prop · G30317 · 1979-12-31 00:00:00 — Äveni lagen (1968:430) om mervärdeskatt behandlas ideell verksamhet förmånligt.Från skatteplikt undanlas således enligt 8 § 6 bl. a. periodisk publikation somväsentligen framstår som organ för sammanslutning med huvudsakligt syfte attverka för religiöst, nykterhelsfrämjande, politiskt, miljövårdande, idrottsligteller försvarsfrämjande ändamål eller atl företräda handikappade ellerarbetshindrade medlemmar. Ibetänkandet (DsB 1977:2) Avdrag för gåvor föreslås skattefrihet för gåva 1979/80:17 65 tillvissa ideella samfund och organisationer. Mottagarkrelsen har dock begränsats.Anledningen härtill anges i belänkandet vara dels administrativa ochkontrollmässiga hänsyn, dels att - med hänsyn till att avdragsrätl för gåvor ärnägot nytt i svensk skattelagstiftning - en viss återhållsamhet bör iakttagas,innan erfarenhet har vunnils om hur avdragsrätten fungerar och utnyttjas ipraktiken. Förslaget avser bara gåvor som lämnas ochutredningens avsikt härmed är bl. a. atl kretsen av berörda organisationer skallprövas på nytt . Avdragsrätt föreslås i betänkandet för gåvor tillbl. a. trossamfund och därmed jämföriiga organisationer samt organisationersom ulövar socialt inriktad verksamhet eller utövar internationellbiståndsverksamhet. Organisationer som främjar uppfostran av barn ellerutbildning, forskningsorganisationer- utom sådana som bedriversjukdomsbekämpande verksamhet m. m. - försvarsorganisationer, de politiskapartierna, idrottsorganisationer samt organisationer som främjar konstnäriigaeller andra kulturella ändamål omfattas inte av förslaget. Beträffandeidroltsorganisationer anför utredningen (bet. s. 66) atl del mot bakgrund avatt avdragsrätten inte skall omfatta gåvor till organisationer som främjaruppfostran av barn eller utbildning är uteslutet att föreslå avdragsrätt förgåvor till idrottsorganisationer. Härtill kommeratt idrottsrörelsen - även inomriksidrottsförbundets ram - inrymmer föreningar av mycket skiftande karakläroch storlek. Om en avdragsrätt infördes, skulle uppenbariigen utomordentligasvårigheter föreligga atl se till att inte givarna själva kunde dra nytta avgåvorna i form av bättre möjligheter för dem och deras anhöriga atl utöva denegna idrotten, företa resor m. m. Nämnas bör också, anför utredningen, att delprofessionella inslaget inom idrotten på senare är har ökat markant. Mängaidrottsföreningar driver en verksamhet med starka kommersiella inslag. Detskulle uppenbarligen vara mycket svårt att - om idrotten omfattades avavdragsrällen - se till att avdrag inle medgavs också för gåvor avseendeverksamheter av denna art. Utredningen anser därför att en avdragsrätt tillförmån för idrottsliga ändamål skulle tynga systemet pä ett sätt som inte kananses försvarbart. Ordningsvaktsutredningenhar tillfrågat landels polisstyrelser om de tillämpar någon princip för attbestämma antalet förordnade ordningsvakter vid tillställningar som enliglstyrelsens beslut skall ha sådan bevakning. Ett exempel pä en sådan principangavs vara atl antalet ordningsvakter anpassas efter ett visst antal gäster(t. ex. en ordningsvakt per 100 gäster). Flertalet polisstyrelser haremellertid svarat att de inte tillämpar nägon bestämd princip. I de fall ensådan princip används ges i regel föreskrifter om en eller två ordningsvakterför ett visst antal gäster (oflasl mellan 100 och 200). Med hänsyn tillarbetarskyddet föreskrivs i regel minst tvä ordningsvakter. Inomtolv polisdistrikt har undersökts i vilken utsträckning föreskrift om 5Riksdagen 1979/80. Prop.1979/80:17 66 Resultatet framgår av följande sammanställning Tillställning Aldrig Ofta I regel Alltid Tävlingar och uppvisningar i sport och idrott , Tillställningar av annal slag 'Förekommer ej inom sex av distrikten 2 Tre polisstyrelser har ej besvaraifrågan 1varierande omfattning tar polis och anordnare kontakt med varandra före entillställning för att diskutera ordningshållningen vid denna. I några enstakadistrikt äger dock över huvud laget inte någon kontakt rum. I andra tas konlaklendast med arrangörer av större tillställningar saml när en ny nöjeslokalöppnas, ordningsproblem har uppstått eller annars särskild anledning därtillföreligger. I en del polisdistrikt förekommer kontakter mera regelmässigt.Kontaktema är i allmänhet informella och de sker ofta per telefon. När detgäller örre tillställningar eller större arrangemang kan dock mera formellasammanträden förekomma. 