prop · G303103 · 1979-12-31 00:00:00 — Atomenergiulredningensslutbetänkande (SOU 1956:11) Atomenergien kom alltså atl, förulom synpunkter påmålsättningen för atomenergiverksamheten i samt på alomenergiverksamhetens organisation och bedrivande, innehållaförslag även till lagstiftning på aiomenergiområdet. Vidbehandlingen av atomenergiulredningens slutbetänkande framhöll vissaremissinstanser att en eventuell framtida atomenergilag borde ges begränsadgiltighetstid med hänsyn till bl.a. den snabba utvecklingen påaiomenergiområdet. 1 det lagförslag som förelades togs dockinte någon tidsbegränsning av lagstiftningen. Något skäl att tidsbegränsalagen ansågs inle föreligga (prop. 1956:178 s. 21). Detframlagda lagförslaget anlogs av utan ändringar (L3U 1956:23, rskr.1956:345) och trädde i kraft . Atomenergilagen(1956:306) fillkom då den tekniska ulvecklingen vid denfredliga användningen av atomenergin gick mycket snabbt. Lagen har med hänsyntill detla utformats så att tillämpningen av den skall kunna anpassas efter denfortskridande utvecklingen. DelH1:8 Skr 1979/80:103 480 därför inga detaljerade föreskrifier ulan sådana lämnas iform av villkor i de beslut som meddelas av regeringen eller den myndighel somregeringen bestämmer. Enligt alomenergilagen fordras lillslånd för all labefallning med uran, plutonium eller annat ämne som används som alombränsleeller är ägnat all omvandlas lill alombränsle. liksom förening, vari sådanlämne ingår. Också använt atombränsle omfallas av tillslåndspliklen (1 §).Tillstånd krävs vidare för att uppföra, inneha eller driva atomreaktor elleranläggning för bearbetning av sådant ämne eller förening som har sagts.Detsamma gäller beiräffande anläggning för bearbetning, lagring eller förvaringav använl alombränsle eller radioaklivl avfall som uppkommer vid användning avatombränsle eller vid bearbelning av använl alombränsle (2 S). Regeringen har i beslul meddelatvissa nya villkor för samtliga, av regeringen, meddelade tillstånd enligt 1 Salomenergilagen. Dessa innebär all, när klyvbart maierial som avses i 1 §första och andra styckena alomenergilagen förvärvas eller införs i ,anmälan därom skall göras till statens kärnkraflsinspeklion. Vidare fåröverlåtelse av sådant material som omfattas av tillståndet ske endast eflerlillslånd av regeringen eller, om överlåtelsen avser maierial och mängd somavses i 2 S förordningen (1976; 12) om tillsynsmyndighet enligt atomenergilagen(1956:306), m,m,, av . Tillstånd krävs enligt alomenergilagen också för all urrikel föra angivet ämne eller förening saml använt alombränsle (3 §). Fråga om lillslånd prövas av regeringen eller myndighelsom regeringen bestämmer. Regeringen kan föreskriva all ulförsel av utrustningeller material som särskilt har konstruerats eller iordningställts förbearbetning, användning eller framställning av särskilt klyvbart maierial intefä äga rum utan tillstånd (3 S andra stycket), Föreskrifier har meddelats iförordningen (1975:20) om förbud mol ulförsel av utrustning eller maierial förutvinning av atomenergi, m,m. Tillstånd enligt alomenergilagen kan tidsbegränsas ochförses med villkor såväl när tillståndet meddelas som under lillslåndetsgiltighetstid (4 S)- För detta krävs atl villkoret är påkallat av säkerhetsskäleller eljest ur allmän synpunki. Tillsyn över efterlevnaden av atomenergilagensföreskrifter om lillståndsplikt och av meddelat villkor utövas av myndighetsom regeringen bestämmer (5 §), Regeringen har hitlills vid meddelande av lillslånd enligtalomenergilagen överlåtit till tillsynsmyndigheten atl uppställa de närmarevillkor som skall gälla för tillståndet. Verksamheten på atomenergiområdet regleras vidare avstrålskyddslagen (1958:110) vad gäller joniserande sirålning, Beiräffandeskadeståndsansvaret för atomskada finns bestämmelser i alomansvarighelslagen(1968:45) och i lagen (1963:158) om ersällning för skada i följd av atomfartygsdrifl. Vissa ersältningsoch skyddsfrågor i samband med olyckor iatomenergianläggningar regleras i lagen (1960:457) om