prop · G3031 · 1979-12-31 00:00:00 — Därigenom kanpensionären leva etl aktivt liv och i största utsträckning klara sig själv. Meddenna inriktning kan personalen också komma atl fylla en funktion inom denuppsökande verksamheten. Utredningen menar alt organisationen av hemljänslenbör spridas ut i kommunen. Allt fler kommuner delar in kommunen i dislrikl försocial hemljänsl och social service. I dessa bildas arbelslag. framhåller atldet pågår viss verksamhel med själv-siyrande grupper. Denna innebär atlanslällda inom ell område själva beslutar om fördelning av arbetsuppgifterna.De svarar även för schemaläggning och vakansfrågor elc. Enligl socialutredningen börarbelel inom hemljänslen nu göras till elt fullvärdigt yrke och etlhellidsarbeie. Den tid är förbi då hemljänstverksamheten byggde på medelåldersdeltidsarbetande icke yrkesutbildade kvinnor. Utbildningen bör därförförbättras och ges ell nytt innehåll. Det bör enligt utredningen övervägas ivilken mån utbildningen kan bli gemensam för hemtjänstpersonal och andrayrkesgrupper med vissa vårduppgifter. Samtliga remissinsianser som haruttalat sig om är ense om all ulbildningen ochanslällningsförhållandena för hemljänstpersonalen behöver förbättras högslbetydligt. Jag vill för min del lill en börjankonstatera alt den sociala har utvecklats kraftigl under senare år.Trols delta finns del pensionärer som inle får hjälp fasl de behöver del.Variationer förekommer också mellan kommunerna i riket. Jag förutsätter altbrislerna i framliden kommer alt uppmärksammas bättre genom atl vi får eneffektivare uppföljning och en planering av äldreomsorgen. Vad socialulredningen har ullalalom utformningen av uppgifterna inom hemljänslen är vikligl. Personalen börsiräva efler atl stödja den hjälpbehövande och fullgöra de sysslor i hemmelsom han eller hon inte har 1979/80:1 Omsorger om äldre 289 förutsätlningar att klara själv. Däremol bör personaleninle överta sysslor från den de skall hjälpa. Jag vill också underslryka de iegentlig mening sociala inslagen i hemljänslen - all vara en konlakt. etlsällskap för den hjälpbehövande. 1 likhet med socialulredningen och pensionärsundersökningenanser jag alt nya organisationsformer bör prövas inom . Av måletnormalisering följer all verksamhelen bör decentraliseras och integreras medandra verksamheter. Arbete inom den sociala hemtjänstenmåste nu betraktas som etl fullvärdigt yrke och i princip som etlheltidsarbete. Personalen inom är en stor tillgång inom denkommande . I likhel med Kommunförbundel anser jag allverksamhelen kommer all förändras och all hemtjänslpersonalen kommer allbetraktas som en resurs för skilda insatser inom socialtjänsten.Hemtjänslpersonalen är spridd i kommunen och kan bli en viklig kontakt mellanmänniskor. Begreppel social hemljänsl ligger ilinje med de mål som gäller för äldreomsorgen. Benämningen hemsamariler påpersonalen bör enligl min mening ändras. Det ankommer dock inle på mig allföreslå en annan benämning. Jag utgår från att berörda parter på arbetsmarknadenkommer att ta upp frågan lill prövning. Jag har lidigare (avsnitt 2.4)diskuierat begreppel socialarbetare och föreslagil atl också personal inom delsociala serviceområdet skall benämnas så. Utbildningen för personalen inomden sociala bör förbättras och förändras. Jag återkommer strax lilldenna fråga. Färdtjänst och teknisku hjälpmedel Färdtjänsten för handikappade harutvecklats sedan millen av 1960-lalel och främst . finnsdet färdljänsl i alla kommuner. Sammanlagl 221000 personer hade lillslånd auanlila färdljänsl den 1 oklober 1977. Av de färdljänstberättigade var 174000 65år och äldre. Färdtjänsten är enliglsocialutredningen en specialform inom kollektivtrafiken och bör inte ses somen fristående service. Kollektivtrafiken bör utformas så atl den kan användasockså av äldre, som har något handikapp. För den som inle kan använda allmännafärdmedel bör en färdtjänst ge motsvarande service både i fråga om resansändamål och dess kostnad. Färdtjänsten bör dimensioneras så alt