4,7Utredningens enkätundersökning Frånpolisstyrelsema i 29 polisdistrikt' har inhämtats uppgifter omordningshållningen genom förordnade ordningsvakter och polismän vid offenfligatillställningar och allmänna sammankomster Utredningen har också undersökt ivilken utsträckning ålägganden enligt 17 § AOst för anordnare att bekostaordningshållning har meddelals. Uppgifterna avser tiden - den 1oktober 1977. Inom de 29 polisdistrikten har anordnare under /77ålagls belala sammanlagt . kan jämföras med den totalasumman för budgetåret som låg pä . Enkätundersökningen kanalltså antas ge en god bild av förhållandena. ', , , , , , ,, , , , , , ,, , , , Boriänge, Falu, , ,, , , , , och Vilhelminapolisdistrikt. 1979/80:17 67 Somframgårav bilaga 1 tabellerna A -C anordnas offentliga tillställningar i myckelringa utsträckning av kommunerna. 1 den mån kommunerna anordnar offentligatillställningar begränsar de ocksä sin verksamhel till vissa typer avtillställningar, nämligen dels kulturella arrangemang, dels danser, dels tivolioch marknadsnöjen, festtåg, midsommarfester, firande ochliknande. Danserna torde uteslutande kunna hänföras lill kommunalaungdomsgårdar eller pensionärsträffar. Ideellaanordnare (begreppet används med samma innebörd som begreppet ideell förening iprop. 1976/77:135, jfr avsnitt 4.5 och 4.11.3) svarar för omkring en fjärdedelav tillställningarna. De anordnar de flesta slag av tillställningar. Enindelning i tvä grupper kan göras, nämligen dels de sport-ochidrottsarrangemang som är ändamålei med den ideella verksamheten, dels olikatillställningar, t. ex. danser, loppmarknader och basarer som anordnas för attbekosta verksamheten. Andraanordnare än kommuner och ideella anordnare svarar för omkring tre fjärdedelarav de ofTentliga tillställningarna. Det är huvudsakligen fråga omnöjestillställningar av olika slag. Konserter saml teater- ochbiografföreslällningar m. m. överfördes, som har nämnts förut, den 1 januari1977 frän AOst till LAS. Av tabell B och C framgår emellertid att konsertereller musikfestivaler och teaterarrangemang har behandlats som offentligatillställningar även efter denna lidpunkt. Detta kan ses som ett tecken pä attpolisstyrelsen i den praktiska tillämpningen har svårigheter att avgöra om eltarrangemang är en tillställning eller en sammankomst. Att myndigheterna harsådana svårigheter har framförts till utredningen vid direkta kontakter mednågra polisstyrelser. Att så är fallet framgår också av de exempel somredovisas under bokslaven S för offentliga tillställningar och under bokstavenk för allmänna sammankomster. Dessa exempel visar ocksä att avgränsningenmellan offentliga tillställningar och allmänna sammankomster, å ena sidan, samtandra arrangemang, å andra sidan, kan välla svårigheier De resurser som haranvänts för att hålla ordning vid offentliga tillställningar redovisas itabellerna D-G. I många fall, dock inte vid danser samt tivoli- ochmarknadsnöjen, används ett större anlal polismän än ordningsvakter. Detta kanha sin förklaring i atl polisstyrelsen ofla underiäter att meddela föreskrifteroch att anordnaren ändå anlilar förordnade ordningsvakter. Vidare kan hananlita flera ordningsvakter än vad som har föreskrivils. En annan förklaringkan vara att anordnaren anlitar funktionärer eller annan personal utansärskilda befogenheler för att upprätlhålla ordningen. En viss förändring synesemellertid ha inlrält under liden den 1 juli-den 1 oktober 1977. Detföreskrivna antalet ordningsvakter har ökat i förhällande lill del antalpolismän som har använts. kan möjligen antagas vara en följd av denkraftiga höjningen av timtaxan för polisbevakning (från . ).