prop · G303167 · 1979-12-31 00:00:00 — Enligt 6 § första meningen i renhållningslagen färregeringen föreskriva att annal avfall inom kommunen än hushållsavfall skallforslas bort genom kommunens försorg. Skall avfallel forslas bort genomkommunens försorg får inte någon annan än den som kommunen anlitar förändamålel ta befattning med bortforslingen (7§ andra stycket). Prop.1979/80:167 21 ensslämmer i sak med 4S andra stycket första meningenresp. 4S tredje stycket kommunala renhållningslagen. Enligt 5 S försia stycket renhållningsförordningen skallfrån fariyg som ligger i hamn genom kommunens försorg las emot och forslas bortsådant oljeavfall, toalettavfall och fast avfall som det är förbjudet atlsläppa ut enligt lag eller enligt föreskrifier som har meddelats medstöd av lagen. Detta gäller dock inte sådant oljehalligl barlast- ellertankspolvalten som avses i 9 S lag. Vidare föreskrivs del i 5 stycket att en innehavare av en hamn som inle är kommunägd skall angebehovel av renhällningsljänster för kommunen i den ordning som kommunen bestämmer.Paragrafen överensstämmer i sak med 8 a S renhållningskungörelsen. Vidare finns del i 15-17§§ renhållningslagen beslämmelserom avgifter för renhållning. Paragraferna motsvarar i huvudsak l-4§§lagen om kommunala renhållningsavgifter. Beiräffande innehållet i ovan nämnda beslämmelser ikommunala renhållningslagen, renhållningskungörelsen och lagen om kommunalarenhållningsavgifter hänvisas till avsnitt 5.3 i bilaga A. 4 Förslagen i departementspromemorian (Ds K 1979:8) Somjag har nämnt i del föregående föreslås idepartemenispromemorian all regeringen förelägger förslag omgodkännande av MARPOL-protokollet, så atl genom ralificering kantillträda protokollet. Vidare innehåller promemorian förslag lill denlagstiftning som behövs med anledning av etl svenskl tilllräde lillprotokollet. 1 samband härmed redovisas i promemorian en allmän översyn avgällande lagsliflning om åtgärder mol vattenförorening från fartyg. Översynenhai" hafl lill syfte all samordna förfatlningsregleringen och göra denmera lättillgänglig, men också alt lillgodose ändringsbehov som inle har någolsamband med ett svenskt lilllräde lill MARPOL-protokollet eller medsamordningen av gällande beslämmelser. I fråga om del närmare innehållet i promemorian får Jaghänvisa lill bilaga A. I fråga om remissytlrandena över departementspromemorianfär jag hänvisa till den sammanställning som är inlagen i bilaga B. Prop.1979/80: 167 22 6.1 Frågan om svenskt tillträde till MARPOL-protokollet I departemenispromemorian föreslås all regeringen snaraslmöjligt förelägger förslag om godkännande av MARPOL-protokollet,dvs. i dess vid ändrade lydelse.Remissinstanserna har inte framfört någon invändning häremot. För egen del utgår jag ifrån och biträder det positivaställningslagande lill som har gjorts i, och med anledningav, prop. 1975/76:5. Jag kan ocksä anslula mig lill de allmänna bedömningar somgörs i promemorian i förevarande del, nämligen atl de nyheter i förhållandetill som har tagits upp i MARPOL-protokollet är godlagbarai och för sig och atl uppskovet med tillämpningen av reglerna om flytandekemikalier som transporteras i bulk nu gör del möjligt all föreslå etlgodkännande av dessa regler. 1 sistnämnda hänseende beaktar Jag att utredningarom möjligheterna att i svenska hamnar omhänderta rester av flylandebulkkemikalier från fartyg har givit vid handen att de tekniska och prakliskafrågorna härvidlag kan lösas på elt liilfredsslällande sätt inom den vidaretidsram som bestämmelserna i erbjuder. Mol bakgrund av del anförda förordar Jag all förslagföreläggs om godkännande av MARPOL-protokollet i dess helhel, så allSverige genom ralificering kan tillträda protokollet. Ralificering bör ske utanförbehåll i fråga om de valfria bilagorna III-V (reglerna om förorening genomskadliga ämnen som transporteras i förpackad form, genom loalett-avfall ochgenom fast avfall). Molsvarande regler i Helsingforskonvenlionen blir bindandeför när den konvenlionen