prop · G3032 · 1979-12-31 00:00:00 — Är så intefallet, måste det i allmänhet likväl antas alt en uppdragstagare har denbehövliga anknytningen till en viss myndighet, om den uppgift som han utförvanligen ankommer på tjänsteman eller annan befattningshavare vid myndigheteneller i varje fall naturiigen skulle kunna handhas av en sådan befattningshavare.Den kategori av uppdragstagare som har beskrivits är enligt min mening iallmän ijänsl i den bemärkelse som delta uttryck har i 8 kap, 7 § förstaslyckel 7 RF, Givetvis är del endast uppdragstagare som är fysiska personer,som i sekreiesshänseende skall jämställas med arbetstagare hos myndighet. Somexempel på uppdragstagare som enligt del sagda kommer att omfattas avsekrelesslagen kan nämnas ledamöter i statliga eller kommunala beslutandeförsamlingar, styrelser, verk eller nämnder, kommitiéledamöter, landstingsrådoch kommunalråd, nämndemän, övervakare inom kriminal- Prop.1979/80:2 Del A I kap. 7 och 8 §§ 128 vårdenoch kontaktpersoner inom , personundersökare, personal inom denkommunala fritidsverksamheten, hemhjälpspersonal, personer som har ställt sigtill socialvårdens förfogande med s, k, konlrakle-rade familjehem,barnavårdsmän, konsulter av skilda slag och tolkar, Sekrelesslagengäller i princip inte den som är anställd hos privat rättssubjekt. Om myndighethar träffat avlal l, ex, med enskilt förelag, kan del emellertid som framhållsi promemorian i undanlagsfall te sig naturiigt all arbetstagare hos motpartenfår lyda under bestämmelse i sekrelesslagen. Jag syftar här bl, a, på sådanafall som tar upp i sitt remissyttrande, nämligen dåarbetstagaren ställs till myndighetens förfogande och deltar i dess verksamhetpå samma sätt som om myndigheten hade ingått uppdragsavtal med vederbörandesjälv. Med tanke på sådana och liknande fall gäller 7 § även den som på"annan liknande grund" deltar i myndighels verksamhet. Också personalsom frivilligt deltar i tjänstgöring vid försvarsmakten kommer atl omfattas avsekretessregleringen i den nya lagen. Detsamma gäller utomstående experter sområdfrågas av myndighet all någol egentligt uppdragsavtal föreligger. Längreän som har angetts nu bör enligt min mening inte sekretesslagenstillämpningsområde sträckas, Behovel av tystnadsplikt för andrapersonka-legorier får tillgodoses genom lagstiftning vid sidan avsekretesslagen eller i rent civilrätlslig ordning, eventuellt genom avlal omtystnadsplikt. Någon föreskrift som allmänt ålägger enskild persontystnadsplikt angående innehållet i hemlig handling varav han har tagit delföreslår jag inte. En tystnadsplikt härom kan dock uppkomma till följd avförbehåll vid utlämnande av hemlig handling eller hemlig uppgift (se 14 kap, 9och 10 §§), Jag finner del inte heller motiverat all tillmötesgå ett från någraremissinstanser framfört önskemål om en allmän tystnadspliklsregel för personer("obehöriga" kolleger, lokalvårdare, vaktmästare, hantverkare m.fl.) som under verksamhet inom samma myndighei för del av hemlig uppgift. Medden utformning sekretessreglerna getts i promemorieförslaget gäller sekretess ibelydande utsträckning också för sådana personer som nämnts , Atl vissagränsfall möjligen kan uppkomma, i vilka sekretess inte föreligger, motiverarenligt min mening inte en särskild sekretessregel av del slag som de nämndaremissinstanserna efterlyser. Däremot förordar jag en regel av mer begränsadräckvidd (se 12 kap, 7 §), Somjag tidigare nämnt överensstämmer 7 § med 1 kap, 3 § promemorieförslaget. Detinnebär alt jag inte delar den av regeringsrätten vid remissbehandlingenframförda åsikten alt beslämmelsen bör utformas efter mönster i 20 kap, 2 § BrB(den för mutbrott bestämda personkretsen), Avgränsningen av den krets personersom kan åläggas tystnadsplikt enligt sekretesslagen kan givetvis i en del falllämna mm för tvekan i tillämpningen. Det böremellertid åligga myndigheternaatt, helst skriftligen, göra såväl egna tjänstemän som uppdragstagare ochlikställda uppmärksamma på alt de är underkastade sekretess