ersäitning på grund avmedverkan i skyddsarbete vid olyckor i alomenergianläggningar m,m. Utöver nunämnda lagar finns lagen (1977:140) om särskilt lillslånd all lillförakärnreaklor kärnbränsle, m,m, den s,k, villkorslagen. Enligt denna lag skallfrågor avseende hanleringen av högaktivt avfall och använl kärnbränsle redovisasoch prövas innan en kärnreaklor första gången får lillföras kärnbränsle.Villkorslagen tillkom som en komplellering lill atom- 481 Kommittéer:Industridepartementet Del II 1:8 energilagen eftersom denna inle närmare reglerar hur detanvända kärnbränslet eller del radioakliva avfallel skall omhändertas. Ivillkorslagen finns även föreskrifter om ersäitning i del fall drifttillståndvägras eller villkorslagen i annal fall föranleder alt meddelat tillståndenligt atomenergilagen inte kan utnyttjas. Slatens kärnkraflsinspeklion är tillsynsmyndighet enligtalomenergilagen och har vidare vissa uppgifter enligt kungörelsen (1968:46) medförordnanden enligt alomansvarighelslagen (nr 45).Kärnkraftsinspektionens tillsyn gäller uppförande och drift avatomenergianläggningar. Tillsynen omfallar vidare tillverkning och hantering avkärnbränsle samt hantering, lagring och förvaring av aktivt avfall fränkärntekniska anläggningar. Tillsynen innebär koniroll av skyddel mot olikaolyckor som kan leda till skada pä människor eller miljö och kontroll avskyddel mol otillåten användning av nukleärt material. Central förvaltningsmyndighet enligt slrålskyddslagen förärenden om skydd mol joniserande och icke-joniserande strålning är statensstrålskyddsinslilul. Strålskyddsinstitulets lillsyn omfattar all verksamheldär joniserande sirålning förekommer. För en kärnteknisk anläggning innebärdenna tillsyn kontroll av strålskyddet dels för personal i anläggningen, delsför allmänheten i anläggningens närhet och befolkningen i övrigt. Vidarekontrolleras bl,a, utsläpp av radioaktivt maierial i luft eller vatten frånanläggningen. En anläggning som ingår in kärnbränslecykeln granskassåledes av både kärnkraflinspektionen och strålskyddsinsiitulel,Kärnkrafiinspekfionen granskar en anläggnings lekniska säkerhet under normaldrift och vid olika slags störningar och fastställer de föreskrifter fördriften som är nödvändiga från säkerhetssynpunkt, Strålskyddsinsiitulelgranskar anläggningens strålningsmiljö och funktion från slrålskyddssynpunktoch fastställer nödvändiga föreskrifier för strålskydd och aktivitetsutsläpp iomgivningen. sammanfaller de båda myndigheternas granskning avtekniska anordningar och ulrusining, även om den sker ur olika synvinklar. De båda centrala lagarna, atomenergilagen ochstrålskyddslagen, är det rättsliga stödel för myndighetsarbelel. Samordningenmellan lagarna anges i 2 § femte stycket strålskyddslagen. Där föreskrivs atltillstånd enligt strålskyddslagen inle erfordras för vad som omfattas avtillstånd enligt alomenergilagen, om inle annal föreskrivs i tillståndet. Iprincip är alltså den prövning som görs av kärntekniska anläggningar enligtalomenergilagen primär. 15 § tredje stycket strålskyddslagenföreskrivs atl när tillstånd har beviljats enligt alomenergilagen meddelarslrålskyddsinstilutel de särskilda föreskrifter som, utöver de för tillståndetgällande villkoren, behövs för strålskyddet. Om tillståndet avser en anläggningskall fråga om föreskrift, som angår annat än den normala driften eller som iavsevärd mån kan påverka utformningen av eller driften vid anläggningen,underställas regeringens prövning, 16 S andra slyckel strålskyddslagenföreskrivs att den som innehar tillstånd enligt alomenergilagen inle utanstrålskyddsinstitulets medgivande får vidta ändring med avseende påförhållande, om vilket myndigheten har meddelat föreskrift enligt 5 S tredjeslyckel samma lag. Atomenergilagen tillkom som nämnts dåfredlig användning av kärnkraften hade inletts och stora förväntningarställdes på det framtida utnyttjandet av kärnkraften. Vid tillkomsten av atomenergilagenrådde emellertid stor osäkerhet om hur de framtida kärnkraft- Delll1:8 