prop · G30383 · 1979-12-31 00:00:00 — Därefter gär de i konkurs, varvidskulderna avskrivs och de kan ånyo återuppta verksamheten på ovan beskrivnasått. De straff verksamhelen kan föranledu är tneiendels sålindriga att de ej torde ha något brottsförebyggande effekt. Från samhällels sida har mun på senure lid uppmärksammutnämnda missförhållanden och sökt vidiagu ålgärder till förekommande därav. Ettled i dessu slruvanden ulgör föreliggande betånkunde. Häri föreslås altmuiknudsdomslolen under vissa förutsättningat skall kunna ålägga konkursgäldenärennäringsförbud . Samma skall - ifrågu omjuridisk person - gällu den som är ellet senare än ell år innan konkui sansökningengjordes varit ställföreträdare för den juridiska personen eller som faktiskthandhar eller handhaft ledningen eller förvallningen av denna.Beslämmelserna härom föreslås bli infötda i konkursiagen under 199 bS ochdärvid kompleltera del under 199 a 8 summu lug intagna näringsförbudet, enliglvilkel gäldenären under konkursen inte får drivu rörelse med vars utövandeföljer bokföringsskyldighet. Frän principiella ulgångspunkler torde kunna hävdas attnärings- och yrkesfrihelen ingår bland de ""klassiska""fri- och rättigheterna, även om den inle är grundlagsfäst. införande av detnu föreslagna näringsförbudet skulle därtör kunna uppfattas som ett intrång idessa rältigheter. Emellertid begränsas näringsfriheten redan nu i betydandemån genom speciallagstiftning, vilken tillkommit med hänsyn till såväl allmännasom enskilda intressen. Mol bakgmnd härav samt vad som tidigare anförts om denäringsidkare som systematiskt utnyttjar konkursinstitutel föreligger enligtlänsslyrelsens mening så slarka skäl att införa möjligheten lill näringsförbudav det slag som föreslagits att eventuella invändningar med hänsyn tillnäringsfriheten måste vika. Länsslyrelsen vill fastmer med skärpa understrykavikten av alt legala möjligheter skapas för att samhället på ett snabbi ocheffektivt sätt skall kunna sätta stopp för den typ av missbruk som särskill deupprepade konkurserna regelmässigt utgör. 1.22 Utredningen (1973:01) om säkerhetsåtgärder m.m. iskatteprocessen Kommittén har i betänkandet lämnat lagförslag medanledning av till-läggsdirektiv . Enligt dessa har kommitténatt överväga hur man från konkursrättsliga utgångspunkter kan slävja rådandemissbruk av konkursinstitutel och då särskill del missbruk som tar sig ultrycki upprepade konkurser i fråga om en och samma gäldenär. Missbruket av konkursinstitutel har under senaie år fåtten allt större utbredning. Metoderna har även blivit allt mer utstuderade.Kommitténs förtjänstfulla redogörelse för och analys av olika konkursfall talarsitt tydliga språk härvidlag. De nu antydda förhållandena medför långtgåendeskadeverkningar för såväl staten som enskilda borgenärer. USS vill isammanhanget särskilt framhålla de betydande förluster som staten görbeträffande sina fordringar på skatter och avgifter. Det visar bl.a.resultatet av de undersökningar som kommittén i etl tidigure belänkande (SOU1977:29) har företagit angående förekomsten av skattefordringar ifattigkonkurser. För det allmänna är det således synnerligen angeläget attmotverka de alltmer förekommande meloderna att genom konkurs undgåbetalningansvaret för skatter och avgifter. Prop.1979/80:83 85 Hänsyn lill den allmännu skattemorulen ktävei vidure. ullmissbruk uv konkursfötfurundet molurbetus med kruft. Av ruttviseskiil kun detinte uccepteras alt indrivningssyslemel på dettu sått sätts ur spel uv vissuskultegäldenurer för att bereda dem otillbörligu förmåner på undi amedboi-gures bekoslnad. Åtgärder som sätts in för utt bekumpu skattefusket blirdessulom met eller mindre verkningslösu. USS delar sålundu kommitténs uppfuttning utt det finns ettuttulut behov av utt åtgärder sätts in fiån sunihullels sidu för utt stuvjumissbruk uv konkursinslitutet. USS anser - i likhel med kommittén - utt delocksä ;ii viktigt att man bl. a. genom lugsiiftning med det snuruste sökerbromsu den pågående