prop · G303148 · 1979-12-31 00:00:00 — 1979/80:148 Regeringens proposition om behov och utbildning av tandvårdspersonal, m.m. Regeringen föreslår atl anlaga de förslag somhar upptagits i bifogade utdrag av regeringsprolokoll. Propositionen redovisar inledningsvis allmännautgångspunkter för en bedömning av den framtida efterfrågan på olika kategorierav tandvårdspersonal. vidHolländargatan i Siockholm föreslås bli avvecklad. Som kompensalion föreslåsbl.a. en ökning med 40 nybörjarplatser på tandläkarlinjen vid Umeåuniversitet i samband med en planerad nybyggnad. förutsätts att utrustningenförnyas. Vidare skall universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) redovisa förslagtill att öka intagningen med sammanlagt 20 elever inom befintliga lokaler förtandläkarutbildningen i och . Vidare föreslås i proposilionen atl enskilda tandtekniskalaboratorier skall kunna godkännas av statlig myndighet, om personalen vidlaboratorierna uppfyller vissa kompetenskrav. Ersäitning från den allmännatandvårdsförsäkringen bör utgå endast för tandtekniskt arbete som utförts avgodkänt laboratorium. I 1979/80. Närvarande: slatsminislern Fiilldiii, ordtbrande, oehslatsraileii Ullsieii, . Föredragande: statsråden , och Proposition om behov och utbildning av tandvårdspersonal,m.m. Statsråden , och anmäler sina förslagom behov oeh utbildning av tandvårdspersonal, m.m. Anförandena redovisas i underprotokollen för social- resp.ulbildningsdeparlemenlel. Statsrådet hemställer all regeringen i en propositionföreslår att antaga de förslag som hon samt statsråden ochWikström har lagt fram. Regeringen ansluter sig till föredragandenas övervägandenoeh beslutar att genom proposition föreslå att antaga de förslag somföredragandena har lagt fram. Regeringen beslutar att de anföranden och förslag somredovisas i underprotokollen skall bifogas propositionen som bilagorna 1 och 2. Föredragande: statsrådet såvitt avser frågorna underavsnitt 1 och statsrådet såvitt avser frågorna under avsnitt 2. Anmälan till proposition om behov och utbildning avtandvårdspersonal, m.m. I Dimensioneringen uv olika kategorier avtandvårdspersonal, m. m. Regeringen uppdrog åt socialstyrelsenatt i samarbete med dåvarande universitetskanslersämbetet och skolöverstyrelsenutreda den långsiktiga efterfrågan på tandvårdspersonal. Med anledning häravtillkallade en ledningsgrupp. Gruppen anlog namnetsocialstyrelsens landvårdspersonalulredning. beslöt vidare atlerforderligt samråd med tandvårdshuvudmännen och personalorganisationernaskulle ske via en samrådsgrupp till vilken Landslingsförbundel, . Sjukvårdens och socialvårdens planerings- ochrationaliseringsinsititut (Spri), . Svenska tandläkaresällskapet.Svenska landskölerskeförbundel, tandhygienislfö-rening samt inbjöds att låta sig representeras. Samrådsgruppenkompletterades senare med företrädare för Centralorganisationen /SR ochTjänslemännens centralorganisation (TCO). Utredningen har avgivit tre rapporter, (Ds S 1976:10)Tillgångsprognoser för tandvårdspersonal, (Ds S 1978:19) Den framtidaarbetsfördelningen mellan olika personalkategorier inom tandvärden och (Ds S1979:9) Den framlida efterfrågan på tandvårdspersonal. Utredningen har vidaregivit ut en diskussionspromemoria. Planering för framtidens tandvård. En sammanfattningav rapporten Den framtida efterfrågan pä tandvårdspersonal bör fogas tillregeringsprotokollel i detta ärende som bilaga 1.1. Beiräffande nuvarandeförhållanden samt ulredningens närmare överväganden hänvisas till rapporterna. 1979/80:148 4 Efter remiss har yllrande över rapporlen Den framtidaefterfrågan pä tandvårdspersonal avgells av socialslyrelsen,riksförsäkringsverkel, (), universitets-ochhögskoleiimbetel (UHÄ), (), tandvärdsutredning (S1978:01), Spri, Landslingsförbundel. , Södermanlands.