prop · G303178 · 1979-12-31 00:00:00 — Genom den föreslagna omfattningen av Irafik-brotlsutdraget skulledomstolarna få direkl tillgång till uppgifterna i PBR i Irafikmål men inte iandra brottmål. Dessutom strider förslagel mot strävandena alt begränsaregisterinformalionen där så är möjligt. Sammanfattningsvis förordar såledesutredningen alt trafikbrotlsutdragen skall avse bara körkortshavare ochinnehavare av traktorkorl och att utdragen skall bestå av uppgifter ur KKBELoch CKR, dvs. vad som ingår i de nuvarande utdragen av körkortsregistret. Förslagentillstyrks i princip av remissinstanserna. Viss kritik riktas dock motförslaget att slopa registreringen av personer för vilka spärrtid löper.Dalainspektionen har påpekat all begränsningen i framställningen avregislerblad bör gälla vid alla avgöranden, således inte bara förelägganden avordningsbot. Föregen del vill jag anföra följande. Jaginstämmer i vad utredningen har anfört om att begränsa framställningen avregisterblad vid lindrigare, enstaka förseelser. En strävan bör också vara atlslopa länsstyrelsernas register. Förslaget innebär ett effekfivareutnyttjande av fördelarna med . Det bör också vara möjligt attgöra ytterligare begränsningar på del sätt som datainspektionen har angivit.Hur registerföringen och begränsningen mera i detalj bör utformas, bl. a.frågan om en anknytning till en viss bötesnivå, får övervägas i det fortsattaarbetet med de regeringsförfattningar som reglerar framställningen avregislerblad. Närdet gäller registerbladen vill Jag knyta an lill en fråga som Jag berörde isamband med att jag behandlade pricksyslemet och varningsin-sUtutel, nämligenviklen av att man tar lill vara de olika möjligheter som finns att iförebyggande syfte informera de körkortshavare som får anmärkningar riktade motsig om deras åligganden. En sådan möjlighet -som även datainspektionen förordar- är atl tillställa körkortshavaren etl registerblad varje gång ett sådantskall framställas utan särskild rekvisition. Fömtom en viss pedagogisk effektger ett sådanl förfarande körkortshavaren möjlighet att reagera motfelaktigheter i de registrerade uppgifterna. Förslagetatt slopa registreringen av personer för vilka spärrtid löper är jag inteberedd alt tillstyrka. De nuvarande bestämmelserna om spärtlid gör det nödvändiglför körkortsmyndighelerna att få kännedom om förseelser som har inträffatunder spärrtiden. Denna registrering gör det också möjligt att väsentligtförenkla handläggningen av vissa ärenden som rör nyU körkortslillstånd efteråterkallelse. Som Jag återkommer till senare kan man förenkla dennahandläggning ytterligare. En förutsättning är dock att den nuvaranderegistreringen behålls. Däremolinstämmer jag med uiredningen att brottsregistreringen inte Prop.1979/80:178 59 börutvidgas aU avse alla som har begått ell broll, dvs. även dem som aldrighar varit körkortshavare. Utredningen har anfört flera starka skäl mol en sådanregistrering. För egen del vill jag tillägga att den inte synes fylla någotsiörre praktiskt behov. Såvitt Jag kan finna är den registrering som sker i dagtillräcklig för prövningen både i trafikmål och i körkortsmål. Jag förordardärför ingen annan ändring i principerna för registreringen av brott än vad somföljer av mina förslag om registrering av innehavare av utländska körkort(avsniti 2.7.5). Med della ställningstagande bortfaller också det huvudsakligaskälet för all införa elt särskill irafikbrotlsuldrag. Sammanfattningsvisinnebär mina förslag i denna del att länsstyrelsernas register iframtiden bör kunna slopas, att framställningen av registerblad begränsas ochatt körkortshavaren tillställs ell registerblad varje gång ell sådanl skallframställas. Förslagen föranleder ändringar i bl.a. KKF, Rl-kungörelsen ochVTLinf Någon särskild lag om registreringen anserjag inte erforderlig,efiersom det inte blir fråga om alt lägga upp något nytt register. Idetta sammanhang vill Jag också beröra de primära uppgifterna för CKR såsom debestämdes av 1971 (prop. 1971:65, TU 