prop · G3032 · 1979-12-31 00:00:00 — Iärenden om bostadsförvallning enligt bostadsförvallningslagen (1977:792) föreskrivshandlingssekreless också i 26 a § SekrL, Denna sekretessregel, som gäller sedanden , föreskriver sekretess för handling som angår särskildförvaltning enligt bostadsförvallningslagen. Enligt motiven lill regeln behövssekreiess därför att vissa avgöranden kräver en ingående redovisning avenskilds ekonomiska och personliga förhållanden. Enligt departementsförslagelskall sekreiess gälla i ärenden också enligt denna lag. Enligtparagrafen skall sekreiess inte gälla beslut i ärende. En remissinstanspåpekar all hyresnämnd i ärenden om förvärvstillstånd regelmässigt inhämtaryttrande av kommunen saml alt sekreiessen därvid inte synes gälla hos kommunen.Med anledning därav vill jag framhålla all sekreiessen avses gälla inte baraför uppgift i del aktuella ärendet hos hyresnämnd utan också hos kommun somfött del av viss uppgift i samband med remiss. Del är ju även hos kommunenfråga om ett ärende om förvärvslillstånd. Paragrafeninnehåller regler om sekretess i vissa ärenden hos överförmyndare elleröverförmyndarnämnd. Gällanderäu: regler om handlingssekretess i 15 § SekrL Promemorieförslaget:10 kap, 16 § Promemorieförslagetinnebär jämfört med gällande rätt all del sekretesskyddade området utvidgaslill atl omfatta även enskilds personliga förhållanden. Vid sidan avöverförmyndare nämns i promemorieförslaget liksom i gällande bestämmelseöverförmyndarnämnd. Prop.1979/80:2 Del A , ' 9kap.l5s 281 nämligenbestämma att det i stället för överförmyndare skall finnas en sådan nämnd.Nämnden har samma uppgifter som en överförmyndare, Endasl uppgifter i ärendenenligt avses i promemorieförslaget. T, ex, personalärendenfaller alltså utanför dess tillämpningsområde, Sekreiessen är absolut, Sveahovrätt vänder sig mot förslaget atl absolut sekreiess skall gälla.Överförmyndare fullgör en offentiigrältslig funktion lill vilken är knuten ellinte obetydligt inslag av myndighetsutövning. Hovrätten anser att del somförutsättning för sekretess bör uppställas ett skaderekvisii, I övrigi har ingainvändningar förts fram under remissbehandlingen. 1enlighel med vad som har föreslagits i promemorian har det sekretesskyddadeområdel vidgats lill att avse även enskilds personliga förhållanden. Uppgifterom sådana förhållanden bör emellertid i viss utsträckning kunna utlämnas utanatt den enskilde lider skada och men. Den nuvarande absoluta sekretessregelnhar därför ersatts med en regel med omvänt skaderekvisit. 1 övrigt harparagrafen utformats i enlighel med promemorieförslaget. Paragrafeninnehåller regler om sekreiess vid domslol i äklenskapsmål saml i mål ochärenden som avses i för uppgift om enskilds förhållanden. Gällanderän: regler om handlingssekretess i 36 § SekrL, samt om förhandlingssekretess i15 kap. 6 § giftermälsbalken och 20 kap. 10 § Promemorieförslaget:10 kap, 17 § Ifråga om vissa familjerättsliga mål finns föreskrift om all domslol fårförordna alt förhandling skall hållas inom slängda dörrar. Sålunda föreskrivs i15 kap, 6 § giftermälsbalken all rätlen kan förordna atl äklenskapsmål skallhandläggas på del sättet, om part begär del. Med äklenskapsmål förslås därvidenligt 15 kap, 1 § giftermälsbalken dels mål om äktenskapsskillnad, dels målvari tvisten rör huruvida man och kvinna är förenade i äktenskap med varandra,I 20 kap, 10 § föreskrivs vidare att rätlen i mål eller ärendesom avses i den balken när del befinns lämpligl kan förordna alt förhandlingskall ske inom stängda dörrar. För den händelse förhandling hålls inom slängdadörrar i etl mål eller ärende som nämnis, har domstolen f n. möjlighet atlsekretessbelägga handlingar i målet eller ärendet med stöd av 36 § i dennuvarande sekrelesslagen. allmänna motiveringen har jag föreslagit atl möjligheten all bygga ellbeslut om handlingssekretess vid domslol på den grundvalen att uppgifterna ihandlingen förebringats eller är avsedda atl förebringas vid en förhandlinginom stängda