Östergiitlands, Jiinköpings, . , och , , , ,, , . , Viisternorrlands, Jiimtlands,och Norrbotiens liins landstingskommuner, , ochGotlands kommuner, TCO, i (LO), /SR, (), . för tandhälsan (Tandvärnet) ochSveriges förenade studentkårer (SFS). Vissa remissinslanser har bifogalyllranden som de inhämtat. Sålunda har l.ex. UHÄ bifogat yttranden fränrektorsämbetena vid vissa högskoleenheler. En sammanslällning avremissyttrandena bör fogas till protokollet som bilaga 1.2. Anlalet verksamma inom tandvården har ökal krafligl underde . Sålunda ökade anlalel yrkesverksamma tandliikare frånca 5 1960 lill ca 7 är 1978. Det bör här nämnas att den ökning avutbildningskapacileten för tandläkare som skedde fick fulleffekl först under är 1979. ökade anlalel yrkesverksammatandsköterskor' frän ca 5 100 lill ca 11 200. Antalet yrkesverksammatandhygienister ökade från 150 är 1975 till ca 40(1978. Antaletyrkesverksamma tandtekniker uppgick lill ca I 900-. beslut vären 1979 om en ny utbildning förtandliikare innebar, atl grundutbildningen för landläkare fr.o.m. höstterminen1979 reformerades och förkortades från till 4 1/2 är. infördesen ettårig klinisk vidareulbildning i folktandvården. Regeringen har ävenuppdragil äl slalens förhandlingsnämnd atl - under förutsättning av godtagbaraekonomiska villkor - med berörda parter bl.a. träffa överenskommelse om atlden vid högskoleenhelerna bedrivna tandvården förs över till kommunalt ellerlandstingskommunalt huvudmannaskap och om att inordna specialistutbildningenför tandläkare i folktandvården. Vidare beslöt atl en ny, tväåriglandsköierskeulbildning inom gymnasieskolan skulle införas. Den nyautbildningen innebär att alla tandsköterskor fär samma kompelens somprofylaxtandsköterskorna har . I med behörighet eller dispens eller minsl två årsyrkesverksamhet - med behörighel eller dispens Planeringsramen för tandläkarutbildningen är f.n, 50(1nyböijarplalser, fördelade på . och Umeå.Planeringsramen för utbildning av laiidhygienisier inom högskolan är f.n. 264plaiser. Ulbildningen är lokaliserad lill . Göleborg.Borås, , och . Antalet utbildningsplatser för tandsköterskorär ca I 200. Flertalet tandvärdshuvudmän har landsköierskeulbildning. Anlalelutbildningsplatser för tandtekniker är 118. SÖ har utarbetat en läroplan för etapputbildning avyrkesverksamma tandsköterskor utan tandsköterskeexamen. Mälet för utbildningenmotsvarar det allmänna utbildningsmålet för tvåårig utbildning tilltandsköterska. Utbildningen omfaltar etl teoretiski avsnill inkl.lilläggsul-bildningeii lill s.k. profylaxtandskölerska samt ca tre till femveckors praktik. Eftersom tandvårdspersonalulredningen räknar med ca 3 000oexaminerade tandsköterskor måsle utbildningen enligt SÖ genomföras successivtmed hänsyn till tillgängliga utbildningsresurser och tandsköterskornas möjligheteratl dellaga i heltidsundervisning. De sammanlagda kostnaderna för tandvärden har ökal från ca1.6 miljarder kr. är 1974, dä tandvårdsförsäkringen infördes, till ca 3,5miljarder kr. Enligt specialbearbetningar av försäkringsstatistiken somulförts av tandvårdspersonalulredningen besökte under fyraårsperioden 1974-1977drygt av den vuxna befolkningen (oeh äldre) tandläkare.Endast besökte dock tandläkare under vart och etl av dessa år. Avuppgifter från försäkringsstatistiken framgår vidare att av deförsäkrade tog i anspråk ca hälften av den tillgängligatandläkartiden . Utbudet av tandvård visar stora regionala skillnader.Tandläkartätheten i och kommuner är bl. a. mer än dubbell såslor som i l.ex. län och norrlandslänen. tillsattes den s.k. fluorberedningen (S 1977:113)med uppgift atl behandla vissa frågor om användning av fluor ikariesförebyggande syfte. En parlamentarisk kommitté (S 1978:01) har till uppgiftatt se över vissa frågor beträffande tandvården. Utredningen lade i januari1979 fram ett delbetänkande (SOU 1979:7) Tandvården i början av 80-lalet, sominnehöll förslag till de åtgärder som på kort sikt erfordras för atl tryggafolktandvårdens ulbyggnad. Utredningen beräknade att del mål förfolktandvårdens utbyggnad, som sattes upp när tandvårdsförsäkringen infördes,skulle kunna nås - 1984. Detta kräver emellerlidenligt utredningen alt hela nettotillskottet av tandläkare tillförsfolktandvården. I