prop · G3032 · 1979-12-31 00:00:00 — Även sekretesskyddet inom postverket för företagskunder iposlgirorörelsen och är starkare än sekretesskyddet för bankernasförelagskunder i allmänhet. Bankorganisationerna pekar vidare pä svårighetenatt skilja mellan affäre- och driftförhållanden, å ena sidan, och andraekonomiska förhållanden, å andra sidan, samt pä problem som kan uppstå i frågaom utländska företagskunder i svenska banker. Bankorganisationernaanser vidare del klart felaktigt att meddelarfrihet skall gälla belräffandeuppgifter om bankerna hos bankinspektionen. Det har vid flera lillfällenvitsordats frän bankinspektionen att effektiviteten i dess verksamhei iväsentlig grad är beroende på ett förtroendefullt samarbete med bankerna. Detligger enligt bankorganisaiionerna i sakens natur atl delta förtroende skullekunna skadas, om vad som förekommer i relationen mellan bankinspektionen och bankernatrots Oänstemännens tystnadsplikl skulle kunna föras vidare lill massmedierna,Bankorganisaiionerna anser att meddelarfrihet därför inte börgälla uppgifierombankernas förhållanden. Del sagda har enligt remissyttrandet samma lillämpningbeträffande uppgifter hos om bankernas förhållanden, I motsats lillvad som föreslås i promemorian anser bankorganisationerna sålunda att inteheller här meddelarfrihet bör gälla. Organisationerna hänvisar i sammanhangetlill den beslämmelse i 9 kap. 4 §,enligt vilken regeringen för särskilt fallkan förordna om undantag från sekretess för uppgift avseende banks egnaförhållanden, om regeringen finner det vara av vikt att uppgiften lämnas. Dennabefogenhet avses vara ett korrektiv mol alltför långt driven sekreiess och kananvändas t. ex. om bankinspektionens kritik mot en bank anses böraoffentliggöras. Också detta talar enligt bankorganisationernas uppfattning föratl kravel på insyn i bankinspektionens verksamhei kan tillgodoses även ommeddelarfriheten för inspektionens Oänsteman upphävs såvitt avser uppgifter ombankerna och deras kunder. Bankorganisationerna åberopar också atlbankinspektionen i sitt remissyttrande över TK:s belänkande uttalade atlmeddelarfrihet inte bör gälla för uppgifter om vare sig bankema eller deraskunder. Enligtskogsstyrelsens remissyttrande föreligger det en olikhet i fräga ommeddelarfriheten när det gäller skogsbruksplaner. Styrelsen påpekar altåtskillnad bör göras mellan två olika lyper av skogsbruksplaner: dels de som medutnytOande av allmänna medel utförs såsom ett led i skogsvårds- Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 534 styrelsemasallmänna skogliga tillsynsansvar, dels de som utföre på den enskildeskogsägarens eget initiativ av skogsvärdsstyrelsen men som bekostats av honomsjälv. Den förra typen torde falla under 9 kap. 4 § försia siycket 1, den andraunder 9 kap. 7 §. Endasl för handlingar som faller under del senarelagstadgandet föreligger både handlingssekretess och undantag frånmeddelarfriheten, dock endasl under förutsättning att den berörde uttryckligenbegär sådan sekreiess. F. n. gäller för offentliggörande enligt motsvarandestadgande all endera samtycke från den berörde föreligger, att förflutitfrån handlingens färdigställande eller att allmänintresset anses krävaoffentliggörande. Styrelsen anser det vara betänkligt att inget undantag frånmeddelarfriheten görs i fräga om skogsbmksplaner som bekostas med allmännamedel. Någol behov av insyn i skogsbruksplanerna av de skäl som promemorian redovisarföreligger knappasl enligt styrelsens mening. Snarare tycks en sådan - låt varaav lagstiftaren förutsedd återhållsam meddelarfrihet - kunna medföra just denskada för enskilds affäre- eller driftförhållanden som sekreiessen i sammalagrum avses skydda. Meddelarfriheteninom verksamhetsområdena för i första hand ,näringsfriheisombudsmannen, slalens pris- och karlellnämnd och konsumentverkettas upp i flera yttranden. I regel är dessa yttranden kritiska mot förslaget ommeddelarfrihet på områdena. Marknadsdomstolenser del som yileret angelägel alt de uppgifter som f n. avses