prop · G3031 · 1979-12-31 00:00:00 — lagaroch förordningar inle följs och om framförda anmärkningar har varil befogade.Slyrelsen bör i sådana situationer som har sin utgångspunkl i enskilda ärendenklarlägga förhållandena i samverkan med länsslyrelsen och dess sociala enhel. Likaså skall styrelsen leda och ulvecklasocialljänslen genom all ta emol och förmedla kunskaper och medverka lillförändringar bl. a. genom föreskrifter inom den sociala institutionsvården (23S andra stycket SoL), allmänna råd om hur bör utvecklas inomramen för och regeringens beslut saml genom tidigare nämndakonlakler med kommunerna och inhämlande av planer och återföring av kunskapertill kommunerna. följasocialnämndernas tillämpning av denna lag, informeraoch ge råd lill allmänhelen i frågor som rör , biträdasocialnämnderna med råd i deras verksamhet, främja samverkan på område mellankommunerna och andra samhällsorgan, även i övrigt se till att socialnämnderna fullgörsina uppgifter på ett ändamålsenligt sätl. Hem för vård eller boende som drivs av en kommuneller landstingskommun står under tillsyn. I de allmänna övervägandena(avsnitt 2.21.8) har uppgifter inom behandlatsrelativt utförligt. skall svara för vägledning, stimulans,utveckling och samordning, vilket framgår av att enligllagrummet skall följa socialnämndernas tillämpning av lagen, bilräda nämndernamed råd i deras verksamhet saml främja samverkan med andra samhällsorgan. I den särskilda propositionen om socialslyrelsensuppgifler och organisation kommer del alt föreslås all en socialenhel skallinrättas och ingå som en sektion i någon av länsslyrelsens avdelningar. Enhelenskall fullgöra uppgifter för såväl som . Närmarebestämmelser om den sociala enheten avses bli intagna i länsslyrelseinslruktionen.Bland de uppgifter som skall åvila enheten märks bl. a. alt ge råd lillallmänheten i frågor som rör . Av lagrummet framgår även att har enformell tillsyn över . I sista ledet i första stycket sägs atldel åligger all se lill all socialnämnderna fullgör sinauppgifter på ett ändamålsenligt sätt. Med denna tillsyn följer ulan någonsärskild bestämmelse en rätt för länsslyrelsen alt företa inspektioner ochverkställa utredning av förhållanden inom den kommunala . tillsynsuppgiftergäller hela den kommunala socialljänslen och därmed också den verksamhel sombedrivs vid kommunens eller landstingskommunens hem för vård eller boende. 1979/80:1 Spec.motiv SoL 574 När del gäller hem som harinrätlals för kommunerna inom ett landstingsområde gemensamt - och som oftatorde ha landslingskommunall huvudmannaskap - framgår länsstyrelsenslillsynsuppgifter inte lika klart särskild bestämmelse. Här har därförtagits in en bestämmelse om tillsyn över hem för vård ellerboende. Vill en enskild person ellersammanslutning inrätta elt hem för vård eller boende, skall tillstånd sökas hoslänsstyrelsen. Ett sådant hem står under tillsyn av socialnämnden i den kommundär hemmet är beläget. Nämnden har rätl alt inspektera verksamheten vid hemmet. Vad som sägs i första styckelgäller även hem som har inrättats för vård under en begränsad del av dygnet. Om enskilda vårdhem finns särskilda bestämmelser. Bakgrunden till beslämmelserna iförsta styckel framgår av de allmänna övervägandena (avsnitt 2.13.10). Tillskillnad från landstingskommunala och kommunala hem för vård eller boende fårsåledes privala sådana hem inte drivas utan tillstånd av . Det börframhållas atl fill hem för vård eller boende för vilka det krävs tillstånd bl.a. hör privala storfosterhem. Sålunda bör i överensstämmelse med vadfosterbarns- och social-uiredningarna har ansett alla hem, där verksamhelenbedrivs yrkesmässigt eller där antalet vårdade eller boende regelbundetöverstiger fyra, anses som hem för vård eller boende. Ett förhållande som kanpeka på att det föreligger yrkesmässighet är att familjens huvudsakligaförsörjning kommer från driften av hemmet. Del är socialnämnden i den kommundär hemmel är belägel som skall ha tillsyn över hemmet. 