mot · G2021059 · 1979-01-23 00:00:00 — av m. fl. om bostadsbyggandet i glesbygd har kommuner i glesbygdslänen drabbats av betydande överkostnader i samband med byggande av flerfamiljshus. Orsakerna härtill är flera. Avståndsfaktorn är en orsak. En annan orsak är att små projekt blir betydligt dyrare. Det bevisas bl. a. av en utredning som gjorts av och . Detta redovisas i Tidskriften nr 5 1978. Därav framgår följande. Utredningen har gjort beräkningar över kostnadernas variation vid olika projektstorlekar. Det visar sig att kostnaderna ökar då projektstorleken faller från 450 lägenheter till 45 lägenheter per projekt. Men det är ingen jämn kostnadsstegring. Ökningen blir allt snabbare ju mindre projektet blir enligt en progressiv kurva. Platsomkostnaderna tillhörde kostnadsposter, som är mest känsliga för projektstorlekarna. Dit hör t. ex. kostnader för maskiner, kranar, personalbodar och förråd samt arbetsledning. Vid små projekt blir nämligen utnyttjandegraden av de tillförda resurserna låg. Detta beror i sin tur på att kostnaderna för att etablera och avetablera en serieproduktion i det närmaste är oberoende av om serien är kort eller lång. Det totala kapacitetsutnyttjandet blir vid den korta serien mot vid den långa. Konsekvensen av även mycket små överkostnader är avsevärd. låg produktionskostnaderna i genomsnitt för hela produktionen av statsbelånade flerbostadshus över lånetaket. Den 'onödiga' merkostnaden på grund av sämre belåning blir i detta fall lika stor som hela uppvärmningskostnaden . Orsaken till att konsekvenserna av otillräcklig belåning vuxit är att som finansieringsvillkoren förbättras för de produktionskostnader, som ryms inom lånetaket, har annuiteterna vuxit förde lån som tagits upp som topplån. Det har alltid varit dyrare att låna till överkostnad. har emellertid skillnaden mellan marknadsvillkoren och de subventionerade lånevillkoren i det närmaste fördubblats jämfört med . i har i insamlad statistik påvisat stora överkostnader i alla kommuner utom . Stora kommunala subventioner har varit nödvändiga för att få ned boendekostnaden till rimlig nivå. Liknande förhållanden råder i övriga glesbygdslän. Vad som inte framgår av denna statistik är bl. a. följande: o Flera kommuner har avstått från att bygga flerfamiljshus när överkostnaderna varit så höga. o Man har valt att bygga radhus i försäljningssyfte i stället för att bygga flerfamiljshus. Vissa kategorier människor - ensamstående, ekonomiskt svaga osv. - kan inte hjälpas på detta sätt. 0 Standardsänkning i form av försämrad utemiljö m. m. plus kommunala subventioner har fött ned överkostnader så att bostadslån erhållits och boendekostnader kommit på rimlig nivå. 1 nuläget drabbas flera av de små glesbygdskommunerna av sådana fruktansvärda överkostnader att det krävs mycket kraftiga kommunala subventioner av bostadsbyggandet om man skall få ned hyrorna på vettig nivå. Överkostnaderna tenderar nu att bli så höga att kommunerna inte klarar av kostnaderna så att flera planerade projekt av flerfamiljshus riskerar att stoppas. Som tidigare nämnts har projektstorlekarna stor betydelse för byggkostnaderna. Små tätorter som bara bygger 1-3 flerfamiljshus åt gången får alltså högst avsevärt höjda produktionskostnader. En annan orsak är finansieringssystemet. Medan kapital under lånetaket blivit allt billigare, så har kostnaden för topplån ökat. Skillnaden på kostnad för kapital över och under lånetak har i det närmaste fördubblats . Några procents överkostnad får alltså förödande verkningar eftersom kapitalkostnaden är en så dominerande andel av boendekostnaden. Med tanke på möjlighet till en framgångsrik regionalpolitik är den tecknade bakgrunden utomordentligt allvarlig. framlägger förslag till högst avsevärt förstärkta regionalpolitiska stödåtgärder. Men kan vi inte lösa bostadsproblemen i våra små tätorter, så torde regionalpolitiska stödåtgärder i alla former vara meningslösa. Små skogskommuner i glesbygderna kan inte i vårt samhällssystem av egen kraft anskaffa sysselsättning. Men det är samhällets oavvisliga skyldighet att - speciellt i utflyttningskommuner- anskaffa bostäder. Utflyttning får inte orsakas av bostadsbrist. Den sysselsättningsplanering en kommun bör bedriva för att jämnt sysselsätta sin byggarbetskraft rubbas högst avsevärt om planerade flerfamiljshus stoppas. Det gör sig särskilt gällande i där f. n. arbetslösheten är störst bland byggnadsarbetarna. F. n. är den inte mindre än drygt 15 96. Och vad värre är, prognoserna för den närmaste framtiden är ändå sämre. Överkostnaderna har förorsakat ett för lågt bostadsbyggande med bostadsbrist som följd. Den gör sig framför allt gällande på lägenheter med hyres- och bostadsrätter. Detta drabbar främst ungdomar, ensamstående med eller utan barn samt pensionärerna. Det drabbar de grupper som främst behöver samhällets stöd när det gäller både att anskaffa bostäder och hålla kostnaderna på en sådan nivå att de har råd att bo. Det är inte rimligt att de grupper som framför allt behöver samhällets stöd skall tvingas nöja sig med en sämre utemiljö och standardförsämringar i Det rimmar illa med vår strävan om jämlikhet i boendet. Det är lika orimligt att dessa kommuner, som redan förut har ett hårt skattetryck och är ekonomiskt svaga, skall vara tvungna att subventionera hyrorna i den stora utsträckning som det här blir fråga om. har, med ikraftträdande , fastställt nya ortskoefficienter. Regeringen har som en följd därav beslutat ändra även tidskoefficienten från samma datum. har beslutat om lånetillägg för flerfamiljshus i vissa glesbygdskommuner. De vidtagna justeringarna har minskat problemen med lånefinansieringen i samband med byggande av flerfamiljshus. Men fortfarande kvarstår stora problem där skillnaden mellan lånemöjligheterna och kostnaden är så hög att kommunerna är tvungna att gå in med en stor del egen finansiering för att kunna hålla hyrorna nere på en rimlig nivå. För att man skall kunna vidmakthålla ett fortsatt byggande av flerfamiljshus i glesbygdskommunerna måste dessa problem lösas. En verksam åtgärd vore att öka lånetillägget från nuvarande 10 till 20 enheter och göra lånetillägget behovsprövat. Anledningen till en behovsprövning är att överkostnaderna varierar mycket i samband med belägenhet och projektstorlek. Behovet av tilläggslån är inte lika stort i alla kommuner och alla projekt. Tilläggslånet bör därför göras avstånds- och projektberoende. En ökning av lånetillägget kunde ske i form av en temporär åtgärd i avvaktan på en uppföljning av problemet med överkostnaderna och en översyn av lånereglerna. Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi att beslutar anhålla att regeringen låter utreda och framlägga förslag i frågan om de stora överkostnaderna för bostadsbyggande i glesbygd samt - i avvaktan på detta utredningsarbete - ger glesbygdskommunerna möjlighet till lån utöver de i budgetförslaget angivna tilläggslånen. () () () () () () () ()