prop · G3031 · 1979-12-31 00:00:00 — Rent allmänt fårlänsstyrelsen härvid en känsla av alt utredningen genlemol den enskilde intaren alltför ängslig attityd. erinrar om attenligt socialutredningen är samarbele ofla påkallal i ärenden som rör enskildaoch atl socialljänslen i dessa ärenden kan komma i konflikt med intresset attskydda klienternas integritet. Verksamheten inom skall enligtutredningen bygga på respekl för människans självbestämmanderätt ochintegritet. Därför skall klientens samtycke i princip erfordras för atluppgifter om personliga förhållanden skall få vidarebefordras. Kommunenbedömer detta vara en Prop.1979/80:1 303 gmndläggande förulsällning för all elt förtroendefulltsamarbele skall kunna ulvecklas med socialljänslens klienler. Mulmö kommun menar all del förslagsom socialutredningen presenlerar om socialljänstens uppgiftslämnande tillolika myndigheler i tillböriig grad både tillgodoser den enskildes integritetoch underiättar för ell förtroendefullt samarbete mellan socialtjänst ochklient. kommun framhåller all målsättningenför samverkan kring enskilda fall alltid måste vara klientens bästa. Det böruppmärksammas alt en aUt för långt driven samverkan kan bli påfrestande för denenskilde genom att många människor blandas in i etl ärendes handläggning. Remissinstanserna är i allmänhelpositiva lill vad socialulredningen anför om hur samverkan skall ske mellankriminalvården och socialljänslen, då del gäller all bislå dem som skall frigesfrån kriminalvårdsanslall, dem som redan är frigivna och dem som dömls lillskyddslillsyn. På ensiaka punkter har dock några remissinstanser en uppfaUningsom delvis avviker från ulredningens. RÅ som är positiv till utredningensöverväganden om behovet av och formerna för samarbete mellan olika huvudmän,understryker atl inte minsl den pågående utvecklingen inom kriminalvården, somkännetecknas av en ökad användning av frivårdspåföljder, nödvändiggör ett närasamarbete mellan kriminalvård, sjukvård och socialljänsl. Atl sådant samarbetekommer till stånd är av hell avgörande belydelse för all kravet på kontinuiteti vård- och behandlingsarbetet skall kunna upprälthållas. I detta hänseende ärutredningens förslag om inrättande av särskild jourverksamhet inomsocialtjänsten i hög grad beaktansvärd. Även de föreslagna samarbetsorganeninom kommunerna kan medföra stora fördelar därvidlag. RÅ framhåller dock attbristen på fast form för denna verksamhet innebär risk för atl samarbetet ivissa kommuner kan komma att fungera mindre väl. Erforderliga anvisningar bördärför utfärdas genom försorg. I fråga om samverkan mellansocialtjänsten och kriminalvården understryker brotisförebyggunde rådel viktenav samarbele och ökal kunskapsutbyte samt fortlöpande anpassning av resurseroch rutiner. Speciellt gäller detta frivården, vars verksamhet i ökadomfallning blir beroende av de landstings- och primärkommunala vårdresurserna. anför attfömtsättningarna för samverkan mellan och kriminalvården börytteriigare studeras. För alt undvika särbehandling av olika grupper bör delutredas om resurser kan utnyttjas effektivare förkriminalvårdens klienter som är i öppen vård. framhåUer alllill de klienter som dömts till kriminalvård i frihet eller frigivitsvillkoriigl från anstalt har frivården i uppgift bl. a. att förmedla samhäUetshjälp- och stödresurser. 1979/80:1 304 harkriminalvården denna förmedlande uppgifl. Enligt socialutredningens förslagskulle utföra vissa av de resursförmedlande uppgifler som i dagligger på kriminalvården, såsom förmedling av rättshjälp, begäran omavskrivning av skulder etc. Detta skulle leda till en oklar ansvarsfördelning.Verket föreslår därför atl detta ansvar ligger kvar på kriminalvården. Sådanastöd- och hjälpåtgärder som ligger inom socialljänslens normala arbelsfäll bördäremot kriminalvården inte svara för. Här har kriminalvården enresursförmedlande funktion genlemol socialvården. i Slockholms län anser att del är enbrist atl utredningen inte närmare diskuterat samverkan mellan socialtjänstenoch