prop · G303148 · 1979-12-31 00:00:00 — Dårftit ar del inle osannoliki all den tSkatle tillgiiiigeii piltaiitlliikare letler lill en foiskjutniiig i uppfatlningen om vårdbehov oeh påsa sålt kan elt bctytlandelandliikarDverskoIt maskeras. Man skall niiniligen ha klarl tbr sig alltandliikaren år en utomordentligt betydandefaktor når det galler att skapa palienleniastolkning av begreppet god tantlhälsa. Dettaleder alltså lill automatisk anpassning mellanprognos och uttall. 1 framliden lärman därför svårt atl med dagens metoder IViruppskattning av vårdbehov och vårdeflerfiagau avgöraom satsningen på utbyggnaden av tandvårdens resurser varil riklig. Siockholms länslandsling: Förvallningen delar upiifattningenatt det iir svårt atl kvanlifiera den framtida vårdefterfråganssloilek. Ej förulsebara samhiillslövändriiigavkan. enligi fövvaliniiigens mening, ha väl så slorbetydelse ftir den framtida eflerfiäganpa tandvård st)m de faktorer som här angivits och som siirskill poängteras av utredningen. ökal intresse förfriskvård med sammanhiingande föriindringar i kostvanorna skulle exempelvis kunnainnebiira en dramatisk minskning av landviirdsefierftågan. ---- En foiisait högökningstakt av anlalel landlåkare kan komma all försvåra en omfördelning av resurserna till mera förebyggande insatser. Detta kan också motverka den aiigelågua ulvecklingen mot mera självständiga arbetsuppgifter för i första handlandskölerskorna. I jiimförelse medotbrändrad ulbildningskapaciiei för landläkareinnebiir del nu framlagda förslagel atlanlalel landläkarliminar per invånare minskar med 12 minuler lill 2 lininiar per invånare . Är 1975 var antalet tandläkartinimar per invånare 1,22. Under en 25-årsperiodskulle således, åven med en minskning av uibildningskapacilelen.tandlåkarresurserna nårmasl fördubblas.Utredningen konstaterar , att tillsammans med redanligger i världstopp belriiffande anlallandliikare per invånare. och läns landsling: Vi menar alt det år en orimlighet atl tandvårdspersonalen fram (1 i storl sett fördubblas, med lanke på bl.a.befolkninsisulvecklinEen . En minskning av uibildningskapacilelen för landliikare parallelliserad med en ökning av uibildningskapacilelen för profylaxpersonal anser vi vara helt i överensståmmelsemed ulvecklingen från en mer reparalivt inriktad vård mot en mer profylaxinriktad landvård. Med hänsynlill de olika utbildningarnas liingd bören sådan salsning vara betydligt enklareall planera och anpassa efter framlida vårdbehovoch vårdefterfrågan. iiindläkarförbunil: Inledningsvis önskar STF slii ftist, all de beslut om landlåkarutbildningens dimensionering, som fattas, får effekl försii slutet av 1980-talel. Utredningen framhållerdelta men del bör ytterligare understrykas att maninte bör låta framtidsperspektivet skymmas av dagens 1979/80:148 41 siluaiion inom vuxcnlandvåiden metl tlennas uppdiimtlavårdbehov oeh ännu icke tillfredsstiillantle regionala balans. Yllerligiire ftikiorer som inle kan förbises vitlbedömningen av tlimensio-neringsfrågan iir dels den salsning pa fiirebyggandevårdålgärder iil enskilda som skelt oeh kommer atl ske i ökantle utsträckning,dels den ökande kunskapen om orsakssammanhangen bakom landsjukdomarna hosbefolkningen, dels ock de goda resullaien av systematiskt omhiinderlagandeinom ramen lör siirskilda vårdprogram för barn oeh ungdom saml molsvarandeprt)grani för vuxna. Vad gäller utredningens tre anlaganden om genomsniuligbehandlingslid åren 1985, 1990 och 2000 ulgår samtliga tre alternativ från enmedelbehandlingslid av 1,6 limmar 1985. Mol bakgrund av den slalisiik frånsocialslyrelsen och vissa landsling som tidigare redovisats i denna skrivelseär del mycket som lalar för alt ovaniiiimnda medelbehandlingstid kommer all undersliga1.6 limmar . I anslulning härtill bör framhållas viklenav atl ulredningens anlaganden i fråga om den allmiinna målsållningen giiller.dvs. minskning av förbrukningen av sackaroshalliga mellanmålspro-dukler. aklivainsalser från profylaxpersonalen och en fortsättning