utvecklingen. Förhållundena utomlunds - vilka kommittén harredovisat på ett komprimerul men ändå mycket klarläggande sätt - tulur starktför utt föt bättringar kun åsludkommus. Vid vul UV åtgärder föt alt komma till rutta med det nuuktuellu pioble-mel kan olika lösningar övervägas. Dessa dikteras bl.u. uv hurvittomfut-lande och/eller ingripunde teglering som år önskvärd. Oliku uspektergöt sig därvid gällunde. Mot varundra får vugus näringspolitiska,marknuds-mässiga. fiskala, sociala m.fl. synpunkter. De områden inom vilku åtgärderna skull gälla påverkarsjulvfullct även valet och utformningen uv dessa lösningar. Allmänt sett vill kommittén uttala att ett systematisktmissbruk uv konkursinslitutet måste stävjas. ibetänkandet redovisade undersökningar av ett antal konkurser visar tydligtstorleken av de förluster som opriorileiade borgenärer och det allmännu kandrabbas av. I vissa full kan förlusterna leda till att borgenärer, inle minstleverantörer, hamnar på obestånd med ylterligare konkurser som följd. Den föreslagna ordningen med näringsförbud bör gemöjligheter atl komma åt de kvalificerade missbruksfallen och hålla de aktuellapersonerna borta från näringsverksamhet. instämmeri konkurslagskommitténs bedömning atl regleringen bör få en allmänt sanerandeoch avhällande verkan till förmän för ett sunt näringsliv. kanbedöma förefaller förulsältningarna för att näringsförbud skall kunna meddelasvara väl avvägda. Med hänvisning till det anförda tillstyrkerföretagsobeståndskommittén konkurslagskommitténs förslag. Datainspektionen har intet att erinra mot deförtattningsförslag som framförs i belänkandel. Delade meningar kan inte råda om angelägenhelen av attåtgärder på olika områden vidtages mol den ekonomiska brottsligheten. Det avkonkurslagskommittén föreslagna förbudet att idka näring kan tjäna ett sådanlsyfte. har därtör i princip inget alt erinra mot en lagstiftningi ämnet. Förbundet vill dock framhålla att förbud att driva näringsverksamhettorde få begränsad betydelse hur lagstiftningen än utformas. 1979/80:83 86 Kommitténs förslag är föranlett uv tilläggsdirektiven den3 . De fördjupade undersökningar i fråga om upprepade konkurser,som departementschefen i dessa direktiv nödvändiga för ställningslagandetill vilku åtgärder som krävs, har av kommittén begränsats till sex redovisadefall, där en och samma person förekommil på gäldenärssidan. varjämteredogörelse lämnas för ett pur läll, där gäldenärer varil i konkurs endasi engång. Det är samfundels uppfattning atl de inskränkningar iprincipen om näringsfrihet, som kommittén föreslår, ej bör komma till slåndulan en mer ingående ulredning såväl med avseende å hittillsvarande förekomstav missbruk av konkursinstitutel som med avseende å ändamålsenlighelen avnäringsförbud lill motverkande av sådant konkursmissbruk. I en nyligen framlagd proposition (1978/79: 105) föreslåsall Irågan om gäldenärsbrott och återvinning skall utredas i alla konkurser.Samfundet, som här utgår från atl de föreslagna ändringarna ikonkursförtarandet kommer alt genomföras, anser att del finns goda skäl antaatt dessa kommer all leda till att missbruk av konkursinslitutet genomupprepade konkurser i fortsättningen blir mer sällan förekommande. Mot bakgrunddärav torde andra lagstiftningsåtgärder kunna anslå i avvaktan på ertarenheternaav den nya ordningen för handläggning av mindre konkurser. kanfrågan om ett utvidgat näringsförbud bli föremål för en mer genomgripandeutredning än den konkurslagskommittén nu verkställt. Ertärenheien visar all del blivit vanligl attkonkursinstitutel missbrukas och planmässigt utnyttjas i brottsligt syfle.Kommitténs uppdrag har varil att inom konkurslagstiftningens ram motverka detlaoch annal missbruk genom upprepade konkurser. Genom den i belänkandet nämnda lagrådsremissen den 28september 1978 har föreslagits ålgärder som är ägnade atl begränsa missbruk avkonkursinstitutel. Handläggningen av fattigkonkurser göres effektivare, förvaltareskall utses och ges vidgade