den kan möta debehov av service som finns hos såväl yngre som äldre. pekar på att denlekniska utvecklingen bl. a. har inneburit ökade möjligheter all liUverkahjälpmedel av olika slag. Den dagliga tillvaron kan därigenom göras lättare förden som av någon orsak har svårt att klara sin dagliga tillvaro. Olikahjälpmedel har lagits fram. Till hjälpmedel hänförs också sådana som främsthar betydelse för utseendet och därför kan förebygga psykiska störningar ianpassningen. framhåller all del är viktigt att man inom denkommunala 19 1979180. Prop.1979/80:1 Omsorger om äldre 290 väl känner till de hjälpmedel som sjukvårdshuvudmännentillhandahåller och möjlighelerna alt få dem. Remissinstanserna tillstyrkerallmänl vad socialutredningen har sagl om färdtjänst och lekniska hjälpmedel. Rörelsehinder, avtagande krafteroch försämrad hälsa leder lill inskränkningar i den enskildes möjligheler allföra ell aklivi liv och all umgås med andra. Som en konsekvens av målelnormalisering menar jag all kollektivtrafiken i siörsla möjliga utsträckningbör göras ändamålsenlig också för äldre människor som är rörelsehindrade ellerpå någol annal säll handikappade. Del finns elt stort behov av att anpassa dekollekliva färdmedlen och trafikanläggningarna lill handikappades behov ochförulsällningar. Del är här fråga om människans möjligheler all delta isamhällslivet på lika villkor. Kraven på kommunernas färdtjänst blir beroendeav i vilken utsträckning kollektivtrafiken är ändamålsenlig också för äldreoch handikappade. Naturligtvis måsle färdljänslen liksom annan service skapasoch utvecklas efter de behov som föreligger i de enskilda kommunerna. Jag vill också ansluta mig till vadsocialulredningen har framhållil beträffande de lekniska hjälpmedlen. Långvariga och vårdkrävande sjukdomstillstånd är avnaturliga skäl vanligare i högre åldrar. Det kan mänga gånger vara svårt attavgöra om det är sjukdom eller annan orsak som är huvudanledningen till attnågon behöver vård. När det råder brisl på resurser inom såväl kommunerna somlandstingen leder detta läll till olika meningar om vem som har vårdansvaret.För den enskilde kan sådana oklarheter föra med sig betydande olägenheter. Av vad jag har sagl lidigareframgår att behovet av vård och omsorg av de gamla kommer atl bli störreframöver. vet man atl de allra fiesta vill bo kvar i sill egel hem sålänge som möjligt i slällel för atl vårdas i en institufion. Enskilda människorgör stora insatser genom atl vårda sina anhöriga i hemmel. Vård i hemmelbör i ökad utsträckning bli ett alternativ till instilutionsvård av de skälsomjag har nämnl. Det är då nödvändigl atl anhöriga som vårdar gamla, sjukaeller handikappade i hemmel ges slöd. Mol den bakgrunden önskar jagtillkalla en parlamentarisk utredning som skall pröva hur stödet kanförbättras. Enligt pensionärsundersökningenskommunenkäl var drygt hälften av patienterna inom den somatiska långtidssjukvården80 år eller äldre. Flertalet var kvinnor. Drygt en femtedel av palienlernabedömdes ha felaktig placering. De fiesta av dem borde omplaceras inomlångtidssjukvården. Men ganska många (3,) skulle kunna skrivas ut till egenboslad eller lill ålderdomshem (), 1979/80:1 Omsorger om äldre 291 Pensionärsundersökningen gjordeäven en enkäl om den psykiairiska vården. Av denna framgår all antalet äldrepalienler inom psykiatrin har ökal kraftigl. Etl krav för all landslingen skullefå slalsbidrag lill utbyggnad av sjukhemmen inom långtidssjukvården enligtl%4års program var all sjukhemmen skulle ha en hemliknande miljö. Enliglpensionärsundersökningen har denna målsätlning inte fullföljls. Nära hälften() av palienlerna inom långdssjukvården fanns i rum med fyra sängar ellerfiera. Pensionärsundersökningenshemsjukvårdsenkäl visar atl drygl 40000 palienler fick hemsjukvård i rikel år1975. Landslingen planeraren väsentlig utbyggnad av hemsjukvården. Pensionärsundersökningen framhåUeralt utbyggnaden av den somatiska långtidssjukvården under 1970-lalel inle harökal i lillräcklig ulslräckning. Med