av konslateratleförbällringar av landhiilsötillslåndet hos barn och ungdom. Denna målsiiltning,vilken vi bedömer som hell realistisk, gör alt STF belraklar allernaliv 3 sommesl troligt. Med hiinsyn till vad STF anfört i fråga ombehandlingsinlervallen framstår del sammantagna alternativet C/3' som det förSTF mesl sannolika. skulle innebära ell minskal behov av landliikarlimmarunder progiiosperioden (Tabell 8.3 i ulredningen). Niir del gäller mcdelbehandlingsliden har förbundel redanangivit att är det sannolika alternativet. Det uppdämdavårdbehovet saml brislen på profylaxpersonal gör del inte realistiskt all räknamed någon minskning . ' Alternativ C innehar följande genomsnittligabchandlingsintervall (miin). (>- 9 år Alternativ .1 innebär cn genomsnittlig medelbehandlingstidför barn och ungdomar på 1.6 tim., år 199(") på 1,2 lim. och år2000 pä 1.0 lim. 1979/80:148 42 Enligi STF:s uppfallning måsle man räkna med atlmedelbeliaiullingstitlen efler minskar genom all salsningar na påförebyggande åtgiirtler inom vuxeniandvården då rimligtvis har givit etl resullalsom går i samma riktning som del inom barntandvärden. Dessuttim bör vid dennalidpunkl del uppdämda behovel av mera timfallande reparaliva ålgiirder kraftigtha minskat. Ulredningen har enligt STF:s uppfattning en allftör pessimistisksyn i dessa avseenden. Till slor del synes utredningens prognoser bygga påföråldrade uppfattningar om tandläkarutbildningens innehåll och tandliikar-nasintresse för förebyggande vård. Tandlåkarförbundel anser det rimligt att räknamed en medelbehandlingslid på 2.3 limmar 1990 och 2.0 limmar ar 2000. Del år samhållsckonomiskl orimligl all ulbilda tandläkarelill en kostnad av nära en kvarts miljon per person för en arbetsmarknad där deenligt alla sannolika prognoser inte behövs. Del är också orimligl alt låta ellanlal unga människor ådra sig sludieskulder i storleksordningen 70 000 - 80 000kronor, vilkel är vanligl för tandläkarutbildning, när allt tyder på alt deinte kan få sysselsättning när de slutat sin utbildning. Det är i och för sig värdefullt alt ulredningen redovisalde ekonomiska konsekvenserna på utbildningssidan av utredningens förslag ochöverväganden. Än angelägnare synes det STF ha bort vara all redovisa de olikautvecklingsmodellernas inverkan på samhällsekonomin. Denna är hårtbelastad. genomförande av det mest ambitiösa programmet inomvuxentandvården skulle kräva 13.5 miljoner timmar . Utgående ifråndagens timkostnad i folklandvården skulle detta program - med nuvarandepersonaltäthet - komma att kosta ca 4 000 miljoner och ulifrånprivalland-vårdens nuvarande timkostnad ca . Sistnämndakoslnad kommer, under förutsätlning av atl nödvändig ökning av assisterandepersonal kan åstadkommas och betalas, utan tvekan atl ligga avsevärl närmare de4 000 miljoner som anges för folktandvården. Till dessa kostnader skall förlotalbedömningen av samhällels kosinader läggas vad barn- och ungdomstandvårdenkostar. Det finns således vid sidan av sysselsättningsaspekten förtandläkare även en allvarlig samhällsekonomisk aspekt, vilketytterligare accentuerar behovet av ett snabbi beslul i fråga omtandläkarutbildningens dimensionering. /?/?K ifrågasätter om inte även utredningens förslaginnebär e n för stor tillgång på tandläkare. RRV anför: TPU föreslår etlalternativ för tandläkartillgången som ligger nära ovan nämnda extremallernalivmed oförändrad utbildningskapacitet - 12 800 tandläkare . RRV ifrågasätterförslaget av följande skäl. TPU har framfört alt tandvården i framliden måstefå ett större inslag av förebyggande åtgårder. samt alt sådana åtgårderåstadkoms till slor del av andra yrkesgrupper än landläkare. 