uppgifter, förvaltningen slälls under lillsyn avkronofogdemyndighet varjämte reglerna för de personella tvångsmedlen vidkonkurs skärps. har i betänkandet inriktat sig ihuvudsak på en lämplig ordning för atl hindra den som missbrukatkonkursinstitutet att göra det igen och föreslår en utvidgning av möjligheternaatl använda näringsförbud. Slalsåklagartöreningen anser att ett vidgat näringsförbudär i hög grad ägnal begränsa möjligheterna atl missbruka konkursinstitutel ochbiträder därtör i del väsentliga kommilléns förslag. Näringsförbud i enlighetmed förslaget kan emellertid få förödande verkningar för den av förbudet drabbade,särskilt som förbudet i princip skall gälla icke bara nya uppdrag att företrädajuridiska personer utan även uppdrag som vederbörande redan innehar. Avrättssäkerhetsskäl bör därför ställas stora krav på den utredning och delförfarande som skall ligga till grund för beslut om näringsförbud. Prop.1979/80: 83 87 Föreningen tillstyrker förslagel om införande av elt påindividuell prövning grundat näringsförbud för sådanu personer som åsidosattborgenärernas, de anställdas eller samhällets intressen. Del har länge varit känl att vissa fåmansbolag och mångaandra näringsidkare missbrukat konkursinslitutet för att avsluta en verksamheloch genom konkursen dölja brottsliga och eljesl mot borgenärema otillbörligatransaktioner. De liberala reglerna i aktiebolagslagstiftningen, t. ex. möjlighelernaatt snabbt byta slyrelse, ändra styrelsesäte och firma samt atl ha bolagvilande, har i sin lur främjat skatteflykt och skentransaktioner. Bristerna isystemet för registrering av juridiska personers styrelser samt det förhållandeatl någol konkursregister inte finns gör del svårl atl ulöva någon effektivkontroll över personer, som kan misstänkas för inte seriös verksamhet.Kronofogdemyndigheterna (KFM) kan också i samband med konkursulredningariaktta, att man inte sällan avsiktligt underlåtit alt iaktta reglerna ombokföringsskyldighet samt om skyldighet alt förvara räkenskaper. Mångakonkursgäldenärer försöker hävda, att bokföringsskyldigheten iakttagits, menalt böckerna förkommit av olika anledningar. Föreningen vill sålunda peka påalt bevis- och kontrollsvårigheterna är påtagliga samt att därtörförhållandena motiverar elt näringsförbud sä konstruerat att förbudei får enmarkant preventiv effekl. 1 sammanhanget förtjänar det anmärkas, att undersenare är verkställda metodiska undersökningar tyder på atl skallebedrägerioch gäldenärsbrott samt eljesl av rättsordningen ogillade transaktionersannolikt förekommer i myckel stor omfattning - som del kankonstaleras, atl det relativt sällan inträffar alt någon döms till ansvar ellert.ex. att återvinningstalan i konkurs anställs. Det stora flertalet näringsidkare, som lojalt driver sinverksamhel. har därför ett starkt rättvisekrav, att lagstiftaren nu ingripermed bl. a. bestämmelser om ""konkurskarantän"". Föreningentillstyrker regler om näringsförbud enligl konkurslagskommitténs riktlinjermed vissa erinringar och tillägg. 1.29.1 Föreningen lokalavdelningför Bergslagen 1 det framlagda betänkandel föreslås vissa ändringar ikonkurslagen och lagen om marknadsdomstol m. m. Genom betänkandet kan i flagranta fall s.k.konkurskarantän under högst utdömas av . Detta innebäratt konkursgäldenär eller dess ställföreträdare hindras från att under dennatid driva bokföringspliktig rörelse eller att kontrollera juridiska personersverksamhel. Även bulvanförhållanden träffas av näringsförbudet. Avdelningen finner lagförslaget vara en god lösning på etti mänga är diskuterat problem. Vissa reflektioner har gjorts i studiet av förslaget, vilka här nedan redovisas: Genom förslaget får man anse, alt den i svensk rätt förhärskande principen om näringsfrihet endast obetydligt inskränks. Lagförslagel har nämligen i sin motivering udden riktad mol uppenbart olämpliga näringsidkare eller näringsidkare som vid upprepade tillfällen försätts i konkurs.