hänsyn lill del ökande anlalel äldreskulle det ha varit nödvändigl med en kraftigare ulbyggnad. uttalar atl eltenhelligl huvudmannaskap för långtidssjukvård och äldreomsorg inte bör komma ifråga. Ulredningen menar atl del bör slås fasl vilkel ansvar var och en avhuvudmännen har. Olika former av samarbele mellan dem bör dock byggas ut.Ulredningen anser all sjukvårdshuvudmannen bör svara för all hälso- ochsjukvård för de äldre, även för dem som bor i . Socialnämndensuppgift bör vara atl verka för all en nödvändig samverkan ulvecklas mellankommun och landsting så all behovet av medicinska insalser blir tillgodosett såväl som möjligi. Sjukvårdshuvudmannen bör svara för inslilulionell vård ochandra insatser när del finns etl medicinskt vårdbehov. Delta kan anlasföreligga när ell vårdbehov mer varaktigl kräver insalser dygnel runl. I fråga om kommunens insatser inomlångtidssjukvården hänvisar socialulredningen lill eu principprogram förlångtidssjukvård som hade utarbetats av socialslyrelsen. I della sägsatt samarbete med den långtidssjukvård som har kommimen som upptagningsområdekan innebära alt kommunen svarar för sociala tjänster underinsliluiionsboendel. Dessa Ijänsler inkluderar kurativa uppgifter och vissakonlakler med anhöriga. utesluter enligt inte allpersonal som svarar för sådana insatser helt eller delvis har sin arbetsplatsinom vårdinstitutionen. Socialulredningen ullalar altprimär- och landstingskommuner inie bör bygga upp lämligen likartadevårdresurser. Strävan bör vara atl tillsammans och i samverkan tillhandahållade vårdresurser som krävs. Ulredningen pekar på olika samverkansiniiialivmellan huvudmännen. utfärdade de bådakommunförbunden rekommendationer om samverkan genom särskilda organ (SLA KO)på såväl läns- som nivå. Enligl socialutredningen finns sådana organ islor ulslräckning på länsnivå. De har ulvecklals lill samrådsorgan även iandra frågor än äldreomsorg och långtidssjukvård. utfärdadeLandstingsförbundet en rekommendation lill landstingskommunerna atl Prop.1979/80:1 Omsorger om äldre 292 använda ell utarbetat förslag lill principavtal attanvändas i de fall ville anlila den kommunalahemsamariiorganisalionen för insatser inom hemsjukvården. Landslingsförbundetrekommenderade vissa ersätlningsnormer för vård av långtidssjuka iålderdomshem. I förarbetena lill rekommendationen sägs alt ålderdomshemmeninte skall vara en ersällning lör sjukhem. Landstingskommunernas inslilulionerskall inte heller vara ersällning för bristande kommunala resurser. hänvisar vidaretill ell gemensamt bedrivet ulvecklingsprojekl mellankommiinlörbunden rörande samordning av medicinsk och social service (SAMSS).Projektet syftade lill all finna praktiska meloder och bällre samordningmellan kommuner och landsting i gränsområdet mellan sjukvård och socialvård. har kommunförbunden isamarbete med och Spri getl ut elt antal rapporter vilka äravsedda som underlag för kommimernas och landslingens planering saml föruiveckling av deras samarbele. Rapporterna behandlar primärvård, boende,service och vård för äldre, sjukvård i hemmel, social hemtjänst,omhänderlagande av åldersdemenla. långtidssjukvård i samverkan och dagsjukvårdinom primärvård. uttalar atl detär angelägel all kvaliteten på insalser inom hemsjukvården hålls på en högnivå. Delta förutsäller en lämplig lUbildning för personalen. Ulredningenunderstryker särskilt all distrikts-skölerskeorganisationen måste byggas mväsentligt för alt motsvara sjiik-vårdsbehovel. inkluderar krav påhemsjukvård i servicebosläder. Hemsjukvården har enliglpensionärsundersökningen i vissa fall börjal kompletteras, ofta somförsöksverksamhet, med olika personalinsatser. Varierande former har börjatväxa fram som t.ex. sjukhusansliuen hemsjukvård, hemsjukvårdspatruller ochdagsjukvård. Pensionärsundersökningen Ultalar atl del administrativaföifarandel i samband med ansökan om hemsjukvård är ell tungrott system.Avståndet mellan beslutsfattare och den enskilde patienten är storl. Pensionärsundersökningen