dörrar skall avskaffas. Om förslagel antas, blir det nödvändiglatt i den nya sekretesslagen införa en sekretessbestämmelse som öppnar 1979/80:2 Del A 9 kap. 16 § 282 möjlighelall tillgodose del behov av handlingssekreless vid domslol som kan förekomma iäklenskapsmål samt mål och ärenden som avses i . I sådana måleller ärenden kan nämligen förekomma uppgifter om personliga eller ekonomiskaförhållanden som är av den naturen all övervägande skäl talar för att sekreiessskall gälla vid domstolen för uppgifterna i fråga. Bestämmelsen i ämnet harfått sin plats i förevarande paragraf 1molsvarande paragraf i promemorieförslaget föreslås alt i äklenskapsmål saml imål och ärenden som avses i sekretess skall gälla vid domstolför uppgift om enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden, om del kanantas atl uppgiftens röjande skulle medföra skada eller men för den enskildeeller någon honom närslående. Del uppställda skaderekvisilet innefattar enligtpromemorian en skärpning av förutsättningarna för sekretess om man jämför medrättsläget . Enligt förslagel skall sekreiess inträda bara om part harframställt begäran om sekreiess. Denna ordning överensstämmer enligtpromemorian med den nuvarande regleringen av förhandlingssekretessen i 15 kap.6 § giftermälsbalken. Denföreslagna paragrafen enligt promemorieförslaget är tillämplig inte bara vid deallmänna domstolarna ulan också vid förvaltningsdomstolarna. Det är främstfrågor som avses i 21 kap. som faller inom de sistnämndadomstolarnas kompetensområde. Härigenom tillgodoses enligt promemorian önskemålsom vid remissbehandlingen av OSK:s förslag framfördes om sekretess vidlänsrätt och förvaltningsdomstol i högre instans i mål enligt 21 kap.föräldrabalken. Någraremissinstanser kritiserar förslaget atl sekreiess skall gälla endasl om partbegär del. I övrigi har dock beslämmelsen lämnais utan erinran. Enligt minmening bör kravel på yrkande av part, liksom enligt nuvarande ordning, gällaendast belräffande sekretessen i äklenskapsmål. I övriga delar börpromemorieförslaget godtas. Paragrafen har utformats i enlighel med delanförda, Iparagrafen ges föreskrifter om sekretess vid domstol i mål om ansvar för bl, a,sedlighetsbrott för uppgift om enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden. Gällanderäu: regler om handlingssekreless i 36 § SekrL samt om förhandlingssekretess 5kap, 1 § RB Promemorieförslaget:10 kap, 18 § Imål om ansvar för utpressning, brytande av post- eller telehemlighel, intrång iförvar eller olovlig avlyssning samt i mål om ersällning för skada medanledning av sådanl brott kan enligt 5 kap, 1 § tredje slyckel RB rällenförordna all förhandling skall hållas inom slängda dörrar, om rällen finner altoffentligheten skulle vara lill men för enskild. Meddelar domstolen etl sådanl Prop.1979/80:2 Del A 9 kap. 17 och 18 iiif 283 förordnande,kan den enligt 36 § SekrL besluta om sekretessbeläggning av handlingar i målet.Såsom förut har framhållits i den allmänna motiveringen bör emellertid allsekretessbeläggning av handlingar vid domstol bygga på materiellasekretesslagsbeslämmelser som anger förutsättningarna för atl sekreiess skallgälla vid domstolen. Den som har blivit utsatteller anser sig ha blivit utsatt för ell brott av angett slag har ofta ettstarkt intresse av sekretess för uppgifter som läggs fram i ansvars- ellerskadeståndsmålet. Delsamma är fallel när fråga är om sedlighetsbrott. Ävenannan än målsäganden eller den som för skadeståndstalan kan tänkas vara berördpå etl sådanl sätt all han har ell beaklansvärt behov av sekretesskydd, Departementsförslagel, somi denna del överensstämmer med promemorieförslaget, har utformats mol bakgrundav det anförda. Liksom i promemorian har i departementsförslagel denbegränsningen gjorts all sekreiessen inte omfattar uppgift om den mot vilkentalan förs. Anledning saknas nämligen att i detta sammanhang ge någotsekretesskydd åt den som utpekas som gärningsman. Frågan om sekretess viddomstol för uppgifter om den åtalade