prop · G303121 · 1979-12-31 00:00:00 — Den som har varil häktad på grund av misstanke om etteller flera brott eller som till följd av sådan misstanke under mer än 24timmar i sträck har varit anhållen, underkaslad reseförbud, intagen på rätispsykiatriskklinik, tagen i förvarsarrest eller tagen i förvar genom beslut av befälhavarepå fartyg eller luftfartyg eller av beskickning eller konsulat har rätt lillersättning av staten, om 1. frikännande dommeddelas, 2. åtaletavvisas eller avskrivs, 3. förundersökningavslutas utan att åtal väcks eller, såvitt gäller förvarsarrest. beslutet häromupphävs utan att målet hänskjuts till rättegång eller disciplinstraff åläggs,eller 4. beslutet omfrihetsinskränkning genom avslag på häktningsframställning eller efteröverprövning, fullföljd av talan eller anlitande av särskilt rättsmedel upphävseller ersätts av beslut um mindre ingripande åtgärd eller undanröjs utanförordnande nm ny handläggning. Den som på grund av misstanke om flera brott har utsattsför en sådan frihetsinskränkning som avses i första stycket har rän till ersäuningav staten, om det beträffande något av brotten inträffar en omständighet somnämns i första stycket 1-3 och det är uppenbart att frihetsinskränkningen inteskulle ha beslutats endast för den övriga brottsligheten. Den som har varit häktad eller under mer än 24 limmar isträck har varit anhållen som misstänkt för eu eller flera brott har också rätttill ersättning, om brottet eller något av brotten i domen hänförs tdl enmildare straffbestämmelse och det är uppenbart att frihetsinskränkningen vid ensådan bedömning inte skulle ha beslutats. Lagtexten har justerats så att det tydligtframgår att ersättning kan utgå även i fall då frihetsinskränkningen grundarsig på misstanke om flera brott. En förutsättning för ersättning i detta fallär all del beträffande samtliga brntt inträffar en umsländighet snm nämns ipunkterna 1-4. Det behöver dnck inte vara fråga nm samma omständighetbeträffande alla brotten. Ersättning kan lämnas t. ex. om något eller några avbrotten faller bort därför att åtalet avskrivs i den delen medan frikännandedom meddelas för övriga brott. Enligt försia stycket är ersättningsfråganhelt beroende av atl ett beslut nm frihetsinskränkning på visst sätt harersatts av etl nytt beslut ' Bilagan har uteslutits här. Förslaget är likalydandemed det som är fogat till propositionen. 1979/80:121 13 med annat innehåll. Någnt utrymme för diskretionär prövningfinns alltså inte. Till skillnad från denna beslämmelse innebär den nya regelni andra stycket alt det i efterhand måste göras en bedömning av om denåterstående brottslighet som den skadelidande misstänks för är av sådan art attden ensam skulle ha föranlett frihetsinskränkningen. Det gäller med andra ord atlsälta sig in i hur den myndighet som beslutade frihetsinskränkningen skulle haställt sig, om den brottslighet som senare har fallit borl över huvud tagel inlehade varit med i bilden när beslutet fattades. Ersäitning lämnas dock endast omdet är uppenbart alt frihetsinskränkningen då inte skulle ha beslutats. Efterhandsprövningen avser inle bara beskaffenheten av denåterstående brottsligheten, utan hänsyn måste också tas lill andra föreliggandeomständigheter. Rätten till ersättning kan sålunda vara utesluten, om det ärantagligt atl den misstänkte - trols att ett eller flera häktningsgrundandebrott har fallit bort - ändå skulle ha häktats för den återståendebrottsligheten med stöd av de särskilda häktningsgrunderna i 24 kap. 1 § andrastycket eller 2 § . Det kan också inträffa atl den återståendebrottsligheten visserligen inte skulle ha medfört t. ex. häktning men däremotnågon annan form av frihetsinskränkning. Den nya bestämmelsen i andra stycketinnebär att den misstänkte i så fall har rätt flll ersättning. Givetvis bördock inte full ersättning lämnas i detta fall, utan ersättningen kan sättas nedmed stöd av 4 § andra stycket. Och skulle häklningstiden ha avräknats vidbestämmande av brottspåföljd, kan ersättning vägras enligt 5 §. Enligt andra stycket kan ersättning lämnas, om detbeträffande något av brotten inträffar en sådan omständighet som enligt förstastycket utlöser rätt till ersättning. Om flera brott faller burt är det - liksnmvid tillämpningen av första stycket - likgiltigt nm nrsaken är densammabeträffande alla dessa brott eller om exempelvis frikännande dnm meddelas för någntav dem medan åtalet avvisas eller avskrivs i fråga om andra brntt. Ersättning enligt andra stycket kan i och för sig