i 20 § SekrLundantas från meddelarfrihet. TKföreslog all den tystnadsplikt som hänför sig lill innehållet i vissasekretessbelagda handlingar, bl, a, hos , skulle undantas frånmeddelarfrihet. De skäl TK anförde härför synes enligt marknadsdomstolensmening väl motivera den av TK föreslagna lösningen, I promemorian föreslås dockmed åberopande av offenllighetsintresset och behovel av insyn att de uppgifterhos vilka avsägs i sammanhanget skall omfattas avmeddelarfriheten. uttalas att meddelarfrihet inte är avsedd atl ledalill alt hemliga uppgifter i slor utsträckning kommer lill massmediemas kännedomoch alt man har goda skäl atl anta atl förekomsten av meddelarfrihet inteheller fär sådan effekt. vill här påminna om all domstolenhar tilldelats rollen som rälisbildare på de områden dess verksamhei omfattar.Såsom betonats i förarbetena till marknadsföringslagen är del därför av storbetydelse att avgöranden erhåller publicitet.Marknadsdomstolen har under sin hittillsvarande verksamhei i ston sett varjegång beslul meddelals haft kontakt med massmedierna för att sprida kännedom ombeslutet och dess innehåll. Såvitt kan finna harhittillsvarande tillämpning av sekretessreglerna, innebärande ett förfarande ienlighet med , inte föranlett klagomål om bristande insyn idomstolens verksamhei, Däremol skulle med hänsyn till arten av de uppgifter hosdomstolen vilka omfattas av sekreiess allvariiga betänkligheter kunna hysassåvida dessa fritt utlämnades lill massmedierna. Att i stort sett endastuppgifter som avses i 21 § marknadsföringslagen varit undantagna frånmeddelarfrihet har Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 , 535 såledesinte inneburit atl övriga uppgifter behandlats såsom objekt för meddelarfrihet.Om nu ifrågavarande uppgifter inte skulle i förevarande lagstiftningsärende bliuttryckligen undanlagna frän meddelarfrihet, föreligger fömtom stor risk föravsevärd skada för enskilda enligt domstolens mening också en klar risk för alldomstolens, , konsumentombudsmannens och statenspris- och karlellnämnds arbete avsevärt försvåras. Rimlig försiktighet skulle -oavsett de maktmedel som slår till buds för införskaffande av erforderiigauppgifter - kunna föranleda enskilda parter alt undanhålla ur deras synvinkelkänsliga och för domstolens bedömning kanske avgörande uppgifter. Dessutom börbeaktas all den föreslagna regleringen tekniskt skulle medföra vissinkonsekvens. Om domstolen med stöd av 5 kap, 4 § i dessnuvarande eller föreslagna lydelse torordnar om sekreiess, skulle en meddelarfrihelsbrylandelystnadsplikl föreligga enligt 14 kap, 2 § 6 i förelaget lill sekretesslag.Före förordnande jämlikt 5 kap, 4 § skulle emellertidOänsteman vid domstolen, därest uppgiften före förhandlingen finns hosdomstolen, muntligen kunna lämna ut uppgiften lill massmedierna. Att undersådana förhållanden konslaiera, huruvida lysinadsplikt bmliis när dylik uppgiftpublicerats efter förhandlingen, lorde vara ogörligt. Parentetiskt kan härockså ifrågasättas hur den som ansvarar för utgiven skrifts innehåll skallkunna avgöra vilken sekrelessgrad en mollagen uppgift har. Någon skyldighetför meddelaren att för nämnda mottagare omtala uppgiftens sekre-lesskaraktärsynes inte föreligga eller föresläs, och såsom förslagel utformats torde inteheller meddelaren behöva bedöma humvida uppgiften omfattas av någon sekretesseller inte i det fall uppgiften utlämnas på sätt som leder lill meddelarfrihet.Del skulle också kunna förhälla sig så, att Oänsiemännen i fråga inte ens grundläggande kännedom om ärendet vilken erfordras för att kunna bedömauppgiftens sekretessgrad. Den i 2 kap, 9 § sekrelesslagförslaget intagnabestämmelsen om sekreiess och tystnadsplikt inom myndighet kan inte undanröjamarknadsdomstolens nu redovisade tveksamhet. Vid avvägningen mellanoffenllighetsintressel och enskilds intresse av sekreiess måsle även domstolenssammansättning beaktas, I finns såväl näringsidkarintressensom konsumentintressen representerade genom från respektive sida föreslagnaoch