enligtsekrelesslagen, I fall då tvekan ändå kan föreligga begränsas Prop.1979/80:2 Del A .,,., 1 kap. 9 § 129 olägenheternai viss mån av atl den som misslänks för brott mot tystnadsplikt lill sittfredande lorde kunna åberopa all han saknade kännedom om den för honom gällandelystnadspliktsregeln. Somframhållits i promemorian kan det ofta vara lämpligl atl användasekrelessförbindelser eller bevis för all informera personalen. I synnerhetgäller detta på verksamhetsområden som berörs av en mera omfattandesekrelessreglering. Om förbindelser eller bevis används, bör dessa enligt minmening fullständigt återge de sekretessbestämmelser som gäller inom verksamhelen.De bör också innehålla etl beskrivande avsnitt, i vilket innebörden ibestämmelserna om förhållandel mellan sekretessen och TF:s skydd för meddelareredovisas på ett lättbegripligt sätt. Tillämpliga gmnd-lags- ochlagbestämmelser härom bör därvid återges. Självfallel bör myndigheteninformera vederbörande funktionär om innebörden i den handling som han skriverunder. Jag kan också hänvisa till.vad jag har anfört om utbildning i avsnitt4.1 i den allmänna motiveringen. Jagvill erinra om alt en sekrelessförbindelse eller ell -bevis inte i något fallkan fö annan innebörd än som en bekräftelse av all en funktionär har mottagiten erinran om vad som gäller för hans vidkommande i fråga om sekretess och somen försäkran att han skall rätta sig efter bestämmelserna. Handlingenshuvudsakliga rättsliga funktion blir att i en rällegång eller i ettdisciplinärt förfarande tjäna som bevis om all funktionären har förstått ellerbort förslå att han bröt mot sin tystnadsplikt. Genombestämmelserna i 7 och 8 §§ har endast yttergränserna för sekretesslagenstillämpningsområde angetts. Hur långt sekretessen inom dessa gränser sträckersig beror på avfattningen av de särskilda sekretessbestämmelserna.Sekretessbelägger en sådan bestämmelse utan reservation uppgifter av visslslag, skall sekretessen iakttas i princip av alla de organ och all den personalsom åsyflas i 7 och 8 §§. har emellertid, som närmare har ulvecklats iavsnitt 4.3.3 i den allmänna motiveringen, sekretessen i de.enskildabeslämmelserna begränsats lill viss närmare beskriven verksamhet, visst ärendeeller viss myndighei eller på annal liknande sätt. Härav följer givelvis enmolsvarande inskränkning i den krets av organ och personer som har att iakttasekretessen. Fråganom tystnadspliktens omfattning, särskilt vid tjänstemans övergång till annanverksamhet, har behandlats i avsnitt 4.3.3 i den allmänna motiveringen. Iparagrafen, som saknar motsvarighet i promemorieförslaget, har tagils in enhänvisning lill . I likhet med någon remissinstans anser jagnämligen all det i sekretesslagen bör finnas en hänvisning lill deansvarsbestämmelser som är tillämpliga. Beslämmelsen om brott mol 9 1979/80. Prop.1979/80:2 Del A 2 kap. t § 130 tystnadspliktfinns i 20 kap. 3 § BrB. Jag återkommer till denna beslämmelse i del följande(avsnittet 6.3). I fråga om förbehåll hänvisar jag till framställningen under14 kap. 9 och 10§§. 2 kap.Sekretess med hänsyn främst till rikets säkerhet eller dess förhållande till annan stat eller mellanfolklig organisation Paragrafeninnehåller bestämmelser om utrikessekretessen. I första stycket reglerassekretessen hos regeringen och inom utrikesrepresentationen. Bestämmelser omsekretess hos andra myndigheter ges i andra stycket. Gällanderäu: regler om handlingssekreless i 1 § första slyckel saml 2 och 3 §§ SekrL samt omtystnadsplikt i 13 § polisinstruktionen (1972:511), 45 § instmklionen (1965:857) för och i 22 § instruktionen (1967:83) för utrikesrepresentationen Promemorieförslaget:3 kap. 1 § Sekretessföreskrivs för uppgift som angår förbindelser med annan stal eller iövrigt rör annan stat, mellanfolklig organisalion, myndighei, medborgare ellerjuridisk person i annan stat eller slaislös. Med uttrycket Sverigesförbindelser avses inte enbart de egentliga utrikespolitiska förbindelsernautan också handelsförbindelser, kulturella