behandlas i 7 kap, 22 § departementsförslagel, Iparagraferna ges regler om sekreiess belräffande förundersökning m, m, tillskydd för enskildas iniressen. Gällanderätt: regler om handlingssekretess i 10 § SekrL samt om tystnadsplikt i 13 §polisinstruklionen (1972:511) Promemorieförslaget:10 kap, 19 § Beslämmelsernaöverensstämmer i stort sett med promemorieförslaget. Redaktionellt harbestämmelserna emellertid delats upp på två paragrafer. Vidare har en väsentligändring i syfte atl förenkla regleringen genomförts, I departementsförslagel ärbeslämmelserna nämligen inte subsidiära i förhållande till övrigasekretessföreskrifier, Promemorieförslagetinnebär att sekundär sekretess i allmänhet gäller vid förundersökning ibrottmål (se 1 kap, 5 §), Sekreiessen följer med andra ord den hemligainformation som lämnas från en myndighet lill en förundersökningsmyndighet. Omen primär sekretessregel kan åberopas hos fömn-dersökningsmyndighelen för deuppgifter som träffas av den sekundära sekretessen, skall dock endasl denprimära sekretessregeln gälla. Den särskilda regeln i 10 kap, 19 §promemorieförslaget till skydd för enskild vid förundersökning får tillämpasendast när ingen annan regel kan åberopas. Den sislnämnda beslämmelsen är medandra ord subsidiär lill såväl primära som sekundära sekretessföreskrifier. Vidremissbehandlingen har systemet kritiserats som alltför komplicerat. Som redan har framgåttanser jag del finns utrymme för förenklingar av den föreslagna regleringen.Detta är bakgrunden till att deparlemenlsför- 1979/80:2 Del A 9 kap. 17 § 284 slagetsaknar motsvarighet till regeln i promemorian om sekundär sekreiess hosförundersökningsmyndighet. Vidare har den förevarande sekretessregelnutformats så atl den är direkt tillämplig oavsett om del finns en annanbeslämmelse som skyddar samma intresse. Resultatet blir allförundersökningsmyndighet inte behöver tillämpa annat än primära sekretessregler.Del innebär, såvitt avser intresset atl skydda enskild, att i allmänhet endasl17 och 18 §§ blir tillämpliga. Beslämmelsen i 7 kap. 22 § kan emellertid ocksåbli tillämplig. Då det gäller sekreiess till skydd för andra iniressen försekretessbestämmelserna i 2-6 kap. och 10 kap. departementsförslagettillämpas. Flera av dessa är så avfattade all de ger sekreiess hos åklagar-,polis- eller tullmyndighet. Sekretessenanges i lagrummet i första hand gälla uppgifter som hänför sig tillförundersökning i brottmål. Sekretessen gäller också vid annan utredning somgörs enligt bestämmelserna om förundersökning. Som exempel härpå kan nämnas målom intagning i arbetsanstalt enligt lagen (1964:450, ändrad senast 1973:919) omåtgärder vid samhällsfarlig asocialilei och ärenden om utlämning enligt lagen(1957:668, ändrad senast 1975:292) om utlämning för brott eller lagen (1959:254,ändrad senast 1975:294)om utlämning förbrott till , , Islandeller . Sekretessen gäller vidare uppgifter hänföriiga lill användningenav tvångsmedel i brottmål eller i verksamhet för att förebygga brott. 1 och försig blir sekretessen enligt första styckel tillämplig också på domstol ochhandläggningen där. En långtgående begränsning har emellertid gjorts genomföreskrifterna i 18 § angående uppgifter som överiämnas lill domslol medanledning av alt åtal har väckis. Sekreiessenavser också uppgifter som, utan all direkt hänföra sig lill förundersökningeller tvångsmedel i brottmål m. m., gäller åklagar-, polis-eller tullmyndighetsverksamhet för atl förebygga, uppdaga, utreda eller beivra brott. Härigenomblir det möjligt atl hemlighålla uppgifter som mera allmänt hänför sig lillpolisens brottsbekämpande verksamhet, såsom innehållet i vissaspaningsregisler. För dessa fall är även 7 kap. 17 § tillämplig. Sekreiesseniräffar även uppgifter om enskildas personliga förhållanden som polisen fårkännedom om i samband med lägenheisbråk o. d., där den ingriper för att avvärjabrott. Enligidepartementsförslagel skall, liksom enligt promemorian, sekreiess gälla förutomuppgift om enskild även anmälan