prop · G30377 · 1979-12-31 00:00:00 — Vidare kan den efterlevandes andel vara bestämd på annat sätt genomen enligt lag förrättad bodelning, och under vissa förutsättningarskall sådan delning ligga till grund .för skattens bestämmande. Omman följer ordalydelsen i 15 § 1 mom. AGL, skulle förekomsten av förmånstagarförvärv inteinverka på beräkningen av vad som tillfaller efterlevande malcemed giftorätt. Enligt fast praxis beaktas emellertid 104 § andrastycket FAL ora giftorättsökning. Innebörden härav iramgär av följande exempel. 1979/80:77 60 Exenpol 1 "' Enmanli,';; rör. ;ll;r Ln. ";r,tagare liar avlidit, cfterliimnandc änka och ronon ,\. Till A: c förmån gäller enliv.rör.-.i.ikring, vLird 100 000 ler. 'ir enligt 104 § andrastycket FAL än]:ans giftorätt krän':t. Hon skall vid bodelningen -scheraatisi: ellerverklig - kompenseras genom att hennes giftorättsandel ökas mod50 . Om värdet av behållna giftorättsgodsct är , erhåller hon såledos på grund avsin giftor. 'itt egendom till v,'irde av saimnanlagt . Kvariåtenskapenblir (200 000 ./. 150 000 =) . Av15 § 1 i:iom. AGL framgår inte att även giftorättsökningen, i exemplet , är fri från skatt.Let visar sig också i den pralctiska tillämpningenatt misstag ofta sker i detta h;inseende. Bedömningenav kvarlåtenskapens storlek försvåras avatt reglerna i 104 § andra stycket inte är lätta att förstå. Såvittgiftorättsökningen angår är det särskilt regeln om avräkning av efterlevande makeseget förraånstågarförvärv -som vållat svårigheter. Saramaförutsätttningar som i exempel 1 men mod komplettering så att tillä.nkansegen förmän gäller cn försäkring, värd . Hennes giftorättsandel är alltjärat värd . Om båda försäkringarna hade ingått i kvariåtenskapen,s]<:ulle värdet av behållna giftorättsgodset ha varit hälften av . Giftorättsökningen enligt 104 § andra stycket bliremellertid inte (160 000 ./. 100 000 =) , ty frånbeloppet . skall avrä;:nafj värdet av hennes eget förvä.rv eller20 . Giftorättsökningen blir således , och på grund avsin giftorätt får änkan egendom, värd . Honkompenseras härigenom fullt för att värdet avdon försäkring, sonen får, med . överstigervärdet av den som hon själv får. Kvarlåtenskapens värds blir i detta fall således(200 000 ./. UO 000 =) . Exemplen i detta kapitel nu:-nreras ilöpande följd. 1979/80:77 61 Frägan hurgiftorättsökningen rätteligen skulle beräknas dryftades i samband medAGL:s tillkomst i SvJT (1938 s. 457 samt 1939 s. 149, 157 och 729). Bakgrundenhärtill var ett mål angående arvsskatt i dödsboet efter CO. . Målet harrefererats i NJA 1939 s. 532. Vid bouppteckningen hade fogats enbodelningshandling, där ankan erhållit egendom, vars värde utgjorde hälften avgiftorättsgodset, ökat med värdet av samtliga förmånstagarförvärv - även detill änkans egen förmän gällande - utan att någon avräkningskett för värdet av sistnämnda förvärv. Underrätten underkände bodelningen på grund av att den inte skettenligt lag. I artikel i (1939 s. 457) framförde då dödsboetsombud uppfattningen att, om till änkans förmån gällde försäkring, värd 2 a kr., så ökades hennes rätt med 3 a kr. genom att hennes giftorättsandel ökades meden krona för varje tvåkrona av försäkringsbeloppet. Om således försäkringsbeloppetöverstegvärdet av behållna giftorättsgodset med , slculle änkansgiftorättsandel överstiga värdet av behållna giftorättsgodset med 50 k.r. Utgången avLamm-målet blev att underrättens beslut stod fast. Detta visar att HD integodtog ombudets uppfattning. Isaraband med remiss till lagrådet av förslag till ny arvcckatte.Cörordningh.