prop · G303111 · 1979-12-31 00:00:00 — De sammanlagda självriskbeloppenkan därför bli betydande för enskilda jordbrukare - både i procenl och kronor.Detta måste beaktas vid val av nivåalternativ saml då jämförelse göres med skördeskadeskyddelssjälvrisker. Eventuellt kunde en reducerad självrisk tillämpas vidåterkommande skada inom t. ex. . Inom det s. k. försöksreservatet förkronhjort bör dock nuvarande regler fortsätta alt gälla. Dessa regler kanockså utan olägenhel omfalta skador av älg och dovhjort. De av beredningenföreslagna ersättningsreglerna skulle innebära en påtaglig skärpning aversättningsreglerna inom reservatet nch medföra att enskilda jordbrukarehärigenom skulle få bära en oskäligt stor andel av kosinaderna för enskyddsvärd djurart. har emellertid inget att erinra motförslaget atl självrisken höjs till . 2.9 i län:Beredningen har föreslagit att skador förorsakade av kronvilt och dovvill påjordbruks- och irädgårdsgröda i ersättningshänseende jämställs med skadororsakade av älg. Detla är en för länets vidkommande angelägen förbättring avnuvarande regler. anser att med hänsyn till bl. a. småjordbrukaremed stor andel skog i företaget bör ersättning för skador ulgå även tilljordbruksföretag som omfattar mindre än 2 ha åker. Det av beredningenföreslagna självrisksystemet innebär att fastigheter på mer än 60 ha åkermåste läla ganska Prop.1979/80:111 32 stora skador utan ersäitning. Med hänsyn härtill kun detenligt mening inte finnas något all erinru mot alt den övrearealgränsen för rätlen att erhålla ersättning slopas. Del av beredningen föreslagna sjäivrisksystemel vid skadorpå gröda har belydande fördelar. Bland dessa vill särskiltframhålla atl självrisk och ersättning anpassas till den skadade grödansskördevärde saml alt felskattningar i fråga om skördeutfall nch skadansomfattning i viss utsträckning automatiskt kurrigeras. Den största nackdelen -den någnl komplicerade matematiska nperaliun snm ertnrdras vid beräkningen -kan därför accepteras. Vid valet mellan de av beredningen föreslagnasjälvrisknivåerna förordar alternativ 2 eller 3. Länsstyrelsenföreslår vidare atl den i 9§ förslagel till förordning lägsta fasla självrisknivån500 kr. 2.10------------------------------------------ Länsstyrelseni län: Det föreslagna systemet har såvitt kan bedöma flera fördelar framförnuvarande bestämmelser. Dock är i likhei med lantbruksnämndenmycket tveksam om den utökade självrisk - kallad grödsjälvrisk - som beredningenföreslår för särskilt beteskänsliga grödor verkligen skulle få avsedd styrandeeffekt vid brukarens val av växtodling. Det kan därför finnas anledning atlnöja sig med atl ha en allmän självrisk, vilkel uckså skulle göraersättningssystemet lättare att lillämpa. 2.11 i län:Länsstyrelsen tillstyrker beredningens förslag nm nya regler för självrisk, sinpadövre arealgräns nch atl samma ersättningsregler för älg-, kronvilt- och dnvviltskadnrinföres, men anser samlidigt alt beräkningsgrunderna för självrisk - såvälallmän snm särskild - är nnödigt krångliga. Enklare regler i delta avseende förurdrasdärför. 2.12 i och : anser duck i likhet med vad snm framförts i samtliga deremissyttranden där frågan berörts alt del föreslagna sjäivrisksystemel intekan godtas. Förslagel har konstruerats så alt hänsyn las lill etl storl antal fakiorersåsum jordbrukets Intala åkerareal uch areal med skadad gröda, nnrmalskördevärdetper ha för havre i länet, värdel per ha av nlika grödnr i nskadat skick uch tntalvärdetpå brukningsenheten av särskilt beleskänsliga grödnr i oskadat skick. Efter ensummering och jämförelse mellan ulika procenttal av dessa värden erhållssjälvrisken för den enskilde skadedrabbade udlaren. Alla dessa faktorer är ioch för sig relevanta för en rättvis bedömning av självrisken. hardet föreslagna systemet dock blivit så vida mer komplicerat än det nuvarandeatt det härigenom kan medföra risk för felaktig lillämpning och orättvisor. 