träder i kraft. Ett svenskt tillträde fill MARPOL-protokollet skulle liggahelt i linje med Iradilionella strävanden alt förbällra skyddet av denmarina miljön. Genom atl tillträda MARPOL-protokollet kanSverige medverka till alt prolokollet snabbt träder i krafl. Som riktpunkt förprotokollets ikraftlrädande har vid . Eftersomprolokollet träder i kraft efter det att förutsättningarna förikraftträdande har uppnåtts, är det enligt min mening angeläget att Sverigeratificerar protokollet . Jag vill tillägga alt eltikraftträdande av MARPOL-protokollet är av betydelse inte minst med tanke påatt dä ocksä fartyg frän stater, som inle är Öslersjösiaier, inomÖstersjöområdet skall tillämpa utsläppsregler av samma innehåll som de vilkafinns i Helsingforskonvenlionen. Som anförs i departementspromemorian innebär ettgodkännande för del av MARPOL-protokollet atl frågan om ett svenskttilllräde till i dess ursprungliga lydelse kan avföras frånvidare diskussion. 1979/80: 167 23 Jagåterkommer i del följande lill de lagstiftningsfrågor som föranleds av ettsvenskt tillträde lill MARPOL-protokollet. 6.2Nya konventionsbestämmelsers tillämpning i Iprincip bör ulgångspunklen i fräga om tillämpningen av konventionsbestämmelser,som har anslutit sig till, vara att de skall tillämpas av frånden tidpunkt som anges i de internationella reglerna. Undanlag från dennaprincip kan givelvis länkas på del sättet all reglerna sätts i kraft försvenskl vidkommande före den tidpunkt då de Iräder i kraft och blir bindandeför . Sådana undanlag har gjorls i ell antal fall. Idepartementspromemorian nämns som exempel dels 1969 och ändringar ioljeskyddskonventionen vilka ändringar infördes i svensk lagstiftning genom1972 års lag, dels Helsingforskonvenlionen vars bestämmelser om förebyggande avförorening från fariyg, med undantag av reglerna om flytande kemikalier i bulk,infördes i svensk lagstiftning genom lag. Närdet gäller MARPOL-protokollet kan nationell lillämpning av vissa bestämmelserföre protokollets ikraftlrädande komma i fråga med slöd av en särskildresolution (nr 1) som antogs av . 1 resolutionen uppmanasstaterna bl. a. atl, oberoende av om protokollet har trått i krafl då, tillämpaprotokollets beslämmelser om nya oljetankfartyg från de tidpunkter som harangetts i protokollet och atl i största möjliga utsträckning tillämpabestämmelserna om SBT/CBT/COW i fråga om exislerande oljetankfartyg från den 1Juni 1981 ("largel date") eller snarasl möjligt därefter.Rekommendationen riktar sig lill staterna i egenskap av bäde flagg- ochhamnstaler. Somframhålls i promemorian mäste frågan hur skall ställa sig lillresolutionen, särskilt i fråga om lillämpningen vid "largel date" avvissa regler beträffande existerande oljetankfartyg, övervägas från såväl miljöpolitisksom näringspolitisk synpunki. Till att börja med kan konstateras atl det frånmiljösynpunkt är önskvärt atl skärpta inlernalionella regler om oljetankfartygskonstruktion och ulrusining börjar tillämpas nationellt,oavsett alt de inte har trätt i kraft internationellt. Å andra sidan måstegivetvis de vinster från miljösynpunkt som kan förväntas uppkomma härigenomvägas mot de konsekvenser som ell genomförande av regler som inte har trätt ikraft internationellt fär för svensk sjöfart och svenskl näringsliv i övrigt.Etl isolerat svenskt agerande som tar sikte enbart pä svenska fartyg kan vållasvensk sjöfarl betydande nackdelar från konkurrenssynpunkt utan atl medföranågon pålaglig nytta i miljöhänseende, vare sig globall eller nationellt. Ettisolerat agerande från sida både som flaggstat och som hamnstal, dvs.inte bara i fråga om fartyg under svensk flagg utan också i fråga om utländskafartyg som anlöper svenska hamnar, har större miljöeffekt nationellt men måstevägas inte bara mot betydande konkurrensnackdelar för den del av svensk sjöfart 1979/80:167 24 somär sysselsatt i s. k. cross-lrade (dvs. trafik enbari mellan utländska hamnar),utan ocksä - och i än högre grad - mol de avsevärda svårigheler för importenlill