prop · G303100 · 1979-12-31 00:00:00 — ökat antalutbildningsbidrag - eller motsvarande - till doktorander och höjda ^slödbelopp. Profilering och strukturrationalisering avforskningen, innefattande rationellt utnyttjande av nationella och ^inlernationella anläggningar, dyr bar utrustning och uppbyggd kompetens: samplanering med forskningsråd och ^STU vad gällerprofilering av grundläggande forskning samplanering med ^seklorsorgan (inklusive ^STU) vadgäller profilering av tillämpad forskning. Satsningen^p^äförbättringar av den grundläggande högskoleutbildningen under ^1980-lalelsförslå hälft bör avse: ökad^innehållsmässig och ^studieorganisatorisk anpassning till yrkesli vets behov och väntad utveckling inom olika samhällssektorer, med samtidig betoning av grundutbildningens ^forskningsförberedande och ^veienskapsmetodiska karaktär 1979/80:100 Bilaga12 354 utveckling av en strategi föråterkommande utbildning och konkreta åtgärder för alt främja ^ålerkommandeutbildning inom högskolan ökad uppmärksamhet åt pedagogiskafrågor, ^arbelsformer och integration mellan teori och praktik ökning av högskoleutbildningenstillgänglighet för nya grupper ökat beaktande avhögskoleutbildningens ^effekler på arbetsdelning och arbetsorganisation. Sammanfattningsvis börutvecklingen av högskolan inriktas på kvalitativa förbättringar och på ökad samordning med utvecklingsmålinom andra samhällssektorer och med samhällsutvecklingen i stort. De av UHÄföreslagna riktlinjerna för forskningsplaneringen har detta allmänna syfte ochbetonar också dels forskningens ^belydelse som utvecklings- ochförnyelsefaktor, dels högskolans ansvar för framförhållning och vetenskapligproblembearbetning vid de fronter som är samtidens viktigaste. Det gäller härfrågor såväl om människans villkor i ^ell ^nalurve^lenskapligl resurs- och^miljöperspekliv som grundläggande sociala och ^kullurella betingelser för^mänskligl liv och utveckling. Även när det gäller dengrundläggande utbildningen har de ovan föreslagna riktlinjerna en stark inriktningpå kvalitet. Vid sidan av en kvantitativ planering av högskoleutbildningen ienlighet med arbetsmarknadens behov och de studerandes efterfrågan måste enligtUHÄ: ^s^ mening frågan om den grundläggande ^ulbildningens innehåll,uppläggning och organisation ges en framträdande plats i långtidsplaneringen. Medelsanvisningen tillforskning och forskarutbildning vid ^universilei och högskolor överstatsbudgeten, innefattande bl. a. vissa medel fördelade via forskningsråd och^seklorsorgan, ökade enligt en av statistiska ^cenlralbyrån ^(SCB) gjord sammanställning med ca 10^procenl frän /79 till ^budgetårel 1979/80, ^lill 2125 ^milj.kr. Endast för humanistisk och medicinsk forskning kan emellertidnoteras en klart positiv utveckling av resurserna (ökning med 18 resp. 15^procenl), medan ^snarasl en reell resursförsämring ^iniräffal för övrigaområden: ökningen är ^endasl 3 ^procenl för de tekniska vetenskaperna och 6-8^procenl för de övriga. De angivna siffrornabelyser enligt ^UHÄ:s mening all grundläggande resursproblem för forskningenvid universitet och högskolor är olösta ^irols den ^senasle tidensviktiga ^regeringsiniiiaiiv och riksdagsbeslut i forskningsfrågor. UHÄ serockså den förstärkning av resurser för forskning och ^forskaruibildning somkommit till ^slånd för innevarande ^budgelår bara som det första steget i en^upprusiningsplan på delta område. I första hand