kriminalvården vad gäller institutionell vård och behandling.Otvivelaktigt finns en alllmer uttalad strävan från domstolarnas sida altge olika påföljder ell mer vårdinriklal innehåll. Härigenom har samverkanmellan kriminalvård och socialvård fått ökad betydelse. Kriminalvårdsklienteletbestår i stor utsträckning av personer som med insatser frånkriminalvårdens sida är aktueUa för åtgärder från socialvården. Behovet av endecentraliserad kriminalvård i nära samverkan med socialvårdensinstitutionsresurser borde enligt länsslyrelsens uppfaUning närmare diskuleras.Fördelarna med ell närmare samarbele borde vara stora såväl vad gällerbehandlingsresultat som elt rationellt utnyttjande av de samladevårdresurserna. Enligt bör kriminalvårdensfrivårdsorganisation på sikl inordnas i den primärkommunala socialtjänsten.Uppfattningen att ansvarel för fri vården bör ligga på delas avBorås kommun. Kulmur kommun ifrågasätter om det vid samverkan medkriminalvården är som skall ansvara för att information ochsamverkan kommer lill slånd. Endast kriminalvården har den övergripandeinformationen om vilka som finns inom kriminalvården och dessutom är i behovav stöd. kommun efterlyser därför en klarareansvarsfördelning vid exempelvis frigivningsförberedelser. Föreningen noterar medtillfredsställelse att principen om de dömdas "lika rält" tillsamhällets service hävdas av socialulredningen. Föreningen anser dock att enkraftigare betoning av denna princip är angelägen. Det finns tyvärr fortfarandeförtroendemän och tjänstemän inom socialvården som är klart negativa tillsocialt avvikande personer, vilkel ibland medför en särbehandling av dem somhar begått brott. Paragraferna 2 och 5 i förslaget till socialtjänstlag om det"yttersta ansvaret" och "skälig levnadsnivå" kan tänkastäcka upp de rättvisekrav frivårdarna vill hävda men föreningen anser all detkan diskuteras om inle normaliseringsprincipen bör ytterligare markeras genomalt principen starkt betonas för kommunema i exempelvis anvisningar som kankomma att utfärdas. Kriminalvårdens frivård arbelar i nära anknytningtill den kommunala socialvården och är nästan helt beroende av denna när detgäller att sätta in ekonomiska och även andra resurser irehabiliteringshänseende. Prop.1979/80:1 305 vill heller hävda annal än all kriminalvårdens egnasociala resurser skall vara yllerst begränsade om de nu alls skall exislera.Med avseende på innehåll, utformning och inriktning är det arbele som bedrivsinom socialvård resp. frivård i grunden av samma karaklär. Del finns ingensärskild melod inom frivården att bemästra jusl det beleende som belecknas somkriminelll. Den pålagbara skillnaden mellan verksamhetsområdena ligger däri,att frivården verkställer påföljder och därigenom har sin målgrupp klarlavgränsad. Dock är även kriminalilden etl socialt problem, vilket ickeexisterar i ell vakuum. Tvärtom är det sammanvävt med missbruksproblem ochandra svårigheier. Följdrikligl visar också alla undersökningar alt huvuddelenav de övervakade i kriminalvården, ibland uppål , är kända isocialvårdens regisler. Del parallella arbete som sker med dessa människor ärsåledes betydande. När del gäller samarbetet omenskilda klienter framhåller föreningen all della måste ske på handläggarnivå.Då detta samarbete måste ske snabbi och så gott som är det svårt alltänka sig hur förtroendemännen där skall kunna kopplas in. Utredningen anser allkriminalvården har egna resurser när det gäller att tillgodose de dömdasomedelbara behov av bistånd. När det gäller frivården får delta ej lolkas såatt socialvården skall kunna undandra sig huvudansvaret för även frivårdsklienternas ekonomi. Fri vårdens ekonomiska medel är endastkompletterande. Utredningen anser vidare aUsocialtjänsten skall hjälpa kriminalvårdens klienter med att begära avskrivningav skulder, lägga upp avbetalningsplaner, tillse att rättshjälp tillgodosesoch hjälpa till med bostadsfrågan. Detta är uppgifter som kriminalvården redannu hjälper klienierna med och här behöver ej gripa