1motsats till beredningen bedömer atl den skadeholade har myckelsmå möjligheter alt beräkna hur slor del av skadan han själv får bära. Riskenär slor atl han kommer atl se de föreslagna reglerna snm en del av etl ökatkrångel i samhällel. Handläggningen enligt de nya reglerna kommer all medföraökad arbetsbelastning för både de gude männen nch länsstyrelserna, även om anlaletärenden skulle minska. avslyrker därför alt ersättningsreglernakonstrueras enligt den föreslagna principen med allmän självrisk och grödsjälvrisk.Förslagsvis skulle i stället självrisken kunna anges som en viss procenl av värdelav de beleskänsliga grödorna. Denna regel skulle kunna kompletteras med en beslämmelseom en viss minsta självrisk. Prop.1979/80:111 33 självrisken konstrueras på detla sätt blir den lätt allberäkna för odlaren och handläggningen förenklas hos . Adminisiralionsknslna-dernablir därigenom lägre. Med en rimligl hög självrisk kvarstår likväl furtfarandemotivet för udlaren atl vidta skadeförebyggande åtgärder. Om de av beredningen framlagda principerna för beräkningav allmän självrisk och grödsjälvrisk trots det sagda läggs lill grund för nyaersättningsbestämmelser, anser atl procenttalen bör vara de snmframgår av beredningens alternativ 3. anser liksnm de myndighetersom hört i ärendet all de andra alternativen ger alllför högasjälvrisker. 2.13 Länsstyrelseni : Den allmänna självrisken bör lillräckligt mutivera mindre beleskänsliga grödnr.Förslaget nm den särskilda självrisken - grödsjälvrisken ~ innebär uckså atl sjäivrisksystemelskulle bli nnödigt knmplicerat. Delta syslem bör ulformas på så sätl attsjälvrisken kan beräknas ulan svårigheter. Självriskens storlek bör anpassastill beräknade ersällningsutbeialningar så att älgavgifterna inte behöveravsevärt höjas. Ersättning bör kunna ulgå även för skada sum innefattas av självriskbeluppetnm särskilda skäl föreligger. 2.14 Länsstyrelseni : anser under alla förhållanden beredningens förslag om beräkning av grödsjälvriskalltför komplicerat. Systemet medför ett icke ringa merarbete för länsstyrelsenvid framräkningen av ersättningsbeloppen. Del måste också vara ett berättigatkrav från den skadelidandes sida alt pä ett enkelt sätt kunna kontrollera framräknalsjälvriskbelopp. kan därtör inte godtaga föreslaget uträkningssystem.Ej heller kan av samma skäl som redovisat ovanbeträffande beräkning av den allmänna självrisken acceptera föreslagnaprocentsatser. vill i slället föreslå att grödsjälvrisken fastslälleslill av skadevärdet samt alt såväl allmän snm särskild självrisk skalluttagas. 2.15 i : vill idetta sam manhang även ifrågasätta om inle enbart en högre allmän självrisk kan fä lillräckligl styrande effekl. Mindre beteskänsliga grödor ger ju mindre skadefrekvens och blir av den anledningen mera ekonomiska att odla än beleskänsliga. Om särskilda grödsjälvrisker införes bör reglerna härom i vart fall förenklas. Ersättningsbestämmelserna bör inte vara krångligare än alt den skadelidande själv skall ha praklisk möjlighet att räkna ut ersätt ningens omfattning. 2.16 i : Det föreslagnasjälvrisksystemet med två olika lyper av självrisker synes beträffande jordbruksförelag vara så komplicerat, alt direkta svårigheter torde föreligga för den enskilde förelagaren att räkna fram den tillämpliga självrisken. Därigenom begrän sas nckså den enskilde företagarens möjligheter atl själv avgöra hur slora insalser, sum kan vara mnliverade ur eknnumisk synvinkel för all förebyg ga viliskador. Med hänsyn härtill är det angelägel all principerna för beräkning av självrisken görs så enkla och entydiga snm möjligt. Frågan om s. k. särskild självrisk för vissa grödnr ärintressant, men kan i vissa umråden lill följd av speciella mark- ellerklimatförhållanden medföra påtvingat höga självrisker. slällersig därför Iveksam lill systemet med den särskilda självrisken för skada i jurdbruksförelag.1 Prop.1979/80:111 34 slällei bör beräkningen av självrisken i princip ske pådel säll som föreslås förden allmänna självrisken. Beräkningsloriarandel kan då förenklas sum- tidigl sum självrisken sätts så hög, att föreluguren ändå strävar eller all um möjligt välja mindre betningskänsliga grödnr. 