prop · G3036 · 1979-12-31 00:00:00 — Man villkraftigt understryka betydelsen av all den vertikala organisationen medindelning i olika avdelningar i enlighet med förslaget kompletteras med enhorisontell organisation med s. k. program. Förslaget all i en avdelningsamordna all verksamhei som hör till landstingens hälso- och sjukvård hälsasmed tillfredsställelse. Det kan ifrågasättas om inte byrån för hälsoupplysningbör inordnas i hälso- och sjukvårdsavdelningen. Inte minst förebyggandeåtgärder inom tandvården talar för detta. anför bl, a, följande: 1979/80:6 ,84 "Vad gäller avdelningen för hälso- ocn sjukvård anserlandstinget, alt den föreslagna byrån för medicinsk rehabilitering och långvårdmed fördel kan infogas i byrån för primärvård och byrån för läns- ochregionsjukvård. Delta framför allt med hänsyn till att långvården rent definitionsmässigttillhör primärvården och att rehabilitering bör vara en angelägenhet för varje akutvärdandeklinik. Utskottet anser också, att endast en byrå för beredskapsfrågor ärtillräckligt. Genom en omfördelning av arbetsuppgifterna skulle dessutom heladen föreslagna avdelningen för förebyggande arbete och planering kunna utgå urorganisationen. ifrågasätter således om den särskilda avdelningenför planering är erforderlig. Den planerade verksamheten bör kunna ske inomresp. fackavdelning eller genom den särskilda programorganisatonen." Riksrevisionsverkel anser att som ÖSoSorganisationsförslag har flera påtagliga fördelar är det ocksä förknippat medvissa risker. En sådan risk är att en önskvärd samverkan mellan de bådahuvudområdena hälso- och sjukvård och socialvård inte kommer till stånd. Enföljd av detta skulle i sin tur kunna bli att inte får någonsamlad överblick över vare sig utvecklingen inom områden som har anknytningtill både socialvård och sjukvård (t. ex. äldreomsorg) eller behovssituationerför de grupper i samhället som är beroende av sådan "integrerad"verksamhet. En annan del av ÖSoS organisationsförslag som enligt RRV:s meningkan förorsaka problem är förslaget att inrätta en särskild avdelning förförebyggande arbete pch planering. Större delen av det förebyggande arbetet ochvissa andra av de uppgifter som föreslås ligga på denna avdelning hänger närasamman med fackenheternas arbete. Risken med ÖSoS förslag är bl. a. attkunskaperna från tillsyn och uppföljning inom olikavärdområden inte tillräckligt kan tillgodogöras i det förebyggande arbetet.Vidare är kompetensfördelningen mellan avdelningen och fackenheterna någotoklar vad gäller bl. a. utbildnings- och personalplanering. RRV finner vid en sammanvägning av för- och nackdelar attden föreslagna avdelningsindelningen är ett godtagbart organisationsalternalivmen att stora krav ställs på samverkan mellan olika avdelningar, RRV biträder ÖSoSförslag att inrätta program som ett komplement till avdelnings- ochbyråorganisationen. Det kan enligt RRV:s mening ifrågasättas om inte vissastora program bör ligga direkt under verksledningen. TCO konstaterar all organisalionsförslaget kan ses som etlförsök all inom verkets ram återskapa en medicinalstyrelse och ensocialstyrelse. Det är möjligt att denna väg all sektorvis hålla sammanlikartade funktioner är nödvändig som ett alternativ till denbefintliga "passiva" men "integrerade" organisationen.Samtidigt är emellertid risken betydande att man därigenom förlorar greppet omden samverkan mellan sociala och miljöbetingade samt medicinska faktorer somskulle påbjudas utifrån en mera vedertagen tolkning av begreppet helhetssyn. Endubbel organisation med program som löper vid sidan av linjeorganisationen problem när det gäller samordning och till intressekonflikter. ModeUen bör övervägas av den särskilt tillkallade Prop.1979/80:6 185 TCO anser inte heller attepidemiologiska avdelningen vid SBL bör överföras till , i försiahand av skälet att enheten blir så liten att resurserna inte kommer att räckavid en toppbelastning. LO anför att förslaget kan ses som ett steg tillbaka iförhållande till beslutet om