av regeringen utsedda ledamöler. Likaväl som man därigenorri velat skapagoda betingelser för räitsbildande funktion har man därmed ibetydande mån lillgodoseil de iniressen som offentlighetsprincipen främjar.Följaktligen anser de skäl som anförts för meddelarfrihetbelräffande uppgifter vilka avses i 9 kap, 4 § föreia siycket 1 varaotillräckligt bärande, och enligt domstolens mening vore det olyckligt omifrågavarande uppgifter kommer all omfattas av meddelarfrihet. hänvisar inledningsvis till sina yttranden över OK:s,OSK:s och . Nämnden förklarar därefter atl den anser det vara avutomordentlig vikt atl det uppgiflsmaterial från näringslivet, som nämnden införskaffarmed stöd av uppgiftsskyldighelslagen, är så fullständigt och rikligt sommöjligt då del utgör gmnden för hela utredningsverksamheten. Detta kan inteuppnås enbart genom tvång utan kräver en posiliv, lojal medverkan frånuppgiftslämnarens sida. Under nämndens Ougoåriga verksamhei har företagarnagenomgående uppfyllt delta krav. En förutsättning har emellertid varit altlagstiftningen garanterat uppgiftslämnarna en Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 536 tillfredsslällandesekreiess belräffande sådana uppgifter vars offentliggörande skulle kunnaskada vederbörande. Den skada det här är fråga om är all ett förelag kan blilidande av all konkurrenter fär inblick i förelagels internaaffärsförhållanden, I promemorian har man visat sig ha förståelse förhithörande problem när det gäller frivillig medverkan från näringslivets sida,då man förklarar (s, 207) all "sådan medverkan torde vara lättare atlåstadkomma om man kan utlova ett starkt sekretesskydd". Även om denmedverkan del är fråga om i nämndens verksamhei i och för sig är lagsladgad, ärmyndigheten som redan berörts beroende av uppgiftslämnarens goda vilja och ettrent tvångsvis förfarande ger inte samma resultat beträffandeuppgiftsmaterialels fullsiändighel och tillföriitlighet som ell frivilligtförfarande. För alt uppnå den önskade goodwillen hos uppgiftslämnarna ansernämnden del vara nödvändigl all dessa tillförsäkras ett lillfredsslällandesekretesskydd där så behövs. Detta var uppenbariigen lagstiftarens avsikt då nugällande lagregler tillkom och systemet har under de gångna ca 20 åren fungeratväl, vilket nämndens uiredningsverksamhei visar. Nämnden påtalar att man nuönskar rubba denna ordning genom alt införa meddelarfrihet beträffandenämndens sekretessbelagda material, Visseriigen sägs i promemorian all man intetror all meddelarfriheten kommer all uinytOas i någon större omfattning, mendet väsentliga för nämnden är alt nämnden inte längre skulle kunna försäkrasina uppgiftslämnare alt av dem lämnade uppgifter av vissl slag verkligen ärsekretesskyddade. Det torde kunna ifrågasättas om del över huvud är rikligt alltala om sekretesskydd när meddelarfrihet föreligger, I varje fall är del intefråga om ell sådanl sekretesskydd som nämnden anser erforderiigl i sinverksamhei. Nämnden återger all såsom motivering för förslaget anförs attnämndens verksamhet är av myckel stor betydelse för konsumenlema. Delta är ioch för sig riktigt men just därför är del av stor vikt all nämndensutredningar blir så grundliga och lillföriiiliga som möjligt, vilket intekommer all bli fallel om uppgiftslämnarna icke längre har förtroende för delsekretesskydd som erbjuds. Detsamma gäller den allmänna prisövervakningen ochdärtill knutna överläggningar med företagen. Nämnden anser sig böra göra också ettannal viktigt påpekande. Det är för konsumenlema av stor betydelse att en välfungerande konkurrens råder på marknaden. En sådan fömtsätter att dekonkurrerande företagen inte tvingas att blotta alla interna affärsförhållandenför varandra. Man skulle kunna uttrycka det så att en effektiv konkurrensskulle motverkas av atl företagen tvingades att spela med öppna kort införvarandra, - 1 9 kap, 4 §, som gäller nämndens verksamhet, nämns prisregleringsärskilt. Nämnden påpekar i delta sammanhang all vad som har sagls om nämndensutredningsverksamhet