--- Prop.1979/80: 83 88 1.29.2 Föreningen lokalavdelningjör ge Vi finner att del föreslagnti förbudei bör kunnu bli eltmedel bland flera behövliga i kampen mot ekonomisk brottslighet och illojaltoch stötande utnyttjande av skattemedel för egen vinning.Kronofogdemyndigheterna har i stor utsträckning kännedom om personer somåterkommande är konkursgäldenärer både som egna företagare eller somställföreträdare i bolag samt i vilkas konkurser förekommit uppseendeväckandesaker. En preventiv effekl skulle kunna uppnås på de återkommandekonkursgälde-närerna och verka återhållande på presumtiva sådana. 1.29.3 Föreningen förVästra Sveri- .i?e Antalet fall av konkursmissbruk har ökatmärkbart. En lagstiftning som ger möjlighet atl komma lill rätta med missbruketvälkomnas därtör. Åven om lokalavdelningen i stort ansluter sig lill förslagelhar dock föreningen på vissa punkter en annan uppfattning. 1.29.4 Föreningen lokalavdelningjör Slockholms län Den gällande näringsfriheten är i viss ulsträckningbegränsad. Förslaget om ytterligare begränsning grundar sig i princip pånäringsrättsliga överväganden saml på transaktioner och andra förfaranden somkan anses otillbörliga från borgenärssynpunkl. De förutsättningar som skall uppfyllas för attnäringsförbud skall kunna meddelas efler konkurs är av skiftande slag. 1 mycketstor ulslräckning skulle näringsförbudet kunna tillämpas i pånäringsidkare som går i konkurs. Lokalavdelningen finner därtör att övertygande skälframförts för etl näringsförbud.--- 1.30 och Post- och har, utifrån de synpunkterföreningen företräder, ingen erinran mot de i betänkandel framlagda förslagen. 1 behandlingen av detta ärende har Post- och Kreditbanken.PKbanken. Banken ansluter sig till bankföreningens yttrande. Föreningen lillslyrker förslagel. Föreningen har, utifrån de synpunkter föreningenförelräder, inga erinringar mot de framlagda förslagen. LO har i sitt remissvar över Konkurslagskomitténsbetänkande "Kon kursförvallning"" (SOU 1977:29) pekat på nödvändigheten av attnärings förbud eller konkurskarantän införes. Det är därför positivt atl kommittén nu lägger fram elt förslag om näringsförbud. Prop.1979/80: 83 89 Enligt LOs mening leder de föreslagnahandläggningsreglerna inte bara till att antalet meddelade näringsförbud kommeratl bli enstaka, utan även till alt en stor del av den preventiva effekten gårföriorad. Del år tveksamt om de personer som samvetslöst utnyttjarkonkursinslitutet för egen kommer atl avskräckas från fortsattbrottslig verksamhet det åtgår innan avgörfrågan om näringsförbud. Skall man över huvud laget kunna tänka sig elt system somdet nu föreslagna, krävs att det förstärks på åtskilliga områden. LO vill påpeka att näringsförbud aldrig kan bli mer än ettlitet bidrag i kampen mot ekonomisk brottslighet och annan osundnäringsverksamhet. Andra ålgärder måste förberedas och sättas in föratt om möjligt förhindra den "första" konkursen. har i olika promemorior föreslagit atl förlursregler i vissa skattemålinföres och atl regler om förstärkt skydd fördel bundna kapitalel inlöres. LOanseratt det är vikligl atl dessa frågor genomförs snarasl. LO menar även att samhällel måsle gå in pä elt aktivaresätt när det gäller kontrollen av konkurserna. Elt sätl är all tillskapa ellslalligl och skapa möjligheter för statligtinflyiande och kontroll av ackordscenlralerna i enlighel med motion 1978/79;1028. Etl annal sätt atl förhindra oseriös näringsverksamhet, som enligt LOmåste prövas, är införande av elableringskontroll inom vissa branscher. Det ärbranscher där den fria elableringsrällen missbrukats på etl sådant sätt atlanslällda gått miste om sina rättigheter och samhället undandragits skatter ochavgifler. Inom dessa branscher är del nödvändigt alt samhället får en ökadinsyn och möjlighel lill kontroll. LO är inte heller främmande för införande av auktorisationför näringsidkare inom vissa branscher eller för näringsidkare som blivilförsatta i konkurs ett flertal gånger. Personkretsen skulle därvid kunna varadensamma som i utredningens förslag. Därigenom skulle