gällerdel all ^åsladkomma en kraftig ökning av högskolans ^röriiga resurser för forskningoch forskarutbildning. Del är också nödvändigt att skapa bättreförutsättningar för avvägningar av de samlade ^FoU-^salsningarna i vårt land isyfte all successivt råda bot på nuvarande obalans - från högskoleforskningens^synpunki - i ^statsmaklemas stöd till ^Prop.1979/80:100 Bilaga 12 355 ^"scktoriell" resp."allmän" forskni^ng. Det finns, som redan ^autyits. ett klart samband mellan dessa båda slag av insatser.En förbättring av högskoleforskningens läge i fråga om basresurser är sålunda ^viisentlig inte bara för ^atl ^åsladkomma^elt allmänt bättre utnyttjande av högskolans fasta resurser för dentraditionella uppgiften all bedriva grundforskning och ge forskarutbildning.Ökade basresurser ger också högskolan möjlighet ^lill ökade insatser inom olikaområden av den ^sektoriella forskningen. Genom undersökningar i regi av ^FUN harillustrerats hur beroende ^universiteis- och högskoleinstitutionerna ofta är av^s. ^exierna medel för driften av forskning och forskarutbildning. Exempelpå ^atl stöd från forskningsråd och ^sektoriella organ är styrande förhögskoleforskningens inriktning kan hämtas frän flertalet fakultetsområden. 1många fall är det därvid fråga om kortfristigt stöd, vilket i sin tur ofta leder ^lill både ryckighet iplaneringen och ineffektivitet i forskningen. k. balansproblem harförvärrats i takt med att ^seklorsforskningen snabbt byggts ^ul somhögskolans ansvar för personalomsorg och anställningstrygghet ökat. Enligt UHÄ: ^s^ bedömning måstestatsmakterna ta de ekonomiska konsekvenserna av sitt ^beslul med anledning av^prop. 1978/79: 119 vad beträffar högskolans roll inom ^seklorsforskningen. Denalltför begränsade omfattningen av de rörliga resurserna hindrar ^f.n.högskolan från att kunna både utveckla den nödvändiga vetenskapligakompetensen inom olika forskningsområden och effektivt medverka i en ur allmän^samhälls-^synpunkl ^högpriorilerad ^seklorsforskning av ^slörre volym. UHÄhar, liksom tidigare ^UKÄ, i skilda sammanhang betonat alt högskoleorganisationenär av betydelse både för en obunden grundforskning, som bl. a. fritt ochförutsättningslöst skall kunna ta upp forsknings- och samhällsfrågor till kritisk granskning, och för en mer ^rikladforskning i syfte att belysa väsentliga samhällsproblem och ^sektorielllin^tressanta frågor av ofta tvärvetenskaplig ^nalur. Del är sålunda inte minst med hänsyn till den ^sekto^riellaforskningens långsikliga behov av breddal kunskapsunderlag som UHÄ inomsamtliga fakulteter prioriterar alt basresurserna för forskning ochforskarutbildning förstärks. UHÄ vill ^däruiöver peka på all ocksåfrågan om ^sektorielll inriktade forskartjänster kan behöva ^aklualiseras. I^anslulning till ^forskningssam-^verkanskommitlés ^(FOSAM) och^lärartjänslulredningens arbete bör sålunda enligt ^UHÄ:s mening en diskussiontas upp om möjligheterna alt ge ^sektorielll ^högpriorilerad ^rikladgrundforskning en mer ^permaneni ^ijänsle-^bas. Hithörande ^frägor kanillustreras av UHÄ: ^s^ förslag om all en ordinarie ^ijänsl som professori belysningslära vid ^lekniska högskolan i ^Siockholm (KTH) kommer ^lill ^slåndmed ^slöd av ^sek^torielll destinerade forskningsresurser. I ^detla fall gällerdel all ^permanenla en högskoleresurs som under en följd av år ^finansieraisgenom anslag från forskningsråd. UHÄ vill också peka på alt bl. ^STU: ^s^ramprogram för ^leknisk kun- 1979/80:100 Bilaga12 356 ^skapsutveckling, som är under uppbyggnad och kommer^atl omfatta resurser av storleksordningen 200 milj. kr., kräver en ^akliv och^långsiklig planeringssamverkan inte bara mellan berörda ämbetsverk - ^STU ochUHÄ - utan också mellan berörda departement. Inför del att ramprogrammen, som enligt ^STU:s planering skall avvecklasefter , upphör, fordras en beredskap för att på något ^säll^permanenla långsiktigt angelägen forskning och bl. a. skapa fastaforskartjänster. Också den av ^(IVA) på regeringsuppdraggenomförda ^sludien av bl. a. den svenska industrins ^FoU-behov kan geanledning till överväganden om ^della slag av samverkan mellan högskola och^sektors-^eller branschorgan. En allmän^forskningspolitisk omprövning av resursavvägningen mellan ^"sekloriell"och "allmän" forskning bör enligt UHÄ: ^s^ mening kunna ske inomramen för de ^ålerkommande forskningspolitiska programbeslut som enligt åretsriksdagsbeslut avses komma till stånd. Det är UHÄ: ^s^ förhoppning ^atl dessa^FoU-program i sina ^rikllinjer skall ge allmänna^dimensione-^ringsförulsäliningar också för de forskningsområden, ^l.ex. dethumanistiska, som ^inle i nämnvärd utsträckning kan stödja sig på ^sektoriella^medelstillskolt, men där det av andra skäl är utomordentligt angeläget althögskolan bibehåller och vidareutvecklar sin forskningskompetens. ^Etl reformbeslut som ärviktigt från ^forskarrekryteringssynpunkl gäller satsningen på överbryggandekurser och ^s.k. UHÄ föreslår nu en ökad^medelslilldelning för ^della ändamål. Genom de överbryggande kurserna blir detmöjligt att till forskarutbildning rekrytera också ^sluderande från^icke-iradilionell högskoleutbildning utan direkt forskningsanknytning. UHÄ harredan i sill ^yltrande över ^FUN- ^oeh ^forskningsrådsulredningen^(FRU)-belänkandena strukit under ^behovel av ^forskningsförberedande kurser i^anslulning ^lill olika ^ulbildningslinjer så att del blir möjligt för de^sluderande på dessa att fortsätta med forskarutbildning. Enligt ^UHÄ:s meningbör de särskilda medlen till överbryggande kurser i första hand användas förall för olika grupper anordna en i förhållande ^lill ^grundulbildningensärskilt anpassad studiegång som alternativ till fullständiga ämnesstudier upptill 60 poäng eller ^molsvarande. ^Sluiligen vill UHÄpeka på den vidgning av högskolans ^verksamhelsfäll i frågor om forskning som^beslulals i fråga om de ^s. ^konlaklsekrelaria-^len, ^hillills finansieradevia ^STU. Alla delar av högskoleforskningen skall nu inbegripas i sekretariatens^verksamhelsområde och ^mol den ^bakgmn^den lägger UHÄ fram förslag om ökaderesurser för ^ändamålel. När del ^g^ällergrundläggande högskoleutbildning pekar UHÄ särskilt på ^atl konsekvenserna förhögskolan blir beroende av arten av åtgärder som vidtas för att öka antaletelever i gymnasieskolan. Om ökningen av antalet nybörjarplatser i första handavser mera ^sludieförberedande linjer, medför det sålunda troligen en ökad efterfrågan på högskoleutbildning. Om ^däremoi ökningen avgymnasieskolans kapacitet i 1979/80:100 Bilaga12 357 första hand avser mera ^yrkesförberedande linjer, blir^efterfrågeökningen för högskolans del rimligtvis både mindre och mera utspriddi tiden. Enligt ^UHÄ:s bedömningmåste under alla förhållanden förberedelser vidtas föran högskolan ^fr.o. /83 skall kunna la emot ett ökat antal ungdomsstuderande. Ilångtidsbedömningen lar UHÄ upp sammanlagt 30 ^milj.kr. härför utan att närmare ange inom vilka områden dennakapacitetsökning bör komma tillstånd. Av ekonomiska skäl synes i första hand böra eftersträvas en utbyggnad avkortare yrkesinriktade utbildningar som senare kan byggas pä genom^ålerkommande utbildning. 