1971:25, rskr 1971:209) och detbemyndigande att meddela föreskrifier om registreringen som finns i 32 § KKL. Enligtriksdagens beslul är körkortsregistreringens primära uppgift atl tjänatrafiksäkerhetsarbetet genom att lättillgängligt, lillföriitligl och fullständigtge aktuell information om körkortsförhållanden till i första hand polis,körkortsmyndigheter, trafiksäkerhetsverkel och andra organ som sysslar medtrafiksäkerhet. Registret borde inte onödigtvis belastas med uppgifter utanfördetta ämnesområde och inte heller innefatta uppgifter som kunde erhållas påannat håll. För att underlätta körkortshanleringen ansågs att man i principborde registrera uppgifter också för personer som, ulan atl inneha körkort, äri körkortsåldern. Enligt32 § KKL får emellertid regeringen eller myndighei som regeringen bestämmermeddela föreskrifter om registrering endasl vad gäller fordonsförare. Detfinns ett stort behov av atl bevara uppgifter om personer som inte ärkörkortshavare men som kan komma att söka körkortslillstånd. Jag har redanberört registreringen av personer för vilka spärrtid löper, en fråga somriksdagen har tagit ställning till. har i en framställningtagit upp en annan form av registrering som f n. sker utan uttryckligtförfallningsstöd och som även datainspektionen har uppmärksammat i sitlremissvar över körkortsulredningens betänkande. I CKR förs nämligenidentitetsuppgifter över alla 17-20-åringar i oavsett om de har körkorteller inte. Uppgifterna lämnas av det årdå personen fyller och lagras i CKR till november månad del årvederbörande fyller . Denna registrering sker för att säkerställa attpersonnummer och namn blir kortekta i del körkort 1979/80:178 60 somkan komma atl utfärdas. Länsstyrelserna har nämligen inte direkt åtkomst tilldessa uppgifter genom någol annat register. En följd av denna registrering ärockså att den som söker ett körkortstiUstånd oftast inte behöver bifoga någotpersonbevis. Enutvidgning av CKR så alt det kan omfatta även andra än dem som är eller harvarit körkortshavare är som har framgått väl förenlig med registrets primärauppgifter. Regeringen bör få föreskriva de ändringar i registerinnehållet sombehövs när andra regelsystem ändras på ett sådant sätt att möjligheterna attutanför CKR ta del av uppgifter som är betydelsefulla förtrafiksäkerhetsarbetet påverkas. Jagföreslår därför att bemyndigandel i 32 § KKL ändras så att regeringen ellerden myndighet som regeringen utser får meddela de föreskrifter om registreringi CKR som behövs för tillämpningen av KKL. Imotsats till vad som gäller för andra brottsregister finns del för körkortsregistretinte några rehabilileringsregler, dvs. bestämmelser om atl vissa äldreuppgifter i registret inte får lämnas ut. Detta förhållande har påpekats iolika sammanhang och frågan behandlades som Jag har nämnt även i prop.1975/76: 155. I propositionen förordades att rehabiliteringsregler införs föralla belaslningsuppgifter i registerblad och trafikbroltsutdrag med enrehabiliteringstid från domsdatum eller motsvarande. Tillräckligtunderlag ansågs inte finnas för alt ta ställning till om reglerna borde omfattaäven vissa körkortsuppgifter såsom vaming och återkallelse av körkort. Dennafråga skulle därför övervägas i det fortsatta reformarbetet. Utredningenhar på en punkt erinringar mot detta slällningslagande. Sådanabelastningsuppgifter som avser anmälningar från läkare om vissasjukdomstillstånd bör nämligen enliigt uiredningen undantas från rehabiliteringsreglerna.I fråga om reglernas omfattning i övrigt anser utredningen attkörkortsuppgifter om varning, erinran och omhändertagande av körkort böromfattas av systemet. Beslut om återkallelse av körkort bör däremot enligtutredningen i princip undantas. Endast om körkortet har förvärvats efteråterkallelse bör ell sådant beslut kunna omfattas av rehabiliteringsreglerna.Vad angår rehabiliteringstidens längd anser utredningen att starka skäl talarför alt den biir vara kortare än när del gäller brottsbelastningar ifråga om