prop · G30377 · 1979-12-31 00:00:00 — Med hänsyn till .avfa"r.tri.iri--en av 37 § AGL och vad som anfördes som grund lagstiftning torde det emellertid vara mycket svårt för graaisknings-myndigheten att prestera godtagbar beviSi-.ing om att fånget är benefiltt. Långtmera än hälften av vad förmånstagare sairimanlagt förvärvar, torde gä uill efterlevan-rie in.ai-re antingen enligt försäk"ringar som tecknats och betalat;, av den avlidne elier enligt t jäns tegrupplivförs.'";kring. I-inligt vati vi. inhämtat under hand, lar gransV:nings;ny..'Lfiig!ietoni aoss.a fall inte anso sig ha tillräckligt fog f.jr att ..iåstå att förvärvet -är benefikt. Inorakoimnitt6n nar övervägts r.iojllgjieton att gei.o;n en bevisbörderegel undanröjade svårigheter j. tJ.j.liv.Tipni.igen son kan antas bli följden av IID:sbeslut 197G. äyftet med regeln skulle vara att från beskattning undanta endast sådana för-månstagarförv.'.i? :v som förmånstagaren visar ar onerösa. Vi har emellertid stannat för en .annan lösaing. Prop.1979/80:77 73 Enligtvad vi inliämtat är det vid bodelning, särskilt raedanledning av äktenskapsskillnad, inte ovanligt, att mannen insätterhustrun som förmånstagare beträffande efterlevandepension till sin pensionsförsäkringsamt förbinder sig att erlägga premierna och att inte-återkallaförordnandet. Vid bodelningen belastas därvid hustrun för värdet avdenna utfästelse, ökat med kapitalvärdet av återståendepremier. Anledningen till att hela rätten till försäkringen inte överförs till hustrun torde vara att mannen, om han alltjämt är försäkringens ägare, harrätt att vid inkomstbeskattningen dra av premierna. I försäkringenkan ocksä ingå ålderspension till mannen som han inte vill avstå från. Omhustrun är försäkringens ägare och mannen till henne i underhållsbidragbetalar vad som åtgår för premierna kan hustrun göra avdrag för premierna, eftersom underhållsbidragetinte utgör A-i nkomst. Vidareförekommer det att mannen innehar en kapitalförsäkringsom raedför rätt till ett belopp sora utfaller dä hanfyller exerapelvis eller vid hans inträffade död. Meddenna förutsättning insätter raannen hustrun som förmånstagareoch förbinder han sig att betala premierna och att inte återkallaförordnandet. Även i dessa fall torde det förekommaatt hustrun vid bodelningen påförs värdet av utfästelsen. Vihar vid övervägande av lämplig lösning stannat för att förorda attendast arrangemang av det slag vi skildrat - vilka ju i fråga om P-försäkringar är skattemässigt gynnade- bör främjas i arvsskattehänseende. Detta kan ske genomatt avdrag vid beskattningen av förmånstagares förvärv får göras för det belopp som vid bodelningen påförts förmånstagarenför värdet av sädan utfästelse. En föreskrift härom hsir upptagits i den föreslagnanya 12 a §, I andra fall än de här avseddaskall förmånstagarförvärv bli föremål för beskattning och detta oavsett om förvärvet är benefikteller oneröst. 1979/80:77 74 Enligtvår mening behöver de båda principreglern.a om beskattning av 1 örm.åns tågar förv. 'Lrv(12 § första stycl;ct och 37 § 2 mom. AGL) inte ändras på annat sätt än att ivardera regeln ins.atts orden "oavsett om vederlag lämnats". Enligtlydelsen av 12 § första stycket AGL gäller skyldigheten att skattaför förmånstagarförvärv endast om någon i enlighet .med insatts som förmånstagare.PAL gäller endast för förs.