prop · G30397 · 1979-12-31 00:00:00 — Planverkel ser del vidare som angeläget alt beslut om riksmälplalsoch riksprovplats fallas. befarar all den s. k. bilspårningenkommit i blickpunkten i alltför hög grad och att andra spårningsmeloder inte utnytljaspå rätt sätt. Förvaltningsföretag torde kunna utföra en första utsortering av"ofarliga" hus i sul bostadsbestånd och meddela kommunernaresultaten. Handburna gammainstrumenl och planverkets materialguide kan därvidanvändas. Planverkel anser slutligen också att byggnadsnämnderna bör kunnamedverka i spårningen genom att ulnyllja sina arkiv. finner del olyckligl atl föreslåmetoder för spårning innan metoderna är värderade och fastställda. har så sketl i utredningen där några metoder är bältrebeskrivna än andra, vilkel har fåll till följd att spårningspraxis håller på atlulbilda sig mol jusl dessa meloder. Delta är olillfredsslällande eflersom ulredningeninte uttalar sig om metodernas noggrannhet och inte heller om vidare mätningari samband med ålgärder. pekar vidare på alt del ärväsentligt att provningsverksamheten samordnas, bl. a. genom jämförandemätningar. Därvid skulle systemet med auktoriserade provplatser kunnaanvändas. anser att det finns en tendens alt ägna alllför slortid äl mätlekniska sofistikerade metoder och alt glömma bort den viktiga ventilalionstekniskadelen, som är målet för programmel. i ser detsom angeläget alt stor möda läggs ner på atl snabbi få fram enkla och billiga meloderför mätning av strålning i byggnader. i anser atl den snabbaste ochsmidigaste metoden att spåra riskhus är: 1. Bilmätning -I- annonsering ipressen atl Prop.1979/80:97 96 anmäla sig till hälsovårdsnämnden. Distribuering avfilmremsor tillsammans med frågeformulär om byggnadsmaterial och venlilalionssyslemsaml information om radon. Vidare bör klarläggas hur många mätningar som skallutföras, var i fastigheten och under vilka årstider. Länsslyrelsen i Skaraborgslån är däremol Iveksam till mätning av gammaslrålning från bil mot bakgrund av atlden dels måste följas av vissa kontroller 1. ex. av grunder och inneväggar,dels är kostsam. Kommunförbundel betonar behovet av att det skapasklarhet om hur strålriskerna bör fastläggas, vilka mätmeloder ochkontrollinstrument som står till buds, var nya mätresurser bör lokaliseras ochhur länge dessa beräknas komma till användning. Karlmaterial och undersökningar beträffande gammastrålningoch radonavgång från mark Flertalet remissinstanser finner framställningen av GEO-strålningskar-lorangelägen och brådskande. anser det vara av siörsla belydelse atls. k. GEO-strålningskartor utarbetas och publiceras. Detta skulle ge en bild,om än grov, av slrålningsriskerna samt hur stora och vilka områden som berörs.Kommunförbundet föreslår alt kommunerna snarasl möjligt får tillgång lill delsöversiktliga kartor, som visar vilka delar av landel som kartlagts beträffandeberg- och jordarter med hög radioaktivitet och dels en tidsplan som visar närokarterade områden kommer att eller beräknas vara kartlagda. SverigesGeologiska Undersökning, SGU, framhåller att över slora delar av saknasflygradiometriska undersökningar. Om arbelet med de flygradiometriskaundersökningarna utförs i nuvarande takt kommer resterande delar av attinom täckas av flygmätningar. Sannolikt är en större insats nödvändigför atl man inom rimlig tid skall erhålla en helhetsbild av radioaktiviteten iden svenska berggmnden. GEO-slrålningskartorna är att betrakta som en förstautgåva och bör fortsättningsvis revideras när kunskaperna om områdena ökar. Iområden med alunskiffer i berggrunden och jordarterna kan kompletterandemarkundersökningar behövas för att förbättra GEO-slrålningskartorna. Inombedömda "riskområden" behövs inför planerad nybyggnad merdetaljerade kartor i skalor I; I 000- 1: 10000. För atl förhindra atl ballaslmaterialmed särskilt hög radioaktivitet används föreslår SGU att en invenlering utförsav grusläkler och stenbrott varvid materialets radiumhall bör uppmätas. 