2.17 i län:---- Ettmindre komplicerui beräkningssystem vore dock önskvärt, l.ex. viss procenl av skadevärdel,när detla överstiger etl grundbelopp (minsta självrisk). Del vällovliga syftetull slimuleru till förebyggande åtgärder stöter Iroligen på alllför sloru svårigheleri praktiken. Etl syslem med sådana intentioner synes bli aniingen svåradministrerateller alltför schublnnmässigt uch därmed orättvist. 2.18 i län:Länsstyrelsen lillslyrker all det nu gällande självriskbeloppel för skadorförorsakade av älg ändras. En högre självrisk medför bl. a. alt ersättning inlekommer atl ulgå för mindre skadur där kustnaden för själva handläggningenöverstiger skadornas storlek. Härigenom kun mun säkerställa att medel finnsför de angelägna ersätlningsfallen. Genom självrisken regleras emellerlid sloriekenav de skador som den enskilde markägaren får låla. Det av beredningen föreslagnasättet för beräkning av självrisk synes medföra alt ersällningen i del enskildafallel blir väsentligt mindre än f. n. Enligt mening är det inteönskvärt att jägare och jordbrukare ensamma får tåla skadegörelse i alll störreomfallning. Självrisken vid skador förorsakade av älg bör därför i vart fallberäknas efler lägre procentsatser än det av beredningen föreslagnaalternativet (alternativ I s. 131). 1 övrigt tillstyrker del föreslagnasystemet för ersättning för viltskador. 2.19 i : 1likhet med beredningen anser alt del i betänkandet föreslagna sjäivrisksystemel,innefaliande dels en allmän självrisk uch dels en grödsjälvrisk, är en lämpligkunslrukliun. Länssiyrelsen vill duck undersiryka del angelägna i ull denskadesökande genom ulförliga tillämpningsanvisningar ges möjlighet all beräknu,dels hur slur del av skadevärdet han själv kummer atl bära, dels om överhuvudlagetersättning kummer alt ulgå. Risk föreligger annars all småskadur anmäls därersättningen till värderingsmannen översiiger värdel av hela skadan. 2.20 i län:Länsstyrelsen anser att beräkningarna av självrisken är onödigt komplicerade nchatt systemet bör förenklas. Bestämmelserna nm den särskilda självrisken får dessutumanses ntydligl utfurmade och svårförståeliga för allmänheten. Mnt bestämmelserna i nch för sig um självrisk vid skada i iradgårdsföretaghar inte någnl all erinra, men vill duck föreslå atl självriskenlägges på en lägre nivå. 2.21 Länsstyrelseni : är emellertid tveksam nm den höjning av självrisken sum de föreslagnareglerna innebär kan anses mnliverad i nuvarande läge med en slur älgstam, sumger en avsevärd ekonnmisk avkastning. Vidare borde det föreslagna systemet förberäkning av självrisken kunna förenklas. 2.22 Länsstyrelseni : Det självrisksyslem som beredningen föreslagil synes dock något komplicerattill sin upplägg ning och kan upplevas som krångligt av en enskild skadelidande. Prop.1979/80:111 35 2.23------------------------------------- iJämtlands län: ifrågasätter om inle de fördelar som beredningen anser vara förenade meddet föreslugnu systemet i huviidsuk kun åstudkommas med enklare regler.Åtminstone förefaller reglerna om beräkning av särskild självrisk för skada påbetes-känsliga grödor alltför komplicerade. Dennu självrisk bör. i likhet medvad som föreslagits för skada i iradgårdsföretag. kunna beräknas enbart i procenlav skuduns värde. 2.24----------------------------------------- LänsstyrelsenI : beräkningsreglcrnu är så krångliga att de inte är prakiiskl användbara.Länsstyrelsen får därför föreslå ull beredningens förslag om nya regler lörsjälvrisk inle kommer lill genomförande. föreslår i stället ull ell enhetligtsjälvriskbelopp fastställs för alla jordbruksföretag. Allernativi kan länsstyrelsentänka sig en självrisk som utgör en viss procent uv skadevärdel i det enskildafallet dock lägsl förslagsvis . Härigenom skulle man uppnå ell enkell berakningssältför självrisken som jordbrukarna skulle stimuleras till all vidlu ålgärderi förebyggande syfte mol älgskador. 