in i slörre utsträckningän som är fallet. I slällel bör och kriminalvården samarbelaoch i varje enskill fall avgöra "vem som skall göra vad". Del ärviktigt att redan från början avgöra när skall kunna ta överärendet från kriminalvården. kan även inom ramen för frihet taöver ärenden. Viktigt är att denna samverkan sker redan påpersonundersökningsstadiet så atl kan etablera kontakt med enmissbmkare för att domstolen skall få möjlighet atl lämna över ärendet lillsocialtjänsten. När det gäller kriminalvårdensfrivårdsresurser framhåller LO starkt behovet av en så nära samordning sommöjligt mellan frivården och socialljänslen. Förhållandena är här långl ifråntillfredsställande. Det är tyvärr myckel vanligl aU kriminalvårdens klienterhamnar mitl emellan de två organen. Ingen känner därför ansvar för klienternasåteranpassning. Ett ytteriigare studium av denna fråga och utarbetandet avkonkreta samverkansformer behövs. TCO understryker vikten av atlsocialnämnden tar etl lillräckligl ansvar för kriminalvårdens klienler. Ökadeförulsällningar härför har skapals genom all kommunens yttersta ansvarenlydigl läggs fasl i utredningens förslag. Prop.1979/80:1 306 Socialulredningens förslag om allsocialnämnderna skall befrias från skyldigheten all lämna uppgifler ikörkorisärenden kommenleras främsl av länsslyrelsema och kommunema. Förslagelfår ell myckel blandal mollagande, och remissinsiansernas inslällning lillförslagel synes bero på vilken av de båda grupperna av remissinsianser mantillhör. Av de kommuner och länsslyrelser som uttalar sig i frågan betonarsamtliga kommuner vikten av all förslaget genomförs, medan länsslyrelserna, medendasi något undantag, är starkt negativa lill förslaget. Följande kommuner kommenlerarförslaget. , Slockholms, Kulmur, , , , ,, , , , , , , Danderydsoch kommuner. Förutom nämnda kommuner tillstyrker FöreningenSveriges socialchefer, , och ulredningensförslag. Kammurrutten i år i princip positiv lill förslagel. Följande länsslyrelser avvisarförslaget. i Uppsalu, Södermunlunds, , ,Kristiunstuds, Mulmöhus, , , Västmunlunds, Koppurbergs,och Västernorrlunds län. i tar inteställning till förslaget. Negativa till förslagel är förutom nämndalänsstyrelser även justitiekunslern, och brotisförebyggunderådel. betonar attskyldighelen att lämna uppgifl om en sökandes evenluella missbmksproblem isamband med utfärdande av körkort har länge upplevts som ett hinder förkontaklarbetet inom nykterhetsvården. Kommunen underslryker därförangelägenheten av atl socialnämndernas nyklerhctsvardande insatser inteförsvåras genom tvånget alt lämna uppgifter av sådant slag. framhåller atlsocialutredningens förslag om tystnadsplikten har bl.a. till följd alluppgifter om människors nykierhetsför-hållanden inle längre får lämnas ul lillpolisen för ulredningar i körkorts-och vapenlicensärenden. är enbetydelsefull förändring och hell konsekvent om man tänker på socialtjänstensinlresse av alt människor med alkoholproblem frivilligt söker hjälp. Samhällelsbehov av all få underlag för bedömning av körkortslämplighel etc. bör kunnatillgodoses genom polisens egna uppgifter. kommun anser atl omsocialtjänsten skall kunna verka på det sätt som socialutredningen harföreslagit måste den omfattas av ett odelat förtroende hos allmänheten. Eltsådant förtroende kan inte etableras om socialvårdens roll i handläggningen avkörkortsärenden består. kommun hälsar med stortillfredsställelse atl i framliden ej skall behöva ta befattningmed körkortsärenden, där socialvården f n. ofta framstår som "boven idramat" vid vägrat lämplighetsintyg eller körkortsåterkallelse. Synpunkter, som i allt väsentligt stämmer överens med vadovan redovi- Prop.1979/80:1 307 sade kommuner anför, återkommer i övriga kommunersremissyttranden. Föreningen att förslaget om att inte skall avge yttrande ikörkortsärenden är en ytterst angelägen förändring för att medverka till atlett förtroende kan byggas upp mellan hjälpsökande och den kommunalasocialtjänsten. Föreningen anser atl denna reform är så