förbindelser m. m. Också uppgifterrörande förbindelser mellan andra stater faller inom paragrafens tillämpningsområde.Molsvarande gäller förbindelser på lägre nivå, t. ex. myndigheter emellan iolika länder. Dennärmare avgränsningen av sekretessen uppnås genom skaderekvisit. I promemorianhar föreslagils att sekretess skall gälla bara om det kan antas att röjande avuppgiften skulle störa mellanfolkliga förbindelser eller pä annal sättskada riket. Samma sekretess har föreslagits gälla hos alla myndigheter. Atlpresumtionen föreslås vara för offenllighet har föranlett kritik från någraremissinstanser. JK har framhållit all det i handlingar som har kommit in tilleller upprättats inom kan förekomma uppgifter avutomordentlig vikt för landet. Ofta kan det röra sig om politiskt ömtåligauppgifter. JK har därför ansett att för uppgifter av detta slag presumtionenbör vara för sekretess. Förenade fabriksverken har anfört liknande synpunkter. Delär uppenbart all del här är fråga om ett område där del kan vara av stortinlresse för den allmänna debatten och opinionsbildningen att information finnsatt tillgå. A andra sidan torde det råda allmän enighet om att sekretess måslekunna upprätthållas i sådan utsträckning att kontakter med andraländer på det utrikespolitiska planet inte försvåras eller omöjliggörs.Uppenbariigen skulle etl alllför stort mått av öppenhet medföra svårigheter. Prop.1979/80:2 Del A 2 kap. 2 § 131 Resultatetskulle t. ex. kunna bli atl utrikesförvaltningens behov av information skullebli sämre tillgodosett. Dét sagda gäller framför allt uppgifter inom decentrala delarna av utrikessekretessens område. När det gäller andra uppgifterkan sekretessbehovet vara betydligt mindre. Motbakgrund av det anförda framslåren enhetlig sekretessregel av det slag som harföreslagils i promemorian som mindre lämplig. Som har förordat och somredan nu gäller enligt lag bör alltså en differentiering göras. Dettakan man lämpligen åstadkomma genom att uppställa olika skaderekvisit för skildamyndigheter. Enligt vad jag har sagt är sekrelessbehovel störst inomutrikesförvaltningen. För uppgifter hos regeringen och inomutrikesrepresentationen bör alltså användas ett omvänt skaderekvisit, medan etlrakt skaderekvisit bör gälla för uppgifter som förekommer hos andramyndigheter. Denna lösning överensstämmer i princip med den ordning som harförordat. Iparagrafens första stycke föreskrivs alltså att hos regeringen och inomutrikesrepresentationen gäller sekretess, om det inte står klart att uppgiftenkan röjas ulan alt detta stör mellanfolkliga förbindelser eller påannal sätt skadar landet. Hos annan myndighet gäller, enligt andra stycket,sekretess om del kan antas att angiven skada uppkommer om uppgiften skulleröjas. Med utrikesrepresentationen avses svenska beskickningar, konsulat ochdelegationer hos mellanfolkliga organisationer, såsom t. ex. hos FörentaNationerna och . De olika skaderekvisiten innebär självfallet inteatt en prövning av sekretessen hos en handling som inkommer både tillregeringen och till en annan myndighet bör leda till skilda resultat. Delskadebegrepp som förekommer i paragrafen bör inte ges en alltför vid innebörd.Det måste röra sig om någon olägenhet för landet för att skada skall kunnaanses föreligga. Molsvarande gäller i fråga om slömingar av de mellanfolkligaförbindelserna. Att mindre och tillfälliga slömingar eller irritationer inometl annal lands ledning inte kan uteslutas om uppgifter lämnas ut bör såledesinte alltid leda till sekretess. Prövningenhumvida skaderekvisilet i en konkret situation är uppfyllt ankommer, med detundantag som följer av 3 §, i vanlig ordning på vederbörande myndighei ellertjänsteman. I sammanhanget kan anmärkas atl paragrafen inte avses ge skydd förenskild. Flertalet uppgifter rörande invandrare lorde således inte medföralillämpning av paragrafen. 1 fråga om skydd för utlänningar hänvisas lill 7kap. 1likhet med vad som föreslås i promemorieförslaget har i paragrafens iredjestycke tidsgränsen för sekretessen satts lill högsi . I förhållande lillgällande rätl innebär detta en förkortning av sekretessliden med . 