1979/80:148 43 åtgiirtlerminskar dessulom på sikl behovet av tantlliikaniasreparationsarbete. En Itirtsalt satsning pålaiitlliikarutbiklniiigen enligt niimnda fiirslag kan enligt RRV;s meninginnebiira svårigheter att liiriiiitlra lantlvården i riktning mot mei- förebyggande insatser. Flera av tle reinissinstaiisei" stim tillstyrktutredningens förslag uttrycker synpunkter på d en regi o n a 1 a o b a lans e n i u l b u ti e 1a v i a ii d I å -k a r r e s ll r s e r. UflÄ: Den regionala obalans som finns får inle mtiias med slori lolall överskott av tandliikare ulan i siiillei med rikladeptisiliva slyrälgarder. Spri: Enligt Spris mening biir man tiarlbr vid enminskning av landliikar-iitbildningskapacitelen tillskapa åtgårder somgynnar en jiimnare fördelning av tandlåkarresurserna. Siockholms länslandsling: Förvallningens slålliiingslagande grundar sig bl.a. på del material som presenlerals av ulredningen. Itletta material görs inga överväganden belråffande den regionala fördelningen av landvårdspersonal.I den mån en rimlig regional balansavseende landlåkarresurser inle kan uppnås med lillgiingliga styrmedel, kan della föranleda att en frånandra ulgångspunkler motiverad minskning avulbiltlningskapacilelen av tandläkare måste ifrågasållas. Älvsborgsläns landsling uttalar altlandstinget med nuvarande underlag inle tar slållning lill ulredningens förslagatl minska landlåkarulbildning-en. Flera remissinstanser har haft synpunkier på var en ulökningav anlalel utbildningsplatser för landlåkare skulle kunna ske o m utbildningsenheten vid läggs ner. Följande remissinslanser har föreslagit all anlalelulbildningsplaiser vid tandläkarhögkolan i uiökas: socialslyrelsen. Väslerboliens läns landsling. Norrbollens läns landsling och SFS. : Enligi styrelsens mening skulle del kunnavara fördelaktigt för bl.a. den regionala landläkarbalansen att, om Hollåndargatsenhelen läggsner, låta i försia hand Umeåkomma ifråga för en ulökning av antalet utbildningsplatserför landliikare eftersom manerfarenhetsmässigt vet alt tandläkare som utbildats i i slörreutstriickning söker sig till de tandlåkarglesa norrlandslandslingen. UH,4: Om statsmakterna ändå av vårdpolitiskaskål vill ha en dimensionering som överstiger 400 nybörjarplatserper år hör man överväga alt i slället för fortsatt utbildning och stora invesleringar vidHolländargatan på längre sikl ulöka kapaciteten i med hånsyn till de norra landslingens särskilda rekryleringsproblem. Del kan på långre siktinte vara önskvärt atl utbilda närmare hälften av tandläkarnai slockholmsregionen. länslandsling anser att anlalel sluderande vid utbildningscentralerna i Huddingeoch kan ökas med 20 sluderande och enhet. 1979/80:148 44 Siixkholnis liins liiiulsliiig anger atl en analys av f or ti e 1 ii i ii g e n av a r bets u p p g i I t e r meil a n all m å n 1 a n d 1 ii k a r e o c h s p e c i a -1 i s 11a 11 d 1 ii k a re iir angeliigen. Laiitlstingel forlsiiiier: Denna analys biirenligt fi)rvaliningens uppfattning i stor utstriickning bvgga på lokala fiirulsäilningaroeh ingår också som en viiseiillig tlel i tlel pagåentle våvdplauearbeteli liins landsting. Del hatle dock varit viirdefullt om tlennavikliga friiga hade belysts från allmiinnautgiingspimkier av iilretlninuen. 3 Dimensionering av tandhygienist-, tandsköterske- oehtandteknikerulhild-ningarna Så gotl som samtliga remissinstansertillstyrker utredningens förslag om en ulökning av anlalet utbildningsplatser för i a n d h y g i e -n i s t e r lill minsl 1980 och lill .30(1 ftam lill . Socialslvrelscn: Med ökatlsalsning på landhiilsfiupplvsning kommer landvårdsmedvelenheien alt öka hos befolkningen vilkel enligi slyrelsen sannolikt metlverkar förskjutning av efterfrågemonstrei mol förebyggandebehandling i form av landslensskrapning, professionell landrengör-ning elc. Denna uiveckling kommer all medföra ökad eflerfrågan på tandvårdspersonal med speciell utbildning i profylaklik.exempelvis landhygienisler. länslandsting: 1 förhållande lill uibildningskapacilelen för tandliikare pekar knappasl de framlagda föreslagen hånmol någon mera radikal förändring avlandvärdens inrikining. Del bör ocksåpåpekas all de beräknade årligautbildningskostnaderna, når föreslagna föriindringar fåll full genomslagskrafl. kommer atl vara 94 milj.kr. för tandliikare och 4.8 milj. kr. för landhygienisler (löneläge). låns landslingfinner det angeläget atl den av ulredningen föreslagna uibildningskapacilelen för landhygienisler på 300 utbildningsplatser per årnås lidigare ån . landsling ullalar dock: Tandvårdsdirektionenår inle hell övertygad om atl en så omfattande höjning av utbildningskapaciteten på tandhygienistsidan är önskvård eller niidvåndig. Även här måste lillgångoch eflerfrågan analyseras. Sveriges landhygienislföreninganser att de i LKELP 78 föreslagna 541 tjiinsterna är helt otillräckligamol bakgrund av den föreslagna uibildningskapacilelen. Flertalel remissinstanser delar också utredningens bedömningom atl utbildningskapaciteten för tandsköterskor börvara minst 1 200 elevplatser . länslandsting och kommun bedömer att en utbildningskapacitet på 1 200 elever för tandskölerskor årför låg. fortsätter: Med-denna utbildningskapacitet 1979/80:148 45 kommer relationstalet mellan tandsköterskor ochtandliikare att vara oforiindrat eller t.o.m. sjunka någol. Dålandsktilerskorna i alll slörre utstriickning engageras i förebyggande tandvårdoch uppgifter utanftir den tlirekta tandliikarassistnnsen kan ett ftir lågtantal utbildningsplatser resultera i atl tandliikarresurserna utnyttjasineffektivt. lims landsling rekommenderar mot bakgrund avden sjunkande sysselsättningsgraden en omedelbar ökning av tandsköterskeutbildningen. Några av tandvårdshuvudmännen, bl.a. länslandsling. anger att det finns bedömningar om det långsikligautbildningsbehovet som tyder pä atl utredningens förslag om 1 200 elevplaiserper år skulle övertriiffas av den faktiska utvecklingen. Lcuidsting.sförhundei uttalar att förbundet ar berett attverka för en ökning av utbildningskapaciteten för tandhygienister ochtandskölerskor. Flera remissinstanser, UHÄ, ,läns landsting, landsting, ,läns landsling och , har synpunkterpå fördelningen av tandhygienist- och t a n d s k ö t e r s k e r c s ur-serna i landet, UHÄ: UHÄ föreslår att man i försia hand inriktar sig på enytterligare spridning av tandhygienistulbildningen i landet. Vi vet attutbildningen uteslutande rekryterar kvinnor och att genomsnittsåldern liggerkring 25 - . Undersökningar visar att en sådan grupp år extremtavståndskänslig och ogärna påbörjar en utbildning långt från hemorten. läns landsling: Utredningens varning föralltför slark tilltro lill medelvärdesberäkningar av tillgången påhygienisltimmar i landet bör understrykas. En ökad examination ger med visshetingen jämn spridning över landet av hygienisterna. landsting: Del är angelägel attstatsmakterna ställer sig positiva till en sådan geografisk fördelning avutbildningskapaciteten för tandhygienister att förutsättningar skapas för attfå en balanserad geografisk fördelning av tandhygienisterna. En geografisksnedfördelning av landhygienister av samma typ som gäller för landläkare måsteundvikas. En lämplig decentralisering av utbildningen torde vara ett sätt attmotverka koncentrationen av tandhygienister till storstäderna. : Antalet utbildningsorterbör ej uiökas för mycket då del kan försvåra en anpassning lill framtidaförändringar. Ingen remissinstans motsätter sig utredningens uppfattningatl b e h o v e t av tandsköterskor bör beräknas och alt utbildningen av dennapersonalkategori bör genomföras av den enskilde huvudmannen. Flera remissinstanser, bl.a. läns landsling,och anser att samtligaeller så gott som samtliga tandvårdshuvudmän skall utbilda tandsköterskor.Kristianstads läns 5 1979/80. 