lämnasäven om den kvarstående brottsligheten ännu inte har slutligt prövats avdomstol. Så kan ske nm del är hell klart atl den återstående brottsligheten,hur den än kan komma att bedömas av dnmstnlen, inte skulle ha föranlett den akluellafrihetsinskränkningen. Är ersättningsfrågan tveksam, bör prövningen av frågandock uppskjutas flll dess att arten av brottsligheten har bedömts av domstolgenom lagakraftägande dom. Det kan också flnnas skäl att avvakta medprövningen, om tiden för frihetsinskränkningen kan komma att avräknas eller påannat sätt beaktas vid fastställande eller verkställighet av påföljd (jfr 5 § i1974 års lag). Bestämmelsen ersätter det nuvarande andrastycket. I likhet med vad som gäller enligt det stycket avses endast fall dåden misstänkte har varit häktad eller har varit anhållen under mer än 24 timmari sträck. En skillnad är däremoi atl det i och för sig inte krävs alt gärningeni domen hänförs under sådant lagrum alt häktning inte hade kunnat ske enligt 1979/80:121 14 huvudregeln i 24 kap. 1 § första stycket rättegångsbalken.Enligt den nya bestämmelsen kan ersättning lämnas även när gärningen eller gärningarnaumrubriceras i andra fall. Etl exempel på etl sådant fall har jag berört i denallmänna motiveringen (avsnitt 2.2), nämligen atl den som har varit anhållenoch häktad på grund av misstanke nm försök till murd. gruv vårdslöshet i Iraflknch grovt vållande lill annans död senare döms endasl för vårdslöshet i traflkoch vållande till annans död. Ett annat exempel, som J K har nämnt i sinpromemoria , är atl någon har varit häktad pä grund avmisstanke om misshandel men senare döms endast för misshandel som är att ansesom ringa (se 3 kap. 5 § ). En förutsättning för ersättning är dnckatl del är uppenbart alt frihetsinskränkningen inte skulle ha beslulals endaslför den lindrigare brottsligheten. I fråga um den ef terhandsprövning sum skall göras enligttredje stycket kan i övrigl hänvisas till vad som har anförts ispecialmotiveringen till andra stycket beträffande den motsvarandeefterhandsprövning som föreskrivs där. Delsamma gäller i fråga om möjlighetenatt medge jämkad ersällning i vissa fall. Till skillnad från vad som gällerenligt andra stycket krävs det dock enligt tredje stycket att den kvarståendebrottsligheten har bedömts av domslol innan ersättningsfrågan prövas. Liksomvid lillämpningen av det nuvarande andra stycket bör domen också ha vunnit lagakraft (jfr prop. 1974:97 s. 83). I vissa fall kan det bli aktuellt att flllåmpa andra ochtredje styckena i kombination. Ett exempel år atl frihetsinskränkningen har avseitflera brott och att frikännande dom meddelas för något av dem medanbrottsligheten i övrigt bedöms lindrigare i domen. Bestämmelserna i 1 § tillämpas också då någon på grund avsvensk myndighets eflerlysning för broU eller begäran om anhållande ellerutlämning för bron har utsatts för en motsvarande frihetsinskränkningutomlands. I 1 § finns en uttömmande uppräkning av de straffprocessuellafrihetsinskränkningar som kan grunda rätl lill ersättning. Givelvis kan det ulomlandsfinnas olika former av frihetsinskränkningar som inte är av exakt samma slagsom de svenska. Vid tillämpningen av förevarande paragraf får man i ett sådanlfall göra en jämförelse mellan den ulländska nch närmast mnlsvarande svenskafrihetsinskränkningen. Om någnn utnmlands har utsatts för en nrikligfrihetsinskränkning på grund av svensk myndighets begäran nm utlämning e. d.men har fått ersättning i det andra landet för den uriktigafrihetsinskränkningen, reduceras hans skada i mnlsvarande mån. Ersättningenligt förevarande paragraf kan då endast avse den del av skadan snm inte harersatts i det andra landet. 1979/80:121 15 Rätl lill ersättning föreligger ej, om den som har varitutsatt för frihetsinskränkningen själv uppsålligen har föranlett denna. Har hansökt undanröja bevis eller på annat sätt försvåra sakens utredning eller, ifall som avses i 1 eller / n §, sökt undandra sig förundersökning eller lagföring,utgår ersättning endast om det finns synnerliga skäl. Ersättning kan vägras eller sättas ned i den mån det iannat fall med hänsyn lill omständigheterna är oskäligt alt ersäitning ulgår. Ersäitningfår dock ej vägras eller sättas ned på den grund all misstanke om brott kvarstårutan atl skuldfrågan är klarlagd. På samma sätt som når någon har häktats e.d. i därför alt han har försökt undandra sig förundersökning eller lagföringbör ersättning kunna vägras, om han underkastas en motsvarande frihetsinskränkningutomlands