prop · G3039 · 1979-12-31 00:00:00 — Också försäkringstagaren kan i detla läge undvika alt försäkringenförnyas genom att han under fjorlondagarsfrisien säger upp försäkringen ellertecknar en molsvarande försäkring hos en annat försäkringsbolag. 29§ Om en försäkring upphör i förlid, har försäkringsbolagel endasl räu lill denpremie som skulle ha beslämts om försäkringen från böan hade tecknats fördentid under vilken den har gällt. Upphören förnyad försäkring i förlid, harförsäkringsbolaget dock inte räu lill högre premie än den som svarar mot denrisk som försäkringen har täckt. Harförsäkringstagaren betalt högre premie än försäkringsbolaget har räu lillenligi försia slyckel, skall bolaget betala tillbaka överskjutande belopp. (Jfr18 S i kommittéförslaget) Beslämmelserna är tillämpliga oavsett anledningen till allförsäkringen har upphört. De gäller alltså även i fall då försäkringen inte harupphört med stöd av någon bestämmelse i lagen utan efter en överenskommelsemellan parterna. Premienberäknas på olika sätt, beroende på om försäkringen var nytecknad eller om denhade förnyats. I fråga om en nytecknad försäkring har försäkringsbolaget rätllill s, k, korttidspremie, dvs, den premie som skulle ha beslämts omförsäkringen frän början hade tecknats förden lid under vilken den faktiskt hargällt. När det gäller en förnyad försäkring tillgodoräknas försäkringsbolagel istället s, k, proratapremie, dvs, i princip den del av den Prop.1979/80:9 141 avtaladepremien som belöper på den förflutna försäkringsliden. Eftersom det 30 §KFL regelmässigt är förmånligare för försäkringstagaren att premien beräknassom proratapremie än som korllidspremie, finns det inte någol hinder mot altförsäkringsbolaget också vid en nytecknad försäkring beräknar premien somproratapremie, 1fall då den avtalade premien skall räknas om lill en korttidspremie för den tidförsäkringen har gällt, får man utgå från försäkringsbolagets tariffer förensådan premie. Har bolaget inte några tariffer av detla slag för den försäkringsom är aktuell, fär premien beräknas mera skönsmässigt. Skallden avtalade premien räknas om till en proratapremie förden aktuellatidsperioden, är del ofta möjligt all göra uträkningen efler förhållandetmellan denna lid och den avtalade försäkringsliden. Om exempelvis envillaförsäkring som gäller sägs upp efter det att denhar förnyats, har försäkringsbolagel rält till hälften av en årspremie. Iblandär försäkringsrisken emellertid ojämnt fördelad . Närdet t, ex, gäller en båtförsäkring är "sjörisken" (dvs, risken underden lid båten används) avsevärt kostsammare än "uppläggningsrisken"(dvs, risken under den lid som båten är upplagd), Etl annal exempel är attförsäkringsrisken för en motorcykel ofta är större änunder vinterhalvåret. Vid beräkningen av vilken proratapremie som skall tillgodoräknasförsäkringsbolaget skall sådan s, k. riskförtätning beaktas. Här fastslås den i och för sig självklara principen altförsäkringstagaren skall fä tillbaka den del av den erlagda premien somförsäkringsbolagel inte har rätt lill enligt försia slyckel. Försäkringstagarenbehöver inte framställa någon särskild begäran om att fö tillbaka delöverskjutande beloppet, utan bolaget skall av sig självt se lill atl beloppetbetalas ul. 30§ Har försäkringstagaren när försäkringen tecknades uppsåtligen eller genomoaktsamhet som inte är ringa lämnai en oriklig uppgift eller förtigit enomständighet av vikl, kan ersällning från försäkringen sällas ned i fråga omvarie försäkrad. Nedsällningen görs efter vad som är skäligt med hänsyn tilldet verkliga förhållandets betydelse för försäkringsfallet och för omfattningenav skadan samt till försäkringstagarens uppsåt eller oaklsamhel och omständigheternai övrigi, (Jfr19 S i kommittéförslaget) Vidmånga moderna försäkringsformer förekommer det att något särskillförsäkringsbelopp inte behöver anges eller att delta belopp har begränsadbetydelse för an avgöra försäkringsersättningens storlek, I stället infordrasuppgifter om det försäkrade objektet e, d. Det innebär att reglerna omunderförsäkring (se 35 S) har minskat i betydelse, jämfört med tidigare, och Prop.1979/80:9 142 attreglerna om upplysningsplikten har fött en molsvarande ökad betydelse. 