mot · G202588 · 1979-01-22 00:00:00 — av m. fl. Den socialdemokratiska partimotionen 1977/78:423 behandlade några centrala nedrustningsfrågor och möjliga svenska bidrag för att lösa dem. Rustningsläget i världen beskrevs i korthet och ställdes i relation till de skriande utvecklingsbehoven i de fattiga länderna. Den allmänna bild som tecknades i fjolårets motion har inte förändrats. Motionen 1977/78:423 utgör därför utgångspunkten för en framskrivning av den internationella utvecklingen och för de förslag till svenska initiativ som denna utveckling motiverar. Den socialdemokratiska partimotionen om försvarspolitiken berör de internationella nedrustningsfrågornas samband med vårt lands säkerhetspolitik. En partimotion om den svenska vapenexporten berör frågor med anknytnijng till den internationella vapenhandeln. FN:s särskilda generalförsamling om nedrustning bör - trots frånvaron av konkreta nedrustningsbeslut - värderas positivt. Generalförsamlingen med dess närmare 150 stater är inget förhandlingsorgan utan mer ett forum för utbyte av åsikter och för överläggningar. Den särskilda sessionen var det bredaste och mest representativa mötet kring nedrustningsfrågorna. Speciellt betydelsefullt var det aktiva intresse som de två kärnvapenstaterna och visade. Som ett direkt resultat av den särskilda sessionen kommer att inta sin plats vid förhandlingsbordet i den något utvidgade permanenta nedrustningskonferensen i . deltagande vid dessa förhandlingar är dock tills vidare en öppen fråga. Den särskilda sessionens slutdokument antogs enhälligt (konsensus). Tillkommen efter utdragna kompromissöverläggningar kan texten sägas utgöra en minsta gemensamma nämnare för världens stater i nedrustningsfrågorna. Den anger målsättningar för det internationella nedrustningsarbetet . En andra särskild session med generalförsamlingen skall hållas . resurser för arbete med nedrustningsfrågorna förstärks och fler kring centrala nedrustningsproblem planeras. Det nordiska förslaget om en FN-utredning kring sambandet mellan nedrustning och social och ekonomisk utveckling antogs. Denna utredning har redan inlett sitt arbete under ordförandeskap. De bilaterala samtalen mellan och om en kvantitativ begränsning av de strategiska kärnvapensystemen (SALT) kan leda till ett nytt avtal, SALT 2. Även om därmed vissa tak sätts för supermakternas rustningar kommer detta nya avtal knappast att lägga några hinder i vägen för den kvalitativa kapprustningen eller för anskaffande av fler strategiska kärnvapenstridsspetsar. Den amerikanske presidenten förutser svårigheter att få SALT 2 ratificerat av senaten. Relationerna mellan supermakterna har inte förbättrats. Både NATO och (WP) har beslutat att ytterligare höja sina rustningskostnader i reala termer. Vid nedrustningskonferensen i har huvudfrågan varit ett avtal om fullständigt provstopp för kärnvapen (CTB). Förhandlingarna har i huvudsak förts i en trepartskommitté bestående av , och . Den internationella kontrollen av ett sådant avtal utreds av en seismologisk expertgrupp under svenskt ordförandeskap. Även om vissa framsteg gjorts förefaller främst i de politiska hindren för ett CTB ha ökat än minskat . negativa hållning till ett CTB kommer dessutom merdirekt att påverka förhandlingarna sedan den franska regeringen intagit sin plats vid konferensen i . Trots dessa politiska svårigheter är det av yttersta vikt att arbetet med ett drivs vidare eftersom ett fullständigt provstopp skulle utgöra en viss broms på den kvalitativa kapprustningen och bli ett värdefullt komplement till ickespridningsfördraget (NPT). Den svenska demarchen i några huvudstäder bör följas av ytterligare initiativ i denna fråga . Förhandlingar om de kemiska vapnen har i huvudsak förts bilateralt mellan och inom ram. Några framsteg har inte rapporterats. Däremot tycks stormakternas modernisering av utrustning för kemisk krigföring ha intensifierats. Förhandlingarna i om rustningsbegränsningar i (MBFR) har heller inte lett till några resultat. Även om en viss flexibilitet i förhandlingspositionerna förmärktes har några framsteg i avgörande frågor inte gjorts. De internationella förhandlingarna om förbud mot