ä]:ringsavtal med svenska försäkringsanstalter,och s]:atts]cyldig}ieten gäller därför enligt lagens ordalydelse endast då försäkringtecknats i s.vensk försäkringsanstalt. I praxis har därför i två fallansetts, att förmånstagarens förvärv är skattefritt ora försäkringentecknats i utländsk försäkringsanst.alt. Kapitalskatteberedningen föreslog ändring i12 § (SOU 1971:46 s. 28 och 209) så att denna sk.Lllnad mellan svenska och utl.ändska försakri.ngarsl-aille elimineras. Förslaget har ännu inte föranlett någon åtgärd. Vi anser oss böra aktualisera frägan genomatt föreslå att uttrycket "i enlighet med lagen (1927:77)om försäkringsavtal" tas bort i förstastycket första meningen av 12 § AGL. Förutsättningenför den i andra stycket av 12 § AGL medgivna rätten till avdrag med upptill sex basbelopp bör alltjämt vara att försäkringen var utmatningsfri enligt 116 § förstastycket FAL. Detta innebäratt sådant avdrag inte kan komma ifråga då det gäller utländska försäkringar. 4.3.3 Beskattning av förmånstagares förvärv då det föreligger brist i boet Ombouppteckning efter avliden försäkringstagare visar brist i boet uppkommer frågahuruvida bristen skall beaktas vid beräkningen av värdet av förmånstagares förvärv. Frågan synes inte ha övervägts isamband med lagstiftningen vare sig 1931 eller 1941, Avfattningen av 12 § förstastycket AGL ger närmast vid handen att avräkningskall ske. Även motivet för att 1979/80:77 75 förmånstagaresförvärv beskattas - nämligen faran förskatteflykt - leder till bedömningen att skäl för beskattning inte finns annat än i den mån värdet av förvärvet överstigerbristen. Att förmånstagare insatts har ju i vart fall inte säkert letttill att större belopp undan-dragits frånbeskattning än det nu antydda nettobeloppet, dvs. skillnaden raellan.försäkringsbeloppet och bristen i boet. Enligt stadgadpraxis gäller vidare, att bristen får avräknas iden mån förmånstagare tä.ckt eller åtagit sig att täcka bristen. En förmånstagarebör inte beskattas annat än när haji förvärvar något, och om han åtar sig att betala den dödesskulder, blir effekten densamma som om han i lika män hadeavstått från att göra förmånstagarförordnandet gällande. för beskattning av mera än nettotsaknas säledes. Erfarenhetenfrån granslaiingen av bouppteckningsprotokoll visar emellertid att kännedomenom den nu berörda regeln inte är allmäntspridd. I flertalet aktuella fall beskattas förm.änstagarenutan avseende på om bristen blir täckt. Å andrasidan förekommer det även någon gäng, att förmånstagare tillgodogör sig hela försäkringensvärde utan att bekymra sig om den dödes gäld. I detta läge saknas skäl att inte beskatta förmånstagarenför hela förvärvets värde. Bristen i boet koinmer ju i denna situationinte förmånstagaren vid. Kapitalskatteberedningenbehandlade denna fråga i sitt första betänkande (SOU 1969:54 s. 24, motiv s. 113). Beredningenutgick frän antagandet, att enligt då gällande rätt bristi boet inte inverkade på förmånstagares skattskyldighet, och föreslog enregel med innebörd att förmånstagares förvärv skulle vara skattefritt i den män hanbetalade eller åtog sig att betala gälden. Förslagetframstod därför som innebärande skattelindring. överrättspraxishar emellertid utgått från att den av beredningen föreslagnaregeln gäller (jfr Sv JT 1972 s. 645 och, motsättningsvis,NJA1973 C 205). I klarhetens intresse föreslår vi att den av beredningen föreslagnaregeln lagfästs. 