1denna paragraf upptas bestämmelser om sekretess på försvarsområdet. 1979/80:2 Del A 2 kap. 2 § 132 1och 2 §§ kungörelsen (1950:462) med förordnanden på försvarsväsendels områdejämlikt lagen (nr 249) om inskränkningar i rätlen alt utbekommaallmänna handlingar, 1 §1) kungörelsen (1939:835) med förordnande om inskränkning i rätlen allutbekomma allmänna handlingar rörande folkhushållningen vid krig, krigsfaraeller andra utomordentliga, av krig föranledda förhållanden (1 § ändrad senast1977:1106), kungörelsen(1940:204) med förordnande angående vissa handlingar jämlikt 4 §andra styckel lagen (nr 249) om inskränkningar i rätten allutbekomma allmänna handlingar, 1§ kungörelsen (1949:616) med förordnande på civilförsvarets område jämliktlagen (nr 249) om inskränkningar i rällen alt utbekommaallmänna handlingar, kungörelsen(1960:119) med förordnande på del psykologiska försvarels område jämlikt lagenden (nr 249) om inskränkningar i rätlen att utbekomma allmännahandlingar, kungörelsen(1962:200) med förordnande beträffande signalskyddstjänslen inom totalförsvaretjämlikt lagen (nr 249) om inskränkningar i rätten att utbekommaallmänna handlingar (ändrad senast 1967:249), 9-14§§ kartsekretessförordningen (1975:372, 9-13 §§ ändrade senast 1977:1108), samli fråga om tystnadsplikt föreskrifterna som anges i bilaga 5 under nr 9, 10,26, 27, 33, 41, 42, 52, 53, 54, 60, 80, 94, 96, 97, 104, 131, 132, 139 och 156. Promemorieförslaget:3 kap. 2 § första styckel första meningen ges den grundläggande beslämmelsen omförsvarssekretessen. Delsekretesskyddade områdel har i promemorian föreslagils omfatta uppgift somangår planläggning eller annan förberedelse av verksamhet för att försvarariket eller i övrigt rör totalförsvaret. Under remissbehandlingen har frånnågra håll gjorts gällande att del sekretesskyddade områdel skulle ha angettsalltför snävt. I några yttranden har tveksamhet uttalats belräffande innebördenav de uttryck som används. synes promemorieförslaget läcka alla de olika verksamheter som är avbetydelse för landets försvar, alltså inte bara rent militära företeelser ulanockså åtgärder med avseende på t. ex. den ekonomiska försvarsberedskapen,folkförsörjningen och del psykologiska försvaret. I förtydligande syfte böremellertid bestämmelsen ändras redaktionellt. Det bör sålunda föreskrivas attsekretess skall gälla uppgift som angår verksamhet för atl försvara landeteller planläggning eller annan förberedelse av sådan verksamhet eller som iövrigt rör totalförsvaret. Prop.1979/80:2 Del A ,2 kap. 2 § 133 Ipromemorian föreslås ett rakt skaderekvisit som förutsättning för sekretess.Ell par remissinstanser har i stället förordat ett omvänt skaderekvisit. Medtanke på all sekretessregeln avses täcka så många verksamhetsområden ochföreteelser skulle enligt min mening en presumtion för sekretess leda lillonödigt hemlighållande. Samhällets ålgärder för landets försvar för givelvisinte undandras offentlighet annat än då det verkligen är påkallat. Jag förordardärför att skaderekvisilet bestäms i enlighel med promemorieförslaget. Enannan fråga med anknytning lill skaderekvisilet är hur man skall ange denskaderisk som förutsätts för sekretess. Ipromemorian har angetts atl sekretess gäller om röjandet av uppgiften skullevålla fara för rikels säkerhet eller eljest skada försvaret av riket. Såsom JKpåpekat torde uttrycket rikets säkerhet både språkligt och innehållsmässigtvara mer omfattande än uttrycket rikets försvar. Del förra men inte del senareuttrycket täcker sålunda också folkförsöriningen (jfr 19 kap. 5 § BrB).Paragrafens uiformning bör därför ändras i överensstämmelse med det anförda. Ienlighet med del anförda föreskrivs i första stycket första meningen allsekretess gäller för uppgift som angår verksamhet för all försvara landet ellerplanläggning eller annan förberedelse av sådan verksamhet eller som i övrigtrör totalförsvaret, om