s. k. inhumana vapen förs vidare och en särskild i frågan förbereds. som rustningsspiralen vrids uppåt pågår inga egentliga förhandlingar om begränsningar av de konventionella rustningarna, den internationella vapenhandeln, de taktiska kärnvapnen (exempelvis neutronvapnen), satellitkrigföring, högenergistrålvapen etc. Ser man till de samlade kostnaderna berör de internationella förhandlingarna i praktiken endast ganska snäva avsnitt av de totala rustningarna. har pekat på behovet att låta nedrustningsförhandlingarna även omfatta de taktiska kärnvapensystemen. Sammantaget blir bilden av rustningarnas utveckling dyster. Man förväntar sig allmänt en period av fortsatta stormaktsmotsättningar och höjda rustningsnivåer. NATO beslutade om reala ökningar av medlemmarnas militärutgifter för att möta vad man anser vara ett ökat WPhot främst i . har beslutat om en motsvarande real ökning av sina militärutgifter för att möta vad de anser vara ett ökat hot från väst. Både i och konstaterar statsledningarna öppet att de ökade försvarskostnaderna medför begränsningar av medborgarnas sociala välfärd. De nya vapensystem som utvecklas av de två supermakterna tenaerar genom sin blotta storlek och de enorma kostnaderna att monopolisera den vapentekniska utvecklingen i händerna på dessa båda stater. Det gäller bland annat nya typer av kärnvapen och nya, mindre sårbara robotsystem som med stor precision kan träffa målen med dessa kärnvapen, högprecisionsvapen av konventionellt slag bland annat för stridsvagnsbekämpning, högenergivapen av lasertyp för bland annat satellitbekämpning, mer avancerade satellitsystem och andra projekt i och militära forskningslaboratorier. Dessutom ökar nu supermakternas förmåga att transportera stora mängder trupp och materiel över långa avstånd mycket påtagligt. Denna förmåga att ingripa militärt med stora insatser var som helst i världen accentuerar ytterligare dessa båda staters överlägsenhet inom den vapentekniska utvecklingen. Nya vapensystem förändrar givetvis också det strategiska tänkandet. Dels blir rustningskapplöpningen ett huvudinslag i det strategiska spel som alltmer tycks syfta till att parera utpressningssituationer och till förskjutningar i intressesfärerna mellan supermakterna. Dels har bl. a. specialiseringen av kärnvapen (bl. a. neutronvapnen) medfört att man nu allt oftare möter resonemang om ett begränsat krig i . Supermakterna skulle enligt dessa doktriner kunna genomföra en och rum begränsad duell även med kärnvapen - i utan att de amerikanska respektive sovjetiska hemmabaserna behövde utsättas för angrepp. Intresset för kärnvapen enbart avsedda för slagfältet har ökat markant. Den utveckling som kan skönjas inför 1980-talet innebär att supermakternas dominans inom deras respektive militärallianser förstärks. Det finns uppenbar risk för att den vapentekniska utvecklingen inte leder till ökad stabilitet i supermaktsbalansen utan tvärtom ökar riskerna vid överraskande händelser som inte planerats av statsledningarna. En av de möjliga reaktionerna på supermakternas ökade inflytande och förmåga att ingripa militärt överallt i världen kan bli att fler stater anser det nödvändigt att anskaffa egna kärnvapen. Det anses allmänt att NPT-fördraget utgör en bräcklig spärr mot kärnvapenspridningen. I finns den starkaste koncentrationen av soldater, kärnvapen och annan militär utrustning. NATO:s och WP:s aktuella planer syftar till att ytterligare höja rustningsnivån i vår världsdel. Väst hävdaratt öst genomfört en väsentlig kvalitetshöjning av sina stridsberedda styrkor i och därmed radikalt förkortat förvarningstiden inför ett angrepp. NATO rustar nu för att möta detta ökade hot. WP-regeringarna däremot menar att NATO:s rustningar motiverar ytterligare försvarsförberedelser och talar om västs militära hot mot de östeuropeiska samhällssystemen. I vårt eget närområde tycks den militära öst-väst-uppladdningen öka på och den permanenta stationeringen av sovjetiska kärnvapenubåtar i måste värderas negativt. Det långsiktiga målet att göra kärnvapenfritt förefaller mer avlägset . Samtalen i om rustningsbegränsningar i (MBFR) är liksom andra nedrustningsförhandlingar ytterst