prop · G3031 · 1979-12-31 00:00:00 — Slatskonlorel diskulerarsocialulredningens förslag med bakgrund av del förslag som har lagis fram avöversynsulredningen inom socialslyrelsen (ÖSoS) och framhåller följande. Enligl ÖSoS bör man i framlidenurskilja ivå former av tillsyn, nämligen uppföljning och individuell tillsyn.Uppföljningen är inriktad på måluppfyllelse och ulvärdering av resullalen avolika planeringsåtgärder. ÖSoS konslalerar all socialslyrelsens lillsynsarbdeändral karaklär och mer blivil en fråga om ömsesidigl informalionsulbyle änkonlroll. Skillnaderna mellan socialslyrelsens tillsyn och planering har blivilmindre uipräglade. Enligl ÖSoS bör tillsyn och planering ses som delar i engemensam process som organisaioriskl bör kopplas ihop i verkels olikafackenhder så all kunskaper från lillsynen bällre skall kunna ulnylljas i delframålsyflande arbetet. Tillsynen som sådan bör dock enligl ÖSoS främsl avseredan ui-förd verksamhel och redan inlräffade händelser. Socialulredningenlägger i tillsynsbegreppel in uppgifler som enligl della synsäu snarare hörlill kategorin planerings- och utvecklingsuppgifter än lill tillsyn.Ulvecklingen mol 1979/80:1 243 målorienleraderamlagar för socialvård samt hälso- och sjukvård innebär enligl ÖSoS allsocialslyrelsens framtida tillsyn i ökad ulslräckning bör avse uppföljning,alliså konlroll av måluppfyllelsen. Medlen för' denna mera generelll inrikiadetillsyn är t.ex. olika fälikoniakler, överiäggningar med huvudmännen, analys avslalislik och speciella utvärderingar av utvecklingen inom seklorns olikadelområden. Den individueUa lillsynen är inriklad på rälissäkerhel samlsäkerhel i kvalild i vård och behandling i enskilda fall. Denna tillsynsformger samlidigl socialslyrelsen kunskap om lillslåndel inom socialvården ochhälso- och sjukvården och är i den meningen en del av uppföljningen.Stalskonlorel bilräder ÖSoS allmänna syn på inriklningen av socialslyrelsensframtida lillsynsuppgifler. Slalskonlord finner all socialulredningensprincipiella syn när del gäller en lyngdpunklsförskjuining av socialstyrelsensverksamhel mol samordnings- och utvecklingsarbele stämmer med de principerÖSoS har slagil fasl för styrelsens framlida arbelssäll och organisation. Dådel gäller slyrelsens organisation framhåller slalskonlord alt verkel stöderÖSoS förslag, som innebär alt slyrelsens resurser för planering, uivecklingoch tillsyn av socialvården samlas i en avdelning för socialljänsl.Slalskonlord ulvecklar denna inslällning på följande säll. En förskjuining av socialslyrelsens roll ocharbelsuppgifler har pågåll sedan en längre lid. Denna uiveckling kommer allförstärkas och befästas vid en reformering av socialvården och ell införande avny sociallagsliftning enligl socialulredningens förslag. Enligl slalskonlorelsmening måsle socialslyrelsens organisation anpassas till denna utveckling. Deflesta primärkommunerna har redan dragit konsekvenserna av principen om helhelssyngenom alt sammanföra de lidigare separata förvaltningarna på socialvårdssidan.En sådan integration på nivå föreslås nu bli obligalorisk genom denföreslagna socialnämndslagens sladgande i denna fråga. Socialslyrelsensregionala konsulenler inom socialvårdsområdel har också förls samman iflerlalel län. Socialulredningen föreslår nu all även denna inlegrationfullföljs och all berörda konsulenlers verksamhel skall bedrivas i ensocialljänslenhd inom länsslyrelserna. Socialslyrelsens egen organisation ärdock forlfarande uppdelad efler socialvårdens iradilionella ansvarsområden.Verkels sociala byråer är fördelade på olika avdelningar. ÖSoS har i sinöversyn konslaleral all della inom verket har inneburit hinder belräffandesocialvärdens kunskapsuiveckling och planering saml kontakterna med närmastberörda organ på socialvårdsområdet, dvs. primärkommunerna, kommunförbundetoch dess länsavdelningar saml länsstyrelserna. Frågan om socialslyrelsens organisation somtillsynsmyndighel på socialljänslens område berörs också