prop · G3031 · 1979-12-31 00:00:00 — Inte hellerinnebär regeln någon obligalorisk skyldighet att ge den enskilde kopia avanteckningarna. Den enskildes rätt att få del av handlingar och avskrifter avdem regleras uttömmande genom tryckfrihetsförordningen jämförd medsekretesslagen och genom 14 och 15 S§ FL. Prop.1979/80:1 Spec.motiv SoL 564 I ärenden hos socialnämnd gäller 4 och 5 SSförvaltningslagen (1971:290) om jäv. Dessulomskall, ulan hinder av 2S 2 förvahningslagen, i alla ärenden enligl denna lagföljande besiämmelser i förvahningslagen tillämpas 6S om ombud och bilräde, 8 Som vägledning av part, 9S om tolk, 10S om remiss. Av beslämmelsen framgår dels vilka jävsregler somskall gälla för socialnämnden, dels i vilken omfallning FL:s besiämmelserskall lillämpas när besvärsmedlei är kommunalbesvär. Första styckel svarar mol besiämmelser i de nuvarandevårdlagarna. Del ger enhetliga jävsregler för socialnämnden oavsett vilken typav ärenden nämnden handlägger. Samma jävsregler gäller när nämnden fattarbeslut i ell personalärende som när nämnden beslular om slöd- och hjälpålgärdenligt SoL. Andra stycket har lill skillnad från della endasitillämpning på sådana ärenden som nämnden handlägger enligl SoL. De i lagrummetuppräknade beslämmelserna gäller oavsell del undanlag som finns i 2 S 2 FL. 1 6 S FL sägs all den som för lalan i ärende fåranlila ombud eller biträde men är skyldig all ändå medverka personligen ommyndighelen begär del. Vidare ges regler om fall då myndighelen har räll altavvisa etl vissl ombud saml om talan mol etl sådanl avvisningsbeslul. I 8 S FL ges skyldighet för myndighel all vägledaenskild sökande som behöver hjälp alt komplettera ofullständiga handlingar. 1 9 S FL föreskrivs alt myndighel bör anlila lolknär den har atl göra med en icke svensklalande eller allvariigl hörsel- ellerlalskadad person. I 10 § FL ges regler om vad en myndighet har atliaklla innan och i samband med all den beslular all inhämla etl yttrande genomremiss. Bestämmelsen syftar till aU säkerställa att etl utredningsförfarandeblir ändamålsenligt och atl handläggningen inle försenas genom onödiga remisser. Om elt ärende hos socialnämnden avsermyndighetsutövning mot enskild, skall utan hinder av 2S 2 förvaltningslagen(1971:290) följande bestämmelser i förvahningslagen lillämpas 14 Som parts räll lill insyn, 15 Som kommunikation, 16 Som parts rätl aU meddela sig muntligen, 17 Som beslutsmotivering, 19 Som rättelse av beslut, 20 §om ansvar. Beslämmelserna i 15 S förvaltningslagen gäller dockinte uppgifter som har lämnats av någon annan sökande i ett ärende om plats iförskola eller fritidshem eller i eller om någon annan liknandesocial tjänst. Vad som sägs i första stycket gäller också när detär fråga om en ansökan eller ett yttrande till en annan myndighel i ett måleller ärende som rör myndighetsutövning mot enskild hos denna. Prop.1979/80:1 Spec.motiv SoL 565 I 14-20SS FL ges särskilda bestämmelser förärendehandläggning i fråga om insyn, kommunikation, rätt alt bli muntligenhörd, beslutsmotivering och besvärshänvisning. Av 3 S första slyckel FL följeralt de särskilda bestämmelserna i 14-20 SS är lillämpliga endast när det ärfråga om alt för enskild bestämma om förmån, rättighet, skyldighel,disciplinpåföljd, avskedande eller annal jämförbart förhållande. Dylikverksamhet brukar sammanfattningsvis betecknas som myndighetsutövning mol enskild.Della uttryck återfinns även i regeringsformen. I förarbetena till denna hänvisasi fråga om innebörden av begreppel myndighetsutövning till vad sägs om det i FLoch i propositionen till den lagen. Begreppel myndighetsutövning finns även ibrottsbalken och skadeståndslagen (1972: 207) och ulgör där elt av defundamentala rekvisilen för myndighelsbrott enligt 20 kap. I S BrB och för delallmännas skadeståndsansvar. Myndighetsutövning har här en någol annorlundainnebörd. Eftersom begreppet myndighelsuiövning i socialljänsllagen gällerärendehandläggning, är del tillräckligt atl redovisa