1979/80:77 76 4.3,4 ]';ftorlevande maVies ratt till skattefrihet enligt 12 § förstastycket tredje meningen AGL Omförsilkrir.gar, som avliden person tecknat, gäller uteslutandetill efterlevande makes förmån, ingår dessa enligt 104 § förstastycket FAL inte 1 ]-;varlåtens]:apen. Giftorätt finn;; d.a iirto 1 försälr.ringarnaoeh slaattcfriliet enligt 15 § 1 .Ticm. ;\GIj'\i- utesluten. Emelllertid finns det inte något r.:al'lJ. :;t,':':äi .lor beskattning av förmånstagarförvärvet tillden fl el det notsvarar gif tor.'.;tten. Nar besi:attning av för-månstag.aresförvarv infördes, stadgades därför s! ;attefrihetför vad son slajille ha varit skattefritt som giftorättsandelom lörsäl.-ringon hade ingått i l;v.arlåtcns;:apen(prop. 1931: 211 s. 59). iiegeln är nu upptagen i 12 § förstastycket tredje meningen AGL, Följande e::empel ::an tjäna attklargöra till. "Linpningon av best. '.i,mjiielsen. Är änl:a enda dodcbodeliigare och till hennes förmån gäller försäkringar, v.ärdatillsammans ,, oeii är värdet av makarnas behållna giftorättsgods220 , skall regeln enligt sin lydelse tillärapas på f.öljandesatt: Om försäkringarna Jiado ingått i kvarlåt.enskapen,skulle änkan ha haft ratt till skattefrihet för /b,5(220 000 -t- 150 000) =/. Enligt 15 § 1 mora. AGL har hon inte rätt tillskattefrihet för mera an (0,5 x 220 000 =) . Regeln i 12§AGL medför således att det skattefria beloppet ökas ned(185 000 ,/. 110 000 =) . Om dot finns annan eller andra rörmånstaga.rcänLinkan, skall samtliga förmänstagarf Jrvarv beaktas. Ändras exoinpel 9 så att till eii .son. ; fijrinän g. 'illeren för-sälcring, värd . , blir för änkan dettill följd av hennes giftoratt skattefria försäkringsbeloppet/Ö,5(150 000 + 30 000) =7 90 000 kr. Efter avräkningen återstår då som cventucilts]cattcpli]:tigt ett belopp on (150 000./,90 000 =) . Regelni 12 § första stycket tredje meningen AGL belyses av rättsfallenNJA . 532 (I och II), 1952 s. 72, 196G s. 5S6, 1969 s. 256 samt 1974 C 370. Av förarbetenatill AGL fraragår att lagstiftaren ansåg rättsfalletNJA Prop.1979/80:77 77 557 1-ninna tjäna sora raönster vid tillämpning av förevarande regel (prop. 1941:192 s. 181). Dethar emellertid visat sig att tillämpningen av regeln ora efterlevande makes rätt tillskattefrihet i praktiken vållat stora svårigheter. Det vanligaste felet är att vidberälcning av det skattefria beloppet endast den efterlevande makens förmånstagarförvärvbeaktas. Mycket vanligt är också att man med en från litteraturen i ämnet hämtadmetod inte skiljer mellan tillämpningen av 104 § andra stycket och 12 § förstastycket tredje raeningen AGL. Att sädan åtskillnad ar nödvändig framgår av Omen man efterlämnar änkan och dottern och om tvä försäkringar gäller, enkapitalförsäkring till Ä:s förmän på 120', och en olycksfallsförsäkringtill D:s förmån på , har Ä ej rätt tillgiftorättsökning enligt 104 § andra stycket . D ärver således hälften av maicarnasbehållna giftorättsgods. Av änlcans försäkringsförvärv är ett belopp om . skattefritt enligt 12 § förstastycket tredje meningen AGL. Till följd härav kvarstår som eventuellt skattepliktigt belopp inte mer än 20 000kr. Omdet åter är en olycksfallsförsäkring på 120 000kr. till Ä:s förmän och en kapitalförsäkring på 80 000kr. till D:s förmån, har änkan rätt till giftorättsökning enligt 104 § andra stycket FAL med (0,5 x80 000 =) . D:s arvslott blir således 40 000 kr.raindre än hälften avmakarnas behållna giftorättsgods. Av Ä:s försäkringsförvärv återstår, liksom i det spegelvändafallet, efter avräkning enligt 12 § förstastycket tredje meningen AGL, . Beloppet är i detta fall skattefrittenligt 12 § andra stycket AGL, Avdet anförda framgår enligt vär mening att även skattefrihetsregeln i 12 § förstastycket tredje meningen AGL behöver förtydligas. Omde till den efterlevande makens förmän gällande försäkringarna är av skilda slag, bör det skattefria beloppetuppdelas pä varje försäkring efter dess värde. I exempel 10 var detenligt 12 § första stycket tredje meningen AGL skattefriabeloppet . och värdet av änkans förmånstagarförvärv . 