5 Ansvarsfördelning mellan myndigheter Flertalet remissinstanser inslämmer i utredningens förslagalt spårnings-verksamhelen bör utföras av hälsovårdsnämnderna och byggnadsnämnderna.Remissinstanserna betonar alt särskilda resurser därvid bör ställas lillkommunernas förfogande. Prop.1979/80:97 97 Strålskyddsinstilutet anser det vikfigt all det i denfortsatta ulredningen blir klarare angivet hur arbetet skall fördelas ochorganiseras på olika myndigheler och hur samordningen av arbelet inkl.forskningen skall ske. Kommunförbundel anser att detaljerade radonhaltmätningari enskilda bostäder - liksom ventilationsundersökningar bör åvila fastighetsägarna.Hyiesgäslernas Riksjörbund anser del väsentligt all hilla en praktisk lösningpå ansvarsfrågan för de bostadsbestånd som inte automatiskt berörs av ändradebestämmelser i byggnadslagstiftningen. Förbundel anser därvid atl staten ochkommunerna skall påla sig ett speciellt ansvar för alt lämpliga ålgärder vidlasoch för finansieringen av de koslnader som kan uppstä. Förbundel ifrågasätterockså lämpligheten av all dela upp ansvaret på olika myndigheter. Vid ny- ochombyggnad blir slalens planverk och byggnadsnämnderna genombyggnadslagstiftningen de praktiskt ansvariga myndigheterna. Ifråga ombefintlig bebyggelse faller molsvarande ansvar genom hälsovårdslagstiftningenpå socialslyrelsen och hälsovårdsnämnderna. Förbundet ifrågasätter om det intevore bättre alt låta en och samma myndighel ha ansvaret för slrälriskfrågorna ibostadsbyggnader. Prop.1979/80:97 98 Sammanställning av remissvar avseende Finansiering avkostnader för att sänka radondotterhalten i beflntliga bostäder. Yttrande över radonulredningens förslag har efler remiss avgetisav , , statens strålskyddsinstilut, ,statens planverk, slalens råd för byggnadsforskning (BFR), statens provningsanslalt,energihushållningsdelegationen, länsbostadsnämnden i ,i kommun, förmedlingsorganet i kommun, , , hälsovårdsnämnden i kommun,. Svenska , , AllmännyttigaBosladsfördag (), och . har bifogat yttrande från länsläkarorganisalioneni . Inledningsvis pekar flera remissinstanser dels på denstora osäkerhet som råder dä det gäller att bedöma radonproblemens omfallning,dels på svårigheterna atl beräkna vad det kommer all kosta att sänka radondotlerhalteni befintlig bebyggelse till en acceptabel nivå. För praktisk tillämpning har ulredningen föreslagit attbostäder med radondotterhalter högre än I /m' skall åtgärdas inom tvä åroch att bostäder med högre halter än /m' skall åtgärdas inom fem år.Vidare bör man sträva efler all med enkla ålgärder sänka radondotterhallen såatt den understiger /m'. Några remissinstanser stryker under behovet avatt de föreslagna provisoriska gränsvärdena ersätls med mer definitiva värden,men delar ulredningens uppfattning atl förutsättningar för detta ännuinte finns. Flera remissinstanser påpekar också svårigheterna med altfastställa elt årsmedelvärde för en bostad. Det krävs mätningar i flera olikarum och under olika förhållanden, eftersom värdet påverkasav många okontrollerade tidsvarierande faklorer som 1. ex. klimatet. De remissinstanser som har yttrat sig i frågan tillstyrkeri slorl de venlilalions- och byggnadstekniska åtgärder som utredningen harförordat 1979/80:97 99 isyfle atl minska radondollerhallen i byggnader. BFR anser alt ulredningensuppfattning atl en luftväxling på 0,5 omsättningar i de flesta fallhåller radonhalten lägre än /m lorde vara riktig. Luftomsättningen i ensiakarum kan emellertid variera mycket kraftigt. Mätningar i täta hus medkonventionellt ventilationssystem visar att luftomsättningen i exempelvissovrum kan vara myckel låg (O, I oms/h). BFR anser därför att krav bör slällas atlluftväxlingen är jämnt fördelat mellan rummen i en lägenhet. Utredningenerinrar om att försök pågår för alt utvärdera effekterna av olika åtgärder.Sädana utvärderingar beräknas föreligga under är 1980 för flertalet av deåtgärder som övervägs. stryker under det angelägna i att manfår fram underlag för att bl. a. kunna