begreppelmyndighetsutövning i FL. Myndighetsutövning mot enskild innebär alltså atlför enskild bestämma om förmån, rättighet, skyldighet, disciplinpåföljd, avskedandeeller annal jämförbart förhållande. För att det skall vara fråga ommyndighetsutövning fordras atl myndigheten ensidigt bestämmer i fråga somdirekt angår den enskilde. Utanför myndighetsutövningen faller därför beslutsom grundas på avtal eller annan överenskommelse mellan myndigheten och denenskilde. Till myndighetsutövning räknas alltså inte t. ex. myndigheternasaffärsverksamhet. När den enskilde befinner sig i etl beroendeförhållande lillmyndighelen, t.ex. därför att endasi myndighelen kan tillhandahålla en tjänsteller atl den erbjuds under särskill förmånliga villkor, torde förhållandetdock bli att betrakta som myndighetsutövning, även om del formellt sluts ettavtal mellan den enskilde och myndigheten. Sålunda torde upplåtande av lägenheteri etl inom äldreomsorgen vara all betrakta som myndighetsutövningtrols alt del sluts ett civilrällsligl hyresavtal. Utanför bestämmelsenstillämpningsområde faller, enligt vad som framgår av 3 S andra stycket FL,normbeslul av olika slag, t. ex. beslul alt fastställa normer för ekonomiskhjälp eller färdtjänst eller att fastställa principer för turordning tilltjänster inom barnomsorgen eller äldreomsorgen. 1 ärenden där alltså socialnämnd utövar myndighel iden bemärkelse som har angetts nu skall den också enligl/öri/a styckel lillämpade uppräknade bestämmelserna i förvaltningslagen. skall gälla oavsett ombeslut i ärendet överklagas genom förvaltningsbesvär eller kommunalbesvär.Nämnden är alliså i princip skyldig all låta part få insyn i utredningsmaterialet(14 S), få del av och yttra sig över utredningsmaterialet innan ett ärendeavgörs (15 §), lämna muntlig uppgift i ärende och få den antecknad (16S).Nämnden är vidare i princip skyldig att i sina beslut ange de skäl som har bestämtutgången (17 S). uppräkning av lagrummen i FL som görs i bestämmelsens första Prop.1979/80:1 Spec.motiv SoL 566 slyckehar 18 S FL uielämnals. Denna beslämmelse har väsentlig betydelse för partensrätt att la sin räll lill vara. I I8S FL anges att part skall underrättas ominnehållet i beslul varigenom myndighet avgör ärende, om det inte är uppenbartobehövligt. Är del uppenbart atl beslutet går honom emol, skall han ocksåunderrättas om hur han skall göra för all överklaga beslutel och om skiljaktigmening som har antecknats i protokoll eller annan handling. Underrättelsen fårske genom delgivning. Atl 18 S inte har tagits upp bland de bestämmelsersom anges i första slyckel får inte uppfattas så att den inte är tillämplig iärende hos socialnämnd. Tvärtom följer redan av att 18 § ärtillämplig i ärende hos myndighel, vilkel innebär myndighetsutövning, och ivilket beslutet överklagas genom förvaltningsbesvär. Atl 18 S inte anges härberor alltså endast på atl regeln om underrättelse om beslut inle bör blitillämplig också i ärenden som överklagas genom kommunalbesvär. För sådanaärenden gäller kommunallagens regler om tillkännagivande och justering av protokoll. I andra styckel har lagits upp ett undantag frånskyldigheten i 15 S FL atl bereda part tillfälle att ytlra sig över vad någonannan än han själv har tillfört ärendet innan detta avgörs. Bestämmelsen avseratl klargöra atl det inte är nödvändigt att ge alla sökande till t. ex. enplats i förskola rätt att yttra sig innan platsen ges åt någon viss av dessa. 