1979/80:77 78 s'-:il;l.i s]'ig, s]:ulle sälodes frän v.ir.j' fur.jäl.ri ag -..v r'li:n;is (90 000/150 000 =) 60 io. Detta .Mr ;iv betydelse d.-.rför att enl.i.gt I;' § andra oca iju.rdo :jt,yckona A(JL olika regler gäller fiir bcskattniag av fiirmånstagar fiJrvärv genoraatt det .finns fer.i slrilda klasser ;iv försäl-rringar. O.m j sai/unaexempel, diir från varje änl:an tillkommande försiikring slculle dr;is 60 /i, den licnne som förmånstagare tillktjfmriande försiikring. ",port.följenbestår av en utnii.tningsbru: l. 'aj)ital-försiU-rring, värd 30 000 l:r. oeli ett ;int;.il mera iin P-f('-ri.-äkringar, viirda ,, s]:all från kapital-försi-kringens viiirde dras av 60 i- eller 43 000 K.r. Kvar som eventuellt skattepliktigt står ett belopp om (80 000 ./. 43 000 =) 52 000 k.r. Den här angivna regeln har vid .flera tillfällen tilUimpats av hovr.ätt och bör enligt vår meninglagfästas som ett förtydlig.ande. Skattefrie.etsregeln i 12 § första stycket tredje meningenAGL iir bristfällig på en punkt. Bristen klargörs bilst med ett exempel. Engift man avlider utan att efterlämna bröstarvingar. Värdet av behållna giftorättsgodset vid hans oöd är fyrabasbelopp. Basbeloppet vid dödsfallet antas ha varit . Giftorättsgodsetsvärde är alltså 40 000 r. Till änkans förmån gäller enutmätningsbar K-försäkring, som ger henne omedelbar rätt till400 . Enligt 15 § 1 mom. AGL har änkan rätt t.i.llskattefrihet för hela vä.rdet av behållna giftorättsgodset, . Försäkringensaknar härvidlag betydelse (NJA 1972 s.227). Om försäkringenhade ingått i kvariåtenskapen, skulle basbeloppsregeln i GB 13:12 andrastycket inte ha varit tillämplig, utan skattefriheten enligt 15 § 1 mom. AGL.skulle na avsett (0,5 x 440 000 =) . De enligt 12 § förstastycket tredje meningen AGL skattefria beloppet är således(220 000 ./. 40 000 ~) . Det beskattningsbara beloppet blir (400000 ./. 180 000 =) . Exempel12 kompliceras med antagandet att änkan uppger en inte existerande tillgång, värd fyrabasbelopp, dvs. , och tar upp denna i tilläggsbouppteckningsom registreras. är laget det, att det enligt 15 § 1 mom. AGLskattefria beloppet är (0,5 x 80 000 =) . Om försäkringenhade ingått i kvariåtenskapen, skulle det skattefria beloppet enligtsamma lagrtun ha varit (0,5 x 480 000 =) . Det enligt 12 § förstastycket tredje meningen AGL skattefria Prop.1979/80:77 79 beloppetblir nu (240 000 ./. 40 000 =) . och som beskattningsbart enligt 12 § förstastycket AGL kvarstår ett belopp om (400 000 ./. 