mot · G2021349 · 1979-01-25 00:00:00 — av m. fl. I propositionen 1978/79:100, bil. 12, föreslås i avsnitt D 8, förskollärarutbildning, en minskning av antagningsplatserna med 30 platser för högskolan i . UHÄ har föreslagit oförändrat 180 antagningsplatser. Med en lång rad av argument, i forsta hand med hänvisning till personalbehovsprognos, enligt vilken utbildningskapaciteten skulle behöva öka ytterligare för att tillgodose efterfrågan vid utbyggnad enligt överenskommelse (propositionen s. 501), utgår föredraganden vid medelsberäkningen från i stort sett oförändrad planeringsram för förskollärarlinjen (s. 502), dvs. 4 758 antagningsplatser, en minskning med 18. Som ytterligare motiveringar för detta ställningstagande anförs planerade överläggningar med om den fortsatta utbyggnaden av barnomsorgen för perioden . Är det försiktigt motiverat i det tidigare så gäller inte samma sak vid fördelningen av antagningsplatserna. Föredraganden anser det vara angeläget att redan nu göra vissa omfördelningar inom planeringsramen i syfte att komma till rätta med de kraftiga regionala variationer som föreligger vad gäller tillgång och efterfrågan på förskollärare och föreslår en minskning med 30 antagningsplatser i , där enligt föredraganden det, enligt vad jag erfarit, råder ett klart överskott på förskollärare. Källan till denna erfarenhet anges inte, och det överensstämmer inte heller med verkligheten. I centralorten kan som regel ordinarie tjänster besättas med behöriga förskollärare, men därifrån är steget långt till ett överskott. Ju längre man f. ö. kommer från centralorten ju svårare blir det att få behöriga sökande. Behovet av vikarier är mycket stort inom denna yrkesgrupp, och detta kan sällan tillgodoses med utbildad personal, vilket även kan gälla långa vikariat. Dessutom kräver det slutna avtalet mellan regeringen och om förskollärarlinjens praktik en betydande personalförstärkning som inte medräknats i några barnomsorgsplaner eller prognoser. Föredragandens argument att de studerande i allt högre grad är ortsbundna särkilt inom förskollärar- och fritidspedagoglinjerna var ett av högskolereformens mål. Det skulle bli möjligt att få utbildningsmöjligheter nära hemmet. För övrigt har Centrala antagningsenhetens statistik en upplysning om att avsevärt större efterfrågan än tillgång på förskollärarutbildning föreligger på samtliga utbildningsorter. Inga skäl för minskad antagning i kan anföras som väger tyngre än de uttalade grundsatserna för Planering av utbildning (s. 411): En alltför stark betoning av dagens arbetsmarknadsförhållanden inom respektive region vid utformningen av utbildningsutbudet kan leda till att utbildningen delvis förlorar sin roll som instrument för utveckling och förnyelse. Det blir då av största vikt att de nya resurserna tillsammans med möjliga omprioriteringar inom tillgängliga resurser kan fördelas så att en planmässig konsolidering av verksamheten kan ske vid de små högskoleenheterna. Därtill kommer att är utbyggnadsort. Den nuvarande dimensioneringen med 180 antagningsplatser på förskollärarlinjen och 60 på den statliga fritidspedagoglinjen, i en pedagogisk samordning, gör det möjligt att med små resurstillskott ur anslag för stöd- och innovationsåtgärder, lokalt utvecklingsarbete och forskningsanknytning göra betydande insatser för utveckling och förnyelse av grundutbildningen och en kvalitetshöjning av barnomsorgen genom utveckling av ett meningsfullt kursutbud för redan yrkesverksam personal. Med den föga tillfredsställande tjänstekonstruktion som förskollärarlinjens lärare har, 21 resp. 27 veckotimmars undervisningsskyldighet, är denna dimensionering ett minumum för att utvecklingsarbetet skall kunna försiggå. Varje minskning av de samlade resurserna genom minskad antagning drabbar i första hand utvecklingsarbetet. Utvecklandet av problemorienterade och projektorganiserade studier med tillämpning av lagarbetsprincipen kräver också denna dimensionering så länge som ämnesföreträdarna bland lärarna inte har bredare behörighet än som är möjligt. På nuvarande utvecklingsstadium kan inte andra linjer eller institutioner vid högskolan i ge annat än marginella bidrag till utvecklingen. Hela högskolans storlek, struktur och speciella resurser måste tas med i bedömningen av varje utbildningslinjes dimensionering, även förskollärarlinjens. Andra orter kan ha annan lärarutbildning att stödja sig på vilket ju också skulle vara välkommet till . Med stöd av ovanstående föreslår undertecknade motionärer att beslutar att förskollärarutbildningen i för /80 skall ha samma antal intagningsplatser som innevarande år. () i Kumla () () () ()