sammanslagning av social- ochmedicinalstyrelserna. Det är viktigt att arbetet på att integrera socialvårdenmed hälso-och sjukvården fullföljs. Mot bakgrund av den föreslagnaförstärkningen av verksledningen samt att en gemensam avdelning förförebyggande arbete och planering och att särskilda projektgrupper (program)föreslås inrättas kan LO ansluta sig till utredningens förslag. LO finner delväsentligt alt avdelningen för förebyggande arbete och planering ges en starkställning. Denna avdelning bör under verksledningen ha huvudansvaret för alldriva fram en ökad prioritering av det förebyggande arbetet och en samordningav socialvården och hälso- och sjukvården. I SR finner huvuddragen i den föreslagnaorganisatoriska indelningen av det centrala verket tilltalande. De föreslagnaprogrammen kan enligt /SR sannolikt tillgodose en del av behovet av integrationoch samverkan mellan olika avdelningar/byråer. Däremot torde programmen intekunna tillgodose del kontinuerliga dagliga samverkansbehovel mellan verketsolika enheter. /SR förutsätter att detta behov av vid sidan avprogrammen t. ex. i den föreslagna verksledningskonferensen etc. /SR anförvidare bl. a. följande: "1 och för sig finns det skäl atl närmare granska denföreslagna fördelningen av arbetsuppgifter mellan olika byråer men det skulleföra för långt att här la upp en detaljerad diskussion om dessa frågor. Det får förutsättas att en närmare prövning kan ske undergenomförandefasen. Som exempel på frågor som därvid bör övervägas kan nämnasinplaceringen av resurserna för pediatrik, barn- och ungdomspsykiatri samtföretagshälsovård. Man kan här genomgående tänka sig alternativ till denföreslagna anknytningen till primärvårdsbyrån. Mycket talar 1. ex. för atlföretagshälsovården snarare borde inordnas i hälsoskyddsbyrån än iprimärvårdsbyrån. Barn- och ungdomspsykiatrins nära anknytning tillvuxenpsykiatrin kan möjligen motivera inordning i psykiatribyrån. Vidare kandet finnas skäl att överväga behovet av en särskild byrå förregionsjukvård." anser att den föreslagnaprogramverksamheten är en förutsättning för alt skall kunnatillämpa en helhetssyn. Det mest positiva med programmen är att de skall ingå isocialstyrelsens verksamhetsplanering och att de får egna resurser. Rådetfinner det riktigt atl omsorgsbyrån förs lill avdelningen för socialtjänst dådessa frågor har en tyngdpunkt på det sociala området och alltmer kan förutsesbli en fråga för den kommunala . Vidare vill rådet understrykavikten av att byrån för social service tillförs sakkunnig personal i tillräckligomfattning. Rådet anser vidare det vara av stor betydelse atl denna byrå åläggsett primäransvar för handikappfrågor och vill understryka vikten av att byrånlyckas förankra arbete i handikappfrågor i kommuner ochlandsting. 1979/80:6 186 HCK vill understryka betydelsen av programverksamheten.Kommittén anser också att förebyggande arbete bör integreras i de olikabyråernas verksamhet och inte vara begränsat till en särskild avdelning. "1 regeringens proposition om insatser förhandikappades kulturella verksamhet framhålles att "handikappades probleminte får ges en särbehandling utan måste behandlas i sitt sakliga sammmanhang".Innebörden är givetvis att "handikappades problem måste beaktas i utredningsarbetetinom olika områden". Härtill bör las hänsyn i arbetet inom de olikafackenheterna. Som en följd härav måste kunskap om handikapp och vad handikappför med sig finnas inom samtliga enheter. Så är f. n. inte fallel.För alt kunna påskynda denna utveckling behövs ett team med speciella kunskaperi dessa frågor för atl bl. a. medverka till kunskapsspridning inom verket samtdeltagande i projekt och program. Vidare bör i ökad omfattning anställastjänstemän med kunskaper i handikappfrågor inom olikabyråer." Lunds universilel (medicinska fakultetsnämnden)konstaterar alt avdelningen för hälso- och sjukvårdsfrågor uppdelas iprimärvård resp. läns- och regionsjukvård. Delta visar att uiredningen knappastförmåti brygga över de klyftor tidigare skapat