det kan antas alt det skadar landets försvar eller påannal sätt vållar fara för rikets säkerhet om uppgiften röjs. Departementsförslagetinnebär i förhållande lill gällande rätl den förändringen atthandlingssekrelessen regleras uteslutande i den nya sekrelesslagen eller,såvitt gäller försvarsuppfinningar, i annan lag. Någol utrymme förkompletterande regeringsförfattningar finns alltså inte i vidare mån än somföljer av paragrafens andra stycke. I praktiken torde den föreslagnabeslämmelsen innebära alt det sekretesskyddade området förblir oförändrat. Attbestämmelsen uttömmande anger när sekretess gäller hindrar självfallet intemyndighei att delge t. ex. underordnade myndigheter sina synpunkter påbestämmelsens tillämpning. Del lorde dessutom vara ofrånkomligt all man inomett så mångskiftande område som totalförsvaret måsle lämna vissa upplysningaroch råd om sekretesslagens praktiska lillämpning. Myndigheten måsle emellertiddärvid ge akt på all råden inte ges en sådan utformning alt de framstår sombindande. Vare sig prövning av frågan om utlämnande ankommer på den myndighetsom är i besittning av den begärda uppgiften eller på viss annan myndigheienligt bestämmelserna i paragrafens tredje stycke eller förordning som avses i3 § gäller huvudregeln att prövningen skall ske på eget ansvar. n. kan röjande av hemlig uppgift komma att bestraffas enligt bestämmelsernai 19 kap. BrB om spioneri, obehörig befattning med hemlig uppgift ellervårdslöshet med hemlig uppgift (5-9 §§). Prop.1979/80:2 Del A 2 kap. 2 § \34 Sekretessbestämmelsen i förevarande paragraf har därfören självständig betydelse, då röjandet har skett av oaklsamhel som inte kanbedömas som grov. I sådanl fall kan ansvar komma i fråga förbrott moltystnadsplikl enligt 20 kap. 3 § BrB. Enligtbestämmelserna om obehörig befallning med hemlig uppgift eller vårdslöshet medsådan uppgift fordras alt den uppgift som del är fråga om rör "förhållandeav hemlig natur". Vad som i fortsättningen skall förslås med detta uttryckmåste givetvis bedömas utifrån reglerna i sekrelesslagen. En uppgift kansåledes röra förhållande av hemlig natur bara om sekretess gäller föruppgiften. Atl sekretessen är beroende av om ett skaderekvisit är uppfylltlorde i regel inte behöva medföra några tillämpningssvårigheter när det gällerde aktuella ansvarsbestämmelserna. Det blir ytterst en sak för domstolen att ibrottmålet pröva humvida sekretess gäller för uppgiften i del aktuella fallel.För brottet obehörig befallning med hemlig uppgift fordras givelvis isubjektivt hänseende atl uppsåtet skall omfatta också det förhållandet allsekretess gäller. Förstastycket andra meningen innehåller en föreskrift om sekretess för uppgifter omvissa uppfinningar avseende krigsmateriel. Del föreskrivs alt sekretess gällerför sådana uppfinningar enligt bestämmelser i särskild lag. Härmed åsyflaslagen (1971:1078) om försvarsuppfinningar (omtryckt 1978:157). Enligtdenna lag får svensk försvarsuppfinning - dvs. en uppfinning som särskilt avserkrigsmateriel och som har en på vissl sätt beskriven anknytning till -inte offentliggöras eller på annal sätt obehörigen yppas, innan ett särskillorgan, , har prövat om uppfinningenskall hållas hemlig. Om nämnden finner ett hemlighållande vara av väsentligbetydelse för försvaret, skall den förordna atl uppfinningen inte föroffentliggöras eller eljesl obehörigen yppas. Syftet med lagen är att göra detmöjligt för staten att la över eller utnyttja vissa uppfinningar som ärsärskilt betydelsefulla från försvarssynpunkt. Sekretessbestämmelsernai lagen om försvarsuppfinningar riktar sig i första hand lill uppfinnaren självoch till annan som kan vara ägare till uppfinningen. Del framgår däremot inteklart av lagtexten vad som i sekretesshänseende gäller för allmänna handlingarsom innehåller uppgifter om försvarsuppfinningar. Lagens förarbeten ger dock närmastvid handen atl SekrL - främst dess 4 § - är exklusivt tillämplig (prop.1971:138 s. 45). Ett sekreiessförordnande av hindrar alltsåväl en enskild