Även om hänsyn las lill dessa omständigheter, kan man kanske anta att polismänibland har använls när man kunnat klara Prop.1979/80:17 68 Ulredningenhar uppmärksammats på att polisstyrelserna har svårigheier med gränsdragningenmellan innerbevakning och ytterbevakning. Detta framgår ocksä av undersökningsresultatet.Förhållandet mellan det antal polismän som har använts för innerbevakning resp.ytterbevakning sådant del framgår av tabellerna D-F kan inte gärna återspegladel verkliga förhållandet. Detla framgår av att anordnarna vid några typer avtillställningar har ålagts att enligt 17 § förstastycket AOst betala för flerpolismän än som har redovisats som använda för innerbevakning. I tabell Fredovisas att 772 polismän har använts vid tillställningar för innerbevakningoch att anordnarna har ålagts betala polismän i innerbevakning.Siffrorna kan lill en viss del förklaras av all en del av de polismän som harredovisats under ytterbevakning även, sannolikl under själ va tillställningen,har deltagit i innerbevakningen. Trots della torde del vara rimligl att antaatt flera av de polismän som har redovisats under ytterbevakning rätteligenborde tagits upp under innerbevakning. Undersökningenvisar tydligt atl polisstyrelserna är återhållsamma med att ålägga anordnareatt belala förordningshållning. Åläggande enligt 17 § andra styckel att betalaför yttre ordningshållning har i förarbetena till AOst ansetts böra förekommaendast i undantagsfall. Av tabell G framgår att bestämmelsen har tillämpatsendast vid dragsterlävling eller annan motortävling samt tivoli- ochmarknadsnöjen. Avsvaren på enkäten kan utläsas att nägra former av sport och idrott -hästsport,fotboll, ishockey och motorsport - kräver särskilt stora polisinsatser,motorsporten dock i mindre omfattning än som kanske var väntat.Danstillställningarna kräver mycket stora mängder ordningsvakter, men ligger påen blygsam nivå i fräga om polismän, särskilt om man beaktar det slora antaletsådana tillställningar som förekommer Ofr labell A-C). Slutligen kan delpåpekas alt tivoli- och marknadsnöjen kräver omfaltande polisbevakning. Avlabell H framgår atl huvuddelen av de allmänna sammankomsterna anordnas avideella anordnare. Kommunerna har blivit anordnare av sammankomster försl sedankonserter, teater- och biografföreslällningar m. m. har förts över lill LAS den1 . Andra anordnare av kulturella sammankomster förekommernaturiigtvis också. Vad gäller "demonstrationer i övrigt" torde de"andra anordnarna" vara fackföreningar. Dessa faller inle underbegreppet ideell anordnare i den bemärkelse som avses i detla sammanhang. Dearrangemang som har upptagits under bokstaven k lorde endast visa att begreppetallmän sammankomst inte är entydigt. Redovisningeni tabell J av använda resurser för ordningshållning vid allmänna sammankomsterupptar endast ett fåtal ordningsvakter. Anordnaren kan inle åläggas attbekosta ordningsvakt, men han torde i praktiken ofla anlita sådan.Polisslyrelsen saknar som regel kännedom om dessa ordningsvakter, och det ärdärför svårt att få fram riktiga uppgifter. 1979/80:17 69 polisinsatserna krävs vid demonstrationer i övrigl, vilketkan förklaras av att dessa avser aktuella och ofta kontroversiella ämnen. Ävenvanliga politiska sammankomster kräver insatser. Polismän används i inleoväsentlig omfattning vid sammankomster för framförande av konstnäriiga verk. 4.8 Det allmännas ekonomiska stöd till idrottsrörelsen Det statliga stödet till idrotten var under budgetåret1976/77: ändamål milj. kr, fördelas genom allmänt slöd lill idrolten 89,1 slöd lill idrotls- och 30,4 slalens naturvårdsverk 174,5-179,5 För /78 är anslagen för detallmänna stödet till idrotten 107.1 milj. kr. och stödet till idrotts- ochfriluftsanläggningar 36,1 milj. kr. Del lokala aktivitetsstödet utgär för mölen i lokala föreningar med minst fem deltagare i åldern 5-25 är. Riksidrottsförbundetfördelar det allmänna stödet till idrotten (organisationsstödel) till