och därmed försörjningslryggheten som kan befaras uppkomma pågrund av begränsade möjligheter lill val av tonnage för importen. Motdenna bakgrund delar Jag den uppfallning som har uttryckts i promemorian och ien rad remissyttranden att etl ställningslagande lill TSPP-resolulion 1 såvittavser lillämpningen i av vissa av MAR-POL-prolokollets bestämmelserredan före protokollets ikraftträdande bör ske med beaklande av bl. a. andrastaters planer i della avseende, 1delta sammanhang kan noleras att det pågår etl intensivt arbete inom IMCO medsikle på alt göra det möjligt atl MARPOL-protokollet iräder i krafl vid den avTSPP-konferensen förutsatta tidpunkten . stort antal stater,däribland , dellar aktivt i detla arbele, bäde inom organisalionen ochgenom att nationellt förbereda lilllräde till protokollet. Med hänsyn härtillanser jag atl del finns anledning anta all protokollets ikraftträdande inlekommer all dröja någon längre lid efter . Del är givelvisomöjligl atl göra mera beslämda uttalanden på denna punkt.Däremot vet vi att man från sida har förklarat atlTSPP-resolulion I kommer all tillämpas av och all även en radandra belydande sjöfartsnationer, som exempelvis , överväger atlgöra detta. Vad vi sålunda känner till om den inlernationella aktiviteten utgörenligt min mening etl gott stöd för uppfatlningen all etl svenskl beslul omtillämpning av MARPOL-prolokollels beslämmelser i enlighel med TSPP-resolulion1 inle kommer all få de med ell isolerat svenskl agerande förenade negativakonsekvenserna för svenskt näringsliv. Avvad jag nu har anfört framgår att Jag anser att det finns starka skäl för atlSverige följer TSPP-resolulion 1 såvitt avser lillämpningen av vissa regler föroljetankfartyg trols atl MARPOL-protokollet inte har trätt i kraft. En sådantillämpning bör avse såväl fartyg under svensk flagg som utländska fartyg somanlöper svenska hamnar. Del förslag till ny lagstiftning om åtgärder motvattenförorening från fartyg, som bör föreläggas och somjag behandlarnärmare i det följande, är utformat så att regeringen har möjlighel atl beslutai nämnda hänseende. Jag har för avsikl att ta upp denna fråga i samband med attJag lägger fram förslag lill de följdförfattningar som det ankommer påregeringen att utfärda med anledning av den nya lagstiftningen. 6.3 Samordning av gällande bestämmelser om åtgärder mot vattenföroreningfrån fartyg, m. m. Bestämmelserom åtgärder mot vattenförorening från fartyg finns i två lagar, nämligen i 1972ärs lag och lag. Vidare finns det bestämmelser härom i enregeringsförfattning i anslutning till resp. lag. 1979/80: 167 25 1976års lag grundar sig på Helsingforskonvenlionen och gäller inom Öslersjöomrädetsaml Sveriges sjöterritorium ulanför delta (dvs. inre svenskl ochterritorialhavel ulanför Bohuskuslen). I lagen förbjuds ulsläpp frän fartyg avolja och olika slag av avfall. Lagen innehåller också beståmmelser omomhändertagande från fariyg av oljehalligl barlasi- och tankspolvalten samtoljeavfall från fartygs maskinrum o. d. och annat avfall. Vidare ges i lagen -i vissa fall genom hänvisningar lill lag - beslämmelser om särskildaälgärder mol vattenförorening frän fartyg och om tillsyn, besvär, ansvar m. m. 1972års lag grundar sig pä oljeskyddskonventionen med de ändringar däri som harbeslutats fram t. o. m. . Lagen innehåller mera allmänl gällandebeslämmelser, bl.a. om förbud mol ulsläpp av olja m.m. från fartyg på del friahavel utanför , fartygs konstruktion och utmslning samt tillsyn. Bestämmelsernai lag och 1972 ärs lag är lämligen svåröverskådliga - inte minst pågrund av alt det i den förslnämnda författningen förekommer ett stort antalhänvisningar till den . Om de tillägg till och ändringar i gällandebestämmelser som krävs för etl svenskl lilllräde till MARPOL-protokollet skulleinföras i de båda lagarna skulle bestämmelserna bli än mer svåröverskådliga.För atl undvika detta och istället åstadkomma en bättre överskådlighet föresläsi promemorian att bestämmelserna om ålgärder mol vattenförorening från fariygförs samman i en lag och atl, i konsekvens härmed, regeringsföreskriflerna ianslutning lill den nya lagen meddelas i en förordning. 