framhålleratl vården av sjuka i hemmet kan sägas innefalia ire komponenler. Den förslå ärden renl sociala omvårdnaden som är en uppgift för primärkommimen. Den andra är medicinsk vård och behandling som åliggersjukvårdshuvudmannen. Den kräver en väl ulbyggd primärvård. Av avgörandebelydelse är den verksamhet som bedrivs av distriklsskölerskorna. Den tredjekomponenten är finansieringen av vårdkostnaderna. Kostnaderna för såväl socialsom medicinsk vård i hemmet bör enligt lUredningen finansieras på det sätl somär brukligt i resp. vårdform. I ShjL finns särskilda bestämmelserom s. k. störande vårdlagare (21 S). Med dessa avses i huvudsak äldre gravtalkoholskadade personer som man anser inle kan vislas i ålderdomshem.Landslingen och kommunerna bör enligl socialulredningen ansvara för all dessapersoner fär behövlig värd och tillsyn. F. n. finns 14 särskilda hem för dennagrupp. 1979/80:1 Omsorger om äldre 293 inte någon anledning till all behålla några särskildabestämmelser för denna gmpp i socialtjänstlagen. förslag ominstiliuionella vårdresurser och vårdinsatser omfatlar också denna grupp. Enligl pensionärsundersökningenvisar gjorda undersökningar all ca 5'/? av personer som är fårallvarlig åldersdemens. Ytterligare ' får lällare social invalidilel medbehov av vård i exempelvis ålderdomshem. Utredningen ullalar all vården avdenna grupp är spridd på olika vårdformer. bedömer atlgruppen senildemenla pensionärer kommer all öka i antal. Omvårdnaden ochtillsynen av denna grupp bör kunna ordnas i lugna och hemlika miljöer i mindreinstitutioner ulan alltför slora koslnadsanspråk. För pensionärer med vårdbehovav annal slag kan del vara slörande atl bo tillsammans med senildemenla. Medhänsyn lill dessa palienler och lill andra skall sjukvårdshuvudmannen ansvaraför alt de senildemenla bereds en i förhållande lill deras behov anpassad vård.Pensionärsundersökningen ullalar molsvarande uppfattning. Den framhåller ocksåatt del behövs forskning kring denna grupp och en utveckling av metoder förvård och behandling. Remissinstanserna visar ell stortintresse för socialulredningens slällningsiagande i vårdfrågan. Ulredningensförslag all ell enhetligt huvudmannaskap för långtidssjukvård och äldreomsorginte skall komma i fråga får myckel slor anslulning. Förslagel lill åtskillnadmellan sociala och medicinska insatser inom äldreomsorgen är klarl och redigtenligl vissa remissinsianser. De menar all förslagel kommer atl lösa många avde tvistefrågor som f n. så lätt uppkommer mellan primärkommuner och landsting.Även jag tycker alt utredningens förslag i hithörande frågor är välgenomtänkta. Jag lillslyrker därför ulredningens förslag i denna del. Jag vill i detla sammanhang peka pånödvändigheten av praktisk samverkan mellan kommun och landsting. Som exempelvill jag nämna den samverkan som sker mellan kommuner och landsting inom socialhemtjänst och sjukvård i hemmel. Del är viktigt all samarbetslormerna utvecklasmellan kommun och landsting. Jag har lidigare strukit underbetydelsen av samordnad planering. När det gäller äldreomsorgen ter sig ensamordnad planering mellan huvudmännen viktigare än någonsin med hänsyn tilldel ibland myckel nära sambandel mellan långtidssjukvård och vissa vårdformerinom äldreomsorg. Pensionärsundersökningen visar altsjukhemmen inle har fåll den hemliknande miljö som var villkor från slalenssida program. Ulbyggnaden av den somatiska långtidssjukvården harheller inte skelt i takt med del ökande anlalel äldre. Enliglpensionärsundersökningens slatislik är del också fler personer som bör kommalill långtidssjukvården från den kommunala äldreomsorgen än motsatsen. Somjaghar redovisat tidigare kommer de äldre atl öka i antal. Det är särskill denäldsla åldersgruppen med Prop.1979/80:1 Omsorger om äldre 294 slorl behov som kommer all öka. Jag föreslår med hänsynhärtill atl äldreberedningen får i uppdrag alt sludera frågan närmare och kommamed förslag lill ålgärder. Jag delar socialulredningensuppfattning all några särskilda bestämmelser rörande s. k. störande vårdlagareinle behövs i socialljänsllagen. Denna vårdfråga återkommer jag lill senare(avsnill 2.13). Jag lillslyrker även ulredningens förslag att huvudansvaret förvården av senildemenla skall falla på sjukvårdshuvudmannen. 