beroende av de politiska stämningarna inom stormaktsblocken. De avspänningsförsök som ledde fram till fortsätter och kan komma att utgöra basen för konstruktiva initiativ i . En koppling mellan Wienförhandlingarna och ESK-förberedelserna inför kan möjligen ge nya öppningar. Det stora intresse som från svensk sida visats s. k. förtroendeskapande åtgärder (CBM) vid tidigare ESK-förhandlingar bör utvecklas ytterligare. Wienförhandlingarna har kört fast på parternas oförenliga krav på reduktioner av trupper och vapen. Man har sökt enighet om statiska lägen på lägre nivåer. En satsning på att skapa system av finförgrenade förtroendeskapande åtgärder kunde kanske visa sig vara en lämplig metod att stabilisera ständigt föränderliga förhållanden. har uttalat (UU 1977/78:12) att Wienförhandlingarna bör uppmärksamt följas från svensk sida och attén eventuell svensk närvarosom observatör vid dessa förhandlingar bör aktualiseras när så bedöms lämpligt. En viss samordning av arbetet inom ESK och MBFR kan motivera ett sådant svenskt engagemang. Vid genomförande av överenskommelser om förtroendeskapande åtgärder kan insatser av personal från neutrala stater vara önskvärda. bör överväga att förbereda sådan medverkan. (, CD) får efter den särskilda FN-sessionen några nya deltagare och delvis nya arbetsformer. Den är det enda globala förhandlingsorganet för nedrustning. har sedan starten spelat en framträdande roll bland de alliansfria staterna vid denna konferens. Det är av stor vikt att multilaterala karaktär bevaras och förstärks. Supermakternas ambitioner att föra alla väsentliga förhandlingar på bilateral bas måste motverkas. icke paktanslutet, högt utvecklat industriland med kapacitet att följa den vapenteknologiska utvecklingen och göra självständiga utredningar ett speciellt ansvar i detta sammanhang. De svenska insatserna vid bör planeras mer än . Det finns nu behov av att formulera en svensk strategi för det internationella nedrustningsarbetet på . Den bör bli styrande för forskningsoch utredningsarbetet på nedrustningsområdet. Det tar tid och krävs en permanent organisation om man vill bygga upp kompetens på detta område. förmåga att påverka förhandlingsarbetet i och i FN bygger i hög grad på att sådan kompetens finns inom den grupp som förbereder svenska förhandlingsinitiativ. Bortsett från det seismiska observatoriet i har den vetenskapliga kompetensen inom den svenska nedrustningsdelegationen i huvudsak uppstått som spinn-off från forskning som utförts inom FOA för andra ändamål. Om försvarsplaneringen inriktas på att angrepp mot med ABC-vapen bedöms som osannolika och skyddsforskningen mot sådana angrepp därför prioriteras ned kan vita fläckar i kompetensen på området uppstå. Därmed blir det också mindre spinn-off för nedrustningsdelegationen. En fortsatt hög ambitionsnivå i kräver att kompetensen inom ABC-området inte försvagas. Viss försvarsforskning bör därför fortsätta som fredsforskning. En mer långsiktig planering av våra insatser vid nedrustningsförhandlingarna kan dessutom komma att kräva fleråriga forskningsinsatser på områden där nedrustningsdelegationen inte tagit nämnvärda initiativ exempelvis beträffande s. k. konventionella vapen, den internationella vapenhandeln, satellitkrigföring, submarin krigföring samt olika kontrollmetoder. Det vore vidare önskvärt att samarbete etablerades med den freds- och konfliktforskning som håller på att växa fram vid universiteten i , och . Nedrustningsdelegationens arbete bör dessutom ta sikte på ett vidgat samarbete och samordning av utredningsresurserna med övriga nordiska länder. Det torde bli allt svårare att bedriva nedrustningsdelegationens arbete på ad hoc-basis. Uppgiften att formulera en strategi och ett handlingsprogram för insatserna vid de internationella nedrustningsförhandlingarna bör därför ges hög prioritet. De internationella nedrustningsförhandlingama kräver större arbetsinsatser om även i fortsättningen skall kunna spela en aktiv och ledande roll. har uttalat sig mot en sänkning av ambitionerna på detta område (UU 1976/77:16). Närmast som en självklar konsekvens av FN:s särskilda generalförsamling vidgas nu det internationella