angelägen atl den börbrytas ut ur förslaget och förverkligas möjligt. Föreningensuppfattning att befallning med körkorlsärendena bör omedelbartupphöra delas av Botkyrku kommun. SACOISR och konslalerar med tillfredsställelse all socialnämndens skyldighelall lämna uppgifter i körkortsärenden föreslås bortfalla. De anser atl dennaskyldighet ofta har varit eU större hinder för atl åstadkomma en adekvalbehandling än risken för tvångsåtgärder, Kummurrätten i , som ihuvudsak ansluter sig lill socialutredningens förslag till reform avsociallagsliftningen, anser atl med den uppbyggnad förslagel har lalar slarkaskäl för all socialnämnderna befrias från uppgiftspliklen i körkortsärenden.Som ulredningen har påpekat ger uppgiftsplikten inte heller en rättvisandebild, eftersom åtskillig nykterhets-vård bedrivs av andra organ, bl.a.sjukvården. Om polismyndigheten får möjlighet alt föra någon form av"nykterhelsregisler", anser kammarrätten all förslagel atl slopauppgiftspliklen för socialnämnden bör kunna godtas. Kammarrällen belönaremellertid all del inle är fråga om att socialnämnderna skall vara förhindradeatt lämna ut uppgifter i körkortsärenden ulan endasi all det inle skall finnasnågon skyldighel all göra del. Med vederbörandes samiycke bör självfallelsocialnämnden kunna lämna ul uppgifler om hans nyklerhelsförhållanden. Dellakan få betydelse när handlingarna i ell ärende hos körkorlsmyndighelen ingertveksamhet om en sökande bör betros med körkort eller om en körkortshavare börfå behålla sitl körkort. Tveksamheten kan t.ex. bero på atl polismyndighetenhar registrerat vederbörande i del särskilda regislrel för omhändertagnaberusade personer. Han bör då ges lillfälle all visa all han ändå kan ansespålillig i nyklerhelshänseende, i.ex. genom ell yllrande från socialnämnden(jämför 7 8 och 16 8 5 körkorislagen). Länsstyrelserna, av vilka nästansamtliga är negafiva till förslaget i denna del, redovisar genomgående sinasynpunkter i omfattande yttranden. i Uppsulu län pekarpå att i förarbetena tiil den genomförda reformen påkörkortslagstiftningens område betonas starkt att det vid körkortsprövningen ärhelhetsbilden av personen och dennes situation som måste bedömas. Detlainnebär att ett mera differentierat synsäu bör komma till stånd. Till grund fördenna bedömning skall enligt departementschefens uttalande ligga polisenslämplighetsutredning, i vilken ingår yttrande från vederbörande sociala organ.Socialutredningens förslag innebär att till gmnd för körkortsmyndighetensbedömning av en persons hel- Prop.1979/80:1 308 hetsbild och situation kommer all ligga en uppgifl frånpolismyndigheten om evenluella omhändertaganden i berusat tillstånd ellerbegångna brotl. Att av en sådan uppgifl dra slutsatser angående en personstolala situation kommer atl ställa körkorlsmyndighelen inför oöversligligasvårigheier. Detla kan komma att medföra en återgång till en icke önskadschablonarlad bedömning av körkorisärenden och återkallelse av körkort även ifall där en sådan åtgärd inte är motiverad av trafiksäkerhetsskäl. En sådan situationkan ej heller med hänsyn till körkortets stora betydelse för människorssociala silualion vara önskvärd. Länsslyrelsen avslyrker därför förslagel allundanlag från socialnämndens tystnadsplikt ej skall göras i körkortsärenden.Därjämte erinrar om atl regeringen numera meddelai föreskrifterom sekrelesskydd för vissa uppgifter i körkortsre-gislret. Enligl länsslyrelsen i Södermunlundslän förefaller utredningens uppfaUning all nyklerhelsvårdens befallning medkörkorisärenden kan verka slarkl avhållande på benägenheien all la frivilligkonlakl med de nykter-hetsvärdande organen alltför kalegoriskt. De personer somfrivilligi vänder sig till nykterhelsvården har ofla grava alkoholproblem ochhar gjorl sig skyldiga lill fylleriförseelser, rallfylleri och andra broll.Många av dessa personer har aldrig haft körkort eller har fåll deltaålerkallal. För del fall all en klienl efler erhållen vård ålergåll till dtnormall liv, brukar han efler någol år