bedöma mätmelo-dik, kriterier förriskhus och lämpliga tekniska åtgärder m. m. föreslår därför atlutvecklingsverksamhet med försök i större skala påbörjas möjligt. Arbeletbör administreras av BFR inom ramen för ett utökat anslag för experimentellforskning med hus med befarad hög radondotterhalt. Ett likartat förslag har förlsfram av BFR. Detta förutsäller enligt BFR särskilda medel. BFR överväger attåterkomma i ett annat sammanhang i denna del. De hus som skall studeras bör enligtplanverkel kunna väljas bland dem för vilka stöd har sökts och mol bakgrund avde spårningar av olika slag som pågår i kommunerna. Även hus i intervallet200-400 Bq/m' bör sannolikl omfattas av utvecklingsverksamheten. Arbelet börbedrivas med biträde av företrädare lor förslagsvis kommunförbundet, berördamyndigheter samt organisationer för husägare och hyresgäster. Energihushållningsdelegallonenkonstaterar att eftersom ventilationen står för en stor del av energiföriusternavid uppvärmning av bosläder är det från energisynpunkt angeläget atlluftomsättningen hålls på lägsta möjliga nivå. Delegationen stryker därförunder viklen av att minimikrav med hänsyn till hygien uppfattas som maximikravmed hänsyn till energihushållning. Ävenandra remissinstanser betonar del angelägna i att de tekniska lösningar somväljs för att förbättra ventilationen kombineras med lämpligaenergisparåtgärder. 3 Kostnader för att sänka radondotterhalten i beflntliga bostäder Ulredningenkonslalerar inledningsvis bl.a. alt nuvarande underiag för bedömning av den tolalakostnaden är ytterligt bristfällig och att osäkerhet råder dels om berördakvantiteter, dels om lämpligaste åtgärder. Delta noteras också av mångaremissinstanser. Socialstyrelsenframhåller att gränsen /m' inte bör ses som definitiv i samband med att ålgärderskall vidlas. Målet måsle vara att uppnå en så låg radondotterhall som möjligtinom bostadsbeståndet. Prop.1979/80:97 100 i anser atlpressens och de boendes reaktion på larmet inle slår i rimlig proportion lilldet hälsohot som bedöms föreligga. Reaktionen kan ha sin grund i oro mer förhusets framtida värde än för framtida hälsa. 1 avvaklan på ökad kunskap bör maninte binda sig för hårt vid viss nivå eller riskprogram. Stålens sirålskyddsinstiiut framhåller atl flertaletåtgärder sannolikl kommer att medföra en ökad energiförbrukning och därmedbidra lill ökade driftskostnader. Särskilt gäller detta om man väljer etl lägreprovisoriskt gränsvärde än del som radonutredningen har föreslagit. Institutetanser del därför vara viktigi atl driftskostnadema belyses sä snart sommöjligt. Åtgärder bör sättas in även vid svagt grundad misstanke om radondotterhaltöver de provisoriska gränsvärdena. Dessa medför i sin lur alt totalkostnadensannolikt kommer att öka. redovisar i silt remissvar vissa förtydligandenoch lillägg lill de tidigare lämnade uppgifterna om koslnader för förbättringsåtgärder.Sammanfattningsvis konslalerar planverkel all ulredningens antagande att I 000småhus på mark med hög radonavgång behöver åtgärdas till en genomsnittligkostnad av . är baserat på mycket grova uppskattningar. I dagslägetsynes ingen kunna avge bättre gissningar om antal berörda hus är de som tidigtkom fram i radonutredning, dvs. Med hjälp av de GEO-strålningskartorsom tas fram kan möjligen någol tillförlitligare bedömningar erhållas relativt snarl.Planverket redovisar även alt misstankar har förts fram om att även vissa hussom ligger på mycket radioakliv granit kan komma att behöva åtgärdas. Del finnsännu inget underlag för alt bedöma vilka koslnader som då kan följa. Det kandock inte uteslutas alt de kan komma atl bli betydande. De hus som har radondotlerhalter över det gränsvärde som ulredningenhar föreslagil är främst småhus som är försedda enbart med självdragsvenlilalionoch samlidigl har stor andel alunskifferbaserad gasbetong i byggnadsslommen.Planverket tror att den uppskattade genomsnillliga åtgärdskostnaden 20 000 kr.kan vara någorlunda rimlig. stryker liksom utredningen