innehavare av utländska körkort. Utredningen föreslår därför attrehabiliteringstiden i dessa fall blir . förslag bör således rehabiUteringsregler finnas i CKR, KKBEL och idet särskilda registret för innehavare av utländska körkort (avsnitt 2.7.5).Utredningen avstyrker dock en samordning i rehabiliteringshänseende av deolika registren. I stäUet bör varje register behandlas för sig så att enanteckning i det ena registret inte hindrar en rehabilitering av en uppgift iett annat register. registrenbör på begäran kunna fås av JK, JO och datainspekfionen. Också enskild börenligt utredningens mening alltid vara berättigad att få fuUstän-digt utdrag omsig själv. Förslageltillstyrks av de flesta remissinstanserna. Flera instanser pekar dock på aftförslaget fömtsätter ändringar i bl.a. 22§ andra stycket KKL som inte medgeratt körkortshavaren meddelas vaming för rattonykterhet, om han någon gångtidigare har dömts för trafiknykterhetsbrott. Datainspektionen anser attrehabiliteringstiden i samtliga register bör vara . Föregen del tillstyrker Jag i huvudsak utredningens förslag. Jag förordar dock ilikhet med datainspektionen en enhetlig rehabiliteringstid . Vidarebör givelvis de registerförande myndigheterna ochtrafiksäkerhetsverket ingå bland dem som kan få etl fullständigt utdrag avregistret. Som påpekats av flera remissinstanser innebär förslaget att vissaändringar måste göras i KKL, bl. a. när det gäller fömtsättningama för attmeddela en varning vid rattonykterhetsbrott. Jag återkommer till dessaändringar i specialmotiveringen. Den närmare utformningen av rehabiliteringsreglernafår bestämmas efter samråd med de berörda myndigheterna. Enligt94 § KKF skall trafiksäkerhetsverkel föra ur körkortsregistret uppgifter om densom har avlidit eller - i fråga om den som inte är mantalsskriven ellerkyrkobokförd i landet - är född . Trafiksäkerhetsverketfår också i andra fall föra ur identitetsuppgift eller körkortsuppgift som intebehövs. särskild skrivelse till utredningen har dalainspektionen anfört att degallringsregler som tUlämpas beträffande KKBEL inte stämmer överens medgallringsreglerna för CKR som förs hos trafiksäkerhetsverkel och att det fråninlegritetssynpunkt krävs att alla personer som gallras ur CKR också skall utgåur registrets belastningsdel. Utredningendelar datainspektionens bedömning alt samma gallringsregler bör gälla förbelastningsuppgiftema som för andra uppgifter i CKR. Mot bakgmnd av sina övrigaförslag om registreringsmtiner och rehabiliteringsregler föreslår utredningenvidare att de nuvarande registerbladen och registerkorten, som bevaras hoslänsstyrelserna, utgår ur körkortsregistret. Därmed befrias länsstyrelsernaheU från registerföringen. Vad gäller registerkorten bör dessa emellertidarkiveras på varje länsstyrelse för att vara tillgängliga för körkortshavarenoch molororganisationer. Utredningen vill därmed söka tillgodose det behov avfullständiga utdrag ur körkortsregislrel som kan finnas när organisationernadelar ut utmärkelser för längre tids prickfri körning. Avslutningsvis berörutredningen en särskild fråga om gallring i CKR. När detla register inrättadesgjordes av praktiska skäl en markering i registret för personer som hade enbelastning 1979/80:178 62 Sådana markeringar görs emellertid även när registerbladframställs. Eftersom förfarandet synes sakna författningsstöd och dåmarkeringarna - särskilt med beaktande av utredningens förslag i registreringsfrågorna- numera inte synes fylla någon självständig funktion anser utredningen atlsystemet bör upphöra och äldre markeringar i CKR gallras. Äveni denna del instämmer flertalet av remissinstanserna i utredningensöverväganden. Dalainspektionen anser att registemppgiftema bör kunna gallrasenligt molsvarande regler som föreslås gälla för rehabiliteringen och attgallringen i CKR bör omfatta alla som inte längre har körkort. Trafiksäkerhetsverkeloch länsslyrelsen i motsätter sig vad utredningen har anfört omalt den nuvarande markeringen i CKR om belastningar bör