sinaspecialförbund samt lill organisationer inom och utom förbundet. Stöd lämnasäven till motionsverksamhet för studerande vid vissa högskolor. Mälei vid fördelningen av stödet till idrotts- ochfriluftsanläggningar, som är ett stimulansstöd, är att öka allmänhetensmöjligheler till idrott, friluftsliv, turism och rekreation. Medel delas ut till kommuner, idrottsföreningar och andraorganisationer. Anslaget används vidare för riksanläggningar föridrottsrörelsens behov samt för skötsel och underhåll av vandringsleder ifjällväriden. AMS-bidragen är avsedda för alt stimulera sysselsällningeninom ett visst område och de har kommit framförallt Norriandtill del. Landstingskommunall slöd utgär enligt Landstingsförbundetsrekommendationer till de av riksidrottsförbundsdistriktsorganisationer som är representerade inom landstingsområdet och varsriksorganisationer får slöd lill sin centrala verksamhet ur det slatligaanslaget. Stödet är avsell för kostnader för administration samt instruktions-och utbildningsverksamhet. Dislriktsorganisationerna får enligtrekommendationerna själva avgöra anslagets fördelning dels mellanorganisationerna, dels mellan administrativ 1979/80:17 70 verksamhetoch gemensam eller separat utbildningsverksamhet. Landstingskommunernas bidraghar enligt vad som har inhämtats från totalt uppgått tillföljande belopp. 10,6 13,0 18,6 milj. kr Uppgifterom det kommunala stödet har lämnats av . Uppgiftemaavser hela den kommunala fritidsverksamheten. De totala driflsanslagen harenligt förbundet följande belopp 1 950 milj. kr. Avkontantbidraget till organisationer går lill idrottsorganisationer.Anläggningarna är till idrottsanläggningar. beräknaratt deanvänds till av idrottsorganisationer. I övrigt används de inom skolansverksamhet och av allmänheten. Av kommunernas nettoinvesteringar inomfritidssektorn beräknas 90 96 eller 280 milj. kr. ha använts tillidrottsanläggningar. Investeringarna lorde ha varit ungefär lika stora . Statensinkomster för polisbevakning på enskilds bekostnad har enligt vad som harinhämlals från uppgått till följande belopp i kr. Kostnadenför anlitande av polisman har under de redovisade budgetåren varil . förvarje påbörjad timme av polismans ijänslelid. Som nämnts förut (avsnitt 4.1) ärkostnaden numera . för varje timme. Frånnågra bevakningsbolag har inhämtats att kostnaden för förordnad ordningsvaktvarierar mellan ca 65 och . beroende på om det 1979/80:17 71 ärfråga om eller resp, vardag eller lördag/söndag (annanhelgdag). Om uppdraget avser ett enstaka tillfälle kan koslnaden komma upp i ca110 kr. Imolioner(1974:167,453,1021,1024,1361)vid 1974 ärs riksdag framhölls allmänt idrottens viktiga funktioner och storabelydelse i värt samhälle. Idrottsrörelsens uppgifter inom friskvården - denförebyggande hälsovården - liksom dess förmåga au aktivera och ta hand omungdom underslröks. Del påpekades att mycket av den tid som idrottsledareskulle vilja ägna ät själva idrotten, trols ökat stöd från del allmänna, gickät till att skaffa föreningarna och klubbarna inkomster för deras verksamhet. Motdenna bakgrund angavs den nu gällande ordningen atl arrangörer avidrotlstävlingar mäste betala för polisbevakning vara betungande föridrotts-organisationerna och utgöra en källa lill irritation. Motionärernaansåg att idrottsarrangemang i detta hänseende var missgynnade i jämförelse medandra arrangemang, för vilka polisbevakningen sköts pä samhällets bekostnad,t. Yrkandenai några av motionerna syftade lill alt polisbevakning vid idrottsarrangemang skullevara kostnadsfri för arrangören. 