regeringens proposition 1979/80:29 föreslogs i enlighetmed utredningens förslag atl den lill tandvårdsförsäkringen knutnaetableringsbegränsningen för privatpraktiserande tandläkare skulle förlängasalt gälla t.o.m. . En viss skärpning av reglerna omelableringsbegränsning föreslogs i syfte all 1979/80:148 6 åstadkomma en bälire regional fiudelning avlandläkarresurserna. Vidare föreslogs alt folktandvårdens vårdskyldighelfr.o.m. ar 1981 skulle ulvidgas lill atl gälla alla barn och ungdomar t.o.m. 19iirs ålder. skulle dock kunna ge dispens från denna skyldigheldär resurser saknades för all tillgodose landvårdsbehovel för samtligaåldersgrupper. beslöl i enlighel med förslagen i propositionen (SfU1979/80:9. rskr. 1979/ 80:102). Del övergripande målel för landvården bör enligttandvårdspersonalulredningen vara att tillgängliga vårdresurser används så atthela befolkningen uppnår en acceptabel landhälsa som bidrag till individernasfysiska, psykiska och sociala välbefinnande. Med acceplabel tandhälsa menas atttänderna hålls fria från karies och parodonlil (landlossning), atl de går atltugga väl med samt att proteser fungerar tillfredsställande och inle förorsakarsjukliga förändringar i munhålan. Om denna målsällning skall kunna uppnäsfordras att förebyggande åtgärder kommer hela befolkningen lill del. Förebyggande åtgärder inom vuxentandvården kan enligtutredningen bli lika effektiva som inom barn- och ungdomstandvården. Resultatenav olika försöksverksamheter med konlinuerlig förebyggande vård och behandlingav vuxna patienier visar enligt utredningen att del är möjligt alt åstadkommaoch vidmakthålla en god tandhälsa även vid vuxen älder. En undersökning, somrefereras av utredningen, visar att förebyggande åtgärder som utförs avtandhygienist kan förhindra tandlossning samt i stort sett också fortsattkariesutveckling hos vuxna. Tandvården måste dock organiseras på ett sädanlsätl atl dessa kunskaper kan las till vara. Inom vuxentandvården visar flera undersökningar att del av den reparativa landvården beslår av atl förnya lidigare utfördaarbelen. Detta förhällande styrker uppfatlningen att man inte kan reparera borttandsjukdomarna. Utredningens slutsats är att detta måste leda till att devårdresurser som satsas på reparativa resp. förebyggande ålgärder omfördelas iframtiden. Utredningen framhåller att den inle vill underskattabehovet av rent reparaliv vård. Det torde enligt utredningen ta avsevärd tid.innan effekterna av förebyggande åtgärder får full genomslagskraft, eftersomden nuvarande vuxna befolkningen har tänder som skadats av tandsjukdomar. Utredningen konslalerar atl en satsning på förebyggandeåtgärder inom barn- och ungdomstandvården med ca 800 - 1 000profylaxtandsköterskor och 150 - 200 tandhygienister teoretiskt skulleinbespara omkring 900 landläkares arbetsinsats under förutsättning att dessapersoner är jämnt fördelade över landet och har en så gynnsam fördelning sommöjligt på klinikerna. Utredningens förslag till inriktning av tandvården harfått ett positivt 1979/80:148 7 mottagande av remissinstanserna. I synnerhet giiller deltade förslag som syftar till alt omfördela insatserna mot mer förebyggandeålgiirder. Socialslyrelsen har pekal på atl styrelsen har framställt elllandhälsovards-program för barn och ungdom samt att styrelsen f. n. utarbetaretl liknande ramförslag lill tandhiilsovardsprogram för vuxna paiienler. Jag delar utredningens uppfattning om atl del ärnödviindigt att satsa på förebyggande ålgärder för all förbättra landhiilsansamt att omfördela resurserna från reparaliv till tbrebyggandevård. Del iir enligi min mening angelågei atl landvården blir orsaksinriktad.dvs. alt förebyggande insalser fär samverka med reparaliva åtgärder för attförhindra atl tand.sjukdomar uppstår eller återkommer. Jag delar ocksäutredningens bediimning atl tandvården måsle organiseras på ell sådanl sätl altverksamhelen får en förebyggande inrikining. 