upphöra. Verkel anseratt gällande författningar inte ger stöd för att markeringen slopas.Länsstyrelsen i anser att utredningens förslag ärverklighetsfrämmande och opraktiskt. Saknas en sådan markering måsle enligtlänsstyrelsen ett registerblad rekvireras vid varje ansökan omkörkortslillstånd. Med hänsyn till att flertalet av körkortssökandena inte harnågra belastningar, skulle dletta medföra ett onödigt merarbete förlänsstyrelserna. Datainspektionen å. andra sidan ansluter sig till utredningensuppfaUning att denna markeriing inte fyller någon funktion när de föreslagnaregistreringsbestämmelserna har genomförts. Föregen del ansluter Jag mig till bedömningen atl i princip samma gallringsreglerbör gälla för hela ktirkortsregistret. Den närmare utformningen av gallringsreglemafår öveiA'ägas efter samråd med berörda myndigheter. Närdel gäller länsstyrelsernas registerkort bör dessa utgå ur körkortsregislrel.Del bör ankomma på att efter samråd med länsstyrelserna bestämmaom och hur uppgifterna bör arkiveras. Vadslutligen angår den särskilda markeringen i CKR om att belastningsuppgiftfinns så är Jag inte beredd att nu förorda att denna markering slopas.Uppenbarligen fyller markeringen alltjämt ett praktiskt behov i det att denväsentligen underlättar länsstyrelsemas hantering och begränsar behovet avregisterblad. Att en sådan markering får finnas bör dock framgå av KKF. 2.7.5Registrering av innehavare av utländska körkort Utredningensöverväganden och förslag i fråga om registreringen av innehavare av utländskakörkort bygger i huvudsak på de principlösningar som samarbetsorganet har lagtfram och som har godkänt. De innebär att brottsregistreringen skallske på samma sätt som för innehavare av svenska körkort men i ett särskilt registerinom RI, förslagsvis benämnt KKBELu. Fömtom uppgift om brott skall dettaregister innehålla identitetsuppgifter, såsom namn och födelsetid, ochtillgängliga körkortsuppgifter. Körkortshavaren registreras först då det finnsanledning att föra in 1979/80:178 63 enbelaslningsuppgift som avser ett broll. Andra belastningsuppgifler registrerasinte. Registerbladen framställs av och tillställslänsstyrelsen i del län där körkortshavaren är bosatt. År körkortshavaren intebosaU i skall registerbladet enligi utredningens förslag sändas tilllänsslyrelsen i det län där förseelsen har begåtts. Reglerna bör enligtutredningen vara desamma för innehavare av nordiska körkort som för innehavareav andra utländska körkort. När förslaget om nordisk giltighet av körkortgenomförs bör emellertid de nordiska körkorten omfattas av i princip sammaregistreringsregler som de svenska körkorten. Registreringen av utländskakörkort fömtsätter en utvidgad underrättelseskyldighet för domstolar och andramyndigheter som beslular i ärenden som skall föranleda registrering. Utredningens förslagtillslyrks genomgående av remissinstanserna. Endast när del gälleromfattningen av registreringen har skilda uppfattningar förts fram. Således ärlänsslyrelsen i tveksam till om registreringen bör omfattaalla utlänningar. En begränsning till personer som är bosatta i elleråtminstone har fast adress här förefaller rimligare enligt länsstyrelsen.Rikspolisstyrelsen anser alt registerblad beträffande den som inte är bosalt iSverige bör sändas till i . Föregen del vill jag anföra följande. Registreringenav innehavare av utländska körkort är avseddatt fylla i huvudsak två viktigafunkfioner. Dels skall den öka möjligheterna att genom olika körkortsåtgärderingripa mot förarna, dels skall den ge elt bättre underlag för prövningen avansökningar om utbyte av ett utländskt körkort mot ett svenskt. Mot dennabakgmnd är det naturligt att man har velat göra registreringen så heltäckandesom möjligt och således låla den avse även dem som endast lillfälligt vistas iSverige. Enligt min mening kan det emellertid ifrågasättas om inte en sådanregistrering leder för långt. Del bör övervägas om den inte kan begränsas tillatt avse endast de körkortshavare som är kyrkobokförda i . Jag vill idetta sammanhang hänvisa tUl vad jag har sagt om de utländskakörkortens giltighet i och om utbyte av utländska körkort. En annanfördel med den av mig förordade begränsningen är all det inte kommer att rådanågon tveksamhet om till vUken länsstyrelse registerbladet skall sändas. 