Skr 1979/80:103 482 anläggningarna närmare skulle komma all se ul och vilkakrav de skulle slälla på sina användare och samhällel. Denna osäkerhet kommerockså lill uttryck i alomenergilagens formuleringar. Syftet med lagstiftningenvar atl i kontrollerade former främja införandet och användningen avatomenergi. Sedan alomenergilagen Irädde i krafl har synen på atomenerginförändrals i vikliga avseenden. Alomenergianläggningarna har blivit merkomplicerade än vad som ursprungligen kanske förutsågs. Kravet på säkerhet hos sådanaanläggningar och på iransporler av radioaktivt eller klyvbart maierial har, molbakgrund av verksamhetens speciella karaklär, satts mycket högt. problem som från början beaktades mindre, nämligenhanlering och förvaring av del radioakliva avfallet, har under senare lidkommit all alltmer uppmärksammas. Den nu gällande lagstiftningen påaiomenergiområdet är inte i alla avseenden ändamålsenlig om samhällel önskarställa ökade krav på innehavarna av kärntekniska anläggningar med hänsyn lillde problem och risker som verksamhelen kan medföra, detla gäller särskiltkärnbränslecykelns slutsteg och hantering av anläggningar som har tagits urdrifl. En del av alomenergilagens brisier i dessa avseenden läcks avvillkorslagen. Villkorslagen innebär emellerlid endasl all det vididrifttagningen tas ställning lill hur det högaktiva avfallel eller del användakärnbränslet från en viss kärnkraft-anläggning med då känd teknik skulle kunnahanteras. Inle heller denna lag ger siaten möjligheter att sä småningom påverkadet faktiska valel av hanteringsmelod för det använda kärnbränslet och andraakliva avfallspro-dukler. Även när det gäller ansvarsfördelning mellan statenoch anläggningsinnehavarna samt ersättningsfrågor i samband med återkallandeav koncessioner och uteblivna drifttillstånd har den nuvarande lagstiftningenpå aiomenergiområdet brisier. Med hänsyn lill vad jag nu har anfört förordar jag, eftersamråd med cheferna för justitie- och jordbruksdepartementen, att en kommittétillkallas för alt utreda möjligheterna alt samordna den nuvarandelagstiftningen inom aiomenergiområdet. Särskilt bör kommittén sluderamöjligheterna alt föra samman den lagstiftning som reglerar verksamhetenpå atom-energiområdet till en lag. Atomenergilagen och villkorslagen bör i vartfall föras samman i en lag. Viktigt är även atl den lagsliftning som berörsäkerheten inom aiomenergiområdet, dvs, alomenergilagen och slrålskyddslagen,samordnas så alt en helläckande lagsliflning erhålls. Det bör även övervägas omde lagar som behandlar skyddsåtgärder vid alomolyckor och ersällningsfrågor isamband med sådana olyckor bör ingå i den nya lagen, I delta sammanhang bör detövervägas om även dessa lagar bör ändras för atl möjliggöra en effekfivareplanering än vad som är fallet av de åtgärder som skall vidlas i sambandmed olyckor i alomenergianläggningar o,d. Kommitténs arbete bör omfattaatomenergilagen (1956:306), atomansvarighetslagen (1968:45), lagen (1977:140)om särskilt Ullslånd aU lillföra kärnreaklor kärnbränsle, m,m., lagen(1960:331) om skyddsåtgärder vid olyckor i atomenergianläggningar m.m,, lagen(1961:457) om ersättning på grund av medverkan i skyddsarbete vid olyckor ialomenergianläggningar och berörda delar av strålskyddslagen (1958:110).Kommillén bör lämna förslag till hur dessa lagar skall anpassas till rådandeförhållanden saml hur de bör samordnas. I utredningsarbetet bör kommiuén ulgå från vissa allmännagrundsatser som speglar del synsäll som gäller i fråga om kärnenergin. Ensådan grundsats är atl den som driver induslriell verksamhet också skall laansvarei för att de problem som verksamheten ger upphov till kan lösas. 