eller utsaga från enskild. Delta lorde slå iöverensslämmelse med gällande rätt. Det bör emellertid, som någraremissinstanser berört, framhållas all sekreiessen bara i begränsad omfattningkan göras gällande gentemot den misstänkte Ofr 14 kap. 5 §). Denne har sålundaenligt 23 kap. 18 § RB en ovillkoriig rätt alt la del av vad som har förekommitvid förundersökningen, och han kan givelvis inte i rällegång undanhållas någonomständighet som åberopas som bevisning i målet. Prop.1979/80:2 Del A 9 kap. 18 285 Förstastyckel 1 och 2 Somframhålls i promemorian har utvecklingen inneburit ensuccessiv ökning av åklagarväsendets och i viss mån polisens ansvar inomstraffrältskipningen. Sålunda har utrymmet för utomprocessuellareaktionsformer gjorts större. Vidare har i åtskilliga fall övertåtits åtåklagare atl efter lämplighetsprövning besluta huruvida åtal skall väckas. Förfarandetinför domslol är av hävd omgivet av en vidsträckt offentlighet. Det är därförenligt min mening angelägel att även den slulliga prövning av brottsmisstankarsom äger rum hos åklagare så långt möjligt får ske under offentlig insyn.Därför bör handläggningen av strafförelägganden inte vara underkastadsekretess. Delsamma bör gälla förelägganden av ordningsbot. offenllighet åt förundersökning som inte resulterar i åtal ellerföreläggande som nämnts ler sig vanskligare, eftersom hänsynen till denmisstänkte talar för bibehållen sekretess. Enligt promemorian kan en rimligavvägning åstadkommas genom atl åklagares beslul i åtalsfrågan, vare sig delgår i ena eller andra riktningen, undantas från sekreiessen. Undanlaget böravse också beslut om att lägga ned förundersökning. Vidremissbehandlingen har RA ställtsig avvisande till tanken att beslul all undedåta åtal och beslul all nedläggafömndersökning generelll blir offentliga. Som skäl härför åberopar att åtalsfrågorna för den enskildeofta är av ömtålig karaktär. Ävenom jag har förståelse för RA:s synpunkteranser jag alt insynsinlressel väger särskill tungt då del gäller åtalsbeslut.Den omständigheten atl endasl beslulel blir offentligt innebär ett inteoväsentligt skydd för den misstänkte. Sålunda blir i. ex. för den misstänktegraverande utsagor som antingen vederiagts av annan bevisning eller inte räcktlill för beslut om åtal inte offentliga, såvida de inte redovisats iavskrivningsbeslulel. 1 de flesta fall där förundersökningen rör misstanke ommindre allvariiga brott torde den skada som åsamkas den misstänkte genom alldel blir känt all förundersökning ägt rum mot honom inte vara särskiltbetydande. Deparlemenisförslaget överensstämmer därför med promemorieförslageti denna del. Ipromemorian föreslås visst undantag från sekreiessen i fråga om uppgift somavser omhändertagande enligt 3§ lagen (1973:558) om tillfälligtomhändertagande. Förslagel har i denna del lämnais ulan erinran vidremissbehandlingen. Somframhålls i promemorian kan omhändertagande enligt lagen om tillfälligtomhändertagande äga rum med stöd av 3 § bl. a. för att avväOa straffbelagdgärning. Sådant ingripande skulle därför, om inte annal föreskrivs, iåtskilliga fall komma alt omfattas av sekreiess enligt den nu 1979/80:2 Del A 9 kap. 18 H 286 Emellertid är det etl starkt rällssäkerhetsiniresse atlifrågavarande omhändertaganden är underkastade offentlig kontroll.Omsiändigheterna kring själva ingripandet bör därför undantas från sekretessen.Däremot bör den utredning om den omhändertagnes personliga förhållanden somenligt 6 § andra slyckel lagen skall göras i samband med omhändertagandetinbegripas i sekretesskyddet. Utredningen skall om möjligt göras av företrädareför social myndighet och därvid framkomna uppgifter bör i det väsentligabehandlas på samma sätt, oavsett om uppgifterna kan sägas hänföra sig tillsocialvård eller polisverksamhet. Undantaget från sekreiess enligt förevarandepunkt har utformats i enlighel härmed. Regleringeni detta stycke avviker väsentligt från promemorieförslaget i motsvarande del.Som jag har framhållit innebär promemorieförslaget