änvisade depav tomantschefen (1941 s.243) till att .frågan om att best-ämraa kvarlåtenskapensomfattning avgjorts genom HD:s utslag i Lamra-raälet. Lagrådet i.frågaoattoemellertid (NJA II 1941 s. 249) om inte den princip som legat tillgrund fiir utslaget borde lagfästas genom uttryckligt stadgande. Detta kundeenligt lagrådet lilrapligen ske genom att till 104 § andrastycket FAL fogades en bestämmelsG av innebörd att om stärbhusdel-ägaren själv är förmånstagare,hänsyn därtill skall tas vid bedömande avfrågan, huruvida hans giftorätt eller rätt till vederlag eller till laglott skall anses kränkt genomförordnande com meddelats till förmån för annan. 1941:192 uttalade departomentscliefenden meningen, att det med hänsyn till avgörandet i högsta instans knappast torde vara påkallatatt i samband med förslaget till ny arvs- 1979/80:77 62 skattoförordningvidta någon sådan åtgird (NJA II I941 3.250). Dethar i den pralctiska tillämpningen visat sig att det av lagrådet framförda önskemålet om förtydligandeav 104 § andra stycket var välgrundat.I de tryckta rättsfallssamlingarna förekommer åtskilligafall, där domstol felat mot en eller flera av de regler, som fastlades genom1939 års prejudikat. Vihar låtit göra en genomgäng av samtliga av överrattfattade beslut i arvsskattemål och därvid inhämtat, att fel av hithörande slag är vanligaoch att de ej sällan avser betydande skattebelopp. Ett förtydligandeav bestämmelsen i 104 § andra stycket FAL måste såledesanses angeläget. Vi föreslår ett sådant förtydligande. Regeln om giftorättsökning bör därvidskiljas från regeln om laglottsökning. Omvärdet av den giftorättskränkande försäkringen överstiger sam.Tianlagda värdet avbehållna giftorättsgodset och av efterlevande makens förmånstagarförvärv, måste dettill tredje mans förmån gjorda förordnandot jämkas. Om bara en enda försäkring gäller tillannans förmån erbjuder sättet för jämkningen inte något problem. Rör det sigåterom två eller flera försäkringar, är det enligt vår mening rättvist, att varje förmånstagarförordnandejämkas i förhållande till sitt värde för förmånstagaren.Om således värdet av de förmånstagarförvärv som måste jämkas är a kr., b kr. och c kr. samt jämkningskall ske med 35 /, hör av varje förvärv lämnas oantastat ett belopp utgörande 65 io av fJrvärvets värde. Detta överensstämmer med hovrättspraxis. I tydlighetens intresse bör dennaregel enligt vår mening klart uttryckas. Vadvi här anfört har föranlett förslag till ändring av 15 § 1 mom. AGL och 104 § andra stycket FAL, 1979/80:77 63 4.2.2 Regler om laglott I104 § andra stycket skyddas mot kränkning - utom giftorätt - även rätt tilllaglott. För arvsbeskattningen är derma rätt avbetydelse särskilt genom att den kan inverka på sädantschematiskt arvsskifte som enligt 11 § AGL skall ligga till grund för beräkningenav skattepliktiga lotter. Om enligt testamente till förmån för ainnan än bröstarvingelaglott skall utgå, bealrtas enligt praxis försäkringsora gäller till förmån för annan än bröstarvinge (NJA 1955 s. 257). Detsamma gäller omgenom sådan försäkring krärJcning skett men förmånstagarenavstått från sin rätt i den mån rätt till laglott kränkts. Annars inverkar intefrägan om rätt till laglott på arvsbeskattningen (NJA1974 C 370). Frågan ominnebörden av rätt till laglott behandlas inte 1 utan i 7 