på grund av en begäran om utlämning som har föranlelts av alt han hartagit sin tillflykt lill det andra landet för att undgå förundersökning eller lagföring.Detta har markerats gennm en ändring i första stycket. Bestämmelsen har justerats så atl dettydligt skall framgå att den. i likhet med vad sum gäller inum skadeslåndsräileni övrigt, medger att ersättning inte bara kan vägras helt utan också kan sättasned till någon del, um del skulle vara uskäligl alt full ersättning utgår. I specialmutiveringenlill 1 S andra stycket har jag gett exempel på situatiuner där del kan flnnasanledning atl medge jämkad ersättning. Enligt den nuvarande bestämmelsen i andra stycket fårersättning inte vägras på den grunden att misstanke nm brntt kvarstår utan attskuldfrågan är klarlagd. Givetvis bör det inte heller vara möjligt att sättaned ersättningen av en sådan anledning. Atl bestämmelsen har denna innebördframgår uttryckligen av den nya lydelsen. I fall då ersättningen sätts ned medstöd av bestämmelsen bör skälen för detla tydligt anges, så att inte någnn kanfå den felaktiga föreställningen att nedsättningen har skett på grund avkvarstående misstanke nm brntt. Denna lag träder i kraft . De nya bestämmelserna tillämpas även i fråga umfrihetsinskränkningar snm har skett före ikraftlrädandel nch inle har upphörtföre denna tidpunkt. I övrigt tillämpas äldre bestämmelser beiräffandefrihetsinskränkningar snm har ägt rum före ikraftträdandet. Om en frihetsinskränkning har upphört innan de nyareglerna har trätt i kraft, tillämpas de regler snm gällde . a. att de äldre reglerna i 1 nch 4 S§ kan kumma atl lillämpas någunlid sedan de nya reglerna irädde i krafl. 1979/80:121 16 Jaghemställer att lagrådets yttrande inhämtas över förslaget till lag om ändring ilagen (1974:515) om ersäuning vid frihetsinskränkning. Regeringenbeslutar i enlighet med föredragandens hemställan. vid sammaniräde 198(J-03-03 Närvarande: justitierådet , regeringsrådet ,justitierådet . Enligt lagrådet tillhandakommet utdrag avprotokoll vid regeringssammanträde har regeringen påhemställan av statsrådet beslutat inhämla lagrådets yttrande överförslag lill lag om ändring i lagen (1974:515) om ersättning vidfrihetsinskränkning. Förslaget har inför lagrådet föredragits avhovrättsassessorn Berlil . Lagrådet lämnar förslaget ulan erinran. 1979/80:121 \i Närvarande: statsministern . ordförande, ochstatsråden , , , , , Åsling, Söder, Krönmark,. , , , , , Adelsohn, Danell.Pelri Proposition om ändring i lagen (1974:515) om ersättningvid frihetsinskränkning Föredraganden anmäler lagrådets yttrande' över förslagtill lag om ändring i lagen (1974:515) om ersäuning vid frihetsinskränkning. Föredraganden upplyser att lagrådet har lämnatlagförslaget utan erinran. Föredraganden hemställer att regeringen föreslår riksdagenatt anta förslaget. Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden uchbeslutar atl gennm prupnsitinn föreslå att anta det förslag sumföredraganden har lagt fram. 1 Beslut om lagrådsremiss fatlat vid regeringssammanträdeden , 1979/80:121 19 Propositionens lagförslag ............................................... ...... 2 Uidrag av prolokoll vid regeringssammanträde ............................................................................... 5 1 Inledning................................................................... 5 2 Allmän molivering...................................................... 6 2.1 Den misstänkte döms för färre brott änhäktningsbeslutet e. d. har avsett................................................. 6 2.2 Den misstänktedöms för lindrigare brott än häktningsbeslutet e. d. har avsett 7 2.3 Den misstänktedöms till etl fängelsestraff som är kortare än häklningstiden e, d...................................... 8 2.4 Utlämning förbrott........................................... 9 2.5 Undantag från ersättningsrälten...................... .... 11 2.6 Kosinader ........................................................ .... 11 2.7 Ikraftträdande m.m.......................................... .... 11 3 Upprättatlagförslag.................................................. .... 12 4 Specialmotivering....................................................... 12 5 Hemställan ............................................................... .... 16 6 Beslut........................................................................ .... 16 Utdrag av lagrådets protokoll .............. ... 17 Utdrag av protokoll vid regeringssammanträde den 13 mars1980 . . 18