i försia hand gäller den allmänna prisövervakandeverksamheten med branschundersökningar etc, men numera även denförhandlingsverksamhei som nämnden enligt sin instruktion bedriver för attpåverka prissättningen i för konsumenterna gynnsam Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 537 riktning,Belräffande den egentliga prisregleringen har sekreiessen betydelse vidbehandlingen av dispensansökningar saml i fråga om förhandsanmälningar enligt3 b § allmänna prisregleringslagen. Undersökningar om begångnaprisöverlrädelser är däremol i regel offentliga, - argument av annal slag,som nämnden framför mol införande av meddelarfrihet belräffande sekreiessen pånämndens verksamhetsområde, är den bristande konsekvensen i promemoriansslåndpunktstagande på närbesläktade områden. När det gäller myndigheterssärskilda verksamhei för alt framställa statistik föreslås inte någonuppluckring av sekreiessen genom införande av meddelarfrihet. Nämnden tänkerhärvid särskill på SCB:s industristaiistik, som innehåller uppgifter, som tillsin natur är likartade med uppgifter som ingår i nämndens utredningsmaterial iolika branschundersökningar, SCB har alltid starkt underelmkit vikten avfullgod sekretess beträffande det enskilda företagets uppgifter i sådanasammanhang för atl man skall kunna uppnå en så tillföriiilig statistik sommöjligt. Delta förhållande gäller i ännu högre grad belräffande pris- ochkartellnämndens uppgiftsinsamlingar och det finns sålunda inte något skäl varförnämndens uppgiflsmaterial skulle åtnjuta sämre sekretesskydd än del hos densialistikproducerande myndigheten, Ytteriigare bör påpekas att när nämnden iavsikt att underiätta och minska arbetet för uppgiftslämnarna eftersträvar ettvisst samarbete med SCB vid insamlingen av uppgifter är det givet atlsekretessreglerna på ömse håll bör ha samma valör, - Sammanfattningsvisframhåller pris- och kartellnämnden med skärpa att en uppluckring av desekretessbestämmelser som gäller nämndens utredningsmaterial och därtill knutnaprisövervakning genom införande av meddelarfrihet pä områdel skulle på ettmyckel allvarligt sätt skada nämndens verksamhet och göra den mindre effektiv -lill uppenbart men för konsumenterna. Delkan enligt yttrandet från länsslyrelsen i ifrågasättas om denändring som föresläs belräffande pris- och kartellnämnden och priskontoren hoslänsstyrelserna är lämplig, Meddelarfrihet på dessa områden kan enligtlänsslyrelsen medföra att förelagens villighet alt medverka i uppgiftslämnandetminskar. För i viss mån likartat uppgiftslämnande i planeringsfrågor (9 kap, 3§) föreslås meddelarskydd inte skola gälla, Länsslyrelsen i länpåpekar atl meddelarfriheten beträffande prisregleringsuppgifter medför atl maninte kan lämna någon absolut garanti för all inhämtade uppgifter intepubliceras i massmedier. Detta förhållande kan, enligt vad som uppges frånlänsstyrelsens priskonlor, leda till att uppgifterna blir ofullständigare ochav sämre kvalitet än om sekreiessen hade varit absolut. Ett i och för sigvälmotiverat inlresse av insyn kan således leda till all underiaget föreprisregleringen blir olillfredsslällande. framhåller attmöjligheterna förde prisreglerande myndigheterna alt fullgöra sina uppgifter iså fall riskerar aii försvåras. Liknande synpunkler anför iJönköpings län. Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 538 m.fl. kritiserar all sekretesskyddade uppgifter inomde i 9 kap, 4 § angivna verksamhetsområdena fritt utlämnas för publicering,även om uppgifterna i fråga vid tillfallet inte är eller har varit föremål förmyndighetsutövning utan endasl för kommande behov eller av andra orsaker finnstillgängliga för myndigheten. Ingen spärr finns för rena okynnesläckor, sominte avser att påvisa något missförhållande inom förvaltningen eller eljest ärav vikt för den allmänna samhällsdebatten. Genom den utvidgade meddelarfrihetenändras också de förutsättningar under vilka näringslivet tillstyrkt visslagstiftning. T, ex, motsätter sig organisationerna absolut