avdecenlraliseringsulredningen som anser all socialulredningens förslag tillramlag ändrar förutsättningarna för den slalliga sociala myndighetens arbete.Hälso- och sjukvårdsutredningens arbete kommer alt komplellera bilden inom enannan väsentlig del av del sociala fälld. Enligl decenlraliseringsulredningenär del ofrånkomligl all socialslyrelsens uppgifter och arbetsformer radikallförändras. Prop.1979/80:1 244 Ulredning framhåller atl den i etl principbetänkande undervåren 1978 kommer all redovisa sin allmänna syn på hur fördelningen avuppgifterna mellan centrala, regionala och lokala organ i den offenlligaverksamhelen bör vara. Resultaten av socialslyrelsens översynsulredning bedömsockså kunna bli en del av underlagd för de överväganden som fordras för allslalsmaklerna även organisaioriskl skall kunna ulforma en slagkraftig socialljänsl. Riksrevisionsverkei fästeruppmärksamhelen på all en förändrad roll för socialslyrelsen också aktualiserarfrågan om verkels dimensionering och kompetensbehov. Vilka kvanlilaliva ochkvalitativa personalresurser som bör finnas vid socialslyrelsen i framliden börenligl riksrevisionsverkei bli föremål för särskild prövning i anslulning lillell slällningstagande till so-cialuiredningens förslag och lill del förslagtill framlida arbelsuppgifler och organisation som ÖSoS har lämnat. Siuiskonlorel påpekar allulredningen inle närmare har berört social-sly relsens relalion till kommunförbundel.Verkel betonar all kommunförbundel, som i försia hand åren rnlresseorganisationmed serviceuppgifter till medlemmarna, dvs. primärkommunerna, under de senasleåren har hafl slorl infiylande på den kommunala socialvårdens inriklning, utvecklingoch omfattning. förhållande, fillsammans med den föreslagna ramlagen påsocialvårdens område och föreskrifierna i kungörelsen om begränsning imyndighels rätt all meddela föreskrifter elc. innebär enligl slalskonlorelsmening all socialslyrelsens samarbete med kommunförbundet kommer all få myckelslor belydelse för genomslagskraflen av myndighelens arbele inom helasocialvårdsområdel. Slalskonlord menar all del också är önskvärt med ensamordning av insalserna hos de båda centrala organen så all onödigtdubbelarbele undviks. kommun finner all en förskjuining avsocialslyrelsens uppgifler mol upplysning, ulbildning och melodulveckling börleda fram lill ell nära samarbele med kommunförbundel. Forsknings- och ulvecklingsverksamhet (FoU - verksamhel) inom ramen för socialslyrelsenslillsynsuppgifler berörs av några remissinsianser. Sociulstyrelsen belönar att del ärvikligl all styrelsens arbete med forsknings-, utvecklings- ochförsöksverksamhel nära samordnas med planeringen. Slyrelsen påpekar vidare attdess roll i kunskapsprocessen inom socialseklorn i försia hand är all följa ochslödja kunskapsutvecklingen på del sociala fältet, främst i avseende påinnehåll och utformning. Styrelsen skall medverka lill all skapa kanaler för informalionmellan forskning och den praktiska verksamhelen. Den skall även bidra lill atlny kunskap görs läll lillgänglig. kan ske genom all socialslyrelsen larinilialiv till att kunskapsöversikter ularbelas samt anordnar symposier ochpaneldiskussioner, dellar i fortbildning m. m. Betoningen av kunskapsprocessenleder enligl slyrelsen lill ökade krav på samverkan mellan den och andra myn- 1979/80:1 245 Inom socialsektorn är forskning, uivecklings-ochförsöksverksamhelen mer utvecklad inom hälso- och sjukvården än inomsocialvärden. Del är enligl slyrelsen angelägel all denna obalans ändras genomyllerligare ökningar av forskning, ulveckiings- och försöksresurser päsocialvärdssidan. Styrelsen anser alt den bör få en allt viktigare funktion som"brygga" mellan forskningsseklorn och den praktiska verklighelen isocialt arbete. Slyrelsen summerar sina huvuduppgifter i samarbelel medforskningsseklorn enligl följande ull be .illa bearbetning av befinllig kunskap förfillämpning i praktiskt arbete, alt till forskningssektorn kontinuerligt