30 §KFL För försäkringslagarna är delta ofta en fördel, efiersom dessa regler - somstrax skall beröras - innefaitarell godlrosskydd som saknar motsvarighet vidunderförsäkring. Förevarandeparagraf innehåller regler om nedsättning av försäkringsersättningen i fall dåförsäkringstagaren har brustit i sin upplysningsplikt. Vid sidan av dessaregler är också avtalslagens ogiliigheisregler lillämpliga. Sålunda kanförsäkringsavtalet vara ogiltigt på grund av t, ex, svek eller handlande istrid mot tro och heder (30 resp, 33 S avtalslagen), I etl sådant fall lämnasöver huvud tagel inte någon försäkringsersättning. Någon uttrycklig hänvisningtill dessa ogiliigheisregler har inte ansetts nödvändig (jfr 4Sförsäkringsavtalslagen). Enförutsäuning för all en lämnad uppgift skall kunna leda till nedsättning av försäkringsersättningenenligt förevarande paragraf är att den är oriktig, objektivt sett. Harförsäkringstagaren lämnat en uppgift som är vilseledande utan atl vara direktoriktig, bestäms nedsältningsfrågan av om han hade tillräcklig anledning atllämna kompletterande upplysningar. Den bedömningen beror i sin tur av vilkeninsikt försäkringstagaren hade eller borde ha haft om uppgiftens vilseledandekaraktär, I övrigt torde försäkringstagaren vid en konsumeniförsäkring sällanvara skyldig att lämna andra uppgifter än sådana som uttryckligen avkrävshonom. Föreskriften om nedsättning på grund av förtigande, dvs, underlåtenhetatl uppge en av försäkringstagaren känd omständighet, har därför ringa praktiskbetydelse. Deuppgifter som avses är sådana som gäller del försäkrade objektet och liknandeförhållanden av betydelse för försäkringsbolagets bedömning avförsäkringsrisken och den sannolika ersättningens storiek. Exempel påomständigheter av detta slag är vid villaförsäkring den försäkrade byggnadensålder, byggnadssätt och storiek, vid hemförsäkring byggnadssättet för det husdär försäkrad lösegendom förvaras och vid moiorfordonsförsäkring fordonetsmärke, modell och ålder samt den beräknade körsträckan. Däremot avses inteförhållanden som endasl är av betydelse för alt försäkringsbolaget skall kunnasända premieavier och andra meddelanden till korrekt adress e. d. Det saknasgivetvis anledning att sätta ned ersättningen därför att oriktiga uppgifter harlämnats om sådana eller andra förhållanden som är utan betydelse förförsäkringsbolagets bedömning av faran. Iblandkan uppgifter komma att lämnas i den formen att det i den tryckta texten tillansökningen om försäkring anges all etl visst förhållande föreligger, t. ex,att den försäkrade inte har drabbats av någon skada. Om denne i ettsådant fall undertecknar ansökningen, trots att den förtryckta texten inteöverensstämmer med det verkliga förhållandet, är det inte säkert att han skallanses ha brutit mot upplysningsplikten enligt förevarande paragraf Den fråganför bedömas efler omständigheterna, varvid hänsyn framför allt får las till hurframträdande klausulen är. Allmänt sen måste det 1979/80:9 143 ansesmindre lämpligt all en ansökningsblankett utformas på delta säll, 30 §KFL Harförsäkringstagaren lämnat en oriktig uppgift eller förtigit en omständighet avvikt, kan försäkringsersättningen sältas ned om han har handlat uppsåtligen.Uppsåt föreligger om han är medveten om alt den uppgift han har lämnatäroriktig elieratt den omständighet han har förtigit är av vikt. Det krävs intedessutom att avsikten var att skaffa sig en försäkring som försäkringsbolagelmed kännedom om det verkliga förhållandet inte skulle ha meddelat alls eller hameddelat endast mot en högre premie eller pä andra villkor i övrigt än som haravtalals, I etl sådant fall föreligger ofta svek eller handlande mot tro ochheder, och