1 sammanhanget har också framförts tanken att sådanaförändringar av antagningsreglerna skulle vidtas ^tillfälligl alt^ungdomssluderande garanteras en ^slörre andel än ^f. av ^lillgängliganybörjarplatser på utbildningslinjer. UHÄ har bedömt detvara av intresse att något försöka belysa hur den grundläggandehögskoleutbildningens nuvarande dimensionering förhåller sig ^lill de^rikllinjer som diskuterades i förarbetena till högskolereformen. 1968 årsutbildningsutredning ^(U 68) räknade med en undre och en övre gräns förantagningen ^lill högskolan och tänkte sig härvid ^atl antalet nybörjarplatserpä ^ulbildningslinjer skulle öka med ca två ^procenlper år och antalet studerande i ^enslaka kurser med . Vidareräknade utredningen med alt de stora universiteten ungefär skulle bibehålla dendå aktuella dimensioneringen och ^atl den fortsatta utbyggnaden i huvudsakskulle ske på andra orter ^(utbyggnadsor-^lerna). 1975: 9 ^(s. 492 och493) uttalade utbildningsministern att den fortsatta utbyggnaden av den^permanenla organisationen för grundläggande högskoleutbildning bordekoncentreras ^lill utbyggnadsorterna. borde utbildningsutbudet pä iförsta hand de fyra äldre universitetsorterna förnyas i princip inom ramen förett ^lolall ^sluderandeantal på varje ort som inte översteg den av ^U^ 68angivna nivån. hade ingen erinran häremot. ^U^ 68 räknade med ^atl del hösten 1971fanns ca 143000 ^sluderande inom högskoleområdet ^(exkl. forskarutbildning).Utredningen räknade med alt ^anlalet studerande ^successivi skulle öka för /83 uppgå till 135 000 på ^ulbildningslinjer och motsvara 35000 ^årssludieplalser på ^enslaka kurser. Fram ^lill mitten av ^1970-laletminskade emellertid i stället ^anlalel studerande, dels genom den sjunkandetillströmningen till ^grundul^bildning inom de filosofiska ^fakullelerna, delsgenom den relativt ^krafiiga nedskärningen av ^anlalel nybörjarplatser inomlärarutbildningen. synes vid de filosofiska fakulteterna också^anlalel ^regisirerade poäng per ^sluderande ha minskal. Under de tre ^senasleåren har tillströmningen av studerande ånyo ökat. fanns del, som^förul ^nämnls, ^lolalt 157000 ^sluderande inom grundläggandehögskoleutbildning. Av dessa återfanns 85 000 på utbildningslinjer medan^anlalel studerande på enstaka kurser och enligt äldre ^Prop.1979/80:100 Bilaga 12 358 studieordning motsvarade ^c;i 43 000 ^årssludieplalser.^Della innebär att del totala antalet ^sluderande inom högskoleområdet nu ärhögre än . Men är, mätt i ^årssludieplalser, antaletstuderande ändå lägre än vad ^U^ 68 räknade med. Den fortsattautbyggnaden av utbildningen inom olika högskoleregioner och på olika orter måsteske med hänsynstagande till en rad olika omständigheter såsom befintlig^organisalion, personal, ^elc. ^Elt balanserat ^ulbild-^ningsulbud måsteeftersträvas för varje högskoleregion. Vidare måste de ^regionalpoliliska målen^beaklas. ^Siaismaklerna har vid skilda ^lillfällen ullalat all den regionalaplaneringen för storstadslänen primärt skall inriktas på den undre delen av deav för länsplaneringen angivna planeringsramarna. 