mellan olikasektorer inom sjukvården; fakultetsnämnden vill t. ex. allvarligt ifrågasättadel kloka i all också i fortsättningen avskilja verksamhetsområdena medicinskrehabilitering och långvård i särskilda byråer. menar atl den pedialriskarepresentationen inom är klart otillräcklig med hänsyn till delstora verksamhetsfält som öppen och sluten barnsjukvård saml barnhälsovårdutgör. Pediatrisk representation bör därför inte enbart finnas inomprimärvårdsbyrån ulan även inom den föreslagna byrån för läns- ochregionsjukvård. Vidare anför läkaresällskapet att barn- och ungdomspsykiatrinhar nära anknytning till vuxenpsykiatrin varför det är önskvärt och logiskt altbarn- och ungdomspsykiatrin knyts till psykialribyrån i stället för tillprimärvårdsbyrån. Försvaretssjukvårdsstyrelse finner den föreslagna programsamverkan vara elt riktigtgrepp. Styrelsen hälsar med tillfredsställelse atl ansvarel förberedskapsfrågor inordnas i hälso- och sjukvårdsavdelningen men uttrycker ocksåönskemålet om atl i den kommande organisationen, utöver den generella kompelenssom bör finnas i centrala ämbetsverk, garantier skapas för all i en kommandebyrå för sjukvårdens beredskapsfrågor finns ständigt tjänstgörande medicinsksakkunskap för såväl det läkarrelalerade handlandet som för omvårdnadsfrågoroch frågor om förnödenhetsförsörjning. Styrelsen vill vidare anmäla all det ärangelägel alt en organisationsförändring inte förhindras med hänvisning tillutredningen om sjukvården i krig. Vad gäller smittskyddsproblematiken finnerstyrelsen del naturligt alt slatsepidemiologfunktionen tillförs socialstyrelsenoch all denna ges ell samlat ansvar också för totalförsvarets smiltskyddsfrågor. uppfattar utredningens förslag därarbetsuppgifterna på byrå SN I och LA 1 föreslås övertas av byrån förprimärvård. Prop,1979/80:6 187 resp. byrån för medicinsk rehabilitering och långvård, bådainom avdelningen för hälso- och sjukvård, och där tandvårdsbyrån föreslåsinordnad i samma avdelning, som positivt. Det synes ur verkets synvinkel varaen fördel att hithörande frågor handläggs inom samma avdelning isocialstyrelsens organisation. En särskild avdelning för förebyggande arbeteoch planering synes vara väl motiverad. Vidare är utredningens förslag omtillskapande av särskilda program positivt. Arbetarskyddsstyrelsen förutser ell omfattande samarbetemed flera av byråerna inom den föreslagna avdelningen för förebyggande arbeteoch planering. Styrelsen tillstyrker alt ett miljömedicinskt laboratoriumbildas genom sammanslagning av naturvårdsverkels omgivningshygieniska avdelningoch det till sjukhuset knuta stressforskningslaboratoriet. Detsistnämnda har en omfattande verksamhei inom arbetsmiljöområdet. Diskussionerom samarbetsformer och om gränsdragningsproblem mellan och arhetarskyddsstyrelseni dessa frågor saknas i utredningen och måste klarläggas. ser positivt på den ökade tonviktenpå planering och förebyggande arbete. Genom tillkomsten av en avdelning förförebyggande arbete och planering torde bl. a. förebyggande insatser få ökadtyngd. Kontakter med andra myndigheter och sektorer underlättas, inte minst ifrågor som rör den yttre miljön och olika miljöföroreningars långsiktigainverkan på folkhälsan. För är del av stor betydelse alt ha etlnära samarbete med den miljömedicinska expertis som finns på socialstyrelsensärskilt med ett ev. miljömedicinskt laboratorium. Statens strålskyddsinslitut anser all utredningens syftealt utarbeta ny och bättre organisation och mer rationella arbetsformer försocialstyrelsen är mycket angelägel och alt de föreslagna lösningarnaförefaller leda till klara förbättringar. Den föreslagna projektverksamheten ärsärskilt intressant eftersom den bör vara väl lämpad för handläggning av mångaärenden av slrålskyddskaraktär. Det bör dock framhållas med skärpa alt den utantillräckliga resurser lätt blir ett slag i luften. () kan inteinstämma i förslaget att överföra epidemiologiska avdelningen lillsocialstyrelsen. hälsar del nya greppet med programmed