försäkringsavtalet kan då som nämnis bli ogiltigt enligt allmännaavlalsrältsliga regler. Nedsättningav försäkringsersättningen kan vidare komma i fråga, om försäkringstagarenvisseriigen inte insåg att en uppgift som han har lämnai var oriktig eller allen omständighet som han har förtigit var av vikt men likväl borde ha insettdetta, Varie slag av oaktsamhet kan dock inte leda till nedsättning. Det krävsatt oaktsamheten inte är ringa. En förutsäuning är därför attförsäkringstagaren borde ha förstått atl det förhållande som han har uppgettresp, förtigit hade betydelse för försäkringsbolagels beslut att meddelaförsäkringen eller för premiesättningen. Vidare bör försäkringstagaren hakunnat lämna riktiga uppgifter utan atl utsätta sig för oproportio-neriigtbesvär. Det för inte heller finnas några särskilda ursäkter förförsäkringstagarens handlande. Möjlighetenatl sätta ned försäkringsersättningen enligt förevarande paragraf avser enbartfall då försäkringstagaren har brustit i sin upplysningsplikt närförsäkringsavtalet ingicks. Om han vid detta tillfölle handlade i god tro mensenare blir pä det klara med att en uppgift som han har lämnat var oriktigeller att en omständighet som han har förtigit var av vikt, kan han enligtförsäkringsvillkoren vara skyldig att upplysa försäkringsbolagel om detta.Åsidosätter han ett villkor av detla slag, kan nedsättning komma i fråga enligt31 S- Omde förutsättningar som har angetts är uppfyllda, kan försäkringsersättningensättas ned efter vad som är skäligt med hänsyn till olika omständigheter,Nedsättningen görs alltså inte efler en sådan hypotetisk bedömning, baserad påvad försäkringsbolaget skulle ha beslutat om försäkringstagaren hade lämnatriktiga och fullständiga uppgifter, som den s, k, prorataregeln fömtsätter.Även om bolaget med kännedom om det rikliga förhållandet inte skulle hameddelat försäkring, kan den försäkrade ha rätt till ersättning beroende påomständigheterna i det särskilda fallet. Enförsta omständighet som skall beaktas vid nedsättningen är det verkligaförhållandets betydelse för försäkringsfallet och för omfattningen av skadan.Har den omständighet om vilken en oriklig uppgift har lämnais eller som harförtigits över huvud taget inte haft någol infiytande pä händelseförloppeteller 1979/80:9 144 skadansstoriek, bör ersättningen normalt inte reduceras alls. Ett exempel är 30 §KFL att försäkringstagaren har uppgetl att försäkrad egendom förvaras i etlstenhus fastän huset är av trä och au egendomen brinner upp ulan att husetanländs. Detär dock inte alltid nödvändigt att ett direkl orsakssamband föreligger i detkonkreta fallet. 1 vissa fall är det tillräckligt atl den omständighet somförsäkringstagaren oriktigt har uppgetl eller som han har förtigit allmänt senhar betydelse för inträdet av försäkringsfallet eller för skadansomfaitning.Ett exempel äran försäkringstagaren när han tecknaren motorfordonsförsäkringlämnar oriktiga eller ofullständiga uppgifter om den beräknade åriigakörsträckan. Iundantagsfall kan del vidare länkas att försäkringsersättningen kan sättas ned,trots all ett orsakssamband helt saknas. Vid nedsättningen skall nämligen ocksåbeakias försäkringstagarens uppsåt eller oaklsamhel och övriga omständigheter.Som jag har sagt i den allmänna motiveringen (avsnitt 2,9,2) kan del avpreventiva skäl vara motiveral au nedsättning görs vid en betydandegrad av vårdslöshet, liksom vid etl uppsåtligt förfarande, även när det intefinns någol orsakssamband. På så sätt kan man också få en mjukare avgränsningmot de fall av svek eller handlande mot tro och heder som enligtavlalsrältsliga principer medför alt försäkringsavtalet blir ogiltigt och någonersällning alltså inte lämnas, oavsett vilket orsakssamband som kan finnasmellan de oriktiga uppgifterna och försäkringsfallet. Normaltbeaktas dock försäkringstagarens uppsåt eller oaktsamhet endast i fall då delfinns eu sådanl orsakssamband. Uppsåtet eller oakisamhelen kan variera