1 tredje styckel föreskrivs att reglerna i förstastyckel skall gälla även i sådana ärenden hos nämnden som i och för sig inlesyflar till beslut hos denna och därför inte kan anses utgöramyndighelsuiövning men som är ett led i en sådan myndighetsutövning hos enannan myndighet. Del innebär bl. a. alt nämnden är skyldig alt bereda den somberörs av en ulredning i t.ex. ett vårdnadsärende vid allmän domstol tillfälleatl yttra sig över utredningen och nämndens förslag lill yttrande, innan dessalämnas lill domstolen. Den som enligl vad som sägs i 54 S skall gestillfälle att yllra sig enligt 15 S förvaltningslagen (1971:290) har rätt attfå föreiräde inför nämnden, om inle särskilda skäl föranleder annal. Den som ges tillfälle att yttra sig skallunderrättas om sin rätt all få företräde inför nämnden. Bestämmelsen svarar i storl mol 19 § första styckelBvL. Motiven framgår av de allmänna övervägandena, avsnitt 2.17.3. Bestämmelsen är främst tillämplig i ärenden sominnebär myndighetsutövning. Som framgår av 54 S andra styckel gäller dockrälien att få företräde inte i ärenden som gäller plats i förskola etc. Å andrasidan gäller en sådan rätt även i de fall som anges i 54 S iredje stycket närhandläggningen hos nämnden inte primärt kan anses innebära myndighetsutövning. Ordet"nämnden" i beslämmelsen belyder antingen nämnden i dess 1979/80:1 Spec.motiv SoL 567 helhel eller den person som på grund av delegalion har räuall falta beslul på nämndens vägnar. Rätlen alt få föreiräde inför nämnden äralliså rälien all få föreiräde inför den som skall falta beslut i det enskildaärendei. Nämnden eller beslutsfallaren kanvägra den enskilde räll lill föreiräde, om särskilda skäl föranleder del. Ellsådanl särskilt skäl kan vara t. ex. atl en framslällning i elt vissl ärende äruppenbart ogrundad. Föreiräde får däremot inte nekas av den anledningen atlnämnden anser den personliga inställelsen sakna värde ur utredningssynpunkt. Enligl andra styckel är nämndenskyldig att underrätta den som skall ges tillfälle atl yttra sig om hans rältatl få föreiräde inför nämnden. Barn som har fyllt har rättatl själva föra sin talan i mål och ärenden enligt denna lag. Barn som är yngre bör höras, om detkan vara till nytta för utredningen och barnet inte kan antas ta skada av det. Beslämmelsen har behandlatsutförligt i de allmänna övervägandena, avsniu 2.17.5. Regeln i första stycket uttryckerrätten för underåriga barn att, om de har fyllt , vid sidan av sina legalaställföreträdare eller ensamma föra sin talan i mål eller ärenden enligl SoL.En motsvarande regel har tagits in i LVU(I9§). 1 andra stycket erinras om attnämnden inle bör underlåta att ge även elt barn möjlighet att lämnasin syn på en fråga, vars avgörande berör barnet. Bestämmelsen kräver omdömevid tillämpningen. Lämpligheten av att höra barnet får avgöras med ledning avdess ålder och mognad, vilken betydelse ärendet kan anlas ha för barnet menockså vilken inställning barnets siällförelrädare har lill frågan om barnelskall höras. har rätt att av deallmänna försäkringskassorna eller erkända arbetslöshetskassorna få uppgifterom ekonomisk hjälp som har lämnats till enskilda, som har ärenden hos nämnden. Enligt 65 § får socialnämnden, medavsteg från den sekreless som kommer att gälla enligt den föreslagnasekrelesslagen, på begäran av annan myndighet lämna uppgift till dennamyndighet om utgiven ekonomisk hjälp, om syftel är att undvika felaktigaulbelalningar från del allmänna. På motsvarande sätl har det iförevarande paragraf föreskrivils en rätl för socialnämnden att få uppgifterfrån allmän försäkringskassa eller erkänd arbetslöshetskassa om ekonomiskhjälp som har lämnals lill enskild, som har ett ärende hos nämnden. I mål och ärenden enligl denna lagfår delgivning inte ske med tilllämpning av 12 eller 15 S delgivningslagen(1970:428). 1979/80:1 Spec.motiv SoL 568 I SoL saknas särskilda regler omskyldighel för beslutsfallande organ all delge pari innehållei i beslut ellerandra handlingar. Regler om sådan skyldighet fanns i t. ex. 23 S BvL och 57 SShjL. Ledning för när delgivning får eller bör ske får nu i stället hämlas urreglerna i FL och FPL. Regler av betydelse för frågan om delgivning finns i 12S, 15 S andra stycket och 18 S FL samt i 47 S FPL. AU underrättelseskyldighetenligt 15 och 18 SS FL kan fullgöras även på annal sätt än genom delgivning ivissa fall framgår av dessa bestämmelser. Om delgivning sker, så skall denverkställas enligt delgivningslagen (1970:428, DelgL). Lagen anvisarmöjligheten att i vissa fall verkställa delgivning genom att en handling lämnastill annan än den sökte (substi-lutsdelgivning). Enligt 12 S DelgL får, om densökte har känd hemvist inom rikel men inte iräffas där, handlingen i ställetlämnas till vuxen medlem av det hushåll han tillhör eller lill hyresvärd.Enligt 15 S DelgL får delgivning ske genom kungörelse (kungörelsedelgivning),om den sökte saknar känd hemvist och det inte kan klarläggas var han uppehållersig. 