tillfredsställelse. Programmen lorde få slor betydelse för att handläggastora och övergripande problem inom . Överstyrelsen för ekonomiskt försvar (ÖEFj framhåller attden från beredskapssynpunkt bästa organisatoriska lösningen för PB 4 och PB 5vore att sammanföra dem till en egen frislående enhet. Om detla inte är möjligttorde del näst bästa alternativet vara att - som ÖSoS föreslår - föra dem tillavdelningen för hälso- och sjukvård. Ett tredje alternativ är också tänkbartnämligen atl föra enhelen för beredskapsfrågor till avdelningen förförebyggande arbete och planering. Prop.1979/80:6 188 /// Funktioner i den nya organisationen Remissinstanserna biträder i stort sett ÖSoS uppfattning atlsocialstyrelsen bör sträva efter atl minska detaljreglering och detaljstyrningsamt öka del övergripande planerings- och utvecklingsarbetet. Vissa kritiska synpunklerförs fram. anser atl uppgift hörvara alt tillföra huvudmännen kunskap av generell nalur inom olika verksamhetsområden.Styrelsen bör erhålla underlag för uppföljning och erfarenhetsåterföring genomsammanställning och analys av huvudmännens planer. Förbundet kan inte delauppfattningen att skall utfärda riktlinjer för den kommunalaplaneringen och varnar för en sektorisering av planeringsverksamheten. Analyserav problem, behov och utvecklingsinsatser inom olika verksamhetsområden börges karaktären av planeringsunderlag för den samlade bedömning och prioriteringsom ett svårt ekonomiskt läge gör mera nödvändig än . framhåller all den betoning avsocialstyrelsens planeringsroll som framgår av utredningens förslag kan ses somen naturlig följd av att nuvarande lagstiftning bör kunna bli ersatt av enramlagstiftning. Förbundet vill särskill understryka att socialstyrelsensarbete inriktas på att la tillvara de erfarenheter och kunskaper som finns hossjukvårdshuvudmännen, stämma av dessa mot planeringsuppgifter och vidarebefordradessa kunskaper till andra huvudmän. Härvid bör inte minsl socialstyrelsensplaneringsroll vad avser den förebyggande hälsovården betonas. Förbundet att tillsyn och planering skall ses som delar i engemensam process. LO konstaterar att ÖSoS lägger stor vikt vidsocialstyrelsens medverkan i samhällsplaneringen, men atl utredningen inteutvecklat på vad sätt denna medverkan skall gå till. Socialstyrelsensplaneringsuppgifter bör i första hand gälla sektorns egen planerings- ochutvecklingsverksamhet. LO erinrar om att de krav som medlemmarna ställer ifråga om hälso- och sjukvård och social omvårdnad ofta innebär krav på statligaåtgärder för att stimulera eller styra i en viss riktning. TCO förordar att handlingsprogram och planer upprättas förberörda samhällssektorer. De ramlagar som förväntas bli införda både försjukvården och för socialvården leder fram lill ett behov av mer detaljerademålsättnings-och verksamhetsplaner. (RR V) delar ÖSoS uppfattning attsektorsplanering för socialvård saml hälso- och sjukvård bör vara en centraluppgift för i framliden. Den beskrivning som görs av vad seklorsplaneringeninnebär och bör omfatta har RRV inte heller några invändningar mot.Socialstyrelsens planeringsroll inom hälso- och sjukvårdsområdet synes enligtRRV vara klarare än inom socialvårdsområdet. Det är därför viktigt attsocialstyrelsens planeringsansvar för socialvården preciseras närmare. EnligtRRV har elt särskill ansvar för alt se lill att vårdområden medskilda huvudmän blir 1979/80:6 189 föremål för samordnad planering, påpekafr atl ÖSoS-rapportentar upp planeringsuppgifter på elt mycket slort antal ställen,men någon hell klar bild av den roll som styrelsen bör spela härvidlag framgårdock inte. Enligt mening finns det anledning att en översyn ochöverprövning görs av nuvarande ansvarsfördelning, läns landsting ärtveksamt till tanken att skall ägna sig mera åt planering ochandra övergripande frågor inom sitt ansvarsområde. Landsiingei anser attplaneringsansvaret främst skall åvila kommuner och landsting ochdärmed ske i nära kontakt med den praktiska verkligheten. läns landslinganför alt roll