1 socialnämndens tillsynsuppgifteringår enligt en särskild bestämmelse en rätl för nämnden alt inspekteraverksamheten vid hemmet. En fråga som kan uppkomma vid denpraktiska tillämpningen av denna paragraf är gränsdragningen mellan hem förvård eller boende och institutioner som bedriver en verksamhet av en annankaraktär, exempelvis kurs-eller utbildningsverksamhet, och inte behövertillstånd enligt denna lag. Gränsdragningen lär i flertalet fall inte erbjudanågra problem. 1 andra fall kan dock gränsen vara mera oklar. Det kan härerinras om att åtskilliga behandlingsinslitutioner inom exempelvismissbruksvården har strävat efter att undvika vårdbegreppetoch föredragit att ge verksamheten andra benämningar, som t. ex. utbildning.Patienterna kallas ofta "gäster" eller ibland "elever".Även om någon helt entydig gränsdragning här inte är möjlig alt göra, bör detunderstrykas all det naturiigtvis är verksamhetens faktiska innehåll och intedess yttre benämning som bör vara avgörande för ställningstagandet till fråganom institutionen är att hänföra till den kategori som avses i 69S. En enskildinstitution som kan anses tillgodose vårdbehov som faller inom socialtjänstensverksamhets- Prop.1979/80:1 Spec.motiv SoL 575 områdemåste sålunda betraktas som eller boende, även om dessverksamhel av huvudmannen beskrivs som exempelvis kursverksamhei. Bestämmelserna om tillstånd och tillsyn har i andrustyckel gjorts tilllämpliga även på enskilda hem som har inrättats för vårdunder en begränsad del av dygnet. Härigenom kommer - liksom f. n. enligt BvL -bl. a. de privata förskolorna under samhällels kontroll. I tredje stycket har tagits in en erinran om desärskilda bestämmelser som gäller för enskilda vårdhem. Dessa har meddelats isladgan (1970: 88) om enskilda vårdhem m. m. Denna har till syfte atlåstadkomma en enhetlig tillsyn och konlroll över enskilda hem för sjukvårdeller annan personlig omvårdnad. Det ankommer på att ge tiUslåndtill sådan verksamhet. skall även ulöva tillsyn öververksamheten. i den kommun där hemmet är beläget har den löpandetillsynen över hemmel. Om det föreligger något missförhållande vid ett vård eller boende, skall förelägga ledningen för hemmet allavhjälpa missförhållandet. Om missförhållandet är allvariigl ochlänsstyrelsens föreläggande inte efterkoms, får förbjuda forlsallverksamhel. Lagmmmel gäller såväl de landstingskommunala ochkommunala hemmen för vård eller boende som de hem som drivs av enskilda. Somframgår av första slyckel har till uppgifl att förelägga hemmelsledning atl avhjälpa vad som brister, om det föreligger missförhållande vidhemmet. Motsvarande bestämmelser finns nu i 61 S BvL. har ocksårätl alt meddela förbud mol forlsall verksamhet. Enligl 69 8 är det socialnämnden som har tillsynenöver enskill hem inom kommunen. Att det trots det har lagts på länsstyrelsenatt pröva frågan om att stänga etl hem där det råder missförhållanden, beror påden stora verkan ett sådant ingripande har mot enskild. Del kan emellertidförutsättas att ett förbud mot fortsatt verksamhet vid sådant hem kommer atlaktualiseras hos av socialnämnden. Ett ärende som avser vård eller någon annan åtgärdbelräffande en enskild person kan flyttas över till en annan socialnämnd, omdenna nämnd samtycker till del. Bestämmelsenhar kommenterats vid 3 S. 1979/80:1 Spec.motiv SoL 576 beslul överklagashos länsrätten genom besvär om nämnden har meddelat beslul i fråga om bistånd enligt 6S, medgivande enligt 25 S, förbud enligl 27 eller 28 S eller eftergift enligl 37 S. Mot socialnämndens beslut i frågasom avses i 6 S skall talan kunna föras genom förvaltningsbesvär. Vänder sigden enskilde lill annan hjälp, har nämnden iförsta hand att pröva om rätl till bistånd föreligger i enlighet medbestämmelserna i 6 S. vid sin prövning atl sådan rätt inteföreligger lämnas den enskildes begäran utan bifall, om inle nämnden likvälfinner atl han i enlighel med socialtjänstlagens bestämmelser i övrigt bör gesstöd eller hjälp. avslagit den enskildes begäranom bislånd, skall nämnden ge