1978/79:112 har arbetsmarknadsministern ullalat att beredskap måste finnas att dämpaen alltför snabb tillväxt avtjänstesektorn i ^Siockholm och att i fråga om statlig ^verksamhel särskilt för stockholmsregionen^regionalpoliliska ^aspekler måste beaktas i samband med ^omorganisalion ellerutökad verksamhet. har med anledning härav uttalat attfortsatt omfördelning av statlig verksamhetmåste komma ^lill stånd och ^atl arbetet härmed måste intensifieras (AU1978/79:23 ^s. UHÄ vill i ^della sammanhangberöra frågan om situationen för den statliga högskoleutbildningen i Halmstadoch . UHÄ finner del ^f. inte möjligt all lägga fram förslag om ensådan ^ulbyggnad med allmänna utbildningslinjeratt - i enlighet medstatsmakternas ^lidigare uttalanden -inrättande av högskoleenheter pä dessaorter ^moiiveras. Denna fråga bör ^enligi ^UHÄ:s mening prövas på ^nylt närmera långsiktiga utbyggnadsplaner för resp. region och ort föreligger. UHÄ har funnit delnödvändigt att för vissa linjer inom sektorn .för utbildning för undervisningsyrkenföreslå tidigare icke förutsedda ^väsenl^liga ökningar av dimensioneringen ochdärmed av ^anslagei i fråga. Det principiella problem som ligger i en sådansärbehandling av en viss sektor inom ramen för en sammanhållenhögskoleplanering är betydande. UHÄ har ändå ansett sig böra ta hänsyn ^lill det ^slarka tryck på ökade utbildningsinsa^tsersom den nuvarande ^personalsilualionen inom skolväsendel och barnomsorgenutövar. 1 enlighet medregeringens anvisningar föreslår UHÄ betydande besparingar under anslagen tillgrundläggande utbildning. UHÄ är medvetet om att dessa förslag i flera fall ärkontroversiella. UHÄ har ^emellerlid ^setl del som nödvändigt mot bakgrund avdet ^slalsfinansiella lägel alt anvisa besparingsmöjligheter som kan ^ulnylljasför all genomföra angelägna reformer. Två slag avbesparingar är ^akluella, nämligen dels sädana som avser anslagens ^slorlek per^årsstudieplats, dels sådana som innebär en minskad dimensionering. Liksom har UHÄ eftersträvat att lägga så mycket av besparingsförslagen sommöjligt på minskad dimensionering av utbildning- 1979/80:100 Bilaga 12 359 I ett läge av stark efterfrågan påhögskoleutbildning och en ^inle obetydlig ungdomsarbetslöshet är ^emellerlid^lämplighelen av sådana besparingar mycket diskutabel. UHÄ presenterar änd^å^för ^samtlig^ti sektorer ^ulom sektorn för utbildning för vårdyrkenkvantitativa besparingsförslag. Vid ^utarbelandel av dessa har särskild hänsyn tagits till ^uibyggnadsortemas situation. 1flera fall har UHÄ sålunda avstått från att aktualisera nedläggning av vissalinjer på utbyggnadsorter, även i de fall efterfrågan de ^senasle åren ^varilmycket begränsad. Detta har ^gjorls bl. a. i förhoppning all efterfrågan pålinjestudier skall öka. Mot bakgrund av delåga anslagen per studerande inom stora delar av ^seklorerna för utbildning föradministrativa, ekonomiska och sociala yrken och för kultur- ochinformationsyrken har UHÄ inte ^funnil del möjligt att för dessa sektorer föreslåbesparingar som innebär en sänkt anslagsnivå per utbildningsplats. Huvuddelenav anslaget för lokala och individuella utbildningslinjer samt enstaka kurseravser ^f.n. utbildning motsvarande utbildning inom nyssnämnda sektorer, varförUHÄ inte heller för detta anslag ansett sig kunna föreslå en sänkning avanslagsnivån per ^årsstudie^plats. ^UHÄ:s besparingsförslag inrymmer förslagom sänkt anslagsnivå per ^ulbildningsplats endast beträffande sektorerna