meddelarfrihet förde uppgifter som insamlats av produktkontrollnämnden om den kemiska industrinenligt lagen om hälso-och miljöfarliga varor. Ej heller godtas meddelarfrihet iden verksamhet som bedrivs av slalens pris- och kartellnämnd med den därtillknutna utomordentligt långtgående uppgiftslämnariagen. Även meddelarfrihet hosnäringsfrihetsombudsmannen, konsumentombudsmannen och marknadsdomstolenavstyrker organisationerna bestämt av motsvarande skäl. Absolut tystnadspliktbeträffande obligatorisk provning som utförs av myndigheter av produkter somkanske ännu inte introducerats på marknaden kan av konkurrens- ochmarknadsföringsskäl vara hell nödvändig. Organisationerna, som företräder deintressen som närmasl är berörda av de angivna myndigheternas verksamhei, anseralt skyddet för affärshemligheter o, d, här måsle gå före insynskravet, som färtillgodoses på annat sätt. Näringsfrihetsombudsmannendäremot finner inte skäl atl erinra mol den gjorda avvägningen i fråga ommeddelarfrihet inom hans verksamhetsområde. Han konstaterar därvid attförslagel syftar till en viss utsträckning av meddelarfriheten i förhållandetill tidigare förslag av TK och alt här onekligen svårigheter föreligger altgöra en lämplig avvägning mellan olika väsentliga intressen. Det har emellertidframhållits all förslagel inte avses leda lill all hemliga uppgifter i storutsträckning kommer lill massmediernas kännedom. Erfarenheterna av nuvarandesystem lyder inte heller på alt förslagel skulle medföra någon faktiskförändring av betydelse, Uppgiflsinhämlandel har inte försvårats av denvidsträckta meddelarfrihet som gäller förnäringsfrihetsombudsmannens del och som i princip endasl innebär allstraffsanktion saknas för utlämnande av vissa hemliga uppgifter till massmedier.Förslaget kan inte innebära någon allmän förpliktelse för den som har tillgångtill hemliga uppgifter att utlämna dessa till massmedier. har inget att erinra mot att meddelarfriheten genombryts i delfall som avses i 9 kap, 4 § försia siycket 2, 9kap, 7 § Flygtekniskaförsöksanstalten har i denna del inga erinringar mol förslagel. finner föreskrifterna om undantag från meddelarfriheten Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 , 539 belräffandesekretessbelagda typgodkännandehandlingar fylla de anspråk på skydd som ensökande bör åtnjuta, om han i förtroende har vänt sig till planverket ochbegärt sekretessbeläggning. Förslaget sammanfaller också med statens skeppsprovningsansiaUsåsiki atl meddelarfrihet inte bör finnas i ärenden som avses i 9 kap, 7 §, 9kap, 8 § Enligtyttrandet från förekommer det alt verket i avlal med endel leverantörer överenskommer om rätl för verkel all genom någon av sinaOänsteman eller anlitad revisionsexpertis (även icke auktoriserade revisorer)fä ta del av leverantörens material av leknisk och ekonomisk natur (inklusivebokföring och statistik) som erfordras för granskning av avtalat pris. Deltamöjliggör för staten atl utöva kontroll över leverantörens beräkningar, någotsom verket anser vara av särskilt värde i sådana fall, när leverantören somensamiillverkare intar en monopolställning och hans priser inte kan bedömasgenom jämförelse med konkurrerande anbudsgivare. Sådan insyn hos leverantörenbrukar denna förena med krav på atl verkets representant skall ha tystnadspliktmed avseende på vad han sålunda fär vetskap om. Verket påpekaratt enligtförslaget full meddelarfrihet föreligger beträffande uppgifter enligt 9 kap, 8§, Leverantör, som kommer underfund med alt de uppgifter som han vill skydda,kan meddelas allmänheten genom massmedierna, torde enligt verkels mening intevara villig att gå med på all låta myndighelemas representanter fä önskadinsyn, något som kan bli ekonomiskt ofördelaktigt för staten i fortsättningen.För övrigi lorde myndigheterna inte drista sig all garantera tystnadsplikt molbakgrund av beslämmelserna om meddelarfrihet, ty ulan att kunna kontrollerasekretessen i sådana fall skulle staten riskera stora skadeståndskrav ihändelse av ell brott mol