1 58 S anges attsubstitutsdelgivning och kungörelsedelgivning inle får ske i mål och ärendeenligl SoL. Motsvarande regel fanns i 95 S BvL, 66 S NvL och 57S ShjL. Motivetlill atl bestämmelsen har gjorts generellt lillämplig på ärenden enligt lagenär att samtliga ärendetyper får anses kunna innehålla inslag av så personligkaraktär atl det för den enskilde framstår som väsenlligt att en utomståendeinte onödigtvis får kännedom om dem. I sådana personregister hos socialnämndensom utgör sammanställningar av uppgifter får inte tas in uppgifter om ömtåligapersonliga förhållanden. Detta hindrar inte att det i ettpersonregister tas in uppgifter om åtgärder som har beslutats inomsocialljänslen och som innebär myndighetsutövning och den bestämmelse påvilken ett beslut om en sådan åtgärd grundas. Regeringen eller den myndighel somregeringen bestämmer meddelar ytterligare föreskrifter om regislren. Bestämmelserna i denna paragrafgäller inte innehållet i de personakter som ingår i socialnämndernaspersonregister ulan endast sådana regisler i mer inskränkt bemärkelse som utgörsammanställning av uppgifter. Hit hör framför allt de databaseradepersonregistren. Till register av förevarande slag räknas även alla former avmanuella register såsom t. ex. kort-register över utbetalningar,bevakningsregister av olika slag, servicekort etc. 1 de register som avses här fårinle tas in integritetskänsliga uppgifter rörande t. ex. sjukdom,arbetsförmåga, missbruk, kriminalitet. 1979/80:1 Spec.motiv SoL 569 anteckningarbehöver göras, blir det nödvändigl all lägga upp en person-akl. I regislrel fårsedan göras hänvisning lill personaklen. Av prakliska skäl är del dock nödvändigt atl idessa register anteckna inom vidtagna åtgärder som innefattarmyndighetsutövning. Detta begrepp har här samma innebörd som i FL ochär således inte begränsat lill tvångsingripanden. Begreppet myndighetsutövninghar kommenterats vid 54 S. Skälen för vidtagna åtgärder får inte återges ividare mån än som framgår av hänvisning till den författning på vilken åtgärdenhar grundats. Den nya sekrelesslagen innehåller inte någrasärbestämmelser för innehållet i socialljänslens register. Uppgifter inomsocialtjänsten rörande enskildas personliga förhållanden kommer därför attåtnjuta samma sekretesskydd oavsett i vilken form de förvaras. Register av förevarande slag begränsas således -föruiom särskilt angivna undanlag - lill sådana uppgifter som normalt äroffentliga t. ex. namn, adress, civilslånd, födelsedatum, yrke etc. Detförekommer dock regisler inom vilka är av sådan karaktär altblotta förekomsten i registret är ägnal att röja den enskildes personligaförhållanden. Trots silt begränsade innehåll kommer därför många register attbli skyddade av sekretesslagen. I andra stycket har det tagits in ell bemyndigandeför regeringen eller myndighet som regeringen beslämmer atl meddela ytterligareföreskrifter om personregisler. Avsikten är att uppdra ål att -efter samråd med - meddela sådana föreskrifter. Anteckningar och andra uppgifter i en personakt somtillhör socialnämndens personregister skall gallras ut efter det sistaanteckningen gjordes i akten. När ansvaret för har gått övertill en annan socialnämnd, skall tiden för gallringsplikten räknas från densista anteckningen i akten hos den nämnden. Uppgifter i personregister som avses i 59 S förstastycket skall gallras ut efter det att de förhållanden som uppgiftenavser har upphört. Gallringen skall vara avslutad senast kalenderåretefler det att gallringsskyldigheten inträdde. Gallringsplikten beträffande personaklerna