alla i den kretseningående personer få dokumentera sin lämplighet innan de på nytt får startanäringsverksamhet. Slutligen anser LO att en översyn bör göras avByggnadsstadgan 618 2 mom. sä att det av paragrafen framgår alt tillarbetsledare ej må utses sådan person som meddelats näringsförbud, såvida inlearbetsledning av byggnadsobjektet föreligger genom anställning i byggnadsfirma. Betänkandet innehåller regler som syftar till att motverkamissbruket av konkursinstitutel. Detta föreslås ske genom att gäldenär somvisat sig olämplig som näringsidkare skall kunna meddelas näringsförbud upptill . Frågan om näringsförbud föreslås kunna prövas av marknadsdomstolenefter ansökan av näringsfrihelsombudsmannen. Den som bryter mot meddelatnäringsförbud skall kunna dömas till fängelse i högst . I ringa fallskall påföljden vara böter eller fängelse . För att näringsförbud skall kunna meddelas skallnäringsidkaren ha förfarit grovt otillböriigt mol borgenärerna eller på annatsätt grovt åsidosatt vad som ålegat honom såsom näringsidkare eller genomupprepade konkurser eljest visat sig uppenbart olämplig att drivanäringsverksamhet. Att näringsidkaren anlitat svart eller grå arbetskraft ellerunderlåtit att belala in källskatter och sociala avgifter skall t. ex. enligtkommittén anses utgöra sådant grovt åsidosättande av näringsidkarens åliggandensom kan medföra näringsförbud. 1979/80:83 90 När det gäller personkretsen föreslår kommittén alt omgäldenären är etl aktiebolag eller liknande juridisk person, skall förbud kunnaomfatta även den som är eller senare än elt år innan konkursansökningen gjordeshar varit ställföreträdare för den juridiska personen eller som faktiskthandhar eller har handhaft ledningen eller förvaltningen avdennu. Detta innebär bl.a. all såväl tjänstgörande som avgångenverkställande direktör eller styrelseledamot liksom även den som har anlitatbulvan kun träffas av förbud. TCO finner atl reglerna om utökat näringsförbud är välägnade atl förebygga och förhindra del lilliagande missbrukel avkonkursinstitutel och lillslyrker därför förslagel. förslag och konkurslagstiftningen iövrigt är bara etl av flera medel som samhällel kan begagna sig av för attslävja den ekonomiska brottsligheten i samband med konkurser. För atl kommatillrätta med problemen krävs en fortgående reformering av associations-,närings- och skattelagstiftningen. TCO vill i sammanhanget kort beröraassociationslagsliftningen. höjdes det föreskrivna minimibeloppet föraktiebolagens aktiekapital från 5 000 lill . Med hänvisning tillde senasle årens prisutveckling och för all förhindra nybildning av aktiebolagmed mindre seriösa syften bör det enligl TCOs mening övervägas om inteminimibeloppet för aktiekapital skall höjas ytterligare. 1 sammanhanget villvi även framföra vår uppfattning att det skulle vara mycket olyckligt ochmotverka det lidigare beslutet om att höja aktiekapitalets minimibelopp all som1974 års bolagskommitté föreslagit öppna en möjlighet till att bedrivanäringsverksamhet utan personligt betalningsansvar med ett lägre bundetinsatskapital än vad som föreskrivs för aktiebolag. 1.35 Centralorganisationen /SR /SR bedömer den föreslagna lagstiftningen angelägen.Antalet fall av konkursmissbruk har under senare lid ökat markant. Mångaexempel på olika missbruk kan ges utöver de typfall som har redovisats avkonkurslagskommittén. En reform för att komma till rätta med missförhållandenaär både brådskande och viktig. Näringsförbudet välkomnas därför i hög grad. Pävissa punkter har /SR dock en från förslaget avvikande mening. Föreningen vill inledningsvis understryka altnäringsfriheten är en av grundvalarna i ett demokratiskt samhällssystem. Rältenatt fritl idka näring har fundamental betydelse för marknadsekonomin och ärdärmed avgörande för utveckling och välfärd. Enligt föreningen är det därförnödvändigt alt med kraft värna om näringsfriheten, inle bara såsom endemokratisk rättighet utan ocksä som en nödvändighet för det svenska samhällel.Detta