kap. ÄB. Där stadgasi 1 § att laglotten är halva arvslotten - något somkan synas självklart men inte alltid iakttagits i praktiken.Vidare ges i 2 § föreskrifter om avräkning av bröstarvingeseget förvärv och i 3 § om jämkning. Genom 5 § skyddas bröstarvingesrätt att förfoga över laglotten. Att märka är att GBdå det gäller efterlevande makens giftorätt saknarmotsvarighet till 2, 3 och. Om bröstarvinge är insolvent tillhör hans rätt tilllaglott konkursboet. Enligt 7 kap. 7 § ÄB övergår emellertid hans rätt att påkalla jämkninginte till hans borgenärer. Enligt denna regel bör ej hellerhans rätt att påkalla jämkning av förmånstagarförordnande övergå till borgenärerna. Men om han påkallat jämkninginnan han trätt i korOoirs, övergår rätten tilljämkning till borgenärerna. Här skall lämnas någraexempel på hur förmånstagarförordnande kan inverka på rätten tilllaglott. Prop.1979/80:77 64 Till förmån för X gäller en försäkring, värd 40 000kr. Enligt testamente skall D ha laglott och X återstoden. Laglotten är (0,5 x 50 000 =) 25 000kr., men enligt förevarande lagrum skall laglotten ökas. hade ingått i boet och tillagts X genomtestamente, sk-ullc behållningen ha varit (50 000 -i- 40 000 =) 90 000 kr.och laglottcns värde enligt ÄB 7:1 hälften därav eller . Laglottsökningenblir (45 000 ./. 25 000 =) , och D tilläggs av behållningen(25 000 -h 20 000 =) . Till X utläggs entestamentslott om (50 000 ./. 45 000 =) . Saimnaförutsättningar som i exempel 3 med den ändringenatt försäkringens värde nu är . D:s rätt orafattar totalt hälften av50 000 -i- . Hon har rätt till hela boet ochdessutom jämkas förmånstagarförordnandet så att hon har rätt till (5 000/60 000 =) 1/12 av försäkringeneller . Försiikringstagarenefterlämnar änkan och dottern . Behållna giftorättsgodsetsvärde ar . Två privata försäkringar /fäller, en till Ä:s förmån, värd , och en tiil D:3 förmån, värd 20 000kr. Enligt testamente skall D ha sin laglott, Ä resten. D:s rätt tilllaglott är ej kränkt, och försäkringarna inverkar inte på skiftet. Sammaförutsättningar sora i exempel 5 men med deii skillnadenatt försäkringen till Ä:3 förmån är värd . Laglotts-rätten är då kränkt.Laglottens värde är (0,25 x 120 000 =) . Om försäkringarnahade ingått i boet och tillagts förmånstagarnagenora testamente skulle D ha fåttfo,25 (120000 + 72 000 + 20 OOO) ./. 20 000 =] . Laglottsökningen blir (35 000 ./. och D:s lott i boet (30 000 + 3 000 =) . Ä:stestamentslott iir (60 000 ./. 33 000 =) . Sammaförutsättningar som i exempel 5 med den ändringenatt till Ä:3 fiirraån gäller en P-försäkring, vä.rd 12 000 ler., och en privat E-försäkring medett utfallande belopp om . Sur,iman av laglotten ochlaglottsökningen blir /b,25 (120 000 + 12 000 -i- 180 000-i- 20 OOO) ./. 20 000 =] . Kvariåtenskapen, , räcker ejutan jämkning raåste ske för ett belopp om . Fråga ärhuruvida jämkningen med . skall drabba P- eller K-försäkringeneller båda. I hovrättspraxis har frågan avgjorts så att i första handK-försäkringen tillgrips. 