1övrigt instämmer jag i huvudsak i utredningens överväganden som nära anslutertill tidigare ställningstaganden i frågan. Registreringen bör avsebrott, men även beslut om varning eller vägran att godkänna körkortet.Erfarenheterna av registreringen får utvisa om det efter hand finns skäl attutvidga den till att avse även andra uppgifter. En utvidgning måste givetvis görasi fråga om nordiska körkort, när förslaget om deras giltighet i Sverigegenomförs (2.6.3). Minaöverväganden i denna del påverkar inte körkortsmyndigheternas rätl aft ingripamot även de innehavare av utländska körkort vars förseelser enligt vad jag nuhar sagt inte skall registreras. 1979/80:178 64 Såsomjag har anfört i mina överväganden i överflyttningsfrågan (avsniu2.2.3) är det angelägel aU noga följa utvecklingen när del gäller körkortsingripanden.I del sammanhanget avser Jag alt ägna särskild uppmärksamhet åtåterkallelsegmnderna och är beredd alt vidta de ändringar som en sådanuppföljning kan föranleda. Jag vill emeUertid redan nu ta upp vissa delfrågor. I 5§ TBL finns bestämmelserna om ansvar för s. k. smilning. Enligt detla stadgandeskall en vägtrafikant, som med eller utan skuld hafl del i uppkomsten av entrafikolycka och genom au avlägsna sig från olycksplatsen har undandragit sigatt efter förmåga medverka till de ålgärder som olyckan skäligen har bortföranleda, dömas lill fängelse i högst ell år eller till böler. Delsamma gällerom han eller hon vägrar atl lämna sitt namn och hemvist eller upplysningar omhändelsen. Enligt16 § 2 KKL skall körkortet återkallas om körkortshavaren har bmtit mot 5 § TBLoch personskada eller sådan sakskada som ej är ringa har uppkommit. Ombegränsningen till ringa sakskada anförde dåvarande departementschefenföljande i prop. 1975/76: 155. Närdet gäller alt mera i dettilj ta ställning till vid vUka smitningsfallkörkortsingripande bör ske, anserjag atl man som utgångspunkt bör ha attsmilning i många fall oberoende av trafikfaran kan vara etl uttryck för enbetydande brist på sådant omdöme och ansvar som man bör fordra i trafiken.Detta kan gälla även vid lindrigare skador. Å andra sidan bör inte bagatellfallvid enbart sakskador leda till en så hård reaktion som körkortsåterkallelse. Riksdagengjorde ingen erinran mol dessa uttalanden. Jaginstämmer i att de lindrigasie fallen av smilning inte genast bör leda till enkörkortsåterkallelse. Däremol ifrågasätter Jag om det är lämpligl atl anknytalill arten och storleken av en skada för att ange vid vilka fall enåterkallelse skall ske. Oavsett omfattningen av eventuella skador kan nämligen överträdelsenha medfört en trafikfara eller på annal sätt visat på betydande brister när detgäller gärningsmannens lämplighet som körkortshavare. Jag tänker särskilt pådet inte ovanliga fallet att den brottsliga gärningen innebär att fordonetövergetts på en plals där det utgör en risk för en ny trafikolycka. Även ensmilning från en trafikolycka med ringa sakskador kan alltså vara myckelallvariig från trafiksäkerheissynpunkl. För tillämpningen av 16 § 2 KKL bördärför inte förutsättas att en skada av viss omfattning skall ha uppkommit.Avgörande bör i stället vara brottets svårhetsgrad fråntrafiksäkerhetssynpunkt. En sådan bedömning kan ske om bestämmelsen ändras såatt ell körkort skall återkallas om körkortsha- vårenhar brutit mot 5 § TBL och överträdelsen inte kan anses som ringa. Enligt minmening ansluter också en sädan regel väl lill den mera nyanserade ochindividualiserade bedömning som eftersträvas i körkortsmålen. Idella sammanhang vill Jag också la upp bestämmelsen i 16§ 4 KKL om återkallelsepå grund av broll mot grundläggande Irafiksäkerhetsregler, som behandlades iprop. 