200 000 =) 200 000 kr.eller . Påfundet om den nya tillgångenleder således till att änkan får rätt till återvinning. Deti exempel 13 givna fallet är inte utan verklighetsbakgrund såvittavser rättsfrågan. I ett fall har det nämligen förekommitatt hovrätt utgått frän att ny tillgång leder till rätt till återvinning(SÖ 230). Det bör påpekas attpä samma sätt kan i fall av denna art förtigandeav en skuld leda till skattelindring. (Här bortses från eventuellt ansvar enligt t.ex. skattebrottslagenom förfarandet upptäcks.) Denegendomlighet som sålunda föreligger, förklaras lagtekniskt på följande sätt. I GB13:12 andra stycket har, alltsedan nya GB trädde i kraft , funnitsett stadgande om rätt för efterlevande make att förebodelningen få egendom till visst värde om maJcamas giftorättsgods är ringa.Beloppet vax ursprungligen . oeh höjdes 1951 till . Beloppet höjdessenare (SFS 1969:614) till fyra basbelopp. I samband härmed ändrades även 15 § 1 mom. AGL.Departementschefen gjorde i prop. 1969:124 (s. 129 f.)följandeuttalande. Avde föreslagna tilläggen i 15 § 1 mom. första och andra styckena följer därför attbodelningsregeln i 13 kap. 12 § andra stycket GB kommer att beaktas inte baradirekt vid beräkning av den skattefria andelen i boet utan också indirektvid beräkning enligt 12 § första stycket tredje punkten arvsskatteförordningenav efterlevande makes skattefria andel i honom tillfallande förmånstagarbelopp. Omman läser det citerade uttalandet enbart för sig ger det vid handen attden här påvisade egendomliga effekten av ändringeni 15 § 1 mom. AGL varit direkt åsyftad. Läser man däremot uttalandet i sitt saimnanhang, inser man attbakom uttalandet ligger föreställningen att efterlevande make genom den föreslagnaförfattningsändringen skulle uppnä förmåner även vidtillämpningen av 12 § första 1979/80:77 80 styckettredje meningen AGL. Att effekten Icunde bli den motsatta synes inte ha stått klart. Vadnu framhållits påkallar enligt vår mening lagändring.Detta kan ske på två sätt. Det kunde tänkas att GB 13:12 andrastycket ändrades så att med enskild egendom tillhörig denefterlevande maken jämställdes vad denne erhåller som förmånstagaretill försäkring. Att föreslå sådan ändring i GB ligger emellertid utanför vårtuppdrag. Vi förordar därför i stället on föreskrift i 12 § AGL, att GB 13:1? andra stycket inte skall beaktasvid tillämpningen av den regel som är intageni 12 § första stycket tredje meningen AGL. Fråga haruppkommit huruvida vid beskattning av efterlevande malce avdrag enligt denregel, som är upptagen i 12 § förstastycket tredje meningen AGL, får åtnjutas enbart då makens förvärvbeskattas enligt 12 § AGL såsom för arv eller om sådant avdrag får göras även dä förvärvet beskattasenligt 37 § 2 mom. såsom för gåva. I praxis har valts den sistnämnda lösningen (SvJT1965 rf. s. 40). Med hilnsyn till motiven för skattefriheten torde dennalösning vara den rimliga. Om exempelvis en man till hustrun. '; förmån tecknattvä livränte.försiikringar, A och B, av skattekacogori K, son varderager henne rätt till ea årsränta om 50 000 Icj'., och vid mannens död iinlcan.får rätt att förfoga över för.siikringen A raen inte över fiirsäkringenB, om vidare det inte finns någon annan dödsbodeliigare och om slutligen kvarlåtenskapsaknas, skall iinlcan arvsbeskattas för försiikringen A men gåvobeskattas för .försiikringenB. Hade ingen förmånstagare varit insatt, slrullc änkanenligt 15 § 1 mom. AGL ha varit fri från skatt för hiilftenav årliga beloppet av försäkring A, och därför är hon enligt 12 § förstastycket tredje meningen AGL fri från skatt för hälften av förv.ärvefc till försäkring A .