1979/80:77 65 varitregeln i ÄB 7:5 att om arvlåtare genom förordnandeom nyttjanderätt eller annorledes insl:ränkt rätten attförfoga över kvariåtenskapen, sä äger bröstarvinge utan hinder av sådant förordnandefå ut sin laglott i egendora sora han fritt får förfoga över. Bedömningen är enligt/år mening riktig. (Att märka är, såsom framhölls, att liknande regel ej finns då jämkningsker för giftorätt.) Dennu gällande regleringen av laglottens inverkan på arvsbeskattninggrundar sig pä 104 § andra stycket FAL och på stadgad överrättspraxis.Det har eraellertid visat sig att viss ovisshet råder hosbeskattningsmyndigheterna om reglernas tillämpning. Vi föreslär ett förtydligandei 104 § innebärande att praxis på orarådet lagfästs. Idetta sammanhang skall behandlas en regel sora nu ar upptagen i 12 § förstastycket andra meningen AGL. Bestärmnel-sens Innebörd framgår avexempel 7. Den föreskriver med exemplets förutsättningaratt dottern är skattskyldig för beloppet . Regeln är enligtvår mening överflödig. -För sitt förvärv av beloppet är nämligendottern skattskyldig redan enligt 1 § AGL. är en delav hennes laglott som i sin tur är en del av hennes arvslott. Härutinnanskiljer sig laglottsförvärvet från förmånstagarförvärvet, som grundar sig inte på arvsrätt utan på stt förmögenhetsrättsligtavtal till förmän för tredje man. Regeln i 12 § förstastycket andra meningen AGL är en kvarleva av reformav arvsbeskattningen (se avsnitt 4.3.1). Ettled i reformen var att det socialt betingade grundavdraget med . fickgöras inte enbart vid förmånstagarförvärv utan även vid sådant laglottsförvärv som skedde genom jämkning. Lagtekniskt var detdärför nödvändigt att jämställa detta fall med förmånstagarförvärv. Underförarbetena till reform riktades kritik mot förslaget pä dennapunkt, och vid arvsskattelagens tillkomst ansågs också regelnom särskilt grundavdrag i visst fall för bröstarvinges arvslott ej vara motiverad. Någon sådan regeltogs ej heller med i det kommittéförslag (SOU 1939:18) som låg tillgrund för AGL. 1 sami Nr 77 1979/80:77 66 överfördes till AGL stadgandet, att bröstarvingesförvärv slculle arvsbeskattas i den mån det stödde sig på . Dethar visat sig att regeln i 12 § första stycket andra meningen AGL ar agnad att skapaoklarhet. Regeln har föranlett påstående i litteraturen att hel eller partiellskattefrihet enligt nuvarande fjärde stycket i 12 § AGL skulle få åtnjutas idet fall förmånstagarförordnande som avsåg P-förs.'.l. :-:ringjämkades för rätt till laglott. I klarhetens intresse föreslår vi att12 § första stycket andra meningen AGL utgår. 4.2.3 lIfterlevande makes rätt till pension enligt egen försäkring Rätt tillpension är giftorättsgods, om rättigheten inte anses vara av så rentpersonlig natur att giftorätt inte bör förekomma. Undantagen från giftorätt är sålunda rätt tillpension på grund av offentlig eller enskild anställning.Om pension grundas på tjänstepensionsförsälcring i SPP anses alltså giftorätt ipensionen inte äga rujn (NJA 1953 s. 671 och 1960 s. 411).Pensionsrätt enligt en P-försäkring,tecknad exempelvis av egenföretagare, ingår däremot i giftorättsgodset. fall då rätten till pension tillhör giftorättsgodset,kan den inverka på arvsbeskattningen på samraa sätt som annatgiftorättsgods, exo-mpexvis en rörelse eller en fastighet. Häremot harsedan länge riktats anmärkning under hänvisning till den olika behandlingen i förhållandetill bl.a. allmän pension. Tanken är således attdet borde vara betydelselöst vilken pensionens grund är. Vadsom framstått som särskilt stötande har varit det fall, att den efterlevandemaken själv är ende rättsägare och därför nödgas betala högre arvsskatt än ora han hade haft rätt till tjänstepensioneller försäkringen hade varit hans enskilda egendom. Fråganbehandlades av kapitalskatteberedningen i dess första 1979/80:77 67 betänkande(SOU 1969:54). Beredningen ansåg, att