innebäratt dessa skall utgallras har förflutit från den sista kontaktenmed . för sista anteckning i akten bildar utgångspunkt förberäknande av gallringsfristen. Det är därför viktigt att anteckning görs omförekommande kontakter. Detta får behandlas närmare i de allmänna råd somsocialstyrelsen avses utfärda rörande socialnämndernasdokumentationsskyldighet. Syfiet med gallringsreglerna är att klienternashandlingar skall gallras bort, sedan deras kontakter med haravbrutits. I sådana fall då ansvaret för harövergått till annan nämnd, t. ex. i samband med klientens flyttning, skallgallringsfristen beräknas från Prop.1979/80:1 Spec.motiv SoL 570 denlidpunki då dennes kontakt med den senaste nämnden har upphört. Socialnämndernamåste därför bevaka hur gallringsfrislen beräknas när etl ärende flyttas övertill en annan nämnd. Vad gäller registren skall gallringsfrislenberäknas med utgångspunkl från när del förhållande upphörde som en anteckning iregistret avser. Således skall, t. ex. när det gäller placering av underårigutanför hemmet, gallring ske efter del att placeringen utanför hemmethar upphört. I fråga om pei sonregister som förs med hjälp avautomatisk databehandling finns bestämmelser i datalagen (1973; 289). Med stöd av datalagen kan dalainspektionen meddelaföreskrifter rörande sådana register som förs med hjälp av automatiskdatabehandling. Beslämmelserna om register m. m. utgör inget hinder fördatainspektionen att utfärda mer reslriktiva föreskrifter. Paragrafen erinrarom detta. Datainspektionen kan således meddela merrestriktiva bestämmelser rörande innehållet i personregister t. ex. medanledning av registrets tilltänkta användningsområde. Vidare kan meddelasbestämmelser om gall-ringsfrisler som är betydligt kortare än som föreskrivs iSoL. Även när del gäller uttag av regisler för forskningsändamål kan del bliaktuellt med särskilda föreskrifter. I sammanhanget förtjänar del även påpekas att det idatalagen finns bestämmelser om utlämnande av uppgifter till den registreradeoch om tystnadsplikt. Originalhandlingar som rör utredning om attfastställa faderskap eller om underhåUsbidrag får inte gallras med stöd avbestämmelsema i 60§. Regeringen eller den myndighel som regeringenbestämmer får föreskriva andra undantag från gallringsskyldigheten. För att tillgodose forskningens behov avprimärmaterial kommer det att bli nödvändigt atl meddela andra föreskrifter omundantag från gallring. Även i övrigt kan bli nödvändigt att meddelaundantagsföreskrifter framför allt när det gäller vissa typer av handlingarinom barn- och ungdomsvården. skall, enligt vad regeringen närmareföreskriver, ur personregister lämna ut uppgifter till statistiskacentralbyrån för angelägna statistiska ändamål. Som framgår av de allmänna övervägandena skallbelydande restriklivilel iakttas när det gäller att infordra individrelaieradestatistiska uppgifter från socialnämnderna. bör endasi ske när det ärpåkallat av verkligt angelägna samhällsbehov. Del ankommer på regeringen altbesluta om delta. Prop.1979/80:1 Spec.motiv SoL 571 Beslämmelserna i denna paragraf gäller endastsådana uppgifler som omfattas av sekretesskydd. Utlämnande av mängdstatislikfrån socialnämnderna regleras i annan ordning. skall lämna ul uppgifter urpersonregisler lill ställiga myndigheter, när delta begärs förforskningsändamål och det kan ske ulan risk för alt den enskilde eller någonhonom närslående lider men. Lagen (1936:56) om socialregister föreslås upphävdgenom atl SoL träder i kraft. Därmed försvinner de särskilda regler som finns isocialregisierlagen om utlämnande av uppgifter för forskningsändamål. Enliglden nya sekretesslagen får sekretesskyddade uppgifler inom socialtjänstenlämnas ut lill annan myndighet endasi med stöd av lag eller förordning. Iförslaget lill ny sekretesslag förutsätts det atl behövliga bestämmelser omutlämnande av uppgifter för forskningsändamål skall tas in i SoL. Forskningenbedrivs vanligen vid en statlig institution. Beslut atl lämna ut uppgifternaskall