i planeringen bör inskränkas till rådgivning.Styrelsen bör också vara remissorgan för landstingen i samband med planering avhälso- och sjukvården. Enligt () mening är det av slorbetydelse alt en helhetssyn på sociala problem tillämpas och alt samordnande avproblemlösande insatser kommer till stånd, varvid de arbetsmarknadspolitiskaåtgärderna spelar en mycket viktig roll. En ökad satsning på förebyggandeåtgärder, bl. a. genom alt de socialvårdande myndigheterna i störreutsträckning än f. n. medverkar i övrig samhällsplanering, ställer krav på ökadsamverkan med andra samhällsorgan. AMS är beredd att medverka till sådana förändringarav samverkansformerna som kan leda till bättre utnyttjande av de gemensammaresurserna. ansluter sig till utredningens tanke allorganisatoriskt hålla samman tillsyns- och sektorsplaneringsfunktionerna iavdelningarna för socialtjänst resp. hälso- och sjukvård. Härigenom skapasmöjlighet till både uppföljning och verklighetsanknytning av planer. Fleraremissinstanser, däribland , (medicinskafakultetsnämnden), i , landsting.Västernorrlands läns landsting samt kommun delar ÖSoS synsätt altplaneringsansvaret i huvudsak bör läggas på fackenheterna och inte päsärskilda planeringsenheter. Enligt ÖSoS förslag bör öka insatserna förforskning och utveckling samt försöksverksamhet. Styrelsen bör dock inte hatill primär uppgift att bedriva forskning. Förslagen om forskning ochutveckling kommenteras av vissa remissinstanser. Universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) delar ÖSoS strävanatt ge en myndighetsroll som innebär en starkare inriktning påsammanställande och spridande av kunskaps- och beslutsunderlag. Det innebär attsocialstyrelsen genom ökade insatser av forsknings- och utvecklingskaraktär börbidra lill atl lillgodose behovet av nya och kvalitetshöjande kunskaper inomsektorn som styrelsen inte skall ha till primär uppgift alt bedrivaegen forskning, UHÄ viU understryka vikten av att styrelsens FoU-verksamhet arbetari mycket Prop.1979/80:6 190 nära kontakt med alla berörda forskningsorgan, inte minslden medi cinska och samhällsvetenskapliga forskningen vid universilel och högsko lor, \ (medicinska fakultelsnämnden\) ärtveksam till atl styrelsen skall bedriva egen forskning och att styrelsen isina anslagsframställningar skall föra fram krav pä egna medel för forskning.Forskningsanslag bör i första hand kanaliseras via universiteten ochforskningsråden. Däremot har man ingen erinran mot att bedriverförsöksverksamheter och annal utvecklingsarbete och man tillstyrker vidaretillkomsten av elt särskilt sekretariat för dessa uppgifter. Inte heller Lunds universilel(samhällsvetenskapliga fakultetsnämnden) motsätter sig den föreslagnaforskningsorganisationen. Enligt (rektorsämbetet) är detmindre välbetänkt att styrelsen skall ha egna forskningsmedel och ensamordningsgrupp när styrelsen inte skall bedriva forskning. "1-. n. är den medicinska forskningens huvudproblemen successivt minskad medelstilldelning med ökande svårigheter för yngreforskare att etablera sig som följd. Det är därför viktigt alt forskningsmedelfördelas av de organ som har överblick av landels och universitetens resurser,dvs, i första hand forskningsråd och univsersitel-högskolor. institutetifrågasätter det rationella i att skapar en nyforskningsorganisation. Styrelsen bör koncentrera sig på sina vedertagna uppgiftersnarare än alt söka sig in på nya områden som redan har en väl fungerandeorganisation. Vinsten med en bedömningsgrupp ifrågasattes även. Denna kompetenskan erhållas från redan existerande organisationer, t. ex. genomsamordning mellan och medicinska forskningsrådet." finner del vällovligt att enbedömningsgrupp bildas på med uppgift att handlägga frågorrörande forsknings-, utvecklings- och försöksverksamhet. anseratt denna bedömningsgrupp som sin huvuduppgift bör ha beredskap för att ta delav och initiera införandet av nya forskningsrön i sjukvården. Del är angelägelatt den har ett brett urval av vetenskapligt skolade