1den föreslagna lagen har således förts in dds med vissa ändringar och tillägg- gällande bestämmelser lag och lag, dels de ytterligarebestämmelser som föranleds av etl lilllräde till MARPOL-protokollet. Därvidhar de nu gällande bestämmelser som har förls in i lagförslaget ocksåmoderniserats i språkligt hänseende. I syfte all erhålla en bäitreöverskådlighet har lagen vidare delals in i kapitel. Ilikhet med lag och lag har den föreslagna lagen karaktåren aven s. k. ramlag. Den innehåller sålunda på ålskilliga punkler bemyndiganden förregeringen eller den myndighet som regeringen utser att meddela föreskrifterbl. a. om fartygs konstruktion och utrustning. 1 promemorian framhålls att deföreslagna bemyndigandena får ses mot den bakgrunden alt flertalet av deföreskrifter som avses svarar mot sådana regler i MARPOL-protokollet ochHelsingforskonvenlionen som är av teknisk natur och som tämligen snabbt kankomma all ändras. Därtill kommer - framhålls del - att nåmnda regler i vissutsträckning på grund av särskilda beslämmelser blir gällande först efter detatt protokollet resp. konventionen har trätt i kraft. Bemyndigandena gör detmöjligt för regeringen eller den myndighet som regeringen utser attfidsmässigl anpassa de svenska föreskrifterna till ikraftträdandet avmotsvarande internationella regler. 1979/80:167 26 Förslagelom samordning av lagstiftningen och den principiella utformningen avbestämmelserna tillstyrks eller lämnas i allt väsentligl utan erinran av näslansamtliga remissinslanser. Flera remissinstanser, bl.a. hovrätten över Skäne ochBlekinge, kammarrällen i , BRÅ, ochgenerallullslyrelsen, uttalar sin lillfredsslällelse över atl bestämmelsernasamordnas. Sålunda framhåller t. ex. hovrällen över Skäne och attförslaget om samordning innebär en välmotiverad förenkling och klarförbättring. Uttalanden av samma eller liknande innebörd görs även av övriganyss nämnda remissinslanser. Vidare framhåller bl.a. att lagenskaraktär av s.k. ramlag kommer atl underlätta det successiva införandel avsvenska bestämmelser på grundval av de olika reglerna i MARPOL-protokolletallteftersom dessa regler träder i kraft. Även hovrätten över ochBlekinge samt kammarrätten i är av den uppfatlningen atl lagen påföreslaget sätt bör utformas som en ramlag. Enligt kammarrälten i harsamma ordning visat sig ändamålsenlig i 1976 och lagsliflning. Någraremissinslanser kommenterar särskilt promemorians överväganden om mottagningav kemikalieresler från fartyg, dvs. barlastvatten och lankspolvälska sominnehåller rester av flylande kemikalier som transporteras i bulk. , som lillstyrker förslaget att regeringen får förordna omkemikaliebestämmelsernas ikraftträdande, framhäller att detta bör ske så snartde praktiska förutsättningarna föreligger. Verkets preliminära bedömning är attdet skulle ta omkring atl göra de inslallalioner ochövriga förberedelser som krävs för motiagning av kemikalierester. Verketsbedömning baseras pä förutsättningen atl mottagningsskyldigheten i principbegränsas till endasl lossningshamnar och reparationsvarv. Sverigeskemiska industrikonlor (kemikontoret) och är kritiskamot att det i promemorian inte redovisas hur det ekonomiska och operativaansvaret för mottagningen av kemikalierester skall fördelas mellan hamnensägare, lastens ägare och befraktaren. De båda remissinstanserna anser att detär mindre tillfredsställande atl denna fråga hänskjuts till regeringensavgörande . Enligt deras uppfattning bör åtminstone grundprincipernai fråga om kostnadstäckningen avgöras . Även påtalaratt promemorian inte ger någon tydlig bild av de krav som kommer att ställas påhamnkommunerna vad gäller omhändertagande av kemikalierester. Ansvaret förhuvudmannaskapet för moltagningsanordningar bör enligt förbundet klariäggas. Föregen del anser jag att förslaget om samordning av lagstiftningen är välgrundatoch att ett