1 en motion föreslogs kostnadsbefrielse ocksåför det fall atl polisslyrelsen har föreskrivit att förordnade ordningsvakterskall användas, medan kraven i en annan motion inskränktes lill att avse allpolisbevakning uianför idrottsarena. Kullumtskoltetinhämtade yttranden över motionerna från , iJönköpings län (som hörde polisstyrelserna i , , ochVärnamo polisdistrikt), länsslyrelsen i (som hördepolisstyrelserna i Göieborgs, , .x:h polisdistrikt),. Folkets husföreningarnas riksorganisation.Folkparkemas centralorganisation. Motionsförslagenom kostnadsfri polisbevakning vid idrottsarrangemang tillstyrktes - i en delfall med vissa förbehåll - av , Riksidrotlsförbundel,Folkparkemas centralorganisation, . Motionerna avstyrktes av i Jönköpingslän. Utredningen av frågan förordades av i och samt Folkets husföreningarnas riksorganisation. Uppfattningarnavar delade bland polisstyrelserna. Polisstyrelserna i och Mölndalsdistrikt tillstyrkte i huvudsak motionärernas 1979/80:17 72 förslag.En positiv inställning intogs även av polisstyrelserna i och Uddevalladislrikl liksom av polisstyrelsen i som förordade utredning.Med olika grader av skärpa avvisades förslagen av polisstyrelsema i ,och polisdistrikt. Rikspolisstyrelsenredovisade inkomsterna för från polisbevakning pä enskildbekostnad. Totalt uppgick dessa inkomster under /67 till . från idrottsarrangemang av olika slag.Budgetåren 1971/72 och 1972/73 var de tolala inkomslerna . resp. , varav . Styrelsenuppgav att anledningen till att inkomsterna från idrottsarrangemang hadesjunkit var att bevakningen i allt större utsträckning skedde genom anlitandeav ordningsvaktutbildad personal i slällel för polismän. Den ersättning somarrangörerna hade att eriägga för denna personal betalades inte tillpolisväsendet. Länsslyrelseni ansåg alt motionärernas förslag om kostnadsfri polisbevakningvid idrotisarrangemang i och för sig kunde anses välmotiverade. Hela frågan vardock enligt komplicerad och konsekvenserna av ett bifall tillförslaget svära att överblicka. Exempelvis skulle det i praktiken vara mycketsvårt att göra en gränsdragning mellan vad som var atl anse somidrottsarrangemang och annan offentlig tillställning. Vidare var det omöjligtatt överblicka storieken av de ökade krav på ordningshållning och därmedförenat merarbete för polisen som skulle bli följden vid ett bifall tillmotionsförslagen. Polisstyrelseni polisdistrikt, som grundade sitt avstyrkande på i huvudsak samma motivsom , framhöll vidare att en befrielse frän kostnaderna förpolisbevakning skulle komma endast vissa föreningar till godo, eftesompolisbevakning behövdes bara vid vissa större idrottsarrangemang. Denpublikdragande idrotten skulle därigenom bli gynnad, trots att denna idrott iregel torde vara i mindre behov av ekonomiskt stöd än den icke publikdragandeidrotten. Polisstyrelseni anförde bl. a. att var deadministrativa kostnaderna vid små tävlingar nästan lika slora som vadsamhället betingade sig i ersällning och därför talade i dessa fall intet motbifall till motionärernas förslag. Vid stora idrottsarrangemang skulle delallmänna däremot vid bifall till motionerna åsamkas kostnader för de storainsalser av personal som krävdes. Vad motionärerna hade anfört talade enligtpolisstyrelsens uppfaUning dock för au inie heller slörre idroiisarrangemangborde belastas med koslnader för polisbevakning. Alt göra skillnad pä slörreoch mindre tävlingar var inte praktiskt möjligt. Befrielsen borde dockbegränsas att gälla endasi amatöridroitslävlingar och endast bevakning genompolispersonal. Polisslyrelseni polisdistrikt ansåg inte att idrottsarrangemang intog någonsärställning gentemot andra offentliga lillslällningar som skulle motiverabefrielse från den nuvarande skyldigheten att bestrida kostnader för 1979/80:17 73 ordningshållning.Atl vinsten från idrottsarrangemang gick till ideella ändamål var inte nägotsom gjorde dessa tillställningar unika. Detta förekom i mycket storulsträckning beträffande offentliga tillställningar av annat slag.Polisslyrelsen vände sig vidare mot den jämförelse som motionärerna gjordemellan idrottsarrangemang och demonstrationer. Samhällets stöd till idrottengmndades på framställningar, vilka även innefattade beräknade koslnader förordningshållning vid idrottsarrangemang, framhöll polisstyrelsen. Denna ordningvar riklig. Ett bifall till motionärernas förslag skulle vidare innebära etlpåtagligt merarbete för polisväsendets del, vilket inte kunde