utesluter dock inte att begränsningar i näringsfriheten ibland kan varanödvändiga. Så är fallet inom vissa verksamheter där del krävs olika former avkonlroll och insyn i syfte atl förhindra missbruk. Föreningen vill dock som sinprincipiella ståndpunkt framhålla atl det endast är i undantagsfall och då medhänsyn till mycket starkt vägande skäl som näringsfriheten kan tillåtas bliinskränkt. Det är utifrån denna grundin- Prop.1979/80:83 91 ställning föieningen har bedömt kommitténs förslag om enutvidgning av näringsförbudet i sambund med konkurs. Kommitténs förslag syftar till att stävja missbruk avkonkursinslitutet. Del får enligt föreningen anses belagt att ett omfattande missbruk förekom mer, inte minst genom upprepade konkurser. Det vanliga är därvid alt storu ekonomiska förluster drabbar borgenärerna, vilket i sin tur negativt återverkar på seriöst bedriven företagsamhet. Mot denna bakgrund lillslyr ker föreningen alt näringsförbud under vissa närmare angivna förutsäitningar skall kunna särskilt meddelas den som försalts i konkurs.----- Konkurslugskommitlén föreslår i sitt betänkunde attmöjligheter införs att meddelu konkursgäldenär näringsförbud under viss tid.dock högst . Elt näringsförbud skall - föruiom ull konkurs inträffat -förutsätlu ull vederbörande fötfaril grovt otillbörligt mot borgenärerna ellerpå annat sätt grovt åsidosatt vad som ålegat honom såsom näringsidkare eller genomupprepade konkurser eljest visat sig uppenbart olämplig alt drivanäringsverksamhet. Frägan om näringsförbud skall prövas av marknadsdomstolenefter ansökun av näringsfrihelsombudsmannen. Etl införande av institutet näringsförbud innebärotvivelaktigt elt storl ingrepp i den principiella närings- ochelableringsfrihel som uv hävd råder i vårt land. som således meraallmänna och grundläggande principer genombrytes innebär etl näringsförbud förden drabbade en synnerligen långtgående och drastisk åtgärd. Ett näringsförbudkan säkerligen av den enskilde komma alt upplevas som en form av straff. Vidangivna förhållanden måste förbundel som sin övergripande och principiellainställning klart ange. att institutet näringsförbud inte är lämpligl som ettallmänt medel för atl kommat till rätta med uppkommande problem i näringsverksamheten.För atl en så långlgående åtgärd som ett näringsförbud skall få tillgripas måstedet vara uppenbart att mycket speciella förhållanden föreligger och att andraåtgärder inle kan anses verkningsfulla. Om möjligheler införes att meddelanäringsförbud med anledning av vad som inträffat på etl visst område måste storuppmärksamhet ägnas åt atl ge exakta och klara förutsättningar för i vilkasituationer ell förbud kan komma ifråga. Även i övrigt måste kraven pårättssäkerhet vara väl lillgodosedda. När det gäller konkursinstitutel torde del varaovedersägligt atl detta kommit att missbrukas i en inte blott ringautsträckning. Härigenom drabbas ocksä den seriösa företagsverksamheten. Genomalt finansiera verksamhelen med bl.a. självpåtagna skattekrediter kan enmindre nogräknad person konkurrera på bättie villkor än andra företagare inomsamma bransch. De senare utsätts härigenom för en illojal konkurrens och kandrabbas av allvarliga ekonomiska skador. Med anledning av vad som anförtsvill förbundet inte motsätta sig en lagstiftning i den riktning somföreslagits. erinrar i sitt betänkande om att deti princip råder näringsfrihet i vårt land. Det står med andra ord var och enfritt att starta och driva näringsverksamhet. Detta är en grundläggande rättighet i vårt samhällssystem,som det är 1979/80: 83 92 angeläget all slå vakt om. Denna rättighet innebäremellertid också skyldigheter, mot samhället och mot de anställda, mot kunderoch leverantörer. Den näringsidkare som inle är beredd alt uppfylla dessaskyldigheter kan inle i varje läge fä åberopa näringsfriheten som skydd för sinverksamhet. Det är därför rimligl all del skapas möjligheler för samhällel allinskrida mol sådana näringsidkare som på olika säll missbmkar näringsfriheten.