att sekundärsekretess i allmänhet gäller vid förundersökning, dvs. sekretess som gäller föruppgift hos viss myndighet följer uppgiften lill förundersökningsmyndighelen.Enligt promemorian gäller också atl denna sekretess i princip följer uppgiftenvidare till domstol då åtal väcks. Departementsförslagel har i ställetutformats så att i allmänhet endast 17 § blir tillämplig såvitt avser intressetatt skydda enskildas förhållanden. I förevarande stycke ges regler om vilkenverkan det har på sekretessen atl uppgifter som inhämtats under förundersökninglämnas vidare till domstol med anledning av åtal. Vadbeträffar gällande ordning anses av 10 § SekrL följa allförundersök-ningsprotokollel blir offentligt då åtal väcks. På grund av andrabestämmelser i kan dock vissa handlingar som hör lill protokollet bevarasin sekretess. Som exempel kan nämnas olika taxeringshandlingar som är hemligaenligt 17 § SekrL. Enligtmin mening är den nuvarande sekreiessnivån i huvudsak väl avvägd. Målet bördärför vara att behålla denna nivå i den nya sekretessregleringen.Utgångspunkten måste då bli atl sådana uppgifter i förundersökningsprolokollsom inte omfattas av någon annan sekretessregel än 9 kap. 17 § i princip börbli offentliga hos domstol. Detla resultat uppnås, om sekretessen föruppgifterna upphör att gälla hos förundersökningsmyndigheten så snart åtal harväckis. Effekten av en sådan regel blir nämligen att bestämmelsen i 12 kap. 1 §om överföring av sekretess till domslol inte kan tillämpas. I förevarandestycke föreskrivs i överensslämmelse härmed all sekreiessen enligt 17 § förstastyckel 1 utom i tre särskill angivna fall upphör alt gälla, om uppgiftenlämnas till domslol med anledning av åtal. Delförsia undanlaget avser uppgifter som hos domslol har sekretesskydd enligt 16§. Syftet är givetvis atl garantera all skyddet enligt 16 § inte blirillusoriskt genom all uppgifterna är oskyddade hos förundersökningsmyn- Prop.1979/80:2 Del A 9 kap. 19 ii 287 Ipromemorian har undantag gjorts också för uppgifter sorn uppenbariigen saknarbetydelse i målet. Vid remissbehandlingen har JK ifrågasatt det meningsfulla ibeslämmelsen. Innan huvudförhandling har hållils måsle del enligt JKregelmässigt vara myckel svårt atl avgöra vad som saknar betydelse i målet.Efler huvudförhandlingen kan det ibland enkelt konstateras om uppgiften varitav betydelse, men i regel torde någol svar inte kunna erhållas. Enligtmin mening bör man i allmänhet utan några större svårigheter kunna konstateraom en uppgift uppenbariigen saknar betydelse i målet. I del ganska vanligafallel all åtal inte har väckts mot alla misstänkta som har hörts under en vissförundersökning bör det t. ex. ofta vara uppenbart att uppgifterna under förundersökningenbelräffande personer som inte har åtalals saknar betydelse i målet. Sådanauppgifter bör därför åtnjuta sekretesskydd även i fortsättningen. Regleringeni departementsförslaget gör det nödvändigl med ytterligare undantag frånhuvudregeln för atl inte tungt vägande sekretessintressen skall trädas för när.Som exempel kan nämnas att uppgifterna i en självdeklaration inte utan vidarebör bli offentiiga då åtal väcks mol någon för skattebrott. Undantag har därförgjorts för uppgift i sådan allmän handling som förundersökningsmyndigheten harerhållit från annan myndighet, där uppgiften är sekretessbelagd. Bestämmelseninnebär alt den sekreiess som enligt den nu behandlade paragrafen gäller försådan uppgift beslår hos förundersökningsmyndigheten även efter del att åtalhar väckis. Genom reglema i 12 kap. 1 § överförs denna sekreiess till domstolennär handlingen överiämnas dit. Idenna paragraf finns bestämmelserom sekretess inom exekutionsväsendet. Gällanderäu: regler om tystnadsplikt i 33 § kronofogdeinstmklionen (1965:687) och i 16§ utsökningskungörelsen (1971:1098) Någraregler om handlingssekreless som lar sikte på kronofogdemyndighets verksamhetfinns inte i SekrL. 