även då hon beskattas sora förmånstagare.Av samma skäl bör hon vara fri från skatt även för hälften av förviirvenenligt försiikring B. Vi föreslår att 37 § 2 mom. AGLavfattas i en-ligliet härmed, vilket innebar ett förtydligande. Prop.1979/80:77 81 4.3.5 Beskattning av förmånstagares förvärv av livränta PALskiljer, såsom tidigare framhållits, mellan kapitalförsäkring ochlivränteförsäkring. När beskattning av förmånstagaresförvärv infördes , fanns i 32 § 2 mom. KLundantagsregler för vissa slags livränteförsäkringar.Under a) - c) i momentet upptogs regler för dels livränta som utgick på grund av pupillförsäkring,dels annan livränta som utgick på grund av försäkring, för vilkenavgift på grund av tjänst erlagts av arbetsgivaren eller den anställde, ochdels livränta som eljest utgick på grund avpensionsförsäkring om livräntan var livsvarig och inte betalats med engångspremie.I femte stycket av 35 § arvsskatteförordning upptogs i anslutning härtill enbestämmelse om total skattefrihet för rätt till sådan livränta som avsågs i 32 § 2 mom. a) - c) KL i dess ursprungliga lydelse. Deenda livräntor som kunde föranleda beskattning var sådana somavsägs under d) i nämnda moment. Vid inkomstbeskattningen upptogs dessatill reducerat värde. Vad som ansågs utgöraamortering på kapi-tsil fick sålunda avräknas. Detansågs därför skäligt att gåvoskatt för kapitalvärdet utgick vid förmånstagaresförvärv av sådan livränta (angående motiv i övrigt för beskattningen och undantagen, se prop. 1931:211 s.51 ff). Emellertid medgavs på förslag av bevillningsutskottet för sådan livränta rätt tillgrundavdrag från årsräntans belopp med , vilket beloppmotiverades med att detta enligt 67 § utsökningslagen i dess då gällande lydelsevax fritt från utmätning (motiv, se BevU 1931:38 s. 10 ff). Eftersombegreppet pensionsförsäkring inte var uttryckligen bestämt, infördes på förslag avförsäkringsinspektionen genom lagstiftning 1932 i KL endefinition av detta begrepp. Iförordningen om kvaxlåtenskapsskatt som infördes 1 sami Nr 77 1979/80:77 82 upptogsen regel om beskattning i begränsad utsträckning av pensionsförsäkring. Und.antagnafrän beskattnin,g var t jans tepensionsförsiikring och vidare annan pensionsför-siikring,om försäkringen var iildre iin eller s.uramanerlagda ej översteg . Genomiindring i KL 1950 (SFS 308) blev, såsom vi framhållit i ett tidigare betänl-cande (SOU1975:21 s. 49 ff.), definitionen på pensionsförsäkring ändrad på ett sätt son i stort sett inneb.ar en skiirpning avvillkoren. I samb;:\nd med att en ny definition av begreppet pensionsförsäkringgavs, avskaffades den tidigare inkomstbeskattningen av rätt tillannan livränta an pension (motiv, se prop. 1950:93 s. 175).Samtidigt anpassades lydelsen av 12 § arvsskatteförordning (nu AGL) efter denya reglerna. Nägon egentlig saklig ändring åsyftadesinte (nämnda proposition s. 297 ff.). Kvarlåtenskapsskattenavskaffades med utgång. Lagstiftningen härom, som grundades pä arvsskattesakkunnigasbetänlcande (SOU 1957:43), innebar att arvsskatteregierna ändrades så attarvsskatten ensam skulle tillföra staten lika stor inkomst sora tidigare influtitgenom Icvarläten-skapsskatten och arvsskatten tillsanunans. Därvid alctaalise-radesfrågan om beskattning av förmånstagares .förvärv av rätt till livränta. I fråga om ratt till pension enligt P-försäkringinnebar arvsskattesakkunnigas förslag, att tjänstepensionsförsäkringar och andra försäkringar,om de var äldre än , alltjämt sjculle lämnas utanför beskattning. Vad ang;°Lr övriga P-försäkringar föreslogs,att vid heskatt-ningen - som inte längre slralle grundas på de erlagdapremiernas belopp utan träffade varje förmånstagares förvärv -avdrag slculle