tystnadsplikten, vilket inte medför någon sanktion.Verket anser därför all i punkt 3 bör införas även 9 kap, 8 §, 9 kap,13 § säger sig inte kunna finna atl den sekreiess som enligt 9 kap,13 § gäller för uppgift som av part i arbelstvist har lämnais lillföriikningsman, särskild föriikningsman eller , omuppgiftslämnaren gjort förbehåll därom, är av sådan styrka atl den börgenombryta meddelarfriheten, 10 kap,1-7 §§ Kammarrätteni noterar med tillfredsställelse atl i princip hela skatteområdetskall omfattas av meddelarfrihet. Det är enligt kammarrättens Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 540 meningav icke ringa vikt atl del finns möjligheter alt fästa massmediernasuppmärksamhet på alt skattesystemet i mänga fall utnyttjas på oiillböriigtsätt. Sådana uppgifter kan framkalla en angelägen debatt som kanleda lill ändring av lagstiftningen. Kammarrätten tillstyrker därför dettaförslag, Sverigesadvokatsamfund tillstyrker förslagel alt meddelarfriheten genombryts avsekretessreglerna i 10 kap. 1, 3 och 6 S§ i de fall där reglerna omtaxeringsrevision gör det möjligt för skattemyndigheterna all genombryta t. ex.en advokats tystnadsplikl. Övrigaremissinstanser som har uttalat sig om meddelarfriheten inom skatte- ochtullområdet är mer eller mindre kritiska och förordar mindre meddelarfrihet. Även om regeringsrällenskulle kunna instämma i motiven för en så gott som total meddelarfrihet iärenden om beskattning, är det enligt domstolens remissyttrande svårt att häravdra slutsatsen att intresset av allmän insyn är stort belräffande uppgifter omskattskyldigas personliga förhållanden. Om en allmän debatt skall föras medutgångspunkt från sådana uppgifter, som inte bara behöver gälla rent ekonomiskafrågor, bör det få ankomma på den skaltskyldige all tillhandahålla uppgifterna.Den föreslagna meddelarfriheten på detta område ifrågasätts därför starkt avregeringsrätten. Samma inställning har , som ifrågasätter ommassmediernas inlresse av insyn uppbärs av sådana skäl som motiverarmeddelarfrihet. För alt tillgodose den allmänna debatten lorde del knappaslvara nödvändigl all röja uppgifter om enskilda. Enligt hovrättens mening färdet i så fall vara en sak för den skaltskyldige atl lämna ul uppgifterna. ()vidhåller i alll väsentligt vad verket anförde i sitt yttrande över TK:sförslag. Verket delar i och för sig uppfattningen att de uppgiftersom avses i56 § 4 mom. taxeringslagen är särskilt skyddsvärda men framhåller attbestämmelsen mycket sällan lillämpas, varför undantaget har endast marginellbetydelse. Verket hävdar alt något undanlag från meddelarfriheten f n. integäller i fråga om sjömansskatt, stämpelskatt och mervärdeskatt Ofr SFS1975:710, 1975:725 och 1975:719). gäller alltså, med vissa undantag av begränsad betydelse, intemeddelarfrihet på skatteområdet. Här föreligger alltså faktiskt en gällandeordning som - även om den inte i sin helhel tidigare vilat på principiellaöverväganden - i fråga om åtminstone den centrala inkomst- och förmögenhetsbeskattningensedan länge och i fråga om andra skatter numera bygger på principen attlystnadsplikten skall ta över meddelarfriheten. RSV instämmer i huvudsak iuttalandet i promemorian atl besluten på skalleområdet typiskt sett fär ansesvara mer ingripande för den enskilde än de flesta andramyndigheisutövningsbesluten. Skatteärenden är dock ingripande för den enskildeäven i den meningen atl han måste lämna många detaljerade uppgifter om sinaförhållanden. Delta gör att integritetsskäl talar mol en insyn som leder lillall den enskildes förhållanden kan blottläggas. Samma förhållande motiverarlikväl att allmänheten får viss insyn i Prop.1979/80:2 Del B Bilaga 2 541 Detta insynsbehov kan i första hand tillgodoses på del sätt RSVanfört i sill yttrande över TK:s betänkande. Offentlighelen förtaxeringsnämndens beslut kan - om dessa beslut i fortsättningen blir offentligai sin helhet-ge sådan insyn. Dessutom tillgodoses insynsbehovet i viss mångenom reglerna om meddelarfrihet för polis- och åklagarperso-nal.