1.4 Dimensioneringen av tandläkarutbildningen prognoser för efterfråganavser i första hand men med en utblick mot år 2000.Ulredningen har i sina kalkyler inte skilt på den offenlliga och den privatavårdsektorn. Utredningen finner all det bör vara möjligt att reducerautbildningskapaciteten för tandläkare med 100 platser fr.o.m. år 1981.Utredningen anseratt del f.n. inle finns underlag för att föreslå enytterligare minskning av utbildningskapacileten. Denna fråga bör dock enligtutredningen följas med skärpt uppmärksamhel i elt längre tidsperspektiv änutredningens planeringsperiod. Utredningen konstaterar all underlag f.n. saknas för altnärmare bedöma den framtida regionala landläkarsituationen. Med oförändrad utbildningskapacitet kommer enligtulredningen antalet yrkesverksamma tandläkare att ulvecklas på följande sätt. 197S 1980 19K5 1990 2UU0 Antal tandläkare 7 800 8 60(1 10 200 11(lOO 14 000 Utredningen har vid sin beräkning av tillgången påtandläkararbetstid beaktat den minskade sysselsättningsgraden och utgått frånen genomsnittlig årsarbetstid på drygl , vilket var den genomsnitlligaårsarbetstiden . Den genomsnittliga årsarbetstiden per tandläkare inomfolktandvården sjönk ftån 1 230 limmar lill 1 150limmar. Det finns flera tänkbara orsaker till denna utveckling. Två tredjedelarav tandläkarna inom folktandvården är i åldern . 1979/80:148 8 vidare betydligt högre än inom privattandvården ochårsarbetstiden for kvinnor år lägre än för miin. Möjligheterna lillföriiklraledighei har ökat för både män och kvinnor och personalpolitiskaålgärder inom folklandvården med bl.a. ell slort antal deltidstjänster ochpartiella tjänstledigheter påverkar årsarbetstiden. Utredningen har vidare - med hiinsyn till del faktiskautfallet av anlalel tandliikartimmar under de senasle åren - all delberäknade anlalel tandläkartimmar bör minskas . Omräknal i tandläkartimmar beräknas kapaciieien diirmedkomma all ulvecklas på följande siitt. Är 1975 1978 1980 1985 199(1 2000 Antal tandliikar timmar (milj.) 10.4 10.9 11.9 l.-.O 14.4 17.1 Ökningen av landläkarresurserna vid oförändradutbildningskapacitet enligt detta alternativ innebär enligt utredningen attanlalet tandläkartimmar per invånare förändras till 1.8år 1990 samt 2000. En minskning av utbildningskapaciteten enligt utredningensforslas innebar att ökningen av antalet yrkesverksamma tandläkare år 199(1kommer att vara ca 400 liigre och ca 1 200 lägre än om nuvarandeutbildningskapacitet behälls. Omräknat i tandläkartimmar innebär detla för år1990 0.5 milj. timmar och för 1.4 - 1.5 milj. timmar. Utredningens beräkningar av erforderligt anlaltandläkartimmar inom barn- och ungdomstandvården är 1990 varierar mellan ettbehov av 1.5 milj. timmar och 3.0 milj. limmar. Det lägsla aliernalivet innebärall behandlingsintervallen varierar mellan 12 oeh 18 månader. Dengenomsnittliga behandlingstiden uppgår i detta alternativ till 1.2 timmar perbarn. Andelen ungdomar i åldern som får landvård beräknas lill 80 %.För övriga barn och ungdomar uppgår andelen till . Detta alternativ förutsätter betydligt större moment avförebyggande vård än . Del innehåller följande antaganden(förutsättningarna antas endasl delvis vara uppfyllda ): Profylaxtandsköterskor och tandhygienister handharstörsta delen av den rådgivande verksamheten vid barnavårdscentralerna. Barn iåldersgruppen besöker profylaxtandsköterska en gång per år.Tandläkarkonsultation sker . 1 åldersgruppen6 - beräknas av patienterna tillhöra en riskgrupp vilken bör fåupprepade behandlingar av profylaxtandskölerska. 