redovisaläge och utvecklingslinjer för socialljänslen och förulsäliningarna förFoU-verksamhet i praktisk verksamhel saml stimulera lill konlakler mellanhögskolor och kommuner för genomförandel av FoU-projekt och atl ge underlaglill forskarna ulifrän sektorns planering och tillsyn för FoU-akliviieler, sammanslälla och till forskare redovisa behovav FoU-insalser från socialtjänstverksamheten grundal på planering och tillsynav denna verksamhel. bidra till en förbällrad kommunikation mellanforskargrupper inom styrelsens verksamhetsfält liksom mellan forskare ochpraktiker, att tillsammans med kommunerna slödja och följautvecklings- och försöksverksamheter. Styrelsen betonar vidare att dess behov av FoU -som underlag för pla-neringsfunklionen - i princip omfattar kunskaper avgrunläggande nalur till försöksverksamheler. Slyrelsen bör bl. a. mol dennabakgrund iniensi-fiera sin samverkan med de slalliga forskningsråden (motsvarande).Slyrelsen bör även samverka med forskningrådsnämnden i projekl av merlångsikfig nalur. Socialslyrelsen konslalerar också all ulredningen har föreslagilatt slyrelsen ulöver konlaklerna med övrig forskningsverksamhel skall la ansvarför sådan social forskning som ingår som en inlegrerad del av socialverksamhel. Slyrelsen delar ulredningens uppfaUning om behovel av allslyrelsens ansvar för forsknings- och ulvecklingsarbcle vidgas. Dellafömlsäller emellertid enligl slyrelsen all den får resurser för sådanverksamhet inom både socialljänslens och hälso- och sjukvårdens område överanslag i budgeten. Statskontoret framhåller atl ÖSoS i sin ulredninghar lämnat förslag beträffande FoU-verksamhetens omfattning och organisationinom socialslyrelsen och samspelel med omvärlden inom delta område. Förslagenbygger på en myndighetsroll för socialslyrelsen som innebären slarkare inriktningpå atl utveckla och förmedla kunskaps- och beslulsunderiag. Socialslyrelsenbör enligl ÖSoS öka insatserna för forskning och uiveckling men slyrelsen skalldock inle ha fill uppgift au bedriva forskning. Socialslyrelsen skall följaoch slödja kunskapsutvecklingen inom socialseklorn genom att initiera, bidratill och medverka i forskning, försöksverksamhel och an- 1979/80:1 246 nat utvecklingsarbete i nära anknylning lill den prakliskaverksamhelen inom kommuner och landsting. Socialslyrelsen bör enligl ÖSoS följaupp samtliga led i kunskapsprocessen och förmedla informalion mellan forskningoch praktisk verksamhel. Stalskontorel slöder ÖSoS' förslag på della område ochfinner all dessa ligger väl i linje med forskningsrådulredning-ens synsäu. anser allsocialslyrelsens relationer lill universitden och forskningsråden inle är klartbelysta inom FoU-verksamheten. kommun understryker atl delär nödvändigl all huvudmännen för socialljänslen ges lillfredsslällandemöjlighel all medverka i ledningen av utvecklingsarbete och försöksverksamhet. socionomers rik.sförbundår iveksamt till om skall bedriva forskning kring egna projektoch verksamheter. Förbundet understryker vidare atl en av de viktigasle vägarnaför atl ålertöra forskningsresultaten till fältet går genom grund- ochvidareutbildningen av socialarbelare. Det är därför enligt förbundel vikliglall en anknylning upprättas mellan socionomutbildning och den forskning sombedrivs utanför universiteten och högskolorna, t. ex. socialstyrelsensforsknings- och utvecklingsarbete. TCO och socionomförbundframför önskemål om all socialslyrelsen på ell mera aklivi säll skall medverkalill melodulveckling inom den kommande . TCO anför följande isill remissyllrande som i väsenlliga avseenden slammer överens medsocionomförbun-dels yllrande. I yllrandel över principbelänkandelframhölls all TCO delar socialutredningens principiella uppfattning alt delbör undvikas all del sociala arbelel binds av delaljerade föreskrifter. framhöll TCO vidare, "alt socialarbetarna ule påarbelsfällel i vissa silualioner har upplevt brislen på vägledning frånsocialslyrelsen som besvärande". Härefter