frägan borde lösas genom ändring i GB av innebörd att vid bodelning raedanledning av makes död den efterlevandes P-försäkringinte skulle anses ingå i giftorättsgodset (s. 143 f.). I den proposition (1970:71)som framlades på grundval av betänkandet anslöt sigdepartementschefen (s. 120) till denna tanke, men föreslogdock ej ändring av GB. :;idenna del har inte ändrats. Eftersom någon ändringf.n. inte torde vara aktuell, bör övervägas om inte AGL:s bestämmelserkan justeras så att frågan får en i vart fall provisorisk lösning. Vivill emellertid understryka, att vi anser oss böra begränsa osstill att föreslå sådana ändringar i nu gällande ordning som är möjliga attgenomföra inora skattelagstiftningens ram. Detta medför att sådana falldär efterlevande makes arvsskatt inte blir högre än om haninte varit försäkrad utesluts från värt förslag. Omexempelvis makar har bröstarvingar och testamente inte finns, leder den ien försäkring gjorda investeringen inte till någon ändring iarvingarnas arvsskatteläge. Detta fsill kan belysas raed ett exempel. Dörhustrun, efterlämnande änkling och dotter, och består giftorättsgodsetav en änklingen tillhörig P-försäkring, värd , och banlcmedel pålikaledes , blir dotterns arvslott . Om exemplet ändras så att bröstarvingarsaknas men hustrun testamenterat sin kvarlåtenskap till en syster blir systerns lott likaledes200 . Detkan vara föremål för delade meningar om skattelättnad är påkallad idessa och liknande fall. Arvsbeskattningen drabbar ju inte den efterlevandemaken. Vill raan jämföra med den situation som inträder om försäkringentagits i SPP synes enligt vår mening skattelättnad vara motiverad. Denkan emellertid åstadkommas endast genom ändring avreglerna i GB. Som framhölls har förslag härom lagts fram avkapitalskatteberedningen. Prop.1979/80:77 68 För oss attöverväga återstår i stortde fall där efter levande maVren är ende rättsägare ochförsäkringen är giftorättsgods. Om försäkringen -Ir den cftcrlcvandcr; onskilda cogondomborurs ju inte srvsboskattningen. f-'ir;dutgångspunk.t från att fog alltjämt anses finnas för'>yi.";l'. emål cn om sk.attoliefriel so för vä.rdet av efterlevar.de iiiaV.oso;;ori P-fiir.'"j. "i:ring "nar vi diirför övervägt.foljando toi:n:is]'a l'.isri:,n. ';ar av problemet för olilaj.fall. a) Inz-en hröstarvj.nge,e.j testamente. I 11 § AGL införs ett 3 mon. där det föreskrivsatt efterlevande makes rätt till arv Li.r fri från skatttill den del arvet avser rätt till pension enligt honom tillhörig P-försäkrlng.Vid scho-rnatisk bodelning måste därvid förutsättas att på hans lott i första h.-ind läggs annan egendom an ratten till pension. b) Inpen bröstarvinge,testamente till förmån för annan än efterlevande maken. Här bör tredjemans förvärv ej vara skatte.Critt. Någon särregel förschematisk bodelning kan inte skapas. Däremot bör i 16 § AGL upptas en regel, att skatt inte skall utgå i den mån i ärendet företeddskifteshandling visar att efterlevande make pä grund av arv ellertestamente på sin lott fått rätt till pension enligt P-försäkring somtillhört honom före bodelningen. c) Bröstarvingefinns, testamente till förmån för efterlevande raai:cn. Fallet täcks avden under b) angivna ändringen i 16 § AGL. Viföreslår tillägg till 11 och 16 §§ AGL av den innebörd soraframgår av a) och b) ovan. 1979/80:77 69 4.3 Beskattning av förmånstagarförvärv 4.3,1 Bör förmånstagares förvärv beskattas? Förordningen(1914:381) om arvsskatt