genomförande av det skulle innebära väsenlliga förbättringar iförhållande lill vad som gäller . Självfallel är det av olikaskäl önskvärt att ha bestämmelser som rör samma område samlade i en lag. Vidareär det enligt min mening både ändamålsenligt och i det närmaste ofrånkomligtatt den nya lagen - i likhet med lag och 1979/80: 167 27 lag - i betydande omfattning utformas som en s.k. ramlag med bemyndiganden för regeringen eller den myndighet som regeringenulser -eller i vissa fall enbart regeringen - att meddela föreskrifter i olikaavseenden. Med anledning av de kritiska synpunkier som har framförlsav kemikon-toref, industriförbundet och kommunförbundet vill Jag närmare berörafrågan om mottagningen i svenska hamnar av de kemikalieresler som del är frägaom här. Inledningsvis vill jag nämna att reglerna iMARPOL-protokollet och Helsingforskonvenlionen om kemikalier bygger på enriskgradering i fyra olika kaiegorier, betecknade A-D, med A som den farligastekategorien. Föreskrifierna om utsläpp av ämnena i havet är detaljerade och ökari stränghet med hänsyn till ämnets farlighetsgrad och havsområdets karaktär.Sålunda är ulsläpp av ämnen av kalegorierna A eller B i princip förbjudna inom . Därför föreskrivs också som huvudregel atlbarlaslvallen, lankspolvälska och andra rester eller blandningar som innehållersådana ämnen skall lämnas lill moltagningsanordningar i land. Med hänsyn tillden ulformning som reglerna om ulsläpp har fått torde det - som också framgårav vad som har anföris vid remissbehandlingen -endasl i undanlagsfall bliaktuellt atl i land la emot rester av ämnen som hör till kategori C. Vidare börnämnas att ämnen av kategori D - den minst farliga kategorien - inte tordeinnebära några problem i sammanhanget. Av utredningar som har gjorts avK-konsull på uppdrag av och framgår attdet lossades och lastades ämnen av kategori A eller B i sammanlagtomkring tjugo svenska hamnar. Av de hanterade ämnena tillhörde tre kalegori Aoch lio kategori B. Av utredning framgår också alt, underförutsättning all mottagning av kemikaliereslerna ordnas i lossningshamnar, desammanlagda invesleringskoslnaderna rör sig om ca 2 milj. kr. och de årligadriftkosinaderna om samma belopp. Somjag lidigare har beröri (avsnill 6.1), visar deuiredningar som har gjorls all de lekniska och praktiska frågorna rörandekemikalieresternas omhändertagande i land kan lösas på ell lillfredsställandesätl inom den vidare lidsram som bestämmelserna i erbjuder.Därmed har också den tveksamhet undanröjts som uttalades av bl. a.naturvårdsverket i fråga om möjligheterna att omhänderta kemikaliereslerna iland och som ledde lill alt den dåvarande regeringen inte ansåg sig kunnaföreslä all godkånna den del av som avserflytande kemikalier som transporteras i bulk. Av vad haranförl i sitt remissyttrande i förevarande ärende framgår alt det inte behövsmer än etl och ell halvt år för de prakliska förberedelser som krävs för attordna mottagning av kemikalieresler. Detta innebär all har möjlighelatl inom ramen för Helsingforskonvenlionen medverka till ett beslut om att denkonventionens regler om flytande kemika- 1979/80: 167 28 liersom transporteras i bulk träder i kraft lidigare än vad som blir fallet enligtMARPOL-protokollet. Vadsom återstår att närmare överväga är var i landet skyldighel skall föreliggaalt ta emot kemikalierester från fartyg saml vem som skall svara för mottagningenoch kostnaderna för mottagningen och den vidare hanteringen. Vad gäller denförstnämnda frågan har jag den uppfattningen atl motiagning av kemikaliereslerbör ske främst pä sådana platser där bulkkemikalier lossas. Del fakiiskaansvarei för mottagningen och del kostnadsmässiga ansvarei bör i dessa fallläggas på de förelag som mottager kemikalieleveranserna i fråga och därmedockså får anses ha de bästa förutsäliningarna, kunskapsmässigl och tekniskt,atl på ell raiionelli sätt la hand om lastrester från fartygen i anslutninglill lossningen. Motiagning av kemikalieresler kan emellerlid behöva ordnasockså