förutbildning för vårdyrken och för undervisningsyrken. Ordningen för planeringen avlokaler och utrustning för högskoleenheterna har förändrats vid ingången avinnevarande budgetår. Planeringen har i ökad utsträckning förts över påhögskoleenheterna och kommer i ^forsältningen såväl lokalt som centralt attvara närmare knuten till planeringen i övrigt av utbildning och forskning. Isamband med ^anslagsfram^slällningen för ^budgetårel 1981/82 kommer UHÄ allför förslå gången ^angelägenheisgradera ^akluella förslag om ny-, ^lill- ellerombyggnader av lokaler för ^högskoleenhelerna. Medel förersättningsanskaffning av utrustning vid ^högskoleenhelerna ställs tillförfogande i särskild ordning genom en i utrustningsplanen uppförd kostnadsramtill universitets- och högskoleämbetets disposition ^(UHÄ-ramen). Innevarandebudgetår uppgår ramen till 58 milj. kr. ^UHÄ-ramens huvudsakligaanvändningsområde är planmässig ersättningsanskaffning av försliten, omoderneller eljest olämplig utrustning. Den används emellertid även för utrustning isamband med nya eller ändrade ^ulbildningslinjer och kurser eller nya ellerändrade professurer, för övriga utrustningsbehov som ^inle ^lillgodoses medsärskilda ^koslnadsra^mar samt för ^reparalion av dyrbar utrustning. I utrustningsplanenför ^budgetårel 1979/80 har uppförts en ^koslnadsram till ^FRN:s disposition^(FRN-ramen) på 15 ^milj.kr. ^FRN-ramen har ^etl vidare ^avnämarområde än^UHÄ-ramen såvitt gäller forskning, eftersom såväl medicinsk klinisk som länt-och skogsbruksvetenskaplig forskning ingår. Prioritering och fördelning av^FRN-ramen sker ^dessulom enligt andra kriterier än ^UHÄ-ramen. Endast ibegränsad utsträckning kan därför den nya ramen ^betraklas som en avlastning av^UHÄ-ramen. ^Prop.1979/80:100 Bilaga 12 360 Under ^1960-ialet och börjanav ^1970-talel genomfördes i samband med den kraftiga ^ulbyggnaden avuniversite^t^ och högskolor en omfattande ^nyutruslning. Därefter har^nyutrustningen minskat ^kraftigl. Utrustningen inom ^belydande delar avhögskolan är nu 10-15 är. Detta är en besvärande faktor i högskolans verksamheti dag och särskilt allvarlig inom teknisk och naturvetenskaplig utbildning ochforskning eftersom den tekniska utvecklingen inom ^eleklronikområdel är snabb.Här är den teknisk-vetenskapliga livslängden för utrustning ofta mindre än femår. Ett kortsiktigt mål för^slorieken på ^UHÄ-ramen bör vara ^atl uppnå en avskrivningstid räknatpå löpande anskaffningspriser. ^Della kräver ^f^ ^n. en ram pä ca 85 milj. kr. Inom en ram på 85 milj. kr. skulle endast mycket angelägna^återanskaff-^ningsbehov kunna ^lillgodoses. Några ^slörre satsningar på nyautbildningar och nya forskningsområden är knappast möjliga all göra. a. motbakgrund av tillkomsten av ^FRN-ramen kan del accepteras alt målsättningen 10års avskrivningslid räknat på löpande anskaffningspriser uppnås först^budgetårel 1981/82. ^Koslnadsramen bör därmed för ^budgeiårei 1980/81 uppförasmed 71 ^milj.kr. och ^förbudgeiårei1981/82 med 85 ^milj.kr. Del mer långsiktiga ^målelbör vara ^atl uppnå avskrivningslid räknat på ^återanskaffningsvärden.