1979/80:148 46 landsling föreslår all berörda cenirala inslanser går utmed en rekoninien-dalion om att landsköierskeulbildning elableras hos samiligafolktandvårds-huvudmiin. Vissa remissinstanser bl.a. . UHÄ.Stockholms läns landsling, (Jslcrgöllands läns landsling. länslandsling låns lundsling, Krisliimstads läns landsling. länslandsling, läns landsling. /SR.och Svenska landskölerskeförbundel pekar på all av ulredningen kalkylerat behovav ulbildningskapaciiei för tandhygienister och landsköterskor kan bliolillriick-ligl och atl behovet av dessa personalkategorier behöver bli föremålför forlltipande uppföljning. TCO: TCO utgår från alt allt prognosarbele sker fränulgångspunkten atl den fulla sysselsållningen uppriitthålls för berördapersonalkategorier. Vid beräkningen av anlalet utbildningsplatser för de olikayrkeskategorierna bör della således beaklas. måste man undvika altbefolkningens behov av tandvård inte eftersatts på grund av personalbrist.Självfiillel år del svåra avvägningar atl göra vilket ytterligare understrykerviklen av en forllöpande uppföljning av gjorda prognoser. lanslandsting, läns landsling och Väslernorrlands läns landsling framhålleratl tillgången på tandhygienist- oeh landskölerskeresurser bör följas motbakgrund av den sjunkande sysselsällningsgraden. Öslergöllands läns landsling: Landslingel vill samlidigtpåtala vikten av alt sysselsättningsgraden för landvårdspersonal noga följesupp med hånsyn till de snabba förändringar mot kortare arbetstid som skett inomfolktandvården . Vidare bör sysselsältningsgradenför privattandvården uppmärksammas. Inom denna sektor kan rimligen förväntasen minskning av nuvarande långa årsarbetstider. Flera remissinstanser konstaierar alt på grund av denkorla utbildningsliden för landhygienister och landskölerskor bör evenluellabrister eller överskott relativt snabbt kunna råttas lill. tar upp frågan omtandhygienistens ställning. fortsäller: Enligt förvaltningensuppfattning kan det finnas anledning atl ompröva bestämmelsen om atttandhygienister inle får arbeta självständigt, bl.a. för att underlättarealiserandet av en företagslandhälsovård. Följden av denna omprövningföranleder förmodligen att relationen mellan utbildningskapaciteten förtandläkare och tandhygienister ytterligare bör förändras. Vissa landsting t.ex. landstingSödermanlands läns landsling. och låns landstingpekar på att dimensioneringen av utbildningskapaciteten för tandhygienister ochtandsköterskor är beroende av dels nya verksamhetsområden inom profylaxarbeletsamt arbetsfördelningen mellan dessa 1979/80:148 47 landsling: Det är svårl att utröna ivilken mån konsekvenserna av nya arbetsuppgifter för vissa landsköterskor ingåri ulredningens bedömning av det framlida utbildningsbehovet. Det år beklagligtalt denna angeliigna fråga inte fält en mera ingående behandling, eftersom cnomfördelning av arbelsuppgifterna mellan tandläkare och tandsköterskorsjälvfallet påverkar relationstalet mellan de båda personalkalegoriema. Likasåsaknas en diskussion och slutsatser om arbetsfördelningen mellantandsköterskor och tandhygienister. Dessa brister gör del svårare atl låta enmedveten vårdpolilisk bedömning ligga lill grund för en granskning avutredningens förslag. TCO: Det kan finnas skål atl peka pä att man viddimensioneringen av olika personalkategorier bör ha klart för sig atttandhygienister och profylaxtandsköterskor har olikartade arbetsuppgifter.Profylaxlandsköterskorna arbetar i huvudsak med förebyggande landvård medantandhygienisterna i slor ulslräckning behandlar redan uppkomna skador samt tardel i utbildningsinsatser för profylaxpersonal. Krislianslads läns landsling är tveksamt till om behovetav arbetsinsatser för individuellt meddelade praktiska instruktions- oehövningsprogram för landhälsovård beakiats tillräckligt vid beräkning avtandsköterskebehovet. pekar på att ökade krav fråntandhygienister och profylaxtandsköterskor pä direkt- och sidoassistans kantvinga fram ytterligare utbildningsplatser för tandskölerskor. läns landsling är tveksamt till utredningensförslag att tandhygienister skall kunna arbeta inom ungdomstandvården. : Då det som redan nämntssaknas statistiskt underlag för den framtida yrkesverksamheten förtandhygienister är det myckel svårt atl göra någon prognos förmedelbehandlingstiden. Förslaget på 2,5 respektive 1.5 timmar är enligt STHFalldeles för lågt beräknat. : Omfattningen av såväl tandhygienisternassom pro fy I ax t and s kö te rs kö r na s kliniska tjänstgöring måsteklarläggas, inte minst med tanke pä del framtida behovet av behandlingsrum. landsling