besvärshänvisning. Överklagar den enskildebeslutet, kommer länsrättens prövning atl i första hand avse frågan om rättentill bistånd. Finns det enligt rättens bedömning inte någon sådan rätt, skallbesvären ogillas. Vid bifall lill besvären kommer prövningen att omfatta ocksåfrågan om vilka åtgärder som bör vidtas för att tillgodose den enskildes behov.Denna bedömning görs på gmndval av vad som i målet har blivit upplyst om denenskildes behov och om de resurser som finns inom kommunen. Vid denbesvärsprövningen måsle rimlig hänsyn las till de resurser som kommunen har atttillgå. Som har framhållits i de allmänna övervägandena (avsnitt 2.22.4) kandet vid bifall till besvären ibland vara påkallat att återförvisa ärendei nämnden skall kunna besluta om insatsernas närmareutformning. Som framgår av lagrummet får talanföras genom förvallningsbesvär också mol beslut som avses i 25, 27, 28 och 37S§. I övrigl kan beslul inom bara överklagas genomkommunalbesvär. Länsslyrelsens beslut i ärenden omtillstånd enligt 69 S eller om föreläggande eller förbud enligt 70 S fåröverklagas hos kammarrätten genom besvär. beslut omföreläggande eller förbud enligt 70 S och kammarrätts motsvarande beslutgäller . Första stycket anger besvärsrättenmot beslul av . Bestämmelserna i andra stycket har sinmotsvarighet i 86 S BvL och 58 § tredje stycket ShjL. 1979/80:1 Spec.motiv SoL 571 Tillböler döms den som 1. åsidosäller beslämmelserna i 25 S eller 31 S förstastycket, om inte gärningen i sistnämnda fall är belagd med straff i lagen(1979:552) om internationell adoptionshjälp, 2. överträder förbud som har meddelats med stöd av 27 eller 28 S, 3. utan tillstånd driver ell sådanl hem för vård eller boende som avses i69 S, 4. i slrid mol ell förbud som har meddelats enligt 70 S fortsätterverksamheten vid ell hem för vård eller boende. Allmänl åtal får väckas endasi om gärningen haranmälts till åtal av socialnämnden, länsslyrelsen eller . I överensstämmelse med vad som gäller enligtnuvarande socialvårds-lagstiftning har det ansetts nödvändigt att sanktioneravissa föreskrifter i SoL. Åtal får dock väckas endasi efler anmälan avmyndighel som är verksam inom , således socialnämnden,eller socialslyrelsen. Vad som sägs i denna lag om landstingskommun skalltillämpas också på en kommun som inte tillhör någon landsiingskommun. Enligt 22 S skall behovet av hem för vård ellerboende som är gemensaml för kommunerna inom en landstingskommun tillgodoses avlandstingskommunen och kommunerna i området. Kommunerna skall även gemensamtupprätta en plan över behovet av sådana hem. Enligt förevarande paragraf skallvad som sägs om landstingskommun ha motsvarande tillämpning på kommun som intetillhör landstingskommun. Det innebär t.ex. för atl kommunenensam svarar för institutionerna inom kommunen, liksom atl det åliggerkommunen alt upprätta inslitutionsplanen. I. Dennalag iräder i krafl den . 1. barnavårdslagen (1960:97), 2. lagen (1954:579) om nyklerhelsvård, 3. lagen (1956:2) om socialhjälp, 4. lagen (1970:296) om social cenlralnämnd m. m., 5. lagen (1976:381) om barnomsorg, 6. lagen (1936:56) om socialregisier. Den nya lagsliftningen ersätter vårdlagarna ochövriga uppräknade lagar vid SoL:s ikraftträdande . 1979/80:1 Spec.motiv SoL 578 För BvL:s del gäller att vissa avbeslämmelserna om omhänderlagande för samhällsvård m.m. kommer all ersällas avbeslämmelserna om vård ulan samiycke i LVU. De särskilda regler som i detsammanhanget har behövliga under elt övergångsskede föreslås därför somövergångsbestämmelser till LVU, När del gäller BvL föranleder den nyalagstiftningen i övrigt en övergångsbestämmelse i en viss fråga om ersällningför vårdkostnad (p. NvL:s tvångsbeslämmelser får ingenmotsvarighet i den nya lagstiftningen. Del har inle påkallat allföreslå några särskilda övergångsbestämmelser i den delen. Del innebär allalla besiämmelser om tvångsomhändertagande och övervakning upphör alt gälladen . Den som är intagen med ivång på allmän vårdanslali föralkoholmissbrukare kan inle hållas