under osäkerheleni uppskattningen av del anlal hus som behöver åtgärdas. Kostnaderna för åtgärder i hus med radondotterhaltermellan 200 och /m' är ytterligt svåra alt uppskatta. I de allra flestafall torde ett godtagbart resultat nås genom en ökad luftomsättning. pekar även på de kostnader som är förenade med mätverksamhetoch de ökade kraven på hälsovårdsnämnder, byggnadsnämnder och evenluelltkommunala förmedlingsorgan. Dessa kostnader kan bli höga om rikllinjer ochfaktamaterial inte tillställs kommunerna så forl som delta är möjligt. BFR framhåller atl vid val av åtgärd och fastställande avgodkänd kostnad bör man beakta att vissa ålgärder medför enbart en engångskostnadmedan andra kräver framtida underhåll och medför ökad energiför- Prop.1979/80:97 101 brukning medan andra åtgärder medför tex minskadenergiförbrukning. Dessa framlida koslnader eller besparingar bör beaktas t exgenom diskontering lill nuvärde under förväniad återstående brukslid. Dettabör få lill följd alt man prioriterar åtgärder som inte medför framtidakostnader. Även statens provningsanslalt stryker under all framtidadriftkostnader måste vägas in i bedömningen. i kommun anser att endast etlgränsvärde bör finnas och alt detla bör sättas till /m'. Endifferentiering är otillfredsställande från rättvisesynpunkt. Slödel bör ocksåomfatta koslnader för kontrollmätningar. tror för sin del att det inom Linköpingfinns inle oväsentligt fler "radonhus" än vad som kan bedömas medledning av utredningens genomsniltsuppgifler. Mot bakgrund av osäkerheten om slorlekenpå del finansiella behovel borde stödet ulformas så att del förhållandevis enkellkan jusleras i takt med hur stimulanseffekter bedöms behöva ändras till följdav eventuella ändrade gränsvärden m. m. Kommunen förutsätter atl koslnader förmätning och analys ingår. framför att upprepade ochkostnadskrävande mätningar krävs för att man med säkerhet skall kunna beslämmaradondotterhalten. Dessa kostnader bör självfallet få räknas in i låne- ochbidragsunderlaget. noterar atl kosinadsbedömningen grundar sig på degränsvärden som radonutredningen har föreslagit och som ännu hai intefastställts. Om lägre gränsvärden fastställs, t.ex. värden i närheten av demsom har antagit i ett tidigare svar kan finansieringsbehovet bli betydligtstörre. I statens planverks kostnadsuppskattning har koslnaden för att anordna fläklventilalioni Irevåningsbosladshus antagits uppgå till ca . Enligl vadSABO har inhämlal lorde en kostnad av . per lägenhet uppstå med hänsyntill kanaldragningar och dylikt. VillaägarejÖrbund anser med hänsyn lill samhällelsansvar för den situation som uppkommit att kommunerna utan avgifl skall svaraför erforderliga byggnadslovshandlingar. 4 Spårning av hus Endasi elt fåtal remissinsianser har berörl mätmetoder förall spåra hus med för höga radondolterhaller. Länsläkarorganisalionen i anför att spårningsleknikenännu är alltför ofullständig. Det enskilda riskobjektet kan inte heller beskrivasi termer av Bq/m'. Den spårning som sker med bilburen gammamätare anserBFR vara ett effektivt och billigt sätt all spåra hus med hög aktivitet ibyggnadsmaterialen. Härigenom identifieras troligen de flesta hus med myckethög Prop.1979/80:97 102 De GEO-strålningskartor som f n utarbetas avSveriges geologiska undersökning blir även elt hjälpmedel i sökandet efterdessa hus. BFR framhåller att man dock måsle vara medvelen om all man inte kanräkna med all finna samtliga hus med dessa meloder. BFR tar vidare upp fråga om hur de vidtagna åtgärdernaskall dokumenteras. I och sker noggrann dokumenlation av radonhaltefter det all åtgärder vidtas. Om effekten inle visar sig tillräcklig vidlas ylterligareåtgärder. BFR anser att en mätning med t.ex. spårfilm bör ingå i besiktningenefter del all ålgärder vidlagils. Statens provningsanslalt framhåller att i samband med spårningav riskhus är del - vid nära gränsvärdet - sannolikt nödvändigt atl mätaluftomsättningen med t. ex. radondotterhalten. Även integrerademätningar , dvs. under