genom bestämmelserna i 8 kap. 16 och 17 §§ vilka är särskilt utformade medtanke på sekretessen hos domstol. 7 kap. 17 och 18§§. Enligt dessabestämmelser gäller sekreiess bl. a. för utdrag ur det allmänna kriminalregistretoch ur polisregister. Sekreiess för sådana utdrag bör inte gälla hos domslol. 8 kap. 1 och 3-11 §§. Dessa föreskrifterskyddar enskildas ekonomiska förhållanden. Om uppgifter som avses ibeslämmelserna kommer till domstol, är behovet av sekretess tillgodosett genom8 kap. 17 §. Bestämmelsen i 8 kap. 2 § har inte undantagits eftersom sådanaärenden som avses i beslämmelsen prövas av förvaltningsdomstol i andra instans. 9 kap. 8 §. Sekreiessen enligt denna paragraf som avser vissa uppgifterhos Prop.1979/80:2 Del A 12 kap. 3 if 304 postverket,och annan myndighei som handhar allmän samfärdsel, bör inte gällahos domstol. Enligt min mening finns del inte skäl atl låta sekretessen hos allmänadvokatbyrå för uppgift i ärende om rättshjälp överföras lill domslol. Skälethärtill är all uppgift som har lämnais i förtroende lill privatpraktiserandeadvokat inte på den grunden blir föremål för sekreiess hos domstol. Delsammabör då gälla belräffande uppgift som omfattas av beslämmelsen om sekreiess hosallmän advokatbyrå och nolarius publicus. Sekreiessen enligt denna paragraf avser uppgifter hosrätlshjälpsnämnd m. m. i ärende om rättshjälp. Denna sekreiess bör inte gällauppgifter som lämnas vidare lill domslol. Sekretessen enligt denna paragraf, som avser vissa ärenden omekonomiskt bistånd m. m., bör inte gälla hos domslol. Sekreiessen enligt denna paragraf som avser vissa ärenden hosöverförmyndare eller överförmyndarnämnd, bör inte gälla hos domslol. Sompåpekats vid remissbehandlingen bör det emellertid inte komma i fråga atl man ide här åsyftade fallen enbart genom att överklaga etl beslul om vägran altlämna ul allmän handling skall få del av uppgiften i fråga. Paragrafen hardärför utformats så all sekretess enligt de nämnda lagrummen inte gäller hosdomslol i dess rättskipande eller rättsvårdande verksamhet, såvida intedomstolen har erhållit uppgiften för att pröva fråga huruvida den kan lämnasul. Idenna paragraf ges regler om domstolsförhandlings inverkan på sekretessen.Reglerna avviker på vissa punkter från promemorieförslaget. Gällanderäu: 36 § SekrL och 5 kap. 1 § RB Promemorieförslaget:12 kap. 2 § Avförsta stycket följer atl sekreiess för uppgift i mål eller ärende i domstolsrättskipande eller räitsvårdande verksamhet upphör atl gälla i målet ellerärendet, om uppgiften förebringas vid offentlig förhandling. Bakgrunden lillbeslämmelsen har jag redovisat i den allmänna motiveringen (avsnitt 4.5.4).Huruvida åhörare har varit närvarande vid förhandlingen eller inte saknarbetydelse. Sekrelesshänsyn kan nämligen inte motivera att uppgifter som vem somhelst har kunnat få del av vid en offentlig domstolsförhandling därefter inteskall kunna fås ut hos domstolen. Enuppgift bör enligt min mening anses förebringad vid förhandling, om den i någotsammanhang har åberopats under förhandlingen och alltså ingår iprocessmalerialet. En uppgift som lämnats muntligen vid förhandlingen ärsjälvfallet alllid atl anse som förebringad. Uppgifter i handlingar som kommitintill domstolen före förhandlingen eller i handlingar som part eller annan gerin vid förhandlingen bör anses förebringade, om handlingen i den delen åberopasvid förhandlingen. Till den del en handling inte uppläses eller åberopas vidförhandlingen är däremol uppgifterna inte all anse som Prop.1979/80:2 Del A 12 kap. 3 if 305 förebringade.Enbart den omständigheten att en sekretessbelagd uppgift finns i en handlingsom är tillgänglig vid en offentlig förhandling är alliså inie tillräcklig föratl sekretessen skall upphöra att gälla. (Ang. gällande rätt se JO:s beslul den19 , dnr 1198-77.) Av vad jag nu har anförtföljer atl det är av slor vikt atl del görs klart vilKa uppgifter som fallerinom tillämpningsområdet för försia slyckel av förevarande paragraf När delgäller andra uppgifter än sådana som lämnas muntligen lorde del i praktikenmånga gånger bli en bedömningsfråga, om uppgifterna skall anses förebringadevid förhandlingen eller inte. Bedömningen måste i första hand göras avdomstolen. Denna bör därför noga redovisa i vilka delar tillgängligt materialhar lästs upp eller åberopats vid förhandlingen. En sådan redovisning bör görasoavsett om förhandlingen är offentlig eller inte. I båda fallen kan detnämligen bli aktuellt atl ta ställning till frågan vilka uppgifter urdet för domstolen tillgängliga materialet som förebringats vid förhandlingen.Har förhandlingen hållits inom stängda dörrar, krävs redovisningen dessutom föratt domstolen skall kunna bedöma vilken omfattning ett ev. sekreiessförordnandeenligt paragrafens andra stycke skall ges. I sådana fall där förhandling hållsinom slängda dörrar och där del står klart all sekretessförordnande börmeddelas belräffande samtliga vid förhandlingen förebringade uppgifterböremellertid redovisningen kunna underiåtas. Detla torde i allmänhet gälla it. ex. skatlemål hos förvaltningsdomstol. Idetta sammanhang vill jag peka på en skillnad mellan å ena sidan de allmännadomstolarna och å andra sidan förvaltningsdomstolarna och vissaspecialdomstolar. I de förra har en muntlig förhandling i allmänhet karaktär avhuvudförhandling, vid vilken alll processmaterial skall förebringas. I desenare karaktäriseras handläggningen i allmänhet av att den muntligaförhandlingen, som inte behöver avse mer än viss eller vissa delar av målet,endasl kompletterar den skriftliga handläggningen. Detta är fallet i fråga omförvaltningsdomstolarna, vilket framgår av 9 § förvaltningsprocesslagen. Av 30§ nämnda lag framgår vidare att rättens avgörande skall grundas på vadhandlingarna innehåller och vad i övrigt förekommit i målet. I förarbetena lilllagrummet (prop. 1971:30 s. 584) sägs att i ullrycket handlingarnas innehållinnefattas även annat än innehållet i akten i målet, såsom inlånade akter ochandra inlånade handlingar. Den omständigheten all en förvaltningsdomstol hållitmuntlig förhandling i etl mål innebär emellertid inte att alla de uppgifter, påvilka domstolen enligt den nu återgivna regeln för grunda sitt avgörande, skallanses förebringade vid förhandlingen. Del är endast uppgifter som faktiskt harföredragits eller åberopats vid förhandlingen som har förebringats.