1979/80:148 9 Fr.o.m. beräknas elt minilie antal patienter även vara I behov av tandhygienist behandling. Samtligapatienier i äldcrsgrup|ieii beriiknas fåell till två besiik hos tandhygienist i sliillet för tandläkarbeliaMclling. Det högsta alternalivel för erforderligt anlal tandliikartimmar inom barnochungdomstandvården innebär all behandlingsinlervallen varierar mellan 9 och12 månader. Medelbehandlingstiden ulgör 1.5 limmar per barn. Detta alternativ innehåller följandeantaganden: Tandhygienisterdeltar inte i den rådgivande verksamheten vitl bnrna-vårdscentralerna. Av barnen i åldersgruppen lar profylaxlandsköterskornaendast hand om dem som beräknas lillhöra en riskgrupp. Tandhygienisternaskliniska arbelsinsats koncenlreras lill åldersgruppen17 - . I början av prognosperioden anias endasl avpaiienlerna fä behandling. Först beräknas 50 '/f av patienterna få ärlig tandhygienist behandling. ärligastatistik över antal tandläkartimmar per fullständigt behandlad patient inom den organiserade barn- och ungdomstandvården visar atl den genomsnitlliga tiden uppgick lill 1.77 timmar och per barn. Utredningens kalkyler föreflerfrågan på.tandläkartimmar inom vuxentandvårdens allmänlandvård visaren variation från ca 7,1 milj. limmar i del lägsla alternativet till ca 11,9 milj. limmar i det högsia. Del lägstaalternativet innebär här behandlingsintervall på18 månader. Andelen patienier som erhåller årligbehandling uppgår lill 49 7c.Medelbehandlings-liden beräknas . 1 det högsia aliernalivel ulgär ulredningen från atl det finns en grupp patientervid periodens början som har ett stortbehandlingsbehov. Denna grupp ulgörca av den vuxna befolkningen. Av övrigapatienter beräknas få regelbunden landvård. Medelbehandlingstiden anias uppgå till i genomsnitt 2.72 timmar. Som jämförelse kan nämnas att antalet tandläkartimmar per behandlad vuxen patient under perioden1975 - 1977 genomsnittligt uppgick lill . För specialisttandvård, undervisning oeh forskning m.m. har ulredningenräknat med ca 1.6 milj. timmar. Vidberäkningen av efterfrågan på tandläkartimmar förspecialisttandvård har ulredningen använt specialistutredningens prognoser. Vid remissbehandlingen har en klar majoritet avlandslingen saml , LOoch TCO uttalat atl man åtminslone f.n. inte ar beredd attacceptera en minskad ulbildningskapaciiei förlandläkare. Elt tungt vägandeargument för dessa remissinstanser synes havarit den regionala obalansen i frågaom fördelningen av tandläkarresurser. 1979/80:148 10 instanserna är osäkra p;i i vilken mån det finnstillriickligt effektiva styrmedel för att påverka utvecklingen oeh om man iirberedd all använda lillriickliga siyrmedel för att åsladkomma en jiimn regionalfördelning av landlåkarre-surseriia. anför all en minskning avuibildningskapacilelen bör ske först niir glesbygdslänens rekrylering avtandliikare kan säkerställas oeh en utbyggnad av vuxeniandvården i paritet medövriga landet har ägl rum. Andra orsaker till den avvaktande hållningen hos dessaremissinstanser år bl.a. o atl försöken med ett system för behandling av nyalandvårdspatienler visal atl det pä mänga häll i landet fortfarande finns enavsevård efterfrågan pä tandvård som inte kan tillgodoses o att ett eftersatttandvårdsbehov finns bland äldre, låginkomsttagare, handikappade oeh patienter pa olika institutioner för långtidsvård, ålderdomshem m.m. o att det år osäkert vilken betydelsesom den allmänna samhällsutvecklingen kommer att ha för behovel, efterfrågan och kraven pålandvårdsresur- ser o att det är osäkert i vilken utsträckninginriktningen mot förebyggande tandvård kan förverkligas o att det är osäkert vilkenverksamhets- och sysselsättningsgrad tandläkarna både i den offenlliga och i den privala tandvården kommeratl ha i framliden o att del är osäkeri hur stor utvandringen avtandläkare kommer atl bii o att det är svårt att föra över resurser frånulbildningen av en personalgrupp till en annan på grund av atl utbildningarna har olikahuvudmän och disponerar olika resurser o att det är osäkert hur sädanafaktorer utvecklar sig som avgången av tandläkarstuderande , vilken ökal underde och den genomsnittligt högre antagningsåldern förlandlåkarsluderande, vilket leder till kortare yrkesverksam tid. Följande remissinstanser är positiva till utredningensförslag om minskad utbildningskapacitet för tandläkare fr.o.m. är 1981,nämligen UHÄ, Spri. , och länslandsting. /SR, SAF. De remissinslanser som har varil posiliva lill utredningensförslag om en minskad utbildningskapacitet har anfört o atl det finns risk för överbehandling, om