och skatt för gåva gav regler ora skatt på förvärv genomarv, testamente och gåva. Försäkring, som den avlidne tecknat, ingick vid hans död i kvariåtenskapenoch träffades därför av arvsskatt. Om förmånstagarevar insatt förordnades vanligen i testamente att förmånstagarenhade rätt till försäkringsbeloppet. För s.k. blandade fång,betecknade exempelvis som köp eller lega, stadgades i 35 § nämnda förordningatt skatt skulle utgå "såsom för gåva". Rättsläget ändradesgenom som trädde i kraft med ingång.Enligt 104 § första stycket FAL ingär nämligen förmånstagaresförvärv inte i kvariåtenskapen. Fräga uppkomdå om det var möjligt att beskatta förmånstagaresförvärv. Det kunde nämligen hävdas, attförmånstagares förvärv var benefikt och därför bordebeskattas enligt 35 § förordning i paragrafens då gällande,ursprungliga lydelse. Frågan prövades i rättsfallet NJA 1930 s. 114 (Husberg). Denavlidne hade till sina barns förmån tecknat K-försäkringar sora för barnen medförde rätt attvid faderns död uppbära sammanlagt . Vid registreringen av bouppteckningenlämnades beloppet obeskattat. Advokatfiska-len klagade och gjorde gällandeatt beloppet . tillfallit barnen genom gåva och därför bordebeskattas. Hans besvär ogillades av överinstanserna. Sedanadvokatfiskalen fäst uppmärksamhetpä den möjlighet till skatteflykt som sälunda yppats,blev frågan föremål för utredning i departementet. Resultatet avutredningen redovisades i prop. I propositionen åberopadesen inom departementet utarbetad promemoria (prop. s. 33-42). I promemorian ifrågasattesom inte förmånstagares förvärv av försäkringsbelopp utgjorde gåva menuttalades att frågan fick anses löst genom fallet 1979/80:77 70 Husberg.Den slrattefrilict, som detta avgörande medfört, kunde enligt proTnomorian missbrukas ocliutgjorde en fara från statsflnansiell synpunkt. Skattskyldighet borde därför införas. Dotkunde vidaro ifrågasättas om inte skillnad borde görastuollan fall där förmånstagarens insättande var att anso som vederlag och där det varav benefik natur. Emellertid ansågs dot vara uppenbart att dylikt förordnandevanligen var av det sonarc slaget. förraå.nen ibland kompenserades av motprestation (t.ex.så att förmånstagaren holt eller delvis betalat premierna)syntes inte anledning föreligga att härför sk.apa särskilda regler lika litet som sådanafanns för arvsskattens beräkning i fall där ett testamentariskt förordnandetillkomrait såsom vederlag. Departementschefenanslöt sig (prop. s. 51) i huvudsak till de i promemorian upptagnaprinciperna.. Inte heller i övrigt förekom under förarbetena till författningsändringennågot uttalande son avvek från tankegången i de här berörda avsnitten i promemorian (jfr "-'cvU1931:39 s. 12). godtog förslaget och genom lagändring upptogs i 35 § andrastycket 1914 ärs .arvsskattefiirordning en principregel ombesks.ttning av förmånstagarförvärv. Grunden till regeln är alltså, att för.månstagarförvärv inteansetts Icunna beskattas som benefika med stöd av 35 § äldre .förordningeni dess intill gällande lydelse men att ändå beskattningansågs påkallad. Undersenare delen av blev det av skilda skäl alctuellt att ersatta 19H årsarvsskatteförordning med en ny författning. Kommitté- ochdeparteraentsarbetet resulterade i en lagrädsremiss, som innehöll dennyheten att för-månstagarf;)rvärv, som tidigare aldrig beskattats annat än säsom för gåva enligt35 § andra stycket i äldre arvsskatte-förordningen, enligt