klimatsituationer som är represenlalivaför hela årel måste komplelleras med luflomsältningsmäl-ningar. Den av ulredningenexemplifierade "noggrannare undersökning" som innebär kontroll avbyggnadsmaterial med handburen gammamälare är inte en relevant metod för altbedöma om radondolterhallen ligger över /m'. noterar att det är problem atlfastlägga om sanitär olägenhet i lagstiftningens mening föreligger, eflersomdel varken finns fastställda gränsvärden eller kapacitet för att utföramätningar i den omfattning som föreslagna låne- och bidragsvillkor förutsätter.Med hänsyn härtill bör statliga lån och bidrag utgå i alla de fall där man vidmätningar med enklare metoder, t.ex. med alfakänslig spårfilm. konstaterar atlhög radondotlerhalt föreligger, varvid de gränsvärden som utredningen harföreslagit bör kunna fungera som riktvärden. förutsätter all samhället ställer erforderligaekonomiska resurser lill förfogande för spårningsarbete och genomförande avåtgärder. Byggmaterialindustrins ansvar bör övervägas ytterligare. SABOkonstaterar också att t.ex. frågan om hur fastighetsägarnas praktiska medverkanoch insalser i spårnings- och ålgärdsarbeiet skall finansieras inle alls har lagitsupp av utredningen. Alla instanser som har yttrat sig i frågan anser i likhelmed utredningen atl någon form av ekonomiskt eller finansiellt slöd börtillhandahållas för de ålgärder som behöver vidtas. Enighet råder också i storl med avseende på den författningsmässigaformen för detta stöd. Detla innebär alt man finner det lämpligt alt sådana jusleringargörs av 9 § bosladsfinansieringsförordningen all lån kan beviljas på sammasätt som för ombyggnad. När del gäller åtgärder som direkt syftar tillenergisparande som exempelvis ulrustning för värmeåtervinning Prop.1979/80:97 103 bör dessa enligt många remissinstanser finansieras medstöd enligt energisparförordningen. Bostadsslyrelsen anser del lämpligt att beslämmelserna ombidrag i energisparförordningen utvidgas så alt bidrag även kan beviljas för deåtgärder som vidtas för alt minska radondollerhallen. konstaterar att samlliga faktorer somär av direkl belydelse för atl man skall kunna bedöma det tolala finanseringsbehovelär praktiskt taget okända. Mol denna bakgrund anser RRV atl man bör avvakta de resultatsom beräknas föreligga , innan slällning tas till utredningens förslagom finansieringen. Om det likväl redan nu anses nödvändigt atl la slällningtill en finansieringsform med inslag av statligt slöd anser RRV det naturligt atlkrediler ges på de villkor som gäller för ombyggnad av bostadshus. Energihushållningsdelegationen föreslår atl lån skall utgåmed av godkänd kostnad för såväl småhus som flerfamiljshus. Det är därvidangelägel att lån även kan ges till hus som är hell intecknade. Delegationenanser vidare att förutsättningarna bör undersökas för atl som villkor för lånange att - i de fall det är motiverat ur energisparsynpunkt - sådanaenergisparande åtgärder skall vidtas som är direkt kopplade till ätgärder motradon. Slöd för energisparande åtgärder bör därvid följa gällande regler. De flesta remissinstanserna instämmer också i atl somvillkor för statligt slöd bör gälla alt hälsovårdsnämnden har fattat beslut cmsanitär olägenhet lill följd av för hög radondollerhalt och att byggnadsnämndenhar beslutat om behovel av särskilda ålgärder för atl nedbringaradondotterhalten vid ombyggnad. Endast VillaägarejÖrbund anser attdet ovan angivna villkoret om sanitär olägenhel inle bör gälla, bl. a. medhänsyn lill atl skaderisken till stor del är av psykologisk natur. Betydelsenav att nämnderna ges vägledning för atl kunna handlägga dessa ärenden betonasav bl. a. statens planverk och hälsovårdsnämnden i kommun. Utredningen ultrycker vissa farhågor om att ett syslem medgenerella bidrag som ulgår endast om hälsovårdsnämnden har fattat beslul omsanitär olägenhet skulle kunna leda lill elt mycket stort tryck på hälsovårdsnämnderna.Hyresgästernas Riksförbund delar inte denna uppfattning eftersom