^Della mål bör ^enligi UHÄ: ^s^ mening uppnås ^budgetårel 1984/85. För all detskall vara möjligt bör ramen ^ul^vecklas enligt ^nedansiående ^sammanslällning(prisläge). ^Långlidsbedömning av ^UHÄ-ramen budgetåren 1980181-1984185 ^(milj.kr.) ^+^ ^ ^ 15 100 ^+^ ^ ^ 17 117 ^+^ ^ ^ 18 135 Minanmälan av ^della ^avsnill sker efter samråd med statsrådet ^Mogård. Den allmänna debatten omhögskolan, dess grundläggande utbildning, forskarutbildning och forskning, harunder del ^senasle ^årel fortsatt med oförminskad styrka. Det är enligt minmening myckel glädjande ^sell ur många synvinklar. För del första är ^deballenom ^högskoleulbildning och forskning ^elt tecken på ^atl dessa verksamheteralltmera börjar uppfattas som långsiktig^t^ betydelsefulla för vårt samhällesutveckling ^mol välfärd. De har börjat inta sin från denna ^ulgångspunkl givna^plals i den ^allmänpoli-^liska debatten. För del andra lyder mängden avdebattörer som är ^direkl verksamma inom högskolan på ^ell fortsall o^chglädjande engagemang i utbildningens och forskningens inre ^arbele. Fördel ^iredjeär den allmänna ^Prop.1979/80:100 Bilaga 12 361 ^de^i^iallen i sig ^etl viktigt komplement ^lill det mera systematiskt ^bedrivn^ti arbetet med ^atl följaupp och ^ulvärdera högskolans utbildning och forskning. I den fri^a^ ^deballenkan idéer och ^tiinkelinjer föras ^fiam och högskolans ^verksamhel sältas in ibredare samhällsperspektiv på ^etl annat sätt än vad som är möjligt genomsedvanligt utredningsarbete och i utvärderingsrapporter. Debatten berikardärigenom det fortsatta ^reformarbelei och ger nya och stimulerandeutgångspunkter för uppföljningen. För det fjärde utgör debatten också, trotsatt den ibland kan te sig motsägelsefull, ett betydelsefullt bidrag ^lill^informalionen om högskoleutbildning och forskning till samhället utanförhögskolan. Även om jag har förståelseför all de som debatten närmast röribland kan känna oro inför den och stundom kan vilja vädja om lugn och arbetsroär del likväl min förhoppning att debatten om högskolans utbildning och forskningskall fortsätta alt vara livaktig. ^Genomlänkla förändringar uppnås sällangenom ^passiviiel och tystnad ulan genom alt idéer och konstruktiv kritik, byggda på skilda värderingar, öppet får brytas mot varandra för all såsmåningom vägas samman i underlag för planmässig reformverksamhet. Lät mi^g^till detta ^endasl foga all en ^verksamhel stadd i utveckling måste vara livaktig. Högskolan är ^ell ^sådanl område.^Uiveckling förutsätter beredskap för och vilja till förändringar och^fömyelse, i synnerhet när utvecklingen, vilket blir fallet under de närmasteåren, i stort måste ske inom redan givna resursramar. 1976/77:59 om utbildning ochforskning inom högskolan ^m.m. framhöll jag all en reformering av högskolan^inle kan ske vid en given lidpunkt ulan all del rör sig om en fortlöpandeprocess under en följd av år. Jag framhöll också all de successiva^erfarenhelerna av högskolereformens verkningar kunde ge anledning att omprövaenskildheter i reformen. Under de två och ^etl halvt år som har gått sedanhögskolelagen och högskoleförordningen trädde i ^krafl har ^främsl genom^universiteis- och högskoleämbetets (UHÄ) uppföljningsarbete ^erfarenhetema avreformen fortlöpande redovisats. De rapporter som har lagts fram har i stor utsträckning ^hafl karaktärenav preliminära ^sludier vilka inte utan vidare kan läggas ^lill grund för^beslul om ändringar i högskolereformen. De har ^däremoi ^hafl en stimulerandeeffekt på den allmänna debatt som jag har berört. I några fall synes deredovisade erfarenheterna visa på så lydliga inte önskvärda utvecklingslinjerall de ger anledning till all redan nu förbereda ändringar i vissa delar avhögskolereformens regelkomplex.