personer frånforskningsvärlden och det praktiska fältet. anser däremot inteatt skall bedriva egen forskning, utan utnyttja universiteten,forskningsrådet och ser det som mycket angeläget att inte konkurrens om de knappaforskningsresurserna kommer lill stånd. Forskningens oberoende av myndighet ärvital. anser atl socialstyrelsensviktigaste uppgift bör vara all initiera forskning och praktisktutvecklingsarbete. Forskningen bör bedrivas av organ som är fristående frånförvaltande myndigheter. bör svara för sammanställningar avresultat från forsknings- och utvecklingsarbete inom sitt verksamhetsområde. Ijämförelse med den av kommunförbundet bedrivna idébanksverksam-helen börstyrelsens insatser inriktas på att mera ingående och principiellt analyseraoch redovisa kunskapsläget inom olika problemområden. finnerförslaget om inrättande av ett sekretariat för 1979/80:6 '91 forsknings- och utvecklingsarbete inom socialstyrelsenangelägel och förordar alt engagemang i forsknings- ochutvecklingsarbete koncentreras på epidemiologiska frågeställningar, metoderoch tekniker för planering, utvärdering och effeklivilelsuppföljning samt slatistiksyslem.Stockholms läns landsting menar alt det inte är helt klart vad inmutningen avforskningsuppgifter ytterst syftar till och undrar om man vill styraforskningen till speciella uppgifter och om skall godkänna forskningsuppdrag. Enligt RR V:s mening är utredningen inte helt klargörandevad gäller dels relation till forskningsråden, dels roll ocharbetsfördelningen mellan styrelsen och delegationen för social forskning.Denna har en samordnande och forskningsstödjande funktion nära förknippad medden planerande och utvecklande roll som bör ha. Den föreslagnaöversynen av styrelsens relationer till forskningsråden bör därför komma tillstånd. Vidare är RRV tveksam till att inrätta ett särskilt medplacering vid byrån för allmän planering och samhällsplanering. Huvuddelen av FoU-administrationenbör enligt RRV.s mening ske på byrå- och programnivå. Uppgiften attsammanställa ansökningar om FoU-anslag inför verksledningen bör kunna ligga påverksledningssekretariatet. Styrelsen bör ha tillgång till vis.sa egna medelöver statsbudgeten för forskning, utvecklings- och försöksverksamhet, men detbör särskilt betonas att styrelsen inte skall bedriva egen forskning. LO anför följande: "En belydande del av styrelsens verksamhet bedrivs f.n. med särskilda projektanslag för forsknings- och utvecklingsarbete. Delgäller inte bara speciella forskningsprojekt utan sådana frågor som det socialaarbetet och formerna för en socialt inriktad planering på länsnivå.LO finner det orimligt att frågor av detta slag, som hör till socialstyrelsenscentrala arbetsuppgifter, bekostas från särskilda projektmedel. En avkonsekvenserna av denna finansiering är att projekten får forskningskaraktäroch att organisationer som medverkar i referens- eller styrgrupper får mycketbegränsade möjligheter att lämna synpunkter på arbelL. eftersom sådanasynpunkter kan uppfattas som ingrepp i forskargruppens arbete. LO anser att uppgifterav denna typ bör ingå i reguljära verksamhei och utföras underverksstyrelsens ledning." TCO för fram samma synpunkter samt pekar också på all enstarkt negativ konsekvens av de många projekt som bedrivs under angivnaförutsättningar är atl de engagerade tjänstemännens arbetsvillkor ofta ärosäkra då arbetet inte sällan är direkt beroende av anslagets varaktighet. TCOanser att det finns ett stort behov av att på etl aktivt sättmedverkar till metodutveckling inom den kommande . Detta behöverinte ske genom utredningsprojekt med långsiktig planering och bredamålformuleringar, TCO har direkt negativa erfarenheier av flera sådanautvecklingsprojekt inom . Det kan ofta räcka med alt styrelsenhäller sig ä jour med utvecklingen ute i kommunerna och stimulerar och spriderkännedom om utveckling av metoder som bedöms vara av allmänt intresse. 1979/80:6 192 Några remissinstanser tar särskilt upp frågan omsocialstyrelsens roll beträffande information.