få göras med10 . av varje årligt pensionsbelopp. Detta belopp av . omåretskalle alltså motsvara det tidigare gällandebeloppet . avseende suramGUi av betalda preraier. Motarvs- och gåvobeskattning av P-försäkringarinvändes av vissa remissinstanser huvudsakligen, att en beskattning enligtAGL slculle medföra dubbelbeskattning, eftersom utfal- Prop.1979/80:77 83 landepension i sin helhet inkomstbeskattades. Vidare anfördes attarvsbeskattning av pensionens kapitalvärde slculle vara särskilt hård med hänsyn tillätträtten till pension inte hade realiserbart värde. Departementschefen,som anslöt sig till de sakkunnigas förslag,framhöll att anledningen till att man i viss ut-sträclcningbelagt P-försä.kringar med kvarlätenskapsskatt hade varit strävan atthindra att stora försäkringar utnyttjades för attkringgå beskattningen. Han ansäg att de dä existerande spärrarna i AGL mot skatteflyktinte borde försvagas. Ett frångående avdenna princip borde inte ske med mindre det var ställt utomtvekan att viss skatteflyktsspärr inte längre erfordrades (prop. 1958:145 s. 98). Riksdagenantog förslaget i nu förevarande del utan ändring (BevU 1958:10). Vadbeträffar annan livränta än pension höjdes genom 1958 ärs reform grundavdraget från 1 500kr. Skälet var penningvärdeförändringen (prop.1958:145 s, 101). Efter1958 har reglerna i AGL om skatt på förmånstagares förvärv av pension och annan livränta inte ändrats.Be stämmelserna i KL om P-försäkringar blev föremål för omfattande ändringar 1975 (SPS 1975:1347). Bl.a. ändradesden i anvisningarna till 31 § KL upptagna definitionen på begreppet"pensionsförsäkring". Såvitt gäller nämnda anvisningar trädde lagändringeni kraft vid 1976 ärs ingång. Om ansökan om P-försäkring inkommit före ikraftträdandet, gäller dockenligt ikraftträdandelagen (SPS 1975:1348) den tidigaredefinitionen. Den nya definitionen pä P-försäkring i förening med övriga ändringar i KL innebär i stort sett följande:Endast verkligt pensioneringsbehov tillgodoses. Avdrag för premiefår göras endast från A-inkomst. Avdragets storlek begränsas medriktpunkt att högst s.k. plan-pensionsnivå skall Icunnatillgodoses. Pörsörjningsränta kan utgå i högst , och kretsen av dem som kan få sådan ränta är begränsad tillefterlevande make, person med vil- 1979/80:77 84 kenförsäkringstagaren sammanbott under äktenskapsliknandeförhållanden eller barn till den avlidne eller tilldennes make. Skattskyldighetför en förmånstagares förvarv av rätt till försörjningsri.inta inträder ofta vid försäkringstagarensdöd. I annat fall kan den enligt 36 § AGL inträda nar för-m.ånstagarenannars får rätt att förfoga över försäkringen. Om han into får sådan rätt -vilket är vanligast - inträder dock skattskyldighet "såsom för gåva"varje gång han uppbär ett belopp. Av36 § och 37 § 2 mom, AGL samt anvisningarna till 31 § KL ideras äldre lydelse framgår, att avfattningen av den citerade regeln iikraftträdandelagen medför, att den i närandaanvisningar (äldre lydelsen) gjorda distinktionen mellan P- och K-försakringcirgäller . Vadförst angår förmånstagares förvärv av rätt till pension enligt P-försäkring föreslår viingen ändring i nu gällande regler om skattefrihet för tjänstepensionsförsäkringeller P-försäkring som är äldre än . Vadsom återstår att överväga är beskattningen av P-försäkring somäryngre än . Man måste här skilja mellan det fall att försäkringentecknats slut och det foil att försäkringentecknats tidigare.