483 Kommittéer:Industridepartementet Del II 1:8 della hänseende ställs på den som är verksam påkärnenergiområdet måste med nödvändighet vara myckel långtgående. Vid utarbetandet av den nya lagstiftningen påatomenergiområdet bör kommillén beakta slalens övergripande ansvar för allverksamhel på detla område. Del är emellertid skäligt att det direkta ansvareti största möjliga ulslräckning åvilar de som innehar tillstånd alt bedrivaalomener-giverksamhet av olika slag. Av della följer au den som erhåller elt lillslånd inlebara förvärvar vissa rättigheter utan också åläggs skyldigheter. Det sistnämndagäller i första hand vid utövandet av den lovgivna verksamhelen men får ansesinnebära också ell längre gående ansvar. Ansvaret omfattar bl.a. ålgärder somär nödvändiga sedan den lillståndsgivna verksamhelen har upphört. omhänderlagande av använl kärnbränsle och radioaktivt avfall somuppkommil i den koncessionerade verksamhelen. Vad angår de lagar som reglerar ersättningsfrågor isamband mec alomolyckor vill jag yllerligare anföra följande.Alomansvarighelslagen som reglerar ansvarigheten för skada lill följd av driftav atomanläggningar, är till silt innehåll nästan fullständigtkonventionsbunden. De konventioner som ligger till grund föralomansvarighelslagen är emellertid föremål för revision. Ulredningen bör följarevisionsarbetet och överväga huruvida resultatet av detta arbele bör föranledaändringar i den svenska lagstiftningen. För del fall utedningen skulle finnalämpligl alt sammanföra de lagar som f.n. reglerar verksamheten påaiomenergiområdet till en lag, bör utredningen överväga huruvida fördelar kanvinnas genom atl överföra även atom-ansvarighetslagens beslämmelser till dennanya lag. Lagen (1963:158) om ersättning för skada i följd av atomfartygs driflär en provisorisk lidsbegränsad fullmaktslag. Giltighetstiden går ut den 31december 1979 och inom justiliedeparlementet övervägs f.n. behovet av enpermanent lagstiftning som ersäitning lag. En grundläggande fråga är hur lagstiftningen tekniskt börutformas. F.n. gäller enligt atomenergilagen all tillstånd krävs för olika ålgärder.Sedan lillslånd har lämnats regleras verksamheten närmare genom att villkorställs. Det bör övervägas i vad mån en sådan ordning fortsättningsvis ärlämplig och ändamålsenlig eller om en närmare reglering bör ske genomföreskrifter som meddelas i författning. Till grund för övervägandena bör Hggaatl en anpassning lill den fortskridande tekniska ulvecklingen påkärnenergiområdel inte skall hindras eller försvåras av lagstiftningen. Vidarebör beaktas att vissa åtgärder kan behöva vidtas även efter det attverksamheten faktiskt har upphört. Kommittén bör särskilt sludera det behov av lagstiftningsom föreligger i samband med omhändertagande av använt kärnbränsle ochhögaktivt avfall samt handhavandel av avstängda eller andra inle i bruk varandeanläggningar för kärnteknisk verksamhet. Det förslag till lagsliftning somkommittén lämnar bör, vad beträffar använt kärnbränsle och aktivt avfall,utformas så all siatsmakterna får ell fast grepp över hela avfallsfrågan. Idella sammanhang bör även studeras frågan om att förknippa tillstånd enligtalomenergilagen med vissa skyldigheler. Bl.a. bör i den nya lagstiftningen slåsfast att lillståndsinnehavaren har skyldighet att svara för sådana utgifter ochålgärder som beror av verksamheten och som uppkommer efter det att den harupphört. Kommilléns förslag till lagstiftning i förening med resultatet avbl.a. del inhemska och internationella arbelet inom kärnavfallsområdet böruigöra en del av grunden till den prövning av hela DelH1:8 Skr 1979/80:103 484 avfallsfrågan som bör ske omkring 1982-1983. I alomenergilagen saknas närmare förskrifter omlillständsförfarandel och vad som krävs för all få lillslånd. Kommillén börnärmare sludera och belysa frågor om lillståndsskyldigheiens omfallning ochtillslåndsförfarandel samt överväga om tillslåndsförfarandel bör behandlas iden nya lagen. Vidare bör övervägas möjligheterna att ställa upp villkorsaml vad som krävs för all ändra eller återkalla etl lämnat tillstånd elleruppställa nya eller iindrade villkor under tillståndets giltighetstid. Därvidbör särskilt beaklas del berälligade inlresse som lillståndshavaren har av alllillslåndcl inle ulan vidare omprövas på grund av värderingsförändringar isamhällel ulan alt stålen ersäller den