pekade TCO på några exempel påfrågor där ijänslemännen kan behöva ämbetsverkets slöd för all kommunerna ochderas samarbetspartners skall stimuleras lill erforderliga åtgärder. Som ettsådanl exempel framhålls socialslyrelsens brisl på iniiiiaiivkrafi när finskazigenare 1971-72 började invandra lill . Ålskilliga berörda kommunervisade då inget slörre intresse för all sätta in adekvata åtgärder till slödför denna ofla svårl handikappade grupp. Socialarbelarna var tidigt medvetnaom problemen och även om meloder för all lösa dem, men hade ell klarl behov avcenlrall stöd för atl hos arbetsgivaren/kommunen få gehör för insatser och resurserför all verkslälla dem. Trots all detla problem forlfarande är akluelli uppleversocialarbelarna forlfarande atl bristen på vägledning och handlings-\krafl från socialslyrelsens sida görförhållandena värre för denna diskriminerade grupp än de hade behövi vara. Deandra exempel som TCO vid della lillfälle pekade på var brislen på vägledningför nyklerhdsvårdsarbdel och brislen på vägledning för tillämpning av lagen omlillfälligl omhändertagande. Inie heller i dessa avseenden har efler 1975någon väsentlig förbättring av socialslyrelsens aktivitet kunnat märkas påfältet. 1979/80:1 247 exempelpå behovet av riktlinjer och rekommendalioner i melodfrågor skall här inte ges.TCO vill i stället allmänl framhålla all ell slorl behov finns av altsocialstyrelsen på ell aklivi sätl medverkar till melodulveckling inom denkommande socialljänslen. Delta kan ofla ske på ell prakliskl säll genom attstyrelsen I. ex. hell enkell häller sig å jour med ulvecklingenute i kommunema och stimulerar och sprider kännedom om utveckling av melodersom bedöms vara av allmänl intresse. När del gäller dessa bedömningsfrågor ärmedverkan från de yrkesverksamma och deras fackliga organisationer önskvärd.Delta behöver inle nödvändiglvis ske i form av ulredningsprojekl med långsiktigplanering och breda målformuleringar. TCO har direkt negaliva erfarenheler avflera sådana ulvecklingsprojekl inom socialslyrelsen, som Irots myckel sloraresursinsaiser inle lell lill några konkrela resullal av någol större värde förde på fälld verksamma. I försia hand bör för melodulveckling prövas småarbdsgrupper, knutna lill varje fackbyrå, med uppgift atl direkl stimuleramelodulvecklingen inom sitl område. Resultaten bör snabbt föras ul i form avrekommendalioner. En samordnande slyrgrupp inom styrelsen bör svara förövergripande bedömningar och beslul. På alla nivåer bör finnas medverkan frånkommunerna och berörda fackliga organisafioner. I styrgruppen bör ingå ocksåförelrädare för socialdeparlemenlel, som härigenom direkl kan bevaka allregeringens inlenlioner förs ul lill fälld och att ämbetsverkels rekommendalionerligger i linje med regeringens viljeinriklning. Del ligger i sakens natur atlrekommendalioner om metodutveckling med den organisation och inriktning somovan skisserats kan komma att få konsekvenser också för socialljänslenskoslnader i vissa kommuner. får enligl TCO:s uppfattning inte hindra atten önskvärd metodutveckling kommer lill slånd inte minst i samband medgenomförandel av den akluella socialtjänslreformen. Socialstyrelsenspassivitet har i alllför slor ulslräckning förklarals med allslyrelsens ålgärder inle får föranleda merkoslnader för kommunerna. EnliglTCO:s uppfattning är del rimligl alt melodulveckling i vissa fall leder tillkoslnadsökningar och Irots detta önskvärl all etl ämbetsverk på ett aklivi sällmedverkar lill all förverkliga regeringens socialpolitik. Socialslyrelsens ansvar för planering av densociala verksamhelen berörs av några remissinsianser. framhåller att det nya kommunalaansvarel innebär all vissa krav måsle slällas på kommunerna för all dessa skalllillgodose en godlagbar slandard. Enligt styrelsen finns del därför ell slarklbehov av en samlad planering för hela socialtjänslområdel.Verksamhetsplaneringen i kommunerna blir enligt slyrelsen eu av underlagen förden ulvecklingsplanering