på andra platser än där bulkkemikalier lossas, t. ex. där fariyg lastas.Sådan mottagning lorde inte behöva ordnas annat ån i etl begränsai antal fall,varför koslnadema också i denna del kan antas bli måttliga. Vem som i dessafall skall ha det faktiska och koslnadsmässiga ansvarei för hanteringen avkemikalieresterna ärjag f n. inle beredd all precisera i vidare mån än atlkommunerna ime bör belastas med några kostnader härför. Förslageli promemorian lill reglering i fråga om mottagning av kemikalierester ärutformat så, alt regeringen bemyndigas att föreskriva dels på vilka platsermoltagningsanordningar skall finnas, dels vem som skall svara föranordningarna, dels om avgift för mottagningen. Det kan nämnas alt regeringen i1976 års lag fick ell motsvarande bemyndigande i fråga om mottagning ochbehandling av oljehalligt bariasl- och tankspolvalten i vissa fall. Med denföreslagna ordningen blir del i fråga om mottagning av kemikalieresler frånfartyg möjligt för regeringen att meddela de föreskrifter som behövs sedanvissa kompletlerande uiredningar har verkställts inom . Jagtillstyrker att förslagel genomförs. Huvudprinciperna för hur bemyndigandenaär avsedda alt utnylljas harjag angivii i del föregäende. Jag vill tillägga attJag, om det vid ärendeis fortsatta beredning skulle visa sig alt väsenlligaavsleg måsle göras från dessa principer, avser atl föreslå regeringen allunderställa frågan. Ocksånär det gäller ikraftlrädandet av reglerna om mottagning av kemikaliereslerfrån fartyg förordar Jag promemorians förslag, nämligen att regeringenbemyndigas alt meddela föreskrifter. Vilken tidpunkt som sålunda kommer attföreskrivas är beroende av när de internationella reglerna om flytandekemikalier som transporteras i bulk träder i kraft, dvs. reglerna härom iHelsingforskonvenlionen och MARPOL-protokollet. Avslutningsvisförordar Jag atl lagsiiftningen om åtgärder mot vallenförorening frän fartygsamordnas i en lag och ges karaklären av en s. k. ramlagstiftning på det sättsom har föreslagits i promemorian. Prop.1979/80:167 29 6.4 Avgifter för omhändertagande av oljeavfall frånfartygs maskinrum, m.m. Bland de under senare är alltmer uppmärksammade utsläppenav olja och andra skadliga ämnen frän fartyg ulgör inte minsl de ulsläpp avolja som sker i samband med rengöring av fartygs lastlankar, maskinrum m. m. ensådan belastning pä den miljön som i längden kan visa sig mycketallvarlig. Atl olja som driver in mol kusterna kan göra stränderna otjänligaför bad och annal friluftsliv är ocksä väl känt. Utsläppen kan förorsakasamhället stora saneringskostnader. För att skydda den miljön har, som framgått av vadJag har anfört i del föregående, vidlagils en rad olika ålgärder. En avåtgärderna var atl det lagstiftning infördes beslämmelser omskyldighet att i land omhänderta olika slags avfall från fartyg. Enligtbestämmelserna skall anordningar för motiagning och behandling av oljehalligtbarlast- och tankspolvalten finnas på platser där olja lastas och däroljetankfartyg repareras. Anordningar för mottagande av sådant oljeförorenatvatten skall vidare finnas bl. a. på platser där oljetankfartyg lastas medannal än olja. Ansvarig för all behövlig anordning finns är den som lastar utolja, den som driver reparalionsverksamheten resp. den som är avlaslare. Närdet gäller annat avfall från fartygs drift vilket uppkommer i avsevärl mindremängder, nämligen oljeavfall från fartygs maskinrum o.d., loalel-lavfall ochfast avfall, lades skyldigheten för omhändertagandel från fariyg i hamn påkommunerna. Del syslem med anordningar för mottagning och i förekommande fallbehandling av de olika slagen av avfall som har byggis upp får anses läcka debehov som fartygen har f n. 1 syfte att minska den uppenbara risken att utsläpp görsav kostnadsskäl infördes lagstiftning också en bestämmelse sominnebär all någon avgift för omhänderlagande från fariyg av oljehalligtbarlast- och tankspolvalten inle får las ul. Undanlag från förbudet görs endasti två myckel speciella fall.