såvälnär det gäller lämnandet av en oriktig uppgift eller förtigandet av enomständighet av vikl som belräffande insikten om vilken betydelse det har förförsäkringsbolaget att få korrekta upplysningar. Allmänt sett bör uppsåtligthandlande bedömas strängare än eu förfarande som endast är vårdslöst. Slutligenskall hänsyn las till omsiändigheterna i övrigt. Särskilt bör beaktasförsäkringsbolagets eget handlande. Har bolaget sedan försäkringen har tecknatsfåll kännedom om all en av försäkringstagaren lämnad uppgift inteöverensstämmer med det verkliga förhållandet ligger det nära till hands attbolaget med stöd av 19 S första styckel begär att försäkringsvillkoren ändras ienlighel med detta. Underlåter bolaget att göra detta och underrättar det inteheller försäkringstagaren om att nedsättning kan komma i fråga, bör förfarandelkunna läggas bolaget lill last (jfr 8 § försäkringsavialslagen). Omförsäkringsbolaget redan när försäkringen tecknas känner till altförsäkringstagarens uppgifter är felaktiga eller ofullständiga och trots detlainte försöker få fram korrekta uppgifter, bör det också inverka till bolagetsnackdel. Detsamma gäller om bolaget visseriigen inte har känt till det rättaförhållandet men borde ha gjort det (jfr 9 S försäkringsavialslagen). Prop.1979/80:9 145 försäkringentecknats genom förmedling av etl ombud för försäkringsbola- 31 § KFL get,synes den insikt som ombudet har eller borde ha hafl få samma verkan åtminstonei fall då ombudet har behörighet atl leckna försäkringen. Blandövriga omständigheter som inverkar pä nedsältningsfrågan kan undantagsvis ocksåden försäkrades behov av försäkringsersättning få betydelse. Särskilt gällerdetta i fall då starka sociala hänsyn talar mot nedsättning eller åtminstonemol ett mera betydande bortfall av försäkringsersättningen. Sådana hänsyn börkunna tas t, ex, vid skada på ett fordon som en handikappad person utansärskilda tillgångar är beroende av för att kunna förflytta sig. Normaltbör försäkringsersättningen reduceras endast med en kvotdel eller ett visstbelopp. Vid nedsättningen får hänsyn tas lill atl den är avsedd att utgöra enlämplig sanktion mot det slag av handlingssätt som försäkringstagaren hargjort sig skyldig till, inte att anpassa försäkringsskyddet lill den betaldapremien och den faktiska risken, Iundantagsfall kan ersättningen helt falla bort ("nedsättning tillnoll"). Detta kan vara motiveral framför alll om försäkringstagarensbeteende gränsar lill etl sådant handlande som ulgör svek eller strider moi trooch heder och som medför att avtalet är ogiltigt enligt allmännaavtalsrättsliga regler. Detta förutsätter vanligen att försäkringstagaren måsteha insett atl risken var sådan att försäkringsbolaget med kännedom om det rättaförhållandet inte skulle ha meddelat försäkring. Ersättningenkan sällas ned i fråga om varie försäkrad, dvs. även en försäkrad som inte ärförsäkringstagare får finna sig i att identifieras med denne. Som jag har nämnti den allmänna motiveringen (avsniti 2.9.6) är det dock möjligt att vid denskälighetsprövning som skall göras vid nedsättningen ta hänsyn tiil atl denersättningsberättigade inte själv har gjort sig skyldig till något klandervärt.Detta gäller särskilt i sådana fall där den försäkrades behov av ersättningentalar mot en mera betydande nedsättning. Attersättningen kan sättas ned "i fråga om varie försäkrad" innebär attnedsättningen i och för sig kan drabba också en kreditgivare med säkerhets-rätti försäkrad egendom, t, ex, en säljare vid kreditköp. Av 4 S framgår dock altde regler i försäkringsavtalslagen som rör förhållandet lill annan änförsäkringstagaren skall tillämpas även i fråga om konsumentförsäkringar.Belräffande brandförsäkring gäller enligt 87 § tredje stycket i den lagen allborgenären är skyddad även mol försäkringstagarens försummelse avupplysningsplikt, och den beslämmelsen tar alltså över reglerna i förevarandeparagraf 31§ Har den försäkrade uppsåtligen eller genom oaktsamhet åsidosatt sinaåligganden enligt försäkringsvillkoren, kan ersättning från försäkringen sättasned såvitt gäller honom. Nedsättningen görs efler vad som är skäligt med hänsyntill försummelsens betydelse för försäkringsfallei och för omfattningen avskadan samt lill den försäkrades uppsåt eller oaktsamhet och omständigheterna iövrigt. 