som skall bedrivas av slyrelsen i riklning mol degemensamma målen, för atl ulveckla kvaliteten i det sociala arbetet ochmedverka till förändringar. anser all socialslyrelsensplaneringsansvar för socialljänslen behöver preciseras närmare. Redan i daghar enligt verkel etl seklorsplaneringsansvar fastlagt i sininslmklion, men oklarhel råder om vad della ansvar reelll innebär. En vikligdel av sektor-planeringen - som utredningen inte har berört - bedöms vara attanalyse- Prop.1979/80:1 248 ra personalbehoven inom olika delar av den sociala seklornoch i anslulning härtill påverka beslul i frägor om ulbildningensdimensionering och innehåll, Socialslyrelsen berör i sitlremissyllrande verkets ansvar för ulbildning på det sociala området. Enliglslyrelsen har den genom påverkan pä ulbildningen av personal etl viktigi medelalt sprida erfarenheler från FoU-verksamhet, uppföljning och melodulveckling.Socialslyrelsen har bl.a. inom barnomsorgsområdd och för personalen inomunderför-valtningarna dl ansvar för ulbildningen. När det gäller fortbildningenför personal vid landsting och kommuner åvilar ansvarel i princip respektivehuvudman. I vissa sammanhang kan det emellertid vara nödvändigl för socialslyrelsenall initiera uibildningsinsalser om ny lagstiftning, forskningsrön ellerannat. Detla kan dels ske cenlrall för rikel genom malerialproduktion ochkonferenser som hell anordnas av socialslyrelsen, dels genom regionalakonferenser i samarbele med den regionala organisationen och vid behov medkommunförbundels länsavdelningar. När dylika insalser har salls igång kan deomformas lill fortbildning i huvudmannens regi. Denna ansvarfördelningmotiveras enligt styrelsen av att all personal inom socialljänslen bör få dellai fortbildning. En förändring av verksamhelens innehåll kan inle genomförasulan slöd av en regelbunden fortbildning. påpekar atlriksdagen har understrukit belydelsen av fortbildning för personal i förskoloroch fritidshem. Slyrelsen har ålagls visst ansvar för denna fortbildning,främst genom malerielproduktion och en övergripande planering. F. n.förbereder slyrelsen utbildningsinsatser i samband med ny sociallagstiftning isamråd med , kommunförbunden, de fackliga organisationernaoch . När det gäller grundutbildningen är det enligtstyrelsen framför allt UHÄ och SÖ som svarar för denna. Socialslyrelsen bördärvid ges möjlighet alt påverka innehåll och ulformning av de olikautbildningarna utifrån de krav släller. Slyrelsen kan även bidramed ulformning av läromedel och spridning av erfarenheler. TCO och socionomförbundanser atl del är önskvärl alt information lill allmänhetenylterligare prioriteras och planeras på ell långsiktigt sätt. Inle minslgäller detla frågan om basinformation i syfte alt ge kunskap t. ex. omsocialbidrag och socialbidragstagare för atl påverka altityder, men också idirekt syfte alt ge kunskap om sociala rälligheler, en funktion som enligtdessa båda remissinsianser ofta eftersatts av kommunerna. anför som sinuppfattning att ansvar för uppfölj nin g av socialtjänsteninnebär atl slyrelsen, när ulvecklingen inom inteöverensslämmer med och regeringens intentioner, måsle dels inomramen för sina egna befogenheter vidta olika slags ålgärder för att påverkakommunernas handlande, dels informera statsmaklerna, som kan förändralagstiftningen eller vidla andra åt- Prop.1979/80:1 249 Del är här enligl verkel vikligl atl framhålla,all socialslyrelsens bevakning och uppföljning mäsle inriklas mol bådebehovsutvecklingen hos olika grupper och resullalen av socialljänslensålgärder. bevakning och uppföljning kräver såväl löpandeinformationsinsamling i form av statistik etc. som mer specialinriktadeutvärderingsinsatser. Direkla kontakter med fälld krävs också för atlsocialstyrelsen skall få kunskap om verksamhelen, Verkel belönar allsocialslyrelsens bevaknings- och utvecklingsansvar inle enbart får avse självasocialljänslen utan all Slyrelsen också har etl viktigt ansvar försocialljänstens