skada som uppstår för lillståndshavaren.Della synsält utgjorde etl skäl lill stiftandet av villkorslagen. Kommittén bördärför uireda och lämna förslag lill hur frågan om ersättning i samband medåterkallande eller väsenllig ändring av lillslånd bör regleras. Tillsynen enligt atomenergilagen handhas av slalenskärnkraftinspektion och Slalens strålskyddsinslilul. fungerar de bådamyndighelernas arbele pä kärnenergiområdel i slor ulslräckning samordnat.Gränsen mellan myndigheternas ansvarsområden är dock inte klart fasllagd i lagstiftningenvilkel har ansetts uigöra en brisl. Kommittén bör studera hur enligt gällande lagstiftningansvaret för lillsynen är fördelal mellan myndigheterna. Kommitténs förslagtill lagsliflning på aiomenergiområdet bör syfla till alt en effektiv tillsynsverksamhetunderlättas. innebär bl.a. all klara ansvarsförhållanden bör eflerslrävas.En utgångspunki bör därvid vara att tillsynsverksamheten så långt som möjligtär samlad. Om kommiitén avser att behandla organisatoriska förändringarförutsätts alt utredningsarbetet sker i nära kontakt med företrädare för berördpersonal. Kommittén bör även beakla alomenergilagsliflningenssamverkan med lagstiftningar inom andra områden som l.ex. Kommiitén bör samråda med kommillén (I 1978:07). förkärnkraftens radioakliva avfall - organisations- och finansieringsfrågor ochkommittén (K 1979:01) ang. transport av farligl gods. Kommittén bör vara oförhindrad att redovisa sina förslag idelbetänkanden. Arbelet bör bedrivas sä resultatet av del kan slulliglredovisas . Med hänvisning lill vad jag nu har anfört hemställer jagall regeringen bemyndigar mig all lillkalla en kommillé med högst sju ledamöier, meduppdrag all utreda frågan om översyn av lagstiftningen på atomenergiområdet atlulse en av ledamöierna all vara ordförande, all besluta om sakkunniga, experler, sekreterare och annatbiträde åt kommillén. Vidare hemställer jag all regeringen föreskriver allkostnaderna skall belasta fjortonde huvudtitelns kommilléanslag. Regeringen ansluter sig lill föredragandens övervägandenoch bifaller hans hemställan. 485 Kommittéer: Industridepartementet Del II 1:9 Kommission för de mindre och medelstora varven Departementschefen, slalsrådel , anför. De mindre och medelstora varven i , med huvudsakligproduktionsinriktning mot nybyggnalion av handelsfartyg, omfattar f.n. lioförelag med ca 4.600 anslällda. Den sammanlagda omsättningen uppgick år 1977till ca 750 milj. kr. Företagen är , , , (inkl, ), LundeVarv och , AB Varf, , AB OskarshamnsVarv, AB Åsiverken och . Förelagens slorlek varierarkrafligl från Karlskronavarvci med ca 1.600 anslällda lill med ca 60 anslällda. Efterfrågan på de fartygstyper som den nämnda gruppen avförelag lillverkar har i huvudsak varit oförändrad under åren 1976 och 1977jämförl med de närmasl föregående åren. Den oförändrade eflerfrågan lordedelvis vara en följd av del statliga beslällarstödel. Jämsides med egen fartygsproduklion levererade de mindreoch medelstora varven lidigare avsevärda mängder sektioner till storvarven.Elt mått på omfattningen av dessa leveranser är alt de, mätt i lon stål ,uppgick lill samma volym som den som utnyttjades i de mindre och medelsloravarvens egen produklion. Leveranser av sektioner har numera hell fallit bortsom en följd av krisen för de större varvsförelagen. Vidare har beställningarfrån den svenska marinen minskal i omfallning. Detta har letl lill att enslörre del av de mindre och medelstora varvens kapacitet har måsl användas förproduklion av civila fartyg. har konkurrensen från slorvarven ökatgenom all dessa varv har börjat lillverka fartygstyper och fartygsstorlekar somde normalt inte har producerat. Till skillnad från storvarven finns elt relativt betydandeinvesleringsbehov inom gruppen mindre och medelslora varv. Särskilt påulruslningssidan är den tekniska slandarden mindre tillfredsställande. Lönsamheten inom företagsgruppen har allmänl sell varilotillfredsställande under de senasle fyra åren. De närmast kommande årenväntas inle