anses försvarbartmed hänsyn till personalläget i flertalet polisdistrikt. Polisstyrelsen i Värnamopolisdistrikt ansåg atl närmare preciseringar om vilken typ av idrottsarrangemangsom avsågs saknades i motionerna. Enligt polisslyrelsen talade inga skäl föratt man skulle subventionera stora motortävlingar med etl flertal inblandadeekonomiska intressenter, bl. a. cigarett- och TV-iillverkare, genom attkostnadsfritt slälla personal till förfogande. En formula 1-tävling iAnderstorp som besöktes av omkring 50 000 betalande personer krävde ett drygthundratal polismän från andra distrikt och 10-35 polismän från det egnadistriktet. För bevakning inom tävlingsområdet anlitade anordnaren dessutom25-60 man från ett vaktbolag. Vidare ansåg polisstyrelsen att, med hänsyn tillatt arrangörer av politiska, kulturella och andra ideella aktiviteter kundeförmodas komma med motsvarande krav om kostnadsbefrielse, anspråken på polisenkunde bli mycket omfattande. i Göleborgoch län ansåg alt principen borde vara den att anordnaren borde hahuvudansvaret för att evenemangen genomfördes i god ordning genom egnafunktionärer, som hade att följa de närmare föreskrifter som utfärdades avresp. Polisens uppgift borde inskränkas till att övervaka attbrottslig verksamhet och allvariigare ordningsförseelser inte förekom saml attupprätthålla ordning vid arrangemang av Slörre format, där en mer kvalificeradövervakning krävdes. uppgav vidare atl det på mindre orter ilänet förekommer en hel del större evenemang som inte är hänförligatill idrottsarrangemang men som ofta anordnas av idrottsföreningar för attstärka föreningarnas kassor. Dessa festligheter drar väldiga människomassor ochkräver stora och dyrbara poliskommenderingar, vilka har varit utankostnad för arrangörerna. Enligt länsslyrelsens uppfattning var de i motionernaframförda åsikterna från rättvisesynpunkt sä viktiga att en närmare ulredningav hilhörande frågor var motiverad. Polisstyrelsen i Göieborgspolisdistrikt ansåg att det vid de allra flesta idrottsevenemang inte behövspolispersonal för ordningshållning pä idrottsplatser. Vid en begränsadpolisiär medverkan var det enligl polisstyrelsens uppfattning mycket som taladeför att nödvändig bevakning med polispersonal vid idrottstävlingar avamatörkaraktär bekostades av allmänna medel. 1979/80:17 74 Någraremissinstanser ansåg att motionärernas syfte kunde uppnås utan ändring av 17 §AOst, Polisstyrelseni polisdistrikt hade invändningar mot flera av de argument som imotionerna anfördes som skäl för kostnadsfri polisbevakning. Bl, a,ifrågasatte polisstyrelsen den jämförelse som gjordes mellan idrottsarrangemangoch demonstrationer och menade att det med hänsyn till vikten av atl undvikaintrång i församlingsfriheten måste framstå som rimligt att det alllmännasvarar för kostnaderna för ordningshållning i samband med demonstrationer. Motionernaavstyrktes till den del de avsåg att ordningshållningen ombesörjs avordningsvakter skulle vara avgiftsfri. Om polisbevakning vididrotisarrangemang skulle vara kostnadsfri, fanns det enligt polisstyrelsensmening från polisiär synpunkt ingen anledning att göra skillnad mellanbevakning innanför och uianför idrottsarena eller mellan amatöridrott och annanidrott. delade motionärernas uppfattning att det var mycketangeläget att det allmänna övertog idrottens kostnader för polisbevakning vididrottsarrangemang. Dessa kostnader var enligt förbundels mening mycketbetungande för idrottsrörelsen. Det var vidare naturligt att samhällel vididrottsarrangemang, liksom redan nu är fallet vid t. ex. demonstrationer,bekostade den polisbevakning som polisen kunde finna erforderlig. Folkelshusföreningarnas riksorganisalion påpekade att man som en konsekvens av bifalltill motionerna kunde få motsvarande önskemål från andra arrangörer avoffentliga tillställningar, t. ex. danser pä festplatser och i samlingslokaler. påpekade att polisstyrelsen ensidigt beslulade omomfattningen av bevakningen genom förordnade ordningsvakter i t. ex.folkparkerna.