därför riktas lill den statliga myndighet där forskningen bedrivs ochinte till den enskilde forskaren. Prövningen åligger socialnämnden. Vidprövning om uppgift kan lämnas ul utan risk för men kan det bli anledning attta hänsyn till skilda omständigheter. Formerna för forskningens bedrivandemåste beaktas, t. ex. om del kan bli fråga om personintervjuer. Vidare bör bl.a. beaktas hur stor personkrets vid forskningsinstitutionen som skall få tadel av individrelaierade uppgifter, hur uppgiftema förvaras och formema förderas publicering. Uppgifterna bör endast lämnas ut om det är fullt klart attforskningsresultaten kommer att publiceras i sådan form att enskilda personeroch deras närstående, vilka berörs av uppgifterna, inte kan identifieras. Somframhålls i propositionen med förslag till sekretesslag m. m. kan mottagandeinstitution eller funktionär i sin hantering av mollagna uppgifter endasibindas av sekretesslagen. Enligl 13 kap. 3 S förslaget till sekretesslag kommeruppgifterna hos forskningsinstitutionen alt ålnjula samma sekreless som hossocialtjänsten. Bestämmelsernaom utlämnande gäller uppgifter inom . De bör inte tillämpas påuppgifter som kan ha antecknats i samband med familjerådgivning som bedrivs avsocialnämnden. Sekretesskyddade uppgifter inom familjerådgivningen måstealltid anses ha sådan karaktär atl det finns risk för att den enskilde ellernågon honom närstående lider men. De bör således inte lämnas ut . När det gäller uUämnande till enskilda forskareblir reglerna i sekretesslagen tillämpliga. När det blir aktuelltatt lämna ut uppgifter lill sådan forskare, bör utlämningsbeslulel regelmässigtförses med förbehåll beträffande uppgifternas användning. Iallmänna råd från kan behandlas hur sådana förbehåll börutformas. Härvid kan ledning hämtas från de villkor som brukar Prop.1979/80:1 Spec.motiv SoL 572 ställasupp när uppgifter lämnas ut från socialregister för forskningsändamål. skall på begäran av en annanmyndighel till denna lämna uppgifter om utgiven ekonomisk hjälp, om syftet ärall undvika felaktiga utbetalningar från del allmänna. När socialregisteriagen upphävs, försvinner demöjligheter som ges andra myndigheter att på begäran få uppgift om utbetaldekonomisk hjälp. Detta kan i vissa fall behövas för att förhindra felaktigadubbelulbetal-ningar och för alt motverka att enskilda missbrukarhjälpmöjligheter genom att begära ersättning från flera håll. Det torde mångagånger vara tveksamt om sådant uppgiftslämnande kan ske ulan men för denenskilde som avses i sekretesslagen. Det föreligger därför behov av uttryckligtförfattningsstöd. Uppgifter om utbetald ekonomisk hjälp skall endast lämnasut på begäran i det enskilda fallet. Det åligger socialnämnden att prövautlämnandet med hänsyn till syftet med detta. Lagrummet ger således inte stödför ett generellt uppgiftslämnande. Inte heller får uppgifler lämnas ut, omsyftet är aU kontrollera den enskildes solvens eller kreditvärdighet. Beslämmelserna i 7 kap. 4 S sekrelesslagen(1979:000) hindrar inle socialnämnden att polisanmäla brott som är riktade motsocialnämnden eller berör den verksamhet som nämnden har ansvar för. Bakgrunden till bestämmelsen framgår av de allmännaövervägandena (avsnill 2.18.6). Bestämmelsen erinrar om att sekretessen intehindrar nämnden att göra polisanmälan i sådana fall som avses i paragrafen.Anmälan får endast göras av nämnden samfällt eller med slöd av delegation. har tillsyn över iriket. Styrelsen skall följa och vidareutveckla . Till ledningför tillämpningen av denna lag utfärdar allmänna råd. tillsynsuppgifter har behandlatsutförligt i de aUmänna övervägandena (avsnitt 2.21). Genom sin tillsyn skallsocialstyrelsen följa bl.a. genom vad som av hävd betecknas sominspektioner och genom andra besök. Denna verksamhet skall i största möjligautsträckning vara rådgivande och övergripande och syfla till etl ömsesidigtinformationsutbyte. Styrelsens tillsyn innefattar också skyldighet att påtalaom Prop.1979/80:1 Spec.motiv SoL 573