vända sig till länsslyrelsen med enansökan om förhandsbesked angående sina möjligheter alt få körkort.Personutredning kommer då enligl den nya lagstiftningen all verksiällas genompolisens försorg. Polisens bedömning grundar sig dels på vad nyklerhelsnämndenanfört i ärendet, dels på vad polisregistren innehåller om begångna brotl ochförseelser. Nyklerheisnämndernas bedömningar lorde i flertalet fall på grundav deras kännedom om den sökande bli betydligt mer nyanserad och därför meralillföriitlig än polisens. Nämnderna är vanligtvis också mera positiva lillgjorda körkorlsansökningar än vad polisen är. Förekomslen av anleckningar iregisler angående omhänderlagande för fylleri behöver I.ex. inle alltidinnebära all en körkorlssökande vägras körkort. kan iyllrande lill länsslyrelsen ha lämnal sådana kompletterande uppgifler angåendevederbörandes alkoholvanor all de regislrerade omhänder-lagandena måslebelraklas som ensiaka föreleelser av en i övrigl skölsam person. Enligllänsslyrelsen är nyklerhelsvårdens befallning med körkorlsärendena av myckelslor betydelse för sökandena i deras ansträngningar all få körkort och därmedmöjligheter lill en allmän rehabililering. Med ulredningens förslag skullevidare de alkoholproblemaliker som aldrig omhändertagits berusade, s.k. doldaalkoholmissbmkare, kunna obehindrat fortsätta alt köra bil eller kunna skaffasig körkort. anser all nyklerhelsvärden inle kan undandra sig sindel av ansvaret för all körkort så långt möjligt endast utfärdas för ellerinnehas av personer som är skötsamma i nykterhetshänseende. Prop.1979/80:1 309 Länsslyrelsen i Kristiunstuds länmenar all enligl utredningens uppfaUning skulle uppgiftsplikt försocialnämnderna i körkorisärenden innebära en väsentlig inskränkning isekretessen. Delta kunde leda till atl klienierna skulle bdrakiasekrelesskyddel som illusoriskl. Del kan i och för sig anföras skäl för allinle bibehålla skyldighelen för socialmyndighd all lämna uppgifl ikörkorisärenden. Del sägs all ingen bör avhålla sig frän alt söka hjälp förmissbruk av rädsla för all körkortsmyndighel skall få vetskap om missbrukel.Trafiksäkerhdsinlressd är av synnerligen hög dignild. Problemel kan inle lösasså enkelt som ulredningen gjorl nämligen med en hänvisning lill allpolismyndighd får föra regisler över ingripanden enligt lagen omomhänderlagande av berusade personer. Del finns även en annan aspekl somförtjänar påpekas. ulredning i dessa mål och ärenden ger oftasten mer nyanserad bild av vederbörande person än en uppräkning avomhändertaganden och andra åtgärder. En fylligare ulredning är därför intesällan gynnsam för den enskilde. Länsslyrelsen ser som körkortsmyndighel medoro på förslagel atl den resurs som nykterhelsnämnds yttrande innebär skallavslås utan atl någon annan likvärdig informationskälla anvisas. Länsslyrelsen I Östergötlunds länkan inte anslula sig lill ulredningens slällningsiagande. På någol säll måslebehovel av ulredningen om körkorlssökandes och körkorlsinnehavarensnyklerhelsförhållanden tillgodoses. Del är orcalistiskl alt länka sig altgenom polisen få fram lillfredsslällande dokumenlation annat än i ell mindreanlal fall. F.n. lorde de sociala nämndernas material vara den endabelydelsefulla kunskapskällan. All uianför socialvården bygga upp elländamålsenligt dokumenlionsmalerial lorde vara ogörligl. Om ulredningensförslag genomförs, skulle därför Ira-fiksäkerhden i väsentligt avseendeförsämras. Den körkorlslag som Irätl i krafl förutsätter tvärtom attvederbörandes individuella förhållanden skall prövas ännu mera ingående än vadsom tidigare skett. Upprätthållande av trafiksäkerheten får ses som eltultryck för den enskildes Irygghdskrav. Del måsle anses som elt så väsenlligtkrav i den stora allmänhelens inlresse, alt socialvårdsklienternas behov avsekretess i dessa fall bör få vika. Beträffande argumentet, attuppgiftsskyldighelen ger etl ofullsländigl resullal på grund av all åtskillignyklerhelsvård bedrivs inom sjukvården, kan invändas, att sjukvård oflainitieras av