ge någon förbättring enligt varvens egna prognoser, trots altfortsalt statligt stöd har förutsatts. Soliditeten ligger med få undantag på enalltför låg nivå. Frågan om kapacitetsneddragning vid de mindre ochmedelslora varven har behandlals i prop. 1978/79:49 om vissa varvsfrågor.Riksdagen beslöl atl ge regeringen lill känna vadnäringsulskollel har anförl i siu betänkande nr 17 (prop. 1978/79:49, NU1978/79:17, rskr 1978/79:115), Uiskoltet anförde alt etl konkret förslagrörande de mindre och medelslora varvens strukturutveckling borde utarbetas. Ensärskild kommission borde tillsältas för detta ändamål, I dess uppdrag bordeäven ingå att undersöka de mindre och medelstora varvens möjligheier allinrikla sin verksamhel på bl,a. Vidare borde kommissionenularbela förslag till ulformning och omfallning av ett statligt stöd tilldessa varv, Arbetsmarknadsul-skoltet, som också har ullalat sig i ärendet (AU1978/79:14), anförde alt utredningsarbetet borde innefatta även arbetsmarknads-och regionalpolitiska konsekvenser av att verksamheten skärs ned oeh atlutredningsarbetet borde bedrivas med sikle på alt beslut skall kunna fallassenasl Delll1:9 Skr 1979/80:103 486 1979, Till dess ell slrukiurprogram har kunnal faslslällasför de mindre och medelslora varven är regeringen oförhindrad alt sätta intemporärt stöd av den lyp som del s,k, 75-procenlsbidragel ulgör,Näringsulskollel har anslutit sig till arbelsmarknadsulskottels här redovisadebedömning. Med anledning av vad jag nu har sagl bör en särskildkommission tillkallas för all pä grundval av dels de svenska mindre ochmedelstora varvens konkurrensförmåga, dels efterfrågan på fartyg överväga hurde enskilda varvens kapacitet bör anpassas lill den förväntade efterfrågan inomdetta område. Härvid bör beaktas möjligheterna att inrikta produklionen mot nyaproduktområden och att samordna resurserna mellan olika varv. Det bör vidarebedömas vilka företag som är konkurrenskraftiga utan slalligl stöd. Demindre och medelslora varvens framtida kapacitet är i hög grad beroende av desvenska storvarvens kapacitet och inriktning. Kommissionen bör därför samrådamed och utredningen om allernaliv produktion vid varven (I1978:05), Pä grundval av dessa bedömningar bör etl konkret struklurförslagavseende de mindre och medelslora varven utarbetas. De arbelsmarknads- ochregionalpolitiska konsekvensema av struktur-förslaget liksom beredskapskonsekvensernabör redovisas. Under en övergångstid kan del vara nödvändigt med statligtstöd till mindre och medelstora varv. Kommissionen bör framlägga de förslag somden anser behövas. En utgångspunkt bör därvid vara atl stödel skall varatemporärt. Behov av stöd till investeringar i anläggningar och marknad för attöka konkurrenskraften bör särskilt studeras. Stödet lill beställare av fartygkommer att ses över i annat sammanhang varför kommissionen inle bör behandladenna fråga. I den mån stöd lill utveckling av nya produkter kan visa sigbehövligt bör förslag även lämnas hur stödet skall ulformas för atl enevenluell snedvridning av konkurrensen inom del nya produktområdet skallundvikas. Kommissionens arbete bör bedrivas i nära samråd medberörda företag och anställda. Utredningsresultatet bör redovisas senast hösten1979. Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jagatl regeringen bemyndigar mig att lillkalla en särskild kommission med högst treledamöier med uppdrag att utreda frågor om de mindre och medelslora varvensstrukturanpassning och behov av stöd, att utse en av ledamöterna all vara ordförande, att besluta om sakkunniga, experler, sekrelerare och annatbiträde ål kommissionen. Vidare hemställer jag att regeringen föreskriver att kostnaderna skall belasla fjortonde huvudtitelnskommilléanslag. Regeringen ansluter sig lill föredragandens övervägandenoch bifaller hans hemställan. 487 Kommittéer:Industridepartementet Del II 1:10 Utredningen om informationssystemet företag-samhälle Beslul vid regeringssammanlräde 1979-03-01Departementschefen, statsrådet , anför. antog (prop.