2.10.6 Forsknings- och utvecklingsarbele inom(ddret)msorgen Den kraftiga ökningen av anlaleläldre och problemen kring åldrandet och de äldres silualion i samhällel medföralt äldreomsorgen blir en myckel belydelsefull samhällsangelägenhel många årframöver. Enligl socialulredningen behövs forskning och utvecklingsarbele förden forlsalla planeringen och reformverksamheten av äldreomsorgen. Enligl pensionärsundersökningen harforsknings- och uivecklingsverk-samhel kring åldrandel och dess problem hiuillsvarit relalivi begränsad både internalionelll och inom . Behovel avforsknings- och utvecklingsarbele är storl inom äldreomsorgen. Ulredningenerinrar om atl ulvecklingen. och inle minsl den hiuills bedrivna forskningen,har förl fram lill en förändrad positiv syn på åldrandel. programefterlyses för forsknings- och ulvecklingsarbcle. Programmel bör ulgöra enledning för forskningsinstitutioner, myndigheler m.fl. Del måsle varaivärvelenskap-ligt och spänna över etl vitt fäll såsom medicin, socialmedicin,gerialrik. psykologi och sociologi. Även praktiska ålgärder,organisationslösningar o.d. bör ingå i programmel. Ulredningen ger exempel pålämpliga projekl samt angelägna forskningsområden. Pensionärsundersökningenerinrar om all det inom delegationen för social forskning genomförs enkarlläggning av behovel av forsknings- och utvecklingsarbete i fråga omåldrandet och de äldres silualion. Behovel av forsknings- ochulvecklingsarbcle inom äldreomsorgen är uppenbarligen myckel slorl. Del ärdärtör nödvändigl med ökade insalser inom denna forskning. Den måste varatvärvetenskaplig. Inom delegationen för social forskning har en särskild s. k.inilialivgrupp arbetat med att initiera forsknings- och ulvecklingsarbcle inomäldreomsorgen. I årets budgetproposition har vidare tre milj. kr. beräknals föralt slödja ulvecklingsprojekl och försök av särskild betydelse för omvårdnadenoch aktiveringen av de äldre. Äldreberedningen får i samråd med delegationenför social forskning överväga de yllerligare initiativ som behövs för allulreda frågan om forsknings- och utvecklingsarbetets uppläggning och organisation. 2.10.7 Behov av utbildad persimul Pensionärsundersökningen anför allde ökade kraven på äldreomsorgen både inom primärkommunerna och landstingenkommer alt medföra ökade 1979/80:1 Omsorger för hanHikappade 295 behov av personal. En faktor som skärper behovel är altdel inom den sociala hemljänslen är förhållandevis många som av åldersskällämnar sina anställningar. De stora förändringar som kanvänlas inom äldreomsorgen under den närmaste framtiden i fråga om organisationoch arbetsmetoder släller krav på ökade utbildnings- och fortbildningsinsatser.Jag anser all äldreberedningen bör skaffa fram ett säkrare planeringsunderlagbeträffande lillgången på personal och behovet av utbildning. 2.11 Omsorger om människor med bandikapp 2.11.1 Handikupp som begrepp Handikappfrågan är en fråga om attgöra samhället tillgängligt. Det politiska målel på handikappområdet är atthandikapppade skall vara med i samhäUets gemenskap och leva som andra. Fördessa strävanden används begreppen integration och normalisering. De ärvägledande gmndsatser för arbetet på detla betydelsefulla område. Handikappade är inte någon särgmppeller en avgränsbar grupp människor. Det handlar i slällel om människor somtill följd av en skada eller en sjukdom har svårt alt della i olika slagsverksamhet. Liksom socialutredningen ser jaghandikapp som en relativ företeelse. Om skadan läks, eller sjukdomen botas,försvinner handikappet. Om den enskilde erhåller personlig och teknisk hjälpeller annal slöd, kan handi-kappel också försvinna eller ålminslone minskas. Ensvårtillgänglig eller otillgänglig miljö eller verksamhel kan anpassas ochdärigenom minska eller upphäva handikappet hos människor med skador ellersjukdomar. Jag har när det gäller omsorgernaom människor med handikapp samrått med statsrådet . 