kommunernaoavsett bidragsmöjligheterna måste få lill Slånd en kartläggning av behovelav åtgärder inom kommunen. Med denna kartläggning som grund bör del inte varasvårt all avvisa ansökningar som omfaltar åtgärder vilka inte är nödvändigamed hän.syn lill slrålris-kerna. Ulredningens förslag vad avser gränser för den lägslakostnad som skall berättiga lill stöd har fått ett blandat motlagande. Utredningen har föreslagit all gränsen för den lägstakostnad som skall berättiga till slöd bör sältas lill förflerfamiljshus och för småhus. Några remissinstanser anser allminimigränsen bör Prop.1979/80:97 104 sättas högre för småhus. Förmedlingsorganel i Örebrokommun anser att adminislraliva skäl talar för elt högre belopp. Man föreslår , medan förordar under förutsättningatt evenluella kostnader för mätning och analys m. m, får ingå. Även riksrevisionsverkeioch statens planverk ifrågasätter om inte de föreslagna lägsla stödberätligadeåtgärdskostnaderna är väl låga med hänsyn lill kostnaderna för attadministrera systemet. i åberopar sammaskäl då nämnden föreslår all lägsla kostnad sätts lill för såvälflerfamiljshus som småhus. och har inga invändningar mot de av utredningen föreslagna lägstakostnadsgränserna. Remissopinionen är delad också med avsende på denföreslagna fördelningen mellan lån och bidrag. och Skövdekommun har ingenting att invända mol utredningens förslag atl bidrag utgår medviss andel av kostnaden för att sänka radondotlerhalten. Även HSB:s Riksförbundstöder den föreslagna fördelningen mellan lån och bidrag. Räntebidrag börenligt förbundet ulgå på vanligt sätt för lånet, för vilkel låneliden bör blihögst , dvs. samma som för lån till energibesparande åtgärder.Hälsovårdsnämnden i kommun har inle heller någonting alt erinra mol denföreslagna fördelningen men förutsätter alt kostnader för kontrollmätningar eflervidtagna åtgärder ingår i bidragsdelen. anser all elt bidrag med 35 %är oiillräckligl. Huvuddelen av kostnaderna bör betalas av stat och/ellerkommun. För ålersioden bör finnas en lånemöjlighet av det slag som utredningenförordat. Svenska anför att finansieringen av åtgärdersom fordras för att skydda de boende mot riskerna av radondollerhalt övergodtagbara gränsvärden bör bäras av slaten. eftersom riskerna är mycket ojämntfördelade över landet och radonfaran inte lidigare beaktats av lillslåndsgivandeoch konlrollerande myndigheter. kommun betonar att det är angeläget att schablonerfastställs i så stor ulsträckning som möjligt då delaljreglerna för belåningenlas fram. Kommunen anser alt lånesökande bör ha möjlighel all om de så önskarendast la ut bidragsdelen. Med nuvarande höga bosladslåneränta är detta ett alternativför många småhusägare. I bedömningen av hur stor del av den godkända koslnadensom ulgör bidrag bör man beakta atl räntebidrag endast ulgår i ärenden med låneunderiagöver . Vidare anser kommunen att del bör övervägas om inte bidragelskall maximeras per lägenhel på sätt som gäller för energisparlån. Bosladsslyrelsen anser att i den mån den avlänsbostadsnämnden godkända kostnaden icke täcks av bidrag skall bostadslånutgå. Bestämmelserna för delta kompletterande bosladslån bör - för atl manskall undvika Prop.1979/80:97 105 yllerligare särbestämmelser - vara desamma som ibudgetpropositionen föreslås för del bosladslån som skall ulgå som komplement lillenergisparbidragel. Ett bidrag enligt bestämmelserna för energisparbidragskulle uppgå tiil av kostnaderna, dock högsl för varje lägenhel.Någon maximigräns i kronor bör dock enligl slyrelsens mening inte gälla förbidrag till de nu akluella åtgärderna. Därutöver bör övervägas om inle högrebidrag än bör kunna beviljas för mera kostnadskrävande åtgärder, främslvid omfattande byggnadstekniska ätgärder. Energihushållningsdelegationen anser att systemet hörinrymma någon form av subvention, särskill för fall där kostnaderna blir höga. länsbostadsnämnden i lån och Linköpingskommun avstyrker förslaget att bidrag skall utgå med viss del av den godkändakostnaden.