person från all offentliggöra uppgifter om uppfinningen meninnebär inte nödvändigtvis att en allmän handling med molsvarande uppgifterunderkastas sekretess. Omvänt behöver den omständigheten all nämnden inte harfunnit skäl att meddela någol förordnande inte betyda atl en allmän handlingmed uppgifter om en viss försvarsuppfinning är offentlig. Föratl få lill stånd en systematisering och samordning av bestämmelserna Prop.1979/80:2 Del A 2 kap. 3 § 135 omsekretess för försvarsuppfinningar föreslås i promemorian all regleringen idess helhel samlas i den särskilda lagen i ämnet. har yttratall den föreslagna samordningen är mindre lämplig och har föreslagit atlnuvarande regler på områdel behålls. Förmin del anser jag det angelägel all bestämmelserna om sekretess förförsvarsuppfinningar samordnas. Den mest ändamålsenliga metoden för all nådetta resultat är atl samla alla regler i ämnet i den särskilda lagen omförsvarsuppfinningar. Jag ansluler mig därför lill promemorieförslaget.Uppgifter om försvarsuppfinningar undantas alltså från sekretesslagens tillämpningsområde.Del behov av ändrade regler som kan finnas får las upp lill behandling isamband med den översyn av lagen om försvarsuppfinningar som ändock måsle görasi anledning av den nya sekretesslagen. Enligtparagrafens andra stycke är lidsgränsen för sekretessen fyrtio år.Sekretessliden, som alltså blir densamma som för utrikessekretessen, innebär enviss förkortning i förhållande till gällande rätt. Del kan dock finnas skäl atthemlighålla vissa uppgifter rörande försvaret under relativt lång lid. Särskillgäller detta i fråga om fasta försvarsanläggningar som avses vara i bruk underavsevärd tid. Huvudregeln har därför, liksom i promemorieförslaget,kompletterats med etl bemyndigande för regeringen all föreskriva att sekretessskall gälla under längre lid än . Bemyndigandel för användas bara dådel i fråga om klart avgränsade gmpper av handlingar föreligger ett påtagligtbehov av sekretess under längre lid. Enligt lagtexten får nämligen föriängningav sekretessliden ske bara om särskilda skäl föranleder del. Tredjestyckel innehåller en föreskrift om all begäran all få la del av vissl kart-eller fiygbildmaterial m. m., som har upprättats av statens lantmäteriverkeller , skall prövas av del verk som har upprättat handlingen. Föreskriftenbygger på regleringen i 2 kap. 14 § TF. Den överensstämmer i sak medpromemorieförslagels 3 kap. 2 § iredje slyckel och 4 § fjärde slyckel SekrL.Dock har efter påpekande från lanlmäteriverkel en viss vidgning avtillämpningsområdet gjorts. 14 § TF, 4§kungörelsen (1950:462) med förordnanden på försvarsväsendels områdejämlikllagen (nr 249) om inskränkningar i rällen all utbekommaallmänna handlingar, kungörelsen(1962:200) med förordnande beträffande signalskyddstjänslen inom totalförsvaretjämlikt lagen (nr 249) om inskränkningar i rätten att utbekommaallmänna handlingar (ändrad senast 1967:249), kungörelsen(1949:696) med förordnande på utrikesförvaltningens område Prop.1979/80:2 Del A 3 kap. 1 * 136 ombehörighet all pröva fråga om utlämnande av allmän handling, kungörelsen (1967:575) medförordnande på polisväsendets område om behörighet all pröva fråga omutlämnande av allmän handling. Promemorieförslaget: 3 kap, 3 § I paragrafen har lagils inen erinran om att regeringen enligt 2 kap, 14 § andra stycket TF kan föreskrivaall bara viss myndighei för pröva fråga om utlämnande lill enskild av handlingsom är av synneriig betydelse för landets säkerhet. Handling som avses med sådanregeringsföreskrift skall förses med särskild anteckning om bl, a, behörigmyndighet. Delta framgår av 15 kap, 3 § andra styckel departementsförslagel, Sekretess med hänsyn till rikets centrala flnanspolitik, penningpolitikeller valutapolitik Iparagrafen ges regler om sekretess hos regeringen, ochriksgäldskonloret för uppgift som angår rikets centrala finanspolitik,penningpolitik eller valutapolitik. Paragrafen överensstämmer i sak medmolsvarande beslämmelse i promemorieförslaget.