kapacitetenbehålls oförändrad o atl det är svårt att - om antalet tandläkare ökarkraftial - omfördela insatserna till mer fiircbyggande ålgiirder o all delfinns risk för alt den angelägna ulvecklingen mol mer sjiilvstiindiga arbetsuppgifter för i första hand landskölerskor molverkaso att trots att utbildningskapacileten minskar kommer landliikarvesurserna närmasl alt fördubblas o attdet år enklare all planera och anpassa kortare utbildiiingsviigar efter framtida värdbehov och vårdefterfrågan o alt det årsamhällsekonomiskt orimligt att ulbilda tandliikare lill en koslnad av nära en kvarts milj. kr. per person, om de intebehövs o all del är orimligl att låla unga miinniskor ådra sig storasludieskulder om de inte kan få sysselsättning nar de slutfört sinutbildning o att om det mest ambitiösa programmet inom vuxentandvårdengenomförs får detta allvarliga samhällsekonomiska konsekvenser. De remissinstanser som har varit positiva lill enminskning i uibildningskapacilelen har ansett att den regionala obalansenskall åigiirdas med riklade posiliva styråtgärder. En av dessa remissinslanser.Stockholms läns landsting, har ansett atl - om en rimlig regional balans intekan uppnås med tillgängliga styrmedel - detta kan föranleda att en från andraulgångspunkler motiverad minskning av utbildningskapaciteten av tandläkaremåste ifrågasättas. För egen del vill jag anföra följande. En viktigutgångspunki för en analys av vilka resurser tandvården bör tillföras år enligtmin mening dels vilket resultat och vilken kvalitet insatta åtgärder medför förtandhälsan hos befolkningen med de resurser landvården förfogar över,dels vilkel resultat som skulle kunna uppnås med en förändrad resurstilldelningoch/eller med en förändrad sammansättning av resurserna, l.ex. ändraderelationstal mellan olika personalkaiegorier. En annan väsenllig ulgångspunkl är hur angelägna behovinom tandvårdssektorn skall vagas mot andra för människornas livskvalitetviktiga samhällssatsningar, inom hälso- och sjukvården, barn- ochåldreomsorgen i övrigl, utbildningen, boendet elc. Enligt min mening måsle enkonlinuerlig avvägning ske mellan olika samhälleliga ålaganden. Denframförhållning som i delta sammanhang är nödvändig för tandvårdssektorns delbetingas fråmsl av tandläkarutbildningens längd. Tillgängen påaiidra'personalkale-gorier kan förandras snabbare genom att utbildningstiden idessa fall år förhållandevis kort. I utredningens beräkningar av framtida utbud ochefterfrågan på tandvårdspersonal ingår en rad anlaganden och förutsättningarsom kan diskuleras. Som ulredningen anför är prognoserna osäkra. Osäkerhetengäller förhållanden som påverkar såväl utbudet som efterfrågan på tandläkararbetstid. Tandläkarnas sysselsättningsgrad har minskat under den avutredningen studerade perioden, 197.5-1978. 1979/80:148 12 en omfallande lagsliftning på arbetsmarknaden, varseffekter inle lieil kan överblickas. Effekterna av en ökad salsning på förebyggande vård niaslclillmälas stor vikl vid bedömningen av behovet av landliikarinsalser.Erfarenheter från folklandvårdens barn- och ungdtimslandvård visar enligt minuppfattning alt en konlinuerlig vård med slort inslag av förebyggande ålgiirderhar givit goda resullal för barn och ungdomar. En lörutsiitiiiing har hår varilatl tandvården har varit väl organiserad med ett kallelsesyslem för regelbundnakontroller och behandlingar. Det är osäkert, om förebyggande ålgiirder förvuxna ger lika omedelbara resultat. Molsvarande system som för barn- ochungdomstandvård saknas med något undantag ännu för de vuxna patienterna. Det finns fortfarande behov av reparaliv vård hos denvuxna befolkningen som ej kan lillgodoses. Tandlossningssjukdomarna år intebehandlade i tillräcklig utsträckning. Behovet av atl behandla olikakäkledsbesviir resp. landställningsfel hos vuxna kan enligt många bedömarekomma alt öka . Som en följd av förebyggande landvårdsinsalserkommer patienlerna att behålla fler egna länder och lä fler fästa proteser,vilkel erfarenhetsmässigt ökar tandvårdsbehovet.