2.25------------------------------------ : Sysiemel lår emellerlid sådana effekter atl produktionsvillkoren slarki försämras.Förslaget innebär vi dare en omfördelning vilket innebär atl mindre arealer med beteskänsliga grödor får en mycket hög självrisk medan slörre arealer kan fä ersättning då arealgränsen bortlagits. ----- Betraktat som en helhet får systemet sådana negalivaeffekter alt självrisken utformad enligt beredningens förslag ej undernågra omständigheter kan tillstyrkas. Dessulom bör slällas stura krav på attersättningssystemet är enkell utformat. 2.26----------------------------------------- : Vad beträffar förslaget till nytt självrisksystem för den yrkesmässigaträdgårdsodlingen anser förbundel i likhei med beredningen atl ersällning förskada på trädgårdsodling endast bör utgå, då förelaget omfattar minst 200 m"under glas eller plast eller minst 2 500 m" frilandsareal. Den föreslagnasjälvrisknivån är emellertid alldeles för hög med tanke pu de begränsademöjligheter, som de enskilda odlarna har ull förhindru viliskador. också lidigare påpekat, kan vid upprepade skudelillfällen deföreslagna självriskerna slå mycket hårt. 2.27 Föreningen : SJAavvisar del före slagna sjäivrisksystemel som dels bygger på lålighelsprincip och dels på möjligheten att välja gröda. Ulredningens resonemang om valmöjlighe terna förefaller ytterligt teoretiska. Jurdart, växtföljd, årsmån samt egel fnderbehuv styr lantbrukarens produkliun. En anpassning med hänsyn till viliiillgång skulle avsevärt försvåra växtudlingsplaneringen nch betyda ekonomiskt bortfall i lantbruksföretaget. SJA acceplerar ett självrisksyslem men på en betydligt lägrenivå än vad beredningen föreslår. Självrisken behöver inte läggas på en högre nivå än vad snm behövs för all avhålla från nkynnesanspråk, förslagsvis ------ Om ett lagförslag rörande självrisken, mnt förmndan,skulle läggas enligt Prop.1979/80:111 36 ulredningens modell krävs därför särbestämmelser för jordbruksarrendalorersom saknar jukirätt. 2.28 : Avcn omSvenska jägareförbundet, sum varit representerat i Äskagruppen, vilken arbetatfram det av beredningen föreslagna sjäivrisksystemel. finner alt kriliken uch farhågnrnakring systemet delvis är överbetunade. anser förbundel atl reglerna umsjälvrisken bör bli föremål för ytterligare uiredningar och överväganden.Särskilt vill förbundel trycka på önskemålet om förenklade regler för att bl.a. underlät-tu administrationen. anser förbundet alt nu föreslagnaregler bör lillämpas. 2.29 : Angående regler för ersäitning av villskadur är det önskvärt alt dessatill sin ulformning är enkla nch okomplicerade. Det är angelägel all denenskilde jordbrukaren som drabbas av viltskador skall ha reella möjligheter attbedöma sin egen skadesituation. ----- Atl under sådana förhållanden göra självriskenberoende av brukningsenhetens lotala växtodlingsval är ej relevant. Förslagelom särskild grödsjälvrisk bör utgå. 3 Ersättning för skador i vissa fall Beredningens förslag om ersättning i vissa fall för skadnrav djur (21 23 §§) godlas av huvuddelen remissinstanser. Vissaremissinstanser framhåller dock det angelägna i alt ersättning för skada påskog av älg i vissa fall bör kunna komma i fråga. Förslaget om borttagande av 16 § första stycketjaktstadgan har inte mött någon invändning från remissinslanserna. 3.1 Kammarrätten i : Även nmdet inle blir möjligt att ersätta skogsskador enligt generella regler av detslag som föreslagits beträffande skador på grödor, kan det finnas anledning attvid tillämpningen av reglerna om ersättning för skador i vissa fall (21-23 §§i förslagel till förordningen) ge ersättning för skador på skog i störreutsträckning än beredningen har tänkt sig och nuvarande praxis medger. Isammanhanget kan påpekas att del förhållandel atl skogsskador enligtberedningen skall ersältas endasl i särskilda fall kan få till följd all medelur skogslänens älgskadefonder - där skador på grödor är ell mindre framlrädandeprnblem - kan komma alt överföras till den gemensamma regleringsfonden i alllförstor utsträckning. 