uttalar att delarutredningens tveksamhet om en satsning pä tandhygienister ochprofylaxtandskölerskor inom landsting och planerade kliniker kan förenas medfolktandvårdens övriga åtaganden, inom militär fredstandvård, inom denkliniska tandvården vid de odontolögiska fakulteterna samt ansvaret förallmäntjänstgöring för tandläkare. tycker det är upprörande omden militära fredstandvärden och AT-tjänstgöringen för nyexaminerade landläkareskall få stoppa en ökad satsning på tandhygienister. Det får under inga 1979/80:148 48 omständigheter leda till atl det inte finnsbehantllingsrum ftir landhygienis-terna. landsling ullalar också att b r i s I e n påulbilda d e t a n d v å rd s I ii r a re iir stor. vilkel måsle beaklas så atten lillfredssiiillande liirarrekryteriiig siikerstiills. : Når ulbildningen uiökasanser STHF del vara ett viktigt krav atl del finns lillriickligt inångalandhygienister med liirarutbildning. Våsicrbotiens läns landsling har förordat en n yutbildningsväg för landhygienister. anför: Rekryteringen tilltandhygienistulbildningen bör dock ses över. Den nuvarande utbildningen viatandsköterska med vål vitsordad ijänslgöring har redan efter dennakorta utbildningsperiod medförl att man haft vissa svårigheter atl fåtillräckligt många sökande. Inte ens erbjudande om full lön under studietidensom tilliimpas i vårl lån lycks locka sökande från kliniker ulanför . Entvåårig poslgymnasial utbildning, parallelll med den ettåriga skulle på grundav. alt dess elever inte i lika hög grad år orlsbundna. ge etl bredarerekryteringsunderlag av tandhygienister till kliniker ulanför ulbildningsorlerna. : STHF anser del som eltabsolut krav atl endast behöriga t a n d s k ö l e r s k o r (medgrundulbildning) ska ha möjlighel all få vidareutbildning. TCO: TCO har tidigare mycket bestämt motsatt sig ettförslag från tandvårdspersonalulredningen att slopa kravet pätandsköterskeexamen för behörighel lill profylaxtandsköierskeutbildningen. TCOvill hår återigen undersiryka denna uppfattning. Svenska landskölerskeförbundel: STF vill poängtera attförbundet tar beslämt avstånd till förslaget atl kravet på landsköterskeexamenför behörighet till profylaxtandskölerskeulbildning temporärt slopas.Prival-tandvårdens struktur - små praktiker och brist på lokalutrymme - anserSTF vara den främsta orsaken lill att tandsköterskorna inte kan delta i detprofylakliska arbetet. SAF: Beträffande utbildning av tandsköterskor vill SAFsårskilt peka på betydelsen avati I a n d s k ö t e r s k o r med mångårigyrkesvana bereds tillfälle genomgå kompetensgivande utbildning. TCO: Etl stort anlal nu verksamma landskölerskor har inleformell behörighet. Enligt TCO:s mening är det mycket angelägel att utbildningsinsatsernaintensifieras så att denna grupp ges möjlighet lill utbildning förbehörighet. Utbildningen bör ske genom den s.k. 23-veckorsutbildningen. Dennautbildning bör således finnas kvar under en begränsad övergångstid men härefterbör gymnasieutbildningen vara den enda utbildningsvägen till tandsköterska.Intensifierade utbildningsinsatser för icke-behöriga tandsköterskor påverkarockå prognosarbetet genom att tillgängen pä profylaxtandsköterskor kan öka. 1979/80:148 49 Enligt uiretliiingen kommer SÖ alt framliigga ell förslagtill "" s p c c i e 11 utbildningsplan"" för t a n d s k tii e r s k o r med lång yrkesverksamhet m en ulan ex a men. SÖ har ularbelal ell förslag till etappulbildning föryrkesverksamma tandsköterskor. Målet för ulbildningen motsvarar i förslagelallmiini utbildningsmål för tväårig utbildning till tandsköterska. Utbildningenföreslås omfatta etl leoretiskl avsnitt inklusive innevarandelillåggsulbildning lill s.k. profylaxtandskölerska samt ea tre lill fem veckorspraktik. SÖ har aviserat ifrågavarandeutbildning i petila /81. Eftersom ulredningen räknar med ca 3 000oexaminerade tandsköterskor måste utbildningen genomföras successivt, niedhånsyn till ulbildningsresurserna och tandsköterskornas möjligheter att deltai heliidsundervisning.