socialvården. Skyldigheten att på begäran lämna uppgifter omfakliska förhållanden i körkorisärenden bör därför finnas kvar. Däremol tordeden nuvarande anmälningsplikten kunna avskaffas. I likhet med länsslyrelsen iÖstergötlands län anser länsstyrelserna 1 och län atl denuppgiftsskyldighet, som enligl 86 8 körkortsförordningen åvilarnyklerhelsnämnd, kan las bort. De remissyttranden av länsstyrelsersom här redovisats är mycket represenlaliva för remissyllrandena frånlänsslyrelserna i allmänhel. Samma eller mycket likartade argument förssålunda fram av de flesta länsslyrelserna. Prop.1979/80:1 310 Justitiekunslern finner delbelänkligl atl socialnämnden föreslås bli befriad från skyldighet all lämnauppgifler i körkorisärenden och framhåller alt det är frånIrafiksäkerhelssynpunkl utomordentligt viktigi alt körkorts-tillstånd inlebeviljas utan en tillräckligt väl underbyggd lämplighelsuiredning. Sökandensnyklerhelsförhållanden har därvid slor belydelse. JK anser all socialnämndenhar belydligl bällre förutsättningar än polismyndigheten atl ge underlag förbedömningen av sökandens nyklerhelsförhållanden och avslyrker såledesförslagel i denna del. erinrar om allsocialutredningen föreslår att socialnämnds registrering av olika uppgifter,t.ex. rörande missbruk, krafligl skall begränsas samt alt socialnämndsskyldighel all ytlra sig till andra myndigheler i olika ärenden skall heltupphöra. Slyrelsen kan icke acceplera dessa förslag. Slyrelsen framhåller delangelägna i all uppgifter rörande alkohol- och narkotikamissbruk finns alttillgå vid behandlingen av främsl körkorisärenden, lillslånd lill innehav avvapen saml ärenden avseende förordnande för väklare och ordningsvakter. Vidbehandlingen av dessa ärenden är uppgifler om sökandens nykterhels- ochnarkolikaförhål-landen myckel betydelsefulla och är i vissa fall helt avgörandeför frågan om lillslånd eller förordnande skall meddelas. Slyrelsen erinrar omall vid behandlingen av propositionen med förslag till ny körkortslagframhållit angelägenheten av atl uppgifter om en körkorlssökandes på-litligheli alkohol- och narkolikahänseende beaklas. Slyrelsen har observe-ral desvårigheier som föreligger alt från vissa sociala myndigheter erhållauttömmande uppgifter i dessa avseenden vid s.k. personutredningar enligtkörkorislagen. Om ulredningsförslagd i denna del skulle godlas lorde det varanödvändigt all någon annan myndighel i lag bemyndigas all föra särskildaregisler angående personers nykterhels- och narkotikaförhållanden. Även omannan myndighel tillåts föra registeruppgifter lorde avsaknaden av socialnämndsyllrande del oaklal komma alt ulgöra en väsentlig brist vid olikatillståndsprövningar. Brotisförebyggunde rådel, som intekan anslula sig lill ulredningens förslag i denna del, framhåller all del ärvälkänt atl alkohol i samband med förande av molorfordon kan få förödandeföljder i Irafiksilualioner. Mot denna bakgrund är del välmotiverat attpersoner, som missbrukar alkohol, bör kunna vidkännas inskränkningar i rättenall få och behålla körkort. Enligt ulredningen bör också i framtidenlämplighdsulredningar utföras, men endast av polismyndigheten och endasi pågrundval av de registreringar, som polisen gjorl i samband med omhänderlagandeav berusade personer. Rådet riktar i detla sammanhang uppmärksamhel påförhållandel all det inle föreligger någon generell skyldighel för polisen atlregislrera berusade, omhändertagna personer. Framför allt när de körs lillsina bostäder eller till sjukvårdsinrällningar kan en regislrering inle ske.Inle heller är de omhändertagna skyldiga att legitimera sig inför polisen. Detär mol denna bakgrund som polisregislreringar - i varje fall som systemet Prop.1979/80:1 311 ftingerar f n. - inte kan läggas lill grund förbedömningen av en persons lämplighel all inneha körkort. 1975/76: 113med förslag om avskaf fande av fyllerislraffei saml prop. 1975/76:155 omändrade regler rörande vissa körkorlsfrågor har också förulsälls en forlsallmedverkan av socialvården i körkorisärenden.