kvar längre. Vården kan dock givelvisforlsalla i frivilliga former i enlighel med beslämmelserna i SoL. Den som hargått in frivilligt på vårdanslali enligl 58 S NvL och i samband därmedskriftligen förbundil sig atl slanna kvar viss lid kan på molsvarande sätl inlehållas kvar mol sin vilja efter . Likaledes gäller atlbeslut om övervakning upphör atl verka vid denna lidpunki. Den som slår underövervakning kan i slällel erbjudas en konlaklperson enligl SoL:s besiämmelser. Mål som pågår vid domsiol omberedande av vård eller annan ålgärd med slöd av NvL bör vid ikraftträdandel avden nya lagstiftningen avföras från vidare handläggning. Förhandlingar pågår f.n. om ändral huvudmannaskap för de statligaungdomsvårdsskolorna och vårdanstalterna för alkoholmissbrukare. En ändringplaneras äga rum samlidigl som den nya genomförs. Resulialei avförhandlingarna kommer all redovisas för i en särskild propositionsenare under riksmöiet. I denna proposition kommer också atl behandlas fråganom del behövs särskilda övergångsregler belräffande insliiulionerna inom socialljänslen. De besiämmelser om vite som finns iBvL och NvL har ingen molsvarighel i SoL. Av allmänna rätlsgrundsalser följeralt vite inle kan utdömas efter den . I BvL och NvL finns vidarebestämmelser om ansvar för brotl. Dessa bestämmelser saknar molsvarighel i dennya lagsliftningen. Här kan som ell exempel nämnas beslämmelsen i 68S NvL omansvar för den som hjälper någon alt avvika från allmän vårdanstalt. Av 5Sandra styckel brollsbalkens promulgalionslag följer all om annan lag gäller närdom meddelas, så skall den lagen lillämpas, om den leder lill frihel frånslraff. I punkl 4 har föreslagils vissabestämmelser med anledning av att ShjL upphävs. Upphävandet av övriga lagarföranleder inga särskilda övergångsbe-stämmelser. Prop.1979/80:1 Spec.motiv SoL 579 Beslämmelserna i 60 S om gallring lillämpaslidigasl den i fråga om uppgifter och andra anteckningar somavser liden före . I fråga om skälen lill beslämmelsen hänvisas lillde allmänna övervägandena, avsnill 2.20.7. Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om enkommuns rätl till ersättning från en annan kommun för kostnader som haruppkommil före utgången av för socialhjälp enligt 12 S lagen (1956: 2)om socialhjälp eller för utgifter i samband med omhändertagande församhällsvård enligl barnavårdslagen (1960:97). De bestämmelser om interkommunala ersätlningar somfinns i ShjL och BvL har ingen motsvarighel i den nya lagstiftningen.Övergångsbestämmelsen innebär au beslämmelserna i äldre lag fortfarande skalltillämpas i fråga om kostnad som har uppkommil före den . Bestämmelserna i lagen (1956: 2) om socialhjälpgäller fortfarande i fråga om kommuners rätl till ersättning av enskilda försocialhjälp som har lämnats före utgången av . Talan om ersättning somförs efter denna tidpunkt skall dock väckas vid länsrätten. I fråga om mål somvid ikraftträdandet är anhängiga vid gäller bestämmelserna ipunkt 5. 1 ShjL finns bestämmelser om kommuns rätt tillersättning för utgiven socialhjälp som skiljer sig från reglerna i SoL.Beslämmelserna i 35 S ShjL om makars inbördes ersättningsskyldighet har t.ex.ingen motsvarighet i SoL. ShjL:s regler bör därför gälla belräffandesocialhjälp som har lämnats före den nya lagens ikraftträdande. Det har därmedansetts lämpligt alt föreskriva att talan fr. o. m. den skallväckas vid länsrälten, som skall pröva alla mål om ersättning enligt SoL. Avpunkt 5 framgår att länsrätten också skall ta över mål som när den nya lagenträder i kraft ännu inle är avgjorda av . Sådana mål vid länsstyrelserna som avser besväröver en socialnämnds beslut om socialhjälp eller ersättning för utgivensocialhjälp och som inle har avgjorts före utgången av skall efter dentidpunkten prövas av länsrätterna. Av bestämmelsen följer atl mål om socialhjälp somhar överklagats till länsstyrelse och mål om ersättning för utgiven socialhjälpsom har väckts vid länsstyrelse skall prövas av länsrält, om de inte äravgjorda när den nya lagen träder