10 1979/80. 1979/80:9 146 Medden försäkrade jämställs annan som har handlat med hans samtycke, 31 § KFLOckså den som beträffande försäkrad egendom har en väsentlig ekonomiskgemenskap med den försäkrade jämställs med denne. Detsamma gäller den som i denförsäkrades ställe eller tillsammans med denne har haft tillsyn över försäkradegendom, om förbehåll om detta har gjorts i försäkringsvillkoren, (Jfr20 och 22 §S i kommittéförslaget) Förstastycket.En förutsättning föran bestämmelserna skall bli lillämpliga är att denförsäkrade bryter mot en föreskrift som har tagils in i försäkringsvillkoren.Bestämmelserna i sig själva ålägger alltså inleden försäkrade några förpliktelser,ulan de reglerar endast påföljden fören försummelse att iaktta en förpliktelseenligt försäkringsvillkoren. Föratt nedsättning skall kunna komma i fråga krävs atl någon som är försäkrad (seom delta begrepp 2 S) har åsidosatt en förpliktelse som åligger honom i dennaegenskap. Ofta är den försäkrade samma person som försäkringstagaren.Åsidosättande av en förpliktelse som endasl gäller för försäkringstagaren idenna egenskap, t. ex. att betala eller all vid dröjsmål medpremiebetalningen utge en förseningsavgift, bedöms inte enligt förevarandebeslämmelse. Även annan än försäkringstagaren kan i vissa fall vara försäkrad.Vid bedömningen av den rätt till ersättning som en försäkrad har beaktas iprincip bara hans eget handlande. Av andra siycket i förevarande paragrafframgår dock alt även ett handlande av annan än den försäkrade i undantagsfallkan inverka pä dennes räu till ersällning (s, k, identifikation). Bestämmelsernai första styckel avser i första hand förpliktelser som åligger den försäkradeunder försäkringstiden, utan samband med att ett försäkringsfall harinträffal. Viktigast är s, k, säkerhetsföreskrifter, t, ex, att eldfariigaämnen skall förvaras på betryggande sätt, att det skall finnasbrandsläckningsredskap samt att dörrar och fönster till boslad skall varalästa. För atl nedsätiningsreglerna i denna paragraf skall bli tillämpligafordras del inte att en sådan säkerhetsföreskrift har tagits in iförsäkringsbrevet, utan det är i princip tillräckligt att försäkringsvillkorenhänvisar lill preciserade föreskrifter vars innehåll framgår på annal säll. Somexempel kan nämnas en hänvisning lill föreskrifter om brandskydd m. m. som harutfärdats av myndigheterna. Givetvis måste sådana hänvisningar uppmärksammasvid försäkringsinspektionens granskning av försäkringsvillkoren, så alt inteden försäkrade på detta sätt åläggs alltför omfattande och svåröverskådligaskyldigheter. Av särskild betydelse är att den försäkrade för kännedom om vadsom sälunda åläggs honom, Beslämmelsernaär vidare tillämpliga i fall då den försäkrade åsidosätter sådana skyldighetervid s, k. fareökning som kan ha föreskrivits i försäkringsvillkoren. Etttypfall är all brandförsäkrad egendom ändras så alt en Prop.1979/80:9 147 högrepremie skall las ut. Utgångspunkten är atl det bör stå den försäkrade 31 § KFLfritt alt vidla sädana ändringar som föranleder en högre premie men au hanmåsle anmäla förhållandel lill försäkringsbolaget sä att premien kan justeras.