2.11.2 Samhällel och de handikappade Handikapp är alltså inte enegenskap hos en person med en skada eller en sjukdom. Handikapp är i ställetetl förhållande mellan skadan eller sjukdomen och personens omgivning. Det ärsåledes fullt rimligl alt tala om verksamhet som till följd av bristandeanpassning och omtanke förorsakar svårigheter eller reser hinder för människormed skador och sjukdomar. Detta synsätt - som egentligen flyttar handikappetfrån de enskilda människorna lill deras omgivning - är väsenlligl, ty dellägger elt ansvar på alla huvudmän, samhälleliga som enskilda, alt verksamhetsom de bedriver skall vara tillgänglig. Handikapporganisationerna har i höggrad medverkat lill att utveckla den uppfattning somjag har redovisat . Deninnebär att handikappfrågan är etl samhällets ansvar och alltså etl ansvar föralla människor. Kravel på integration och normalisering riktar sig till ossalla. 1979/80:1 Omsorger för handikappode 296 fömtsätter allas solidariska engagemang. Handikapprörelsenuttrycker saken så: insatserna på handikappområdet behövs inte bara förhandikappades skull utan för hela folkets skull, ty en gemenskap som inleomfallar alla är en fattigare gemenskap. Jag delar även della synsäll och anserdet utgöra del gmndläggande motivet för åtgärderna på detta område. 1 etl sådanl synsäll ligger althandikappfrågan inle kan få ses som en särfråga. Det måsle vara ell vikliglkännetecken för samhällets utveckling all en bällre levnadsnivå kommer allalill del. De senasle årtiondenas slora generella politiska reformer påsocialljänslens och andra områden har medfört omvälvande förbällringar även förhandikappade. Totall sell är emellertid ulvecklingen inle alldeles entydig. Jagmåste konstalera att landvinningarna t.ex. inom tekniken har en benägenhet atlslälla människor med skador och sjukdomar utanför. Uppfattningen alt handikappökar i ett alltmer mångskiftande samhälle har enligt min mening således fog försig. Därigenom ökar självklart också behovet av åtgärder för all molverkadetta drag i ulvecklingen. Kravet på inlegration ochnormalisering fömlsäller specialinsalser till komplettering av de generellaanordningarna. Handikapp är inle bara någonting relativt ulan också enindividuell företeelse. Häri ligger atl del måsle finnas tillgång lillförslärkningsanordningar och särskilda resurser på handikappområdet. Detlagäller under överblickbar lid snart sagt all verksamhel som bedrivs i samhäUel. 2.11.3 Utvecklingen uv sumhällsstödet lill hundikuppude Del stöd som staten ger haravgörande betydelse för handikappade både ekonomiskt och på många andra sätt.Landstingen svarar bl.a. för medicinska insatser och för hjälpmedel som densom är handikappad kan behöva. Kommunemas del i omsorgerna om handikappadebeslår av kurativa insatser, personlig omvårdnad, färdtjänst, hjälp medbostadsanskaffning mm. Härtill kommer kommunernas yttersta ansvar för alla ikommunen, vilket inte minst har belydelse för människor med handikapp. Jag harberört den frågan lidigare (avsnill 2.3). Samhällels insatser påhandikappområdet har som socialulredningen visar utvecklats snabbi under desenasle 15 åren. Del gäller både slaten och landstings- och primärkommunerna.Arbelel har försiggått i nära samverkan med handikapprörelsen. Den har haftavgörande belydelse för utformningen och inriktningen av verksamheten. För altbelysa ulvecklingen kan nämnas atl enbart statens kostnader för mera direktahandikappålgärder över statsbudgeten och den allmänna försäkringen /80 har beräknats lill 13 000 milj. kr. /65utgjorde dessa kostnader 600 milj. kr. Landstingens och kommunemas insatser förolika ändamål på handikappområdet har utvecklats på etl molsvarande sätt. Reformarbetet har avsett en rad viktigaområden för 1979/80:1 Omsorger för handikappade 297 En nydaning har skelt av förskolan,skolan och det högre utbildningsväsendet.