samverkan med hälso- och sjukvård och med en rad andra områden,t.ex. kriminalvård, skola och arbelsvård. Ulredningens förslag altlänsstyrelserna skall ha formell tillsyn över socialljänslen lämnasgenomgående ulan erinran. Kummurråiien i Sundsvull anser dock att del ärlämpligare all anförtro lillsynen åt elt förstärkt konsu-lenlorgan som ärdirekl undersiälll socialslyrelsen. En sådan lösning borde enligt kammarrättengå all förena med ulredningens förslag all adminislra-livi inordnatillsynsorganel i . framhåller allell tillsynsansvar hos länsslyrelserna förutsäller regionala slatliga resurseri någon form och omfallning inom socialljänslen. Verkel anser emellertid allulredningen inle lillräckligl ingäende har uirell hur slorl delta behov är ochvilka uppgifler som föruiom lillsynen lämpligen bör ligga på den regionalanivån. De uppgifler som ulredningen föreslår skall ligga på den regionalanivån anges enligl verket i myckel allmänna termer, vilkel försvårar enbedömning av förslagel. Verkel delar dock ulredningens uppfaUning alllänsslyrelsen bör vara huvudman för uppgifler inom socialljänslen på regionalnivå. Elt av skälen för detta ställningstagande är atl del enligt verketsmening är önskvärt all minska anlalel frislående länsorgan och inordna dem ilänsslyrelsen. Elt annal skäl är all uppgiften att tillföra den regionalasamhällsplaneringen sociala aspekter naturligen hör hemma på länsslyrelsen. Förslagel atl en särskildsocialijänsienhel på länsnivå skall inrällas tillstyrks i princip av enbelydande övervikt bland remissinslanserna. hör sociulstyrelsen,siuiskonlorel, riksrevisionsverkei, fiertulet länsslyrelser, slalenshandikappråd, , , , och kommuner. De hundikuppades riksförbund och . Socialslyrelsen framhåller all ÖSoShar föreslagil all det inom länsslyrelsen skall bildas en ny social ochmiljömedicinsk enhel som skall innehålla de funktioner som ligger hoslänsläkarorganisationen, socialkonsulentorganisationen ochutskänkningshandläggarna. Enhetens huvuduppgifter föreslås bli tillsyn, besväroch övrig ärendehandläggning, kunskaps- Prop.1979/80:1 250 förmedling saml medverkan i samhällsplaneringen. Enliglstyrelsens uppfattning ingår i dessa uppgifler bl. a. sädana somsocialulredningen har föreslagil för socialljänstenhelen. Riksrevisionsverkei anser all delär lämpligare atl organisera socialljänstens regionala resurser i en samladenhet än all splittra dessa på olika enheter inom länsslyrelsen. Verkellillslyrker därför förslaget om en socialljänslenhd. Statskontoret år av sammauppfattning och understryker atl en samordning bör leda till effektivareslallig regional verksamhet. Etl mindre antal remissinstanser ärövervägande negativa eller i vissa fall tveksamma till en särskildsocialtjänslenhet med de uppgifler som utredningen har föreslagil. Kommunförbundel anser all nuvarandekonsulenlorganisaiion i stället bör inordnas som resursförstärkning lilllänsrällen och bilräda domslolen som sakkunniga i de sociala ärenden som dennahar all fullfölja. Ulöver denna uppgifl vill förbundel peka pä atl depersonulredningar som skall ligga lill grund för körkortslillslånd bör kunnahandläggas av dessa tjänstemän. Föreningen äriveksam lill om en socialljänslenhd på ell meningsfullt säll kan fylla samlligade funktioner som ulredningen vill ge den. För de slörre kommunernas del kommerden enligt föreningen knappast all kunna fungera som dt kontaktorgan mellansocialslyrelsen och den kommunala socialljänslen. Inle heller kommer den all haförutsättningar för impulser till utvecklingsarbele i den omfaUning som utredningengör gällande. När del gäller all tillföra den regionala samhällsplaneringensociala aspekier anser föreningen all socialljänslenhdens möjligheler kanifrågasällas. Socialljänslenheien måsle enligl föreningen finnas vidöverprövningen av del individuella ärendei saml fungera som klagomur men bördimensioneras för dessa ändamål. Decenlraliseringsulredningenifrågasäller arbetsuppgifterna för enhelen.