förslagetskulle i övervägande flertalet fall beskattas sora arv. Reglernaom arvsbeskattning upptogs i .förslagets 12 § och de ora gåvobeskattning i 37 § 2 mom. Lagrådetuttalade att den omständigheten att beskattningen 1979/80:77 71 avförmånstagarförvärv delvis överflyttades till arvsskattens omjråde,uppenbarligen inte skulle anses medföra att skatt.skyldigheten utsträcktestill att avse jämväl förvärv sora inte var benefika, och att arvsskatt såledesslculle utgå endast i den mån förmånstagarensrätt grundades uteslutande pä försäkringsavtalet (prop. 1941:192 s. 260, NJA II 1941s. därefter framlagda propositionen (1941:192) berördesinte den fråga som lagrådets uttalande avsåg. Inte heller underriksdagsarbetet gjordes något uttalande i frågan, huruvida endastvederlagsfria förmånstagarförvärv borde beskattas. I förevarandedel fick AGL den i propositionen föreslagna lydelsen son överensstärade medlydelsen i lagrådsremissen. Irättsfallet NJA 1942 s. 61 behandlades frågan huruvida endast benefikaförmånstagarförvärv kunde beskattas med stöd av 35 § I914 årsarvsskatteförordning. Förutsättningen var att två advokater, , 1932 träffat bolagsavtalora sin rörelse och i samband därmed tecknat livförsäkringar sä att Avar förmånstagare till en på B:s liv tecknad försäkring pä 50 000kr. och vice versa. B avled 1938. Efter anmaning ingav A till beskattningsmyndighetenen deklaration men hävdade att skattskyldighet inte förelåg, enär B:s försäkringlika väl som A:s ingick som ett led i avtalet om deras gemensamma advokatrörelse ochdisponeringen av inkomsterna därifrån. A beskattades emellertid för sitt förvärv av 50000 ler. enligt den av B tecknade försäkringen. fann i utslag den 6 december1940 att vid stämpelbeläggningen rätteligen förfarits. HD gjorde ej ändring ihovrättens utslag. Avgörandet står i överensstämmelse med motiven till 1931 årslagstiftning men är oförenligt med lagrådets återgivnauttalande. Detnu anmärkta rättsfallet har varit vägledajide för rättstillämpningenunder tiden . Genom ett beslut i högstainstans får rättsläget emellertid anses ha ändrats. Förutsättningarnai detta mäl, som HD 1979/80:77 72 avgjorde don (Gö 2243), v.-.u' följande C' s, :'.a;: cL" L. A var vid sin död ägare av tvä Icapitalförs;IJrriug.ar orr sammanlagt . Förmäns tag,ii'e var h:ir. ri-f'.ni-kj.l'. ;:; hustru , A hade .gentemot B förbundit sig a"c t in. :e äerlralla förordnandena, 3 delclarecade förvärveii ooli pai'ö:ri:.-s siratt med 2 830 It. Hon .anförde b(,'svär ocl': '"gjorde giiij.-.jide- att laannen i camband med bodelnin. '; incd arilrr.:niri. ;'': av i:-:jrr r;''- llnad in.-att JiciriG scm o.ltr-rhal lel.i.g f örm;°-.rir,i.igr; ro ined rj! :yldig)ie t .;.tt betala 7roiii.i er;i,a. irruriden h.ä.rtl;vara att iionnes gi.ftorätt därmed skulle uiJ.Lgoecr :;Df.ann ratt slce.t teboslitet skulle iipph.-i-.r-:. ;-- oojj a. stöd äi.iriör bl.o.,följande. Por do" fai. !.., 'aIx- .foojn fö.rnan. ""t,agare tillironunit såsom -. 'eaerj-ag :för "..frän honom, saJvnas anledning att oeläg;-a dtbeiaJ. : f örsä;;ringsbolopp med arvs-eller g:'.vosi-. Do''. antas, att sivsikten nied AGL:s rogler. ;.ng ojvari:. sJrall utgå i sådant fall. i:;ftorsoi3 '10:3 beslut får anses vägiecumdo, går dot i fort-s;i,t tn.i.iiger inte .ati; hiivda att onerösE, f örmänstag.arf örvärv skall besrattas. HD:s sti-illningstagando inåste n.ä.mligon uppfattas så att en förutsättning för boskattnirig i.ir att förvärvet är benefij-:t.