i kraft. Avsikten är att regeringen iförordning skall meddela »rop.1979/80:1 Spec.motiv LVU 580 le närmare föreskrifter som behövs för atl reglerafrågorna i samband med nålens överlämnande till länsrällcrna. Om det i lag eller annan författninghänvisas till en föreskrift som har rsalts genom en beslämmelse i denna lag.lillämpas i slällel den nya leslämmelsen, Besiämmelser i lag eller annanförtaltning om fosierbarn, fosterföräldrar ller foslerhem lillämpas dock i denbelydelse som de har i den förfallning-n. Flera av deföreskrifter som finns i vårdlagama försvin-ler och ersätls av andra genom dennya lagsliftningen. Detla föranleder indringar i etl slorl antal förfallningar.Här skall bara erinras om alla öreskrifier som gäller ochnyklerhetsnämnd och som i orisällningen skall avse socialnämnd.Övergångsbestämmelsen innebär ill de nya föreskrifierna blir lillämpliga även ide fall någon förfallnings-indring inle har hunnil vidlas. Besiämmelser om fosierbarn.foslertöräldrar och fosler-lem lorde finnas i ell lämligen slorl anlal andraförfallningar. Dessa legrepp lär i allmänhel ges den innebörd som de har i 46 SBvL. I den nya ociallagsliflningen finns inle några molsvarande begrepp. Reglerav i luvudsak samma maleriella innebörd har lagits upp i 25-29SS SoL. En iktig ändring görs dock, nämligen atl åldersgränsenhöjs från 16 lill . )el har inle varit möjligi all i della sammanhangöverblicka vilka följd-'erkningar del skulle få alt generelll låla begreppenfosierbarn osv. i annan agsliftning få molsvarande äldersgränsförskjulning.Övergångsvis har del lärför föreskrivits all begreppen fosierbarn,fosterföräldrar och fosterhem annan författning alljämt skall lillämpas i denbetydelse som de har sedan idigare i respektive förfaUning. t.2 Förslaget till lag med särskilda bestämmelser om värdav unga (2) Den som är skallberedas vård med slöd av denna lag, om del IV honomsjälv. Vård skall beredas den unge om 1. brister iomsorgen om honom eller något annal förhållande i hemmel nedför fara för hanshälsa eller utveckling eller 2. den ungeutsätter sin hälsa eller utveckling för allvarlig fara genom nissbruk avberoendeframkallande medel, broilslig verksamhel eller någol mp.al därmedjämförbarl beleende. 1979/80:1 Spec.motiv LVU 581 Vård med slöd av andra styckel 2får även beredas den som har fylll 18 men inle , om vård inomsocialtjänsten med hänsyn lill den unges behov och personliga förhållanden iövrigt är uppenbart lämpligare än annan värd. Lagens syfte är atltill skydd för den unge kunna bereda honom vård i vissa silualioner då del integår atl få samiycke till vården. Molsälier sig föräldrarna eller annanvårdnadshavaré insalser som nämnden anser vara nödvändiga kan en tillämpningav lagen komma i fråga. Också den unges egen mening skall lillmälassjälvsländig belydelse vid prövningen av lagens tillämpning om den unge harfylll . Lagen är emellertid inleovillkorligen knulen lill frågan om samiycke föreligger eller inle. Även i ensilualion då någon av föräldrarna 1. ex. på grund av utlandsvislelse ellerannars inle kan nås av nämnden kan lagen bli lillämplig. Del kan ocksåförekomma alt föräldrarna lidigare har undandragit sig alt medverka till denvård lill vilken de har samiycki. Nämnden kan av delta eller andra skäl hagrundad anledning all anla alt föräldrarnas samtycke inte är allvarligt menatoch atl de inte är villiga all pä sikt låta nämnden genomföra vården så somnämnden finner nödvändigl. På molsvarande säll kan nämnden med hänsyn lillomsländighelerna ha grundad anledning anta atl den unge inle kommer altmedverka till den vård som han har samtyckt till. I lagrummets första slyckehar därför som förutsättning för lagens tillämpning all del kan anlasall behövlig vård inle kan ges med den unges egel och vårdnadshavares samiycke. Genom atl samlycka till den vårdsom nämnden finner behövlig, förklarar sig föräldrarna och i förekommande fallden unge sig villiga atl medverka till vården och att följa de anvisningar somnämnden bedömer nödvändiga för