förhandlings- och utredningsarbetet. antog FN:s ordinarie generalförsamling inte mindre än 42 resolutioner i nedrustningsfrågorna. Det är avsevärt fler än FN kommer att på nytt inkalla sin Disarmament Commission . om sambandet nedrustning-utveckling är resultatet av svenska framstötar vid den särskilda generalförsamlingen vilket skapar förväntningar på aktiva svenska arbetsinsatser. Det svenska ordförandeskapet i denna utredning innebär ytterligare anspråk på förhandlingsresurserna. har vid höstens generalförsamling drivit igenom krav på en ny kärnvapenstudie i FN-regi. Det förväntas nu att vårt land skall spela en aktiv roll vid genomförandet av denna studie. måste ett grundligt förberedelsearbete föregå vårt deltagande vid den andra granskningskonferensen rörande NPT-fördraget 1980. Även avtalet om förbud mot biologiska vapen skall bli föremål för en granskningskonferens. skall en om inhumana vapen genomföras. Dessutom bör de säkerhetspolitiska aspekterna på om europeiska säkerhets- och samarbetsfrågor bli föremål för ingående förberedelser. Detta är endast några av de aktuella nya arbetsuppgifterna vid sidan av det reguljära arbetet vid den nu vidgade . Till detta kommer det ovan redovisade behovet av en mer långsiktig planering av de svenska insatserna och ett forsknings- och utredningsarbete som bygger på denna planering. När arbetsuppgifterna ökar på sätt som här redovisats innebär oförändrade personella resurser och reellt oförändrade forskningsanslag oundvikligen en uttunning av den svenska kapaciteten och framtvingar en sänkning av ambitionerna. Vårt land arbetade för att den särskilda FN-sessionen skulle betyda en ökad aktivitet för internationell nedrustning. gäller det att möta denna ökade aktivitet med en större svensk insats. De nuvarande personella resurserna inom den byrå på som handlägger nedrustningsfrågorna bör förstärkas. Vi föreslår att denna byrå tillförs ytterligare två handläggartjänster och en biträdestjänst och att en därmed motsvarande uppräkning sker av anslaget A 1. Anslaget E 5. Vissa åtgärder för rustningsbegränsning och kontroll bör uppräknas med ytterligare . för att öka kapaciteten inom internprogrammet T 3: Vetenskaplig underlagsverksamhet. internationella fredsforskningsinstitut, , har en unik position bland internationella nedrustningsförhandlare och andra som arbetar med dessa frågor. Inte minst vid den särskilda generalförsamlingen uppmärksammades SIPRFs insatser. Att är en självständig stiftelse som leds av en internationell styrelse bidrar till förtroendet för dess verksamhet. Det är av vikt att oberoendet gentemot den både reellt och formellt inte kan ifrågasättas. riksdag ger genom sina årliga anslag den ekonomiska ram inom Institutet har tor nästa budgetår begärt en ökning av statsbidraget med . Regeringen föreslår en uppräkning med . vilket enligt föredraganden kan beräknas tillåta en oförändrad ambitionsnivå. I sin framställning till regeringen har för särskilda projektkostnader begärt . i ökat anslag. Därav skulle huvuddelen användas för utåtriktade projekt som skulle ge ökad spridning i andra länder åt institutets forskningsresultat som exempelvis , nya böcker, översättningar till andra språk än engelska, sammanfattningar och broschyrer på flera spårk förgratisdistribution och konferensdeltagande. Det är angeläget att SIPRPs framgångsrika verksamhet kan byggas ut ytterligare och att dess publikationer kan ges en bredare spridning internationellt. Vi föreslår därför att SIPRPs anslag uppräknas med . utöver regeringens förslag. Ett brett och aktivt folkligt engagemang i nedrustningsfrågorna är en annan viktig förutsättning för effektiva svenska insatser vid de internationella nedrustningsförhandlingarna. Det gäller att i första hand engagera våra stora folkrörelser och andra ideella organisationer för en aktiv informationsverksamhet inom vårt land och internationellt. För att stödja en sådan verksamhet krävs en bättre statlig samordning av den allmänna utrikespolitiska informationsverksamheten med särskild inriktning på nedrustningsproblematiken. utgår vissa anslag för liknande syften bl. a. över UD:s budget (E 3. Information om mellanfolkligