prop · G303103 · 1979-12-31 00:00:00 — föreligga i sådan lid alt del kan bilda grundval förbeslul om verksamhelens inrikining under elapp 2, lill inlressel av attreformarbetet inle försenas och lill personalpolitiska skäl bör kommillénöverväga alt redovisa sitt arbele i form av delbetänkanden. Arbelet börbedrivas under samråd med berörda personalorganisationer. Kommitténs förslag skall åtföljas av kostnadsjämförelsermellan olika tänkbara allernaliv. Med hänvisning lill vad jag nu har anfört hemsläller jagatt regeringen bemyndigar chefen för atl lillkalla enkommitté med högst sex ledamöier med uppdrag att uireda den fortsattafastighetsdataverksamheten, all utse en av ledamöterna att vara ordförande, att besluta om sakkunniga, experler, sekreterare och annalbiträde ål kommiitén. Vidare hemställer jag att regeringen föreskriver attkostnaderna skall belasta andra huvudtitelns kommilléanslag. Regeringen ansluter sig lill föredragandens övervägandenoch bifaller hans hemställan. Marknadsanpassad arbetsersättning till intagna i kriminalvårdsanstalter m.m. Departementschefen, statsrådet , anför. Genom lagen (1916:90) angående verkställighet avstraffarbete och fängelsestraff infördes bestämmelser i lagom rätt för den som undergår frihetsstraff att få ersättning för arbete somutförs under anstaltsvistelsen. Ersättningen, som kallades arbetspremie, kundeutgå för "flit och ordentlighet i arbetet i förening med gott uppförande'.Rälien till arbetspremie utgjorde etl led i det s.k. progressivafångvårdssyslemel och hörde till de förmåner som var avsedda atl beredas denintagne gradvis alll efter hans uppförande och avtjänade strafftid. Lagen (1945:872) om verkställighet av frihetsstraff, somersatte verkställighetslag, innebar inle någon principiell förändringav systemet med arbetspremier. I anslutning till att lagstiftningen trädde ikraft höjdes emellertid premiebeloppen, som närmast hadevarit i princip maximerade till en krona . Vidare innebar 1945 årslagstiftning att en möjlighet skapades alt på administrativ väg föreskriva atlbeträffande viss anstalt eller av vissa inlagna ulföri arbete skulle avlönasefter andra grunder än dem som gällde i allmänhet. utvecklades arbetsdriften inomkriminalvården snabbt. Denna hade tidigare varit ensidigt inriktad påhandräckningsarbeten och mera hanlverksbelonade arbeten. Man övergick nu ibelydande utsträckning till industriellt arbete. Det skedde en snabb ulbyggnadav verkstadsdriften. uppfördes de s.k. industrianstalterna i Del II Ju:10 Skr 1979/80:103 72 Trols all inrikiningen av arbelsdriflen sålundaforllöpande förändrades, behölls i princip sysiemel med arbelspremier i den lag(1964:54) om behandling i fångvärdsanslalt som anlogs i samband medbroilsbalken. Enligt 1964 ars behandlingslag skulle premien beslå av en del somfick disponeras av den intagne för vissa ändamål, som särskilt angavs i lagen,och en del som skulle sparas för all användas främst för kostnader i sambandmed frigivningen. Inlagna som undergick fängelse eller på kortaretid eller sådan behandling i anstalt som avses i 28 kap. 3 S fickdock frill förfoga över sina arbetsinkomster. Den ändrade inrikiningen av arbelsdriflen ledde emellerlidinom premie-systemets ram efter hand lill en del praktiskt belydelsefullaändringar i fråga om formerna för den ersättning som de inlagna fick för delarbete som de hade ulfört. Som framgår av vad jag har anfört inledningsvisulgick arbetspremien ursprungligen som en ren uppmuntran för flit och golluppförande. Den hade sålunda endasl i mindre mån samband med kvalilet ochsvårighetsgrad på del arbele som hade utförts. När verkstäder inrättades uppkomkrav på att lönesättningen skulle differentieras. Till en början löstesproblemet genom atl en del arbeten ackordsalles. Härigenom kom ell direklsamband till stånd mellan den intagnes arbetskapacitet och den ersällning somhan fick. logs ytterligare elt sleg i den riktning som har sagts nugenom all s.k. preslalionslön infördes. Systemet med prestalionslön, som iprincip forlfarande gäller, innebär alt de intagnas arbetsresultat bedöms medutgångspunki från en normalpreslation av en induslriarbelare inom delyrkesområde som är akluelll. Inlagen som utför ell arbete som svarar molnormalpreslalionen ersätls med maximal ersällning. Denna fastställs avregeringen. Intagen som inle når upp lill normal prestation får en lägreersättning, satt i relalion lill arbetsinsatsen. Den genomfördareformen innebar även en differentiering av arbetsersättningen på det sättetall ersättningen sattes högre för industri- och jordbruksarbete än förhandräckningsarbete. En särskild lösning har valls för intagna som sysselsättsi skogsarbete. När denna arbetsgren under 1940-talel tillkom, utfördes deflesta arbetena åt domänverket, som betalade ersäitning till de inlagna iavialsenlig ordning. Då detta förfarande befanns strida mot gällandelagstiftning, kom dåvarande fångvårdsstyrelsen överens med domänverket om allverkel skulle beiala ul arbetsersättningarna till slyrelsen, som i sin turskulle beiala ul arbelspremier lill de intagna. bestämdes att det ifortsättningen skulle råda en viss relalion mellan den ersäitning somkriminalvården belalade lill de intagna i skogsarbete och den lön som enligiavtal ulgår för sådanl arbete. har medförl alt de intagnas inkomster avskogsarbete i allmänhel har legal högre än deras inkomsler av annansysselsällning inom kriminalvården. erhåller de som är anslällda inomskogsbruk månadslön, medan de inlagna som sysselsätts med skogsarbete fårtimlön. Genom lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt (KvaL)har begreppet arbetspremie avskaffats. I stället föreskrivs i 44 § KvaL altinlagen enligt normer som faslslälls av regeringen eller myndighet somregeringen bestämmer skall få ersättning för arbete som han har utfört, omdetla inte har skettföregenräkningellerål arbelsgivare ulom ansiallen.Ersättningen skall bestämmas med hänsyn lill den intagnes arbetsinsats, om intesärskilda skäl föranleder lill annal. Vidare föreskrivs all ersäitning skallulgå även när intagen, enligt vad som har bestämls rörande honom, under arbetsiiddeltar i 73 Kommittéer: Delll Ju:10 undervisning, utbildning eller annan verksamhet ellerbehandling, som har ordnats särskilt, eller bedriver enskilda studier.Arbetsersältningen fär enligt 45 S KvaL inte utmålas för gäld sä liinge som denstår inne hos kriminal-vårdsmyndighet för den intagnes riikning. Kriminalvårdsslyrelsen har meddelai siirskildaföreskrifier beträffande dispositionen av arbelsersättningen till de intagna(51-57 §§ cirkulär nr 1/1974). Enligt dessaföreskrifier far numera den som är intagen i lokalanslalt och öppen riksansiallfritt förfoga över arbetsersättningen, medan siirskilda restriktioner gällerför dem som är intagna i sluten riksansiall. Regleringen lagstiftning var inle avsedd som enslutlig lösning. När lagstiftningen kom lill uttalade dåvarande chefen förjustiliedeparlemenlel, med hänvisning lill de försök med s.k. marknadsanpassadersällning som dä hade inlells, all hela del problemkomplex som rördearbelsersällning ål intagen borde las upp i senare sammanhang (prop. Försöksverksamhel med marknadsanpassad ersällning lillinlagna har numera pågått dels vid den öppna riksanstallenTillberga, dels vid den slulna riksanslalten Skogome.Kriminalvårdsslyrelsen har redovisal försöksverksamheten vidTillbergaan-slallen i skrivelser till regeringen och i oktober1974 samt i en särskild undersökning som har verkställts i seplember 1975.Kriminalvårdsstyrelsen har vidare i seplember 1978 slulförl en ulvärdering avförsöksverksamheten vid Skogomeanslallen. Inom ramen för försöksverksamheten på Tillbergaanslallenulgår marknadsmässig ersättning till inlagna, som sysslar med tillverkning avprefabricerade trähus och med vissa arbelen i en mekanisk verkstad. Eflersomarbetsersättningen anses vara skattefri, har den därvid faslslällls lill ellbelopp som motsvarar avlalsmässig lön efler skatl för träarbelare respekliveindustriarbetare vid fabriker med molsvarande tillverkning. En individuell budgetplan upprättas för varje intagen. Denintagne får förbinda sig all frivilligt använda en belydande del av sin inkomstlill all beiala skulder av olika slag och i förekommande fall för all bidra lillunderhållet för sin familj. Medel skall också avsättas för omkostnader underpermissioner och efter frigivningen. De intagna belalarersällning för kost till anstalten. En särskild tjänsl finns inrättad bilräda de inlagna vid planeringen av deras budgel. Försökel vid Skogomeanslallen har i huvudsak utformats påsamma säll som Tillbergaförsökei. Vid Skogomeanslallen sysselsätts huvuddelenav de inlagna i elt Ivätteri. Övriga arbetar i en grovkonfektionsverkslad. I försöksverksamheien var genomsnillsförtjänslen undervecka . i limmen vid ackordslön och . ilimmen vid tidlön. För övriga inlagna i verkstadsdrift var under samma periodgenomsnillsförtjänslen . vid ackordslön och . 30 örevid lidlön. Vid andra sludier än AMU-ulbildning ulgick under periodenersättning med . Intagen, som på grund av sjukdom ellerolycksfall var arbelsoförmögen, erhöll ersällning med . Utvärderingarna av försöken med marknadsanpassadarbetsersättning vid och tyder på all sysiemel underlättarför de inlagna atl anpassa sig i samhället. Det synes även verka individuelltbrottsförebyggande, åtminstone under den första liden efler frigivningen.Många har lämnal Delll Ju:10 Skr 1979/80:103 74 ansiallen hell skuldfria, andra med reducerade skulder. När jag anmälde jusliliedepartementets huvudiitel lillårels budgetproposition ulialade jag (prop. 1978/79:100 bil. 5 s. 89) allliden nu är mogen all. mol bakgrund av erfarenhelerna av försöksverksamheten,undersöka förutsättningarna för en vidgad verksamhet med marknadsanpassadersäitning. Jag angav vidare all en särskild kommitté borde tillkallas fördelta ändamål. Den kommitté som jag sålunda har förulskickal bör nulillsättas. Till ledning för dess arbele vill jag anföra. En viklig princip, som ligger till grund för den nuvarandeplaneringen av kriminalvården i anstalt, är atl anslaltsvården redan frånbörjan skall inriklas på konkreia ålgärder som förbereder den intagne förtillvaron utanför anslalten, alll i den ulsiräckningdel kan ske utan all kravelpä samhällsskydd blir olillbörligt eftersatt. I vad som har sagts nu liggerbl.a. en sirävan att så långl som del är möjligt närma anslallslillvaron tillnormala förhållanden, den s,k. I den mån somarbetsersättningen vid kriminalvårdsanstaliema på elt påtagligt sätt skiljersig från de lönesystem som tillämpas ute i samhällel kommer etl vikligl inslagi normaliseringssträvandena atl saknas. Detla innebär atl del inte föreliggerförulsältningar för en verklighetsnära träning för de intagna att l.ex. planerasin ekonomi och ta hänsyn till de normala utgifler som uppkommer för medborgarei allmänhet. Redan av de skäl som har angetts nu framslår del somönskvärt atl möjligheterna till marknadsmässig ersättning ål de inlagna vidgasefler hand som ekonomiska förutsättningar härför kan skapas. I samma riktningtalar de erfarenheter som har vunnits av försöken vid och Skogome.Det synes naluriigt atl marknadsanpassad ersättning endast utgår i de fallarbelsförhållandena på anstalten är jämförbara med de som råder ute isamhällel. innebär bl.a. all sådan ersäitning inte kommer i fråga förintagna som går på arbeislräning eller bedriver sludier. Innan en sådanutvidgning sker bör emellerlid ställning las till en rad olika frågor av delviskomplicerad natur som bara har kunnat bli föremål för provisoriska lösningarinom ramen för den försöksverksamhel av förhållandevis begränsad omfallningsom har ägl rum. De problem som åsyftas nu har främst sin grund i att detinte råder någol arbetsrältsligl avtalsförhållande mellan kriminalvården ochden intagne. Arbelsersättningen anses vara skattefri. Inbetalning sker inte avl.ex. De inlagna kommer därmed inte i åtnjutande av sjukförsäkringsförmånereller andra sociala förmåner. Om systemet med marknadsmässig ersättning istörre eller mindre mån införlivas som ett permanent inslitui i samband medkriminalvården i anstalt, torde dessa frågor komma i ett nyll läge.Principiella skäl talar då för all de inlagna bör i så slor utsträckning sommöjligt jämställas med övriga samhällsmedborgare. För en sådan ordning lalaräven prakliska skäl. Den torde vidare vara till klar fördel för de inlagna.Kommillén bör pröva om en lösning efter dessa linjer kan åstadkommas inom ramenför den nuvarande principregleringen av rätten till arbelsersällning eller omden förulsäller en ny rättslig konstruktion. Vidare bör kommittén belysa vilkakonsekvenserna skulle bli om inkomstanknutna försäkringsförmåner skulle kunnaförvärvas under anslaltsvistelsen saml om sociala avgifier skall las ul isamband därmed. Kommillén bör även la ställning lill frågan omarbetsersältningen i ett 75 Kommittéer:Justitiedepartementet Del II Ju: 10 system med marknadsmässig ersällning forlfarande bör varauimälningsfri. Detsamma gäller spörsmålet i vilken utsträckning och efter vilkanormer de intagna i elt sådanl syslem bör vara skyldiga all ersättakriminalvårdsverket för vissa naturaförmåner, l.ex. Vid utredningsarbetet måsle vidare beaklas all enförhållandevis stor del av kriminalvårdens klientel befinner sig i sådanlfysiskl eller psykiskl lillslånd att de inte kan ta del i en normal arbetsdriftsaml att ett inte obetydligt antal inlagna bedriver studier i anstalten.Kommillén bör la ställning till de evenluella konsekvenser när det gällersludiebidrag, studielön, arbetsmarknadsstöd etc. som ett system medmarknadsanpassad ersättning kan fä för intagna som dellar i sludier,arbeislräning eller arbelslerapi eller som av annan anledning inle kan erhållasådan ersällning. Mot bakgrund av de lösningar som kommiitén väljer när detgäller de frågor som har angetls nu bör kommittén föreslå en lämplig melod förlönesättning i ell syslem med vidgade möjligheter lill marknadsmässigersättning. Därvid bör kommittén bl.a. sludera en beräkningsgrund somkriminalvårdsstyrelsen har förordat i sina anslagsframställningar för budgetåret1979/80, den s,k. Denna melod bygger på elt syslem där vidlönesättningen avdrag görs för skatl och naturaförmåner som de intagna åtnjuterunder anslaltsvistelsen. Kommillén bör vidare pröva efler vilka principerlönesättningen skall anpassas lill de förändringar som forllöpande sker genomkollektivavtal på den reguljära arbeismarknaden. Kommittén bör också belysa omoch i så fall under vilka former förelrädare för de intagna bör få möjlighetatt lägga fram synpunkier beträffande lönesättningen. Frågan om vilkakonsekvenser i administrativt hänseende som elt förändrat lönesystem kan få förkriminalvårdsslyrelsen och de lokala/regionala kriminalvårdsmyndigheterna börockså behandlas. Enligt 11 § KvaL kan den som är inlagen i lokalanslaltoch, om särskilda skäl föreligger, även den som är intagen i riksansiall medgesall ulföra arbele m.m. utanför anstalten, s.k. frigång. Vid lokalanslalt börenligt samma paragraf särskilda åtgärder vidtas för att främja sådan verksamhel.De vidgade möjligheter till frigång som i enlighel härmed har införts genomKvaL har medförl alt anlalel intagna som är yrkesverksamma utanför anslaltenunder de senasle åren har ökal mycket krafligl. Anlalel s.k. frigångare uppgårf.n. till ea av de intagna vid landels lokalanslalier. Årligenbeviljas ca 1.500 personer frigång. 1 samtliga fall utgår avialsenlig lön tillfrigångaren på samma sätl som till övriga arbelslagare på arbetsplatsen ifråga. Detta innebär atl arbetsgivaren också verksläller skatteavdrag enligtvanliga regler. Kriminalvården har i dessa fall inte något ansvar för denintagnes arbelsersällning. I den mån ersällningen utbetalas lill anstalten ärden emellertid undantagen från utmätning så länge som den innestår hosmyndighelen för den intagnes räkning. Kommillén bör pröva om en vidgadverksamhel med marknadsanpassad ersäitning påkallar ändringar i de principersom f.n. gäller för arbetsersättning åt intagna som har medgetts frigång.Delsamma gäller i fråga om annal arbele som inlagen utför åt arbetsgivareulanför anstalten. Kommittén bör också ta ställning lill vilka krav som börslällas på de intagna när det gäller budgetplanering och därmed sammanhängandefrågor liksom spörsmålet om man från kriminalvårdens sida forlfarande skall haräll att ur arbetsersättning som lillkommer de inlagna la ut gollgörelse föregendom som lillhör anstalten och som uppsålligen har förstörts. Kommillén börvidare pröva om en vidgad verksamhet med marknadsmässiga löner bör Delll Ju: 10 Skr 1979/80:103 76 föranleda några ändringar i fråga om den principiellaarbelsplikl som enligt 12 S KvaL under anstaltsvistelsen föreligger för deinlagna. Med ulgångspunkl i de liisningar som kommillén väljer börkommillén beräkna kostnaderna för ell utbyggt system med marknadsanpassadelöner. Kommiuén bör också, om den finner föruisäiiningar föreligga för envidgad verksamhel pä områdel. lägga fram en plan för hur verksamhelenfortlöpande skall kunna byggas ut. En utbyggnad av sysiemel med marknadsanpassadersiittning far inle ske på sådant sätt att den motverkar möjligheterna tillfrigång. 1 sina anslagsframställningar för /80yrkade all den nuvarande försöksverksamheten på delaktuella områdel skulle utvidgas. Siaismaklerna fann emellerlid att koslnadenför en sådan uividgning översteg vad som under del rådande budgetläget kundeinrymmas under anslaget till kriminalvården. 1 den mån ulredningen under sillarbete finner atl en vidgad försöksverksamhel skulle vara erforderlig för atlbelysa de olika problem som gör sig gällande på området lorde frågan kunna tasupp på nylt (jfr JuU 1978/79:32 sid. 11). Enligt kriminalvårdsstyrelsensframslällning borde verksamheten vidgas lill alt omfalla yllerligare tre anslaller,nämligen de slulna riksanslalterna Norrlälje och saml den öppnalokalanstallen Ödevala. Riksrevisionsverkei har i sin rapport (Dnr 1975:26)Kriminalvård i frihei - klienternas ekonomi behandlat försöksverksamheien medmarknadsanpassad lön vid anslallerna. Verkel har därvid ullalat atl sysiemelbör prövas på lokalanslalier. Jag vill för egen del peka på möjligheten att iså fall förlägga en evenluell försöksverksamhel lill någon av eller båda de nyalokalanstaltema i oeh . Om kommillén under silt arbele finneratt yllerligare försöksverksamhel bör anordnas, bör den efler samråd medkriminalvårdsslyrelsen göra framslällning härom lill regeringen och ange hurverksamhelen bör läggas upp. Kommiitén bör ta del av och överväga de synpunkierpå frågan om en uividgad försöksverksamhet som har anförl iden rapporl som har nämnls . Kommitténs arbete bör bedrivas under samrådmed personalorganisaiionerna för de anställda inom kriminalvården. Jag vill avslutningsvis erinra om vad chefen förbudgetdepartementet har uttalat i tilläggsdirektiven (Dir. 1978:40) lillsamtliga kommitléer och särskilda utredare angående finansiering av reformer. Med hänvisning lill vad jag nu har anfört hemsläller jagall regeringen bemyndigar chefen för atl lillkalla en kommitté med högst fyra ledamöter meduppdrag all pröva frågan om marknadsanpassad arbetsersättning till intagna ikriminalvårdsanslaller m.m. alt utse en av ledamöterna alt vara ordförande all besluta om sakkunniga, experler, sekreterare och annalbiträde ål kommillén. Vidare hemställer jag all regeringen föreskriver allkosinaderna för ulredningen skall belasla andra huvudtitelns kommilléanslag. 77 Kommittéer: Delll Ju:ll Skyddet för företagshemligheter m.m. Depariemenlschefen, slalsrådel , anför. En effekliv konkurrens inom näringslivel är i varisamhälle av grundläggande betydelse för den lekniska och ekonomiskautvecklingen. Det är angeläget att på olika sätl söka värna om den friakonkurrensen, bedriven under samhällsansvar. Detla ligger lill grund bl.a. förvär lagstiftning mot skadlig konkurrensbegränsning, som f.n. iir föremål föröversyn på grundval av konkurrensutredningens belänkande (SÖU 1978:9) Nykonku-rrensbegriinsningslag. Såväl i som i andra industriländer iir delemellerlid en omfaltad åsikt all konkurrensen inle får bedrivas medmeloder som är ohcderliga eller i övrigl från elisk synpunki olillbörliga motandra näringsidkare eller mol konsumenterna. Redan vid sekelskiflel åtog sig medlemsslalerna i den s.k.Parisunionen, däribland , en förpliklelse all ge unionsslalernasmedborgare elt verksami skydd mol illojal konkurrens (den 20mars 1883 förindustriellt rättsskydd, reviderad åren 1900. 1925, 19.34,1958 och 1967), I infördes en siirskild lagstiftning motillojal konkurrens. Denna ersattes sedermera av lagen (1931:152) med vissabestämmelser mol illojal konkurrens (IKL. iindrad senasl 1977:102). IKL omfatlade tidigare beslämmelser som syflade till altskydda såväl konsumenter som näringsidkare mol olillbörliga konkurrensätgärder.Under 1960- och 1970-talen har emellerlid lagslifiningen mot illojal konkurrensfått en ändrad uppbyggnad. Åtskilliga av de förutvarande reglerna i IKL. bl.a.de som hade ell konsumenlskyddande syfte, har förts över lill annan lagstiftning.Del gäller de tidigare bestämmelserna i 1 och 2 §§ IKL om illojal reklam m.m..i 6-8 S§ IKL om bestickning och mulor i näringsverksamhet samt i 9 § IKL omillojal användning av kännetecken. Dessa ämnen regleras numera genombeslämmelser i resp. marknadsföringslagen (1975:1418. ändrad 1976:55), 17 och20 kap. samt firma-, varumärkes- och upphovsrätlslagsliftningen.Till följd av dessa lagändringar kvarstår numera i IKL endast vissabestämmelser som ger näringsidkare skydd mol illojal konkurrens genom missbrukav yrkeshemligheter och tekniska förebilder. Dessa bestämmelser, som återfinnsi 3-5 S§ IKL, har gällt oförändrade . Enligt 3 § första stycket IKL gäller alt en person som äranställd i näringsverksamhet kan straffas och åläggas skadeslåndsskyldighel. omhan obehörigen använder sig av eller röjer någol som han vei är enyrkeshemlighel hos arbetsgivaren. Som exempel på vad som kan uigörayrkeshemligheler nämns fabrikationssäll. anordning och affärsförhållande.Förulsältningar för straff och skadeslåndsskyldighel är dock all arbetstagarenhar fäll kännedom om yrkeshemligheten under anställningen, atl han användereller röjer hemligheten medan anställningen fortfarande beslår saml atl han gördelta i avsikt atl bereda fördel ål sig själv eller annan eller i avsikt altgöra skada. Enligi 3 § andra slyckel IKL kan siraff ochskadeslåndsskyldighel åläggas arbetstagare eller annan som i annat fall än somavses i försia stycket obehörigen använder sig av eller ger annan del avritning, mönster, modell. Del II Ju: 11 Skr 1979/80:103 78 schablon eller liknande leknisk förebild som han har fållsig anförtrodd för uifiirande av arbete eller annars för affärsändamål. Även idelta fall krävs all den det giiller handlar i avsikt att bereda sig själveller annan fördel eller i avsikt alt göra skada, Del fordras däremoi inle atlden lekniska förebilden ulgör eller beskriver en yrkeshemlighel eller all delobehöriga förfarandet äger rum under anslällningsliden eller molsvarande lid. Straffet för broll mot 3 S första eller andra slyckel IKLär böler eller fängelse i högsl ell är. Förfaranden som avses i paragrafen kanemellerlid vara all bedöma som trolöshet mot huvudman enligt 10 kap. 5 Sbroilsbalken. I sådanl fall skall enligt 4 S IKL bestämmelserna i 3 § intetillämpas. Reglerna i 3 § IKL lar alltså sikle på förtroendemissbrukoch andra lojalitelsbroll. Till beslämmelsema i 3 § är emellerlid knulnasärskilda regler i 5 § IKL. vilka går ut på att hindra all en yrkeshemligheleller en leknisk förebild används eller vidarebefordras av en uiomslående somhar fåll del av hemligheten eller förebilden genom etl sådanl lojalitelsbrollsom avses i 3 S IKL. Den uiomslående kan i ett sådant fall dömas till siraffoch förpliktas atl ersälla skada.