1975/76: 155, t.ex. körning mol röU ljus. I de uttalanden som dåvarandedepartementschefen gjorde (s. 92) och som godkändes av framhölls,att man måsle se allvarligt på brott mol de grundläggande trafikreglerna. Dellaskulle dock enligt föredragandens mening inte innebära all man skulleåsidosätta kraven på en med hänsyn lill omsiändigheterna nyanserad bedömning.16 § 4 KKL utformades så alt körkortet skall återkallas om körkorlshavaren harbrutit mot en från trafik-säkerhetssynpunkt väsenllig regel vid förande avmotordrivet fordon eller spårvagn. Beslämmelsenhar visat sig medföra vissa praktiska svårigheter vid tillämpningen. Sålundahar en del körkortsmyndigheter med den kategoriska avfattningen avbeslämmelsen - ansett sig nödsakade att la upp lill omprövning alla fall avt.ex. körning mot rött ljus. Andra däremot anser sig inte böra eller av bristpå resurser kunna göra något förrän efter andra eller tredje anmärkningen.Della förhållande är givetvis inte acceptabelt. För egen del anserjag atl manmåsle lägga slor vikt vid åtgärder mol dem som har gjort sig skyldiga lillsådana allvarligare trafikförseelser som det här är fråga om men att det ändåbör finnas ell vissl utrymme att underlåta en omprövning av körkorlsinnehavetvid de lindrigaste fallen av sådana broU. Jag förordar därför att 16 § 4 KKLändras så alt en gräns dras mellan de fall som skall vara återkallelsegrundandeoch de som inte bör vara det. Del kan ske genom att körkortsmyndigheterna gesstörre möjlighet att la viss hänsyn till trafikfaran i varje enskilt fall. Äromständigheterna sådana atl någon trafikfara i del enskilda fallel inte kananses ha förelegal bör brottet inte föranleda en återkallelse enligt 16 § 4KKL. Författningsmässigt bör detta uttryckas så aU återkallelse skall ske omöverträdelsen inte kan anses som ringa, dvs. efter motsvarande bedömningsnormsom Jag har föreslagit i frågan om återkallelse på gmnd av smilning. Meden sådan uppläggning skapas också möjligheter att avgränsa de fall då enerinran skall kunna komma i fråga. 2.8.2Återkallelse på grund av straffbelagd gärning Enligt18 § KKL får beslutet om slutlig återkallelse av etl körkort på grund av enstraffbelagd gärning inte meddelas förrän frågan om straff har blivit avgjordgenom en dom som har vunnit laga kraft. Från denna huvudregel finns det tvåundanlag. Den gäller inte om omständigheterna är sådana att körkortshavarenoavsett utgången i ansvarsfrågan kan anses olämplig att föra körkortspliktigtfordon (I8§ 1 KKL). Den gäller inte heller om åklagaren med stöd av 20 kap. 7 §räUegångsbalken eller molsva-5 1979180. 1979/80:178 66 randebestämmelse i en annan förfallning har beslutat att inte tala å gärningen, dvs.har meddelat s. k. åtalsunderiåtelse (18§ 2 KKL). Bestämmelsernai 18 § KKL, som delvis går tillbaka på äldre motsvarigheter, har utsatts förkritik från olika håll. Kritiken har gällt främst utformningen av undanlaget iI8§ 1 KKL. Uttrycketoavsett utgången i ansvarsfrågan tillkom 1958. Del avsåg endasl att förtydligaden lidigare bestämmelsen i ämnet. Enligt denna kunde ett beslul om slulligåterkallelse meddelas före den lagakraftvunna brottmålsdomen om det varuppenbart all föraren var olämpUg som körkortshavare. Genom tillägget avsågdåvarande departementschefen (prop. 1958:69, 2LU 1958: 20, rskr 1958:233) atlunderstryka atl någon prövning av ansvarsfrågan inte fick göras i körkortsmålei. Kritikenmot bestämmelsen gäller bl.a. all dess tillämpningsområde är ytterst begränsat.Del har l.o.m. ifrågasatts om undantaget över huvud taget fyller något behov.Undantaget anses inte kunna tillämpas i någol av de fall där utgången iansvarsfrågan är avgörande för om körkortet skall återkallas eller inte. Så läralllid vara fallel om enbart någon av återkallelsegmnderna i 16 § 1-4 eller 6KKL är aktuell, dvs. vid trafikbrottslighet eller annan brottslighet som är iavbelydelse för körkortsfrågan. Är någon annan återkallelsegrund tillämpligsaknar bestämmelserna i 18 § KKL betydelse eftersom gmnden för åierkallelsendå inte är en straffbelagd gärning.