alt genomföra vården. Del är därför vikligl atlnämnden noggrant redogör för innehållet i och formerna för den nödvändigavården innan samiycke lämnas. Delta kan ske genom den plan över behandlingensom det ankommer på nämnden all upprätta. Som närmare anförs under 2S skall en sådanplan bl. a. ange vilken vård eller behandling som den unge behöver och hurnämnden tänker ge honom den. Med hänsyn till den betydelse som samtycket alltsåkan få är del nödvändigl alt det lämnas skriftligen. Förälder eller annanvårdnadshavaré liksom den unge. om han har fylll . skall såledesskriftligen förklara sig villiga all medverka så all den planerade vården kangenomföras. 1 andra slycket 1 och 2 har angellsde närmare förhållanden som kan föranleda en tillämpning av lagen. Dessa gällerdels den unges hemförhållanden, dels hans eget beteende. I andra stycket 1 anges som grundför ålgärd från samhällels sida atl brisier i omsorgen om den unge eller annalförhållande i hemmel medför fara för hans hälsa eller utveckling. Härmed avsessituationer då den unge inle får lillräcklig omvårdnad i sitt hem eller därutsätts för en behandling som innebär fara för hans psykiska eller fysiskahälsa eller sociala ulveck- Prop.1979/80:1 Spec.motiv LVU 582 Med hemmel menas såväl föräldrahemmet som annat hemdär den jnge vistas stadigvarande. Under den gjorda beskrivningen ryms bl. a.fall Jär den unge utsätts för misshandel i hemmel. Redan vid ringa grad avnisshandel får fara för den unges hälsa eller uiveckling anlas uppkomma.Motsätter sig föräldrarna i sådant fall de insalser som nämnden bedömerlödvändiga för den unges skydd, kan det alltså bli aktuellt att tillämpa agen.Vid misshandel av allvarligare art bör den unge regelmässigt bere-las vård ulomdet egna hemmet, i varje fall för en lid. 1 likhel med vad som gällerenligt BvL kan beslämmelsen också illämpas i de fall föräldrarna slår i begreppall placera den unge i en miljö iom innebär fara för hans hälsa elleruiveckling eller när de inle hindrar lonom från atl vistas i en sådan miljö. Lagrummet omfattar således alla desituationer där barnel utsätts för (roppslig misshandel eller vanvård. Även dåföräldrarna genom sina personliga egenskaper framkallar fara för barnetspsykiska hälsa kan lagen lara tillämplig. Utsätts barnel genom föräldrarnasbeleende, 1. ex. genom itändigt återkommande uppträden i hemmel till följd avmissbruk av alko-lol eller narkotika eller på grund av föräldrarnas psykiskasärart eller illslånd, för fara till psykisk hälsa eller utveckling bör vårdkunna beredas med stöd av lagen. Andra stycket 2 omfattar den ungeseget beteende. Här anknyts frågan jm åtgärder från samhällels sida till denrisk för den unges hälsa eller Jtveckling som kan följa av hans beleende.Utsätter den unge sig för illvarlig fara till hälsa eller utveckling genommissbruk av beroendeframkallande medel, brottslig verksamhet eller annatdärmed jämförbarl bete-;nde skall han kunna beredas vård med stöd av lagen. Det måste således krävas atlomständigheterna är sådana all del förelig-;er allvarlig fara för den ungeshälsa eller utveckling. Farorekvisilel har iåledes skärpts i förhållande tillförslå punkten. Detla skall ses mot bakgrund av dels att bestämmelserna ärtillämpliga på framförallt äldre barn, onårsungdomar med sociala anpassningssvårigheter,dels atl inle varje nissbruk liksom inte heller varje brottslig gärning bör fåmedföra så ångtgående åtgärder som vård med stöd av lagen kan komma attinnebära. 3et blir här fråga om en avvägning mellan den unges rätt tillsjälvbestäm-nande och den rätt till adekval vård och behandling sombestämmelserna ivser alt tillförsäkra honom i en situation då han inte självförmår bryta en -.riminell eller annars destruktiv utveckling. Det förtjänar att framhållas attbestämmelsens utformning öppnar möj-ighet att bereda underårig vård redan innanskadeverkningar av social ;ller medicinsk natur har inträn. Redan denallvariiga faran för sådana kadeverkningar utgör tillräcklig grund för beslutom vård enligt LVU.