Åsidosätter han en föreskrift i villkoren om en sådan anmälningsskyldighet, kannedsättning av försäkringsersäiiningen komma i fräga. Föreskrifter omfareökning torde emellertid ha förhållandevis ringa betydelse vid konsumenlförsäkringar. Beslämmelsernatar även sikte på åsidosättande av föreskrifter om sådant som har mera direktbetydelse för försäkringsfallets inträffande och skadans omfallning. Hit hörbl, a. sådana föreskrifter om berusning, användande av narkotika etc, somförekommer i försäkringsvillkoren för motorfordonsförsäkring. Dessa föreskrifterkan anses ålägga den försäkrade ett förbud moiau föra motorfordon när han ärpåverkad av alkohol, narkotika etc. Även föreskrifter om skyldighet atl vidlaräddningsätgärder för att förebygga eller begränsa ett försäkringsfall för - iden män de förekommer vid konsumenlförsäkringar - bedömas enligt förevarandebestämmelser. Slutligenavser bestämmelserna åsidosättande av eventuella förpliktelser alt anmälainträffad skada, framställa anspråk på försäkringsersättning, medverka vidskaderegleringen e, d,, dvs, förpliktelser som hänför sig till tiden efter detatl försäkringsfallet har inträffat. Beträffande lämnande av oriktiga uppgifterm. m. i samband med skaderegleringen finns dock särskilda bestämmelser i 34 S, Föralt nedsättning av försäkringsersättningen skall kunna komma i fråga i de fallsom nu har berörts krävs atl överträdelsen av en föreskrift iförsäkringsvillkoren har skett uppsåtligen eller genom oaktsamhet. Uppsåt tordevanligtvis föreligga, om någon i strid mot meddelade säkerhetsföreskrifterinför eldfariiga varor i ett bostadshus. Detsamma gäller, om nägon ökar faranför försäkringsfall genom alt ändra ett försäkrat hus. Är avsikten medförfarandet dessulom att åstadkomma skada, föreligger etl uppsåtligtframkallande av försäkringsfallet som regleras i 32 S- Det kan emellertid ocksåförekomma att försäkringstagaren av glömska, förbiseende eller annan oaktsamhetåsidosätter en förpliktelse enligt försäkringsvillkoren. Till skillnad frånvad som gäller enligt de andra nedsättningsreglerna i lagen kan t, o, m, enringa oaktsamhet föranleda att försäkringsersättningen sätts ned. Som siraxskall beröras bör detta dock kunna bli aktuellt bara i undantagsfall. Vidnedsällningen skall hänsyn i första hand tas till försummelsens betydelse förförsäkringsfallet och för omfattningen av skadan. Särskilt när det gällerunderlåtenhet att iaktta föreskrifter som avser att hindra att försäkringsfallinträffar eller atl skadan sprider sig är detta den viktigaste förutsättningen.Om överträdelsen inte har haft någon betydelse för skadan, bör någon reduktionnormalt inte göras (jfr 51 S försäkringsavtalslagen). Som exempel kan nämnasalt den försäkrade har använt alllför starka elektriska säkringar men attskadan har uppstått genom an blixten har slagit ned i husel. Prop.1979/80:9 148 Ettannat exempel är alt den försäkrade i strid mot villkoren inte har haft 31§ KFL ytterdörren låst men all en inbrott har begåtts genom all tjuven harslagit sönder en fönsterruta och tagit sig in genom fönstret, Ytteriigareexempel är att ett hus som saknar föreskrivna släckningsanordningar har anläntsmen all elden upptäcks försl när hela husel är överiäni. Ävenvid överträdelser av förpliktelser som avser fareökning bör hänsyn i storutsträckning tas lill om försummelsen har haft någon inverkan påförsäkringsfallei och skadans omfattning. Vad som har anförts i specialmoliveringenlill 30 S om betydelsen av kausaliteten vid förseelser mot försäkringstagarensupplysningsplikt har i allt väsentligt lillämpning också i detta fall. Vidförpliktelser som avser tiden efter det atl försäkringsfallet har inträffat harförsummelsen vanligen inte någon betydelse för skadans omfattning. Däremot kanförsäkringsbolagels koslnader för skaderegleringen påverkas. Detta ulgör en sädanomständighet i övrigt som kan beaktas vid nedsällningen. Det bör dock inteförekomma atl ersättningen reduceras på grund av en försummelse som inte harhafl nägon betydelse för försäkringsbolaget, t, ex, dä bolaget trots att denförsäkrade har underiåtit att anmäla skadan ändå har fött kännedom om den. Vidnedsättningen skall också den försäkrades uppsåt eller oaktsamhet beaktas.Överträdelser av förpliktelser som har ålagts genom försäkringsvillkoren ärsom förul har nämnis ofta uppsåtliga, och det kan inte sägas alt varieuppsåtlig försummelse bör betraktas som försvårande.