133 § kronofogdeinstruktionen finns dock bestämmelser omtystnadsplikt. Dessa innebär att Oänsieman inte obehörigen för yppa vad hanhar erfarit i Oänsten av beskaffenhet atl inte böra komma till utomståendeskännedom av hänsyn lill allmänna eller enskilda iniressen. Dessutom föreskrivsi 16 § utsökningskungörelsen all utmätningsman vid förrättning skall se lillatt enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden inte obehörigen yppas. OSKintog den ståndpunkten atl sekreiess principiellt borde vara utesluten förhandlingar hos kronofogdemyndighet. Mol bakgrund av den föreslagna .användningen av ADB inom exekutionsväsendet (det s. k. Rex-sysiemet) Prop.1979/80:2 Del A 9 kap. 19 ii 288 fannsdet enligt dock skäl alt överväga all skydda vissa uppgifter urrättsväsendets informationssystem som kronofogdemyndighet behöver förbölesindrivning. TKföreslog bestämmelser om tystnadsplikt för den som hos myndighei sysslar medexekutiv verksamhet. Däremot ansåg sig TK benägen att instämma med när delgällde frågan om handlingssekreless. Promemorieförslagetupptar inte några bestämmelser om sekreiess lill skydd för enskild i ärende somrör exekutiv verksamhet. I samband medremissbehandlingen av promemorieförslaget har fiera remissinstanser efteriystbestämmelser om sekreiess hos kronofogdemyndighet för uppgift om enskildsförhållanden. Ulföriigasl uppehåller sig vid frågan. a. på behovet av sekreiess hos kronofogdemyndighet för uppgifter sominhämtas från andra myndigheter och som är sekretessbelagda där. En motsattordning skulle, enligt verket, kunna komma alt försvåra kronofogdemyndighetsmöjligheter att få tillgång tUl erforderiig information från andra myndigheter.I sammanhanget föreslår verket också all det i författning anges de närmare villkorunder vilka kronofogdemyndighet kan få ta del av uppgifter hos andramyndigheter. Verket anser vidare angeläget all sekreiess kan gälla för sådanaömtåliga uppgifter om enskilda som inhämtas i samband med olika förrättningar. Den exekutiva verksamheleninnefallar lill slor del myndighetsutövning mot enskilda. Intresset av allmäninsyn i verksamheten måste därmed anses vara belydande. Inskränkningar ioffentligheten bör därför inte göras annal än om del finns starka skäl härför.Endast sådana uppgifter vilkas röjande kan antas leda till skada eller men avpåtagligt slag för den enskilde bör alltså komma i fråga försekrelessbeläggning. Full offentlighet bör liksom alllid råda föruppgifter om att någon är föremål för exekutiva ålgärder och vad åtgärdernaavser. De särskilda problem som från inlegrilelssynpunkl kan uppkomma vid enfortsatt utbyggnad av del riksomfattande ADB-systemet för exekutionsväsendet,som påböriats , bör i första hand angripas med hjälp avdalalagen (1973:289) och kreditupplysningslagen (1973:1173, ändrad senast1975:742). I den exekutivaverksamheten får kronofogdemyndighet från skilda håll del av mångskiftandeuppgifter om enskilda. Del viktigaste materialet är givetvis uppgifterna i deolika handlingar som ligger till gmnd för verkställighet, dvs. restlängder,saköreslängder, domar m. m. Dessa uppgifter är i allmänhet offentliga hos demyndigheter som har meddelat besluten i fråga. I enlighet med vad jag harsagt bör de i princip vara offentliga också hos den exekutiva myndigheten.Undanlag bör emellertid kunna göras för vissa uppgifter som finns isaköreslängd. Jag syftar på uppgifter om annan påföljd än böter, om häktning m.m. Dessa uppgifter finns i längden därför att de är av betydelse för indrivningsarbetet.Enligt min mening bör sådana uppgifter kunna skyddas från insyn. Äveni andra fall kan del föreligga etl behov av atl hos kronofogdemyn- Prop.1979/80:2 Del A 9 kap. 19 ii 289 dighetsekretesskydda sådana uppgifter om enskilda som är utpräglatiniegrilelskänsliga och vilkas röjande skulle medföra betydande men för denenskilde. För alt del exekutiva arbetet skall kunna bedrivas på ett ändamålsenligtsätt behöver kronofogdemyndighet från bl. a. andra myndigheter skaffa sigsådana uppgifter om gäldenärer som ger underiag för att bedöma gäldenärsbetalningsförmåga.