3.2 Lantbruksstyrelsen:Lantbruksstyrelsen instämmer i stort med beredningens principer och förslagnär del gäller ersättning på grund av skador av andra djurslag. Eflersomskadorna lokall kan bli mycket omfattande anser dock slyrelsen att man ej fårvara alllför restriktiv vid bedömningen av möjlighelen till bidrag tillskadeförebyggande åtgärder eller ersättning. 3.3 :--- skada på skog------ .1likhei med bered- 1979/80:111 37 ningen anser skngsstyrelsen atl svåra lokala skador -sådana kan som bekant uppträda även vid en "normal" älgtälhel ochdrabba vissa markägare hårt - bör kunna ersättas. Ersättningsmöjligheterna bör dock begränsas till dels defall där plant-eller ungskog skadats så svårt att omplantering av hela ellerdelar av bestånd mäste ske enligt 5 § skogsvårdslagen (1979:429) och dels dåskadan orsakat väsentlig nedsättning av tillväxt och kvalitet. Frågan om ersäitningi dessa fall kan lämpligen prövas av skogsvårdsslyrelsen. Belråffande skador på fröplantager har denbestämda uppfattningen alt dessa skall ersältas enligt de regler som kommer attgälla för skador på trädgårdsodlingar. 3.4 : Skador på fisket nrsakade av säiär väl dokumente rade i olika sammanhang. Åven um sälslammen minskat kan de skadur salen nrsakar i enskilda fall vara allvariiga. Den allmänna jakttiden för säi är slopad och del finns knappast någon praktisk möjlighet att vidtaga skadeförebyggande åtgärder. Om det är ett samhällsintresse att salen be varas och även ökar i anlal bör därför sälskador på fiskel ersättas med allmänna medel. lillstyrker beredningens förslag attregeringen prövar ersättningsanspråk efter skadevärdering utförd avlänsstyrelsen. Vid värderingen kan därvid yttrande från länets fiskenämndinhämtas. Ansamling av skarv på vissa lokaler t. ex. på Svartö iKalmar län har medfört belydande olägenheter för fiskel, framför allt genom attdet stora anlalel fåglar har hårt beskattat fiskbeståndet. Det är därförangelägel att berörda yrkesfiskare kan erhålla ersättning för dessa skador. Skadeförebyggande ålgärder för fiskodlingsverksamhet, därdessa sker genom täckning av nät, är mycket dyrbara. Beredningen framhåller att samhällets stöd kan lämnas genom bl. a. till inköp av material och även genom alt arbetskraft ställs till förfogande. anser det oskäligt atl fiskodlaren själv skall svara för kostnaden för dessa åtgärder, då skadan oftast orsakas av sådana arter som det finns ett samhällsintresse att bevara. Allmänna medel bör därför anvisas för atl täcka kostnader för skadeförebyggande åtgärder liksom alt del även bör anvisas lämpliga ad ministrativa vägar för all arbetskraft kan slällas till förfogande t. ex. genom beredskapsarbete.-- 3.5 : Verkel är i likhei medberedningen emot inrättandet av en sälskadefond. Salarna i är färre än någonsin och allt lyder på fortsalt nedgång. Skadegörelsen måste rimligen stå i proportion lill sälstammens ringa storlek och måste därför vara marginell.--- 3.6 lantbruksuniversitet:- Älgskador på skogligaförsök har blivit mycket besvärande i vissa fall.Den enda möjlighet som föreligger att effektivt avvärja dessa skador är atthägna försöksytorna vilket dock är myckel dyrbart och i allmänhet ej kan bärasav enskilda försök. Här borde finnas en klart uttalad möjlighet alt erhållabidrag från älgskademedel för förebyggande av dessa skador. 3.7 i : Beredningen förordaratt skadelidande kan erhålla ersättning efter särskild framslällning till regeringen. Prop.1979/80: 111 38 relsen föreslår dock mol bakgrund av vunna ertarenheterbeträffande gåsbelesskadur all på Golland försöksvis skadereglering får skegenom försorg med för delta ändamål särskilt angivna medel underen femårsperiod där ovannämnda metoder tillämpas. Anspråk på ersättning förskada på vid användning för stråsädesodling bör dock enligtlänsstyrelsens uppfattning fortfarande avgöras av regeringen. Länsstyrelsenbör som beredningen föreslår vara den regionall ansvariga instansen för skadevurdering. 3.x I och Buhus län: Däremotkan salen orsaka skadur på fiskredskap. För dessa skadur börnaturligtvis ersält-ningsmöjligheter finnas och det kan ifrågasättas om det inlevore motiverat med generösure ersättningsprinciper än sum hillills lillämpals(se beiänkandei s. 150). Samhället har även etl övergripande ansvar för att sälbe-slåndethålls på en sådun nivå utt den i uch för sig eftersträvansvärt slarka uchlivskraftiga sälslammen inte ökar i sådan grad att kustfisket innm stora umrådenavsevårt försvåras. 3.9 i : villi sammanhanget betona vikten av alt ersättningsfrågan bedöms generöst i de siluuliuner, då en skugsndling helt måste göras um på grund av viltskadnr. 3.10 i län:Beträffande övriga viliskador orsakade av l.ex. vildsvin, säi, bäver, gäss börenligt mening viss möjlighet finnas till eknnumisk ersättningefter särskild framställning till regeringen. Villknr för ersättning bör varaatt skadan är betydande nch att den skadelidande vidtagit rimligaskadeförebyggande ålgärder. 3.11 i : Licensumrådenabeslår innm i stor utsträckning av etl stort antal mindrefasligheter. Ägarna av d; ssa fasligheler har i många fall små möjligheter attpåverka beskatlningen av älgslammen för alt därigenum minska eventuell skadegörelsepå sin skugsmark. En skada snm givetvis kan inlräffa på grund av Inkalaförhållanden även i de fall licenslilldelningen helt utnyttjas. 1 dessa fallsynes det lika rimligl alt skogsägaren får gollgörelse för skada på sin skogsmarksom atl jordbrukaren får ersättning för skada på grödan. 3.12 i län:Länsstyrelsen nolerar med tillfredsställelse att beredningen föreslagit vissa ersätlningsmöjlighelerför älgskador på skog. Denna fråga är särskilt viklig för de nordligaste länen dårälgvandringar gör atl skngsägare lokalt kan drabbas av mycket svåra skadnr.Eftersom dessa skadur företrädesvis uppknmmer och dä nrsakasav älgar som under jakttid befinner sig på helt andra områden finns ingamöjligheter för den skadelidande markägaren att erhålla kompensation genom jakl.Enligt mening är del därför av största vikl alt denna skadetyp ersältsi någon form. 3.13 i : Snmframhållits förekummer praktiskt taget inga älgskadnr i jordbruket inomJämtlands län. Ålgskador på skog förekummer däremnt i betydande nmfatlning inomvissa delar av länel och tenderar all öka i nmfatlning. Detta gäller främsl innmumråden där knncenlration av älg förekummer . Som beredningenanfört samlas, genom de årliga älgvandringarna mellan sommar- och vin- Prop.1979/80:111 39 terbeieslanden i , älgar från vidsträcktasommarbetesområden till begränsade och ofta skadekänsliga lallskugsnmråden.Delta leder till atl skogsägare med relativt små markinnehav kan drabbas svårl.Eftersnm älgen inte finns på dessa marker har markägaren intemöjlighet att reglera stammen genum jakl. På grund av det nu anförda, och med hänsyn till vad som anförisovan under rubriken "Älgskadefonderna, avgifier m. ", är detangeläget för länets del all bestämmelser om generell ersäitning förbetningsskador på skug införes så snabbt snm möjligt. Beslul nm ersättningar urälgskadefonderna för sådana skador bör fallas av resp. länsstyrelse.Länsstyrelsen vill i della sammanhang även understryka vikten av atl man ipågående undersökningar om belningsskador på skug beaklar problemen kring de nmfatlandeälgvandringarna. 3.14 i : En kraftigvinterslam av älg kom mer att medföra belesskador som lutalt sett bör kunna inrymmas i del skugliga markutnytljandel men kan drabba markägare myckel ulika. Utan ersätlningsmöjligheler kan Inkala skadur medföra bl.a. icke önskvärda kompensationshöjningar av arrendeavgifter och avvaktande hållning till iniensiv skogsvård. Beredningens förslag till ersättning i vissa fall hälsasdärför med tillfredsställelse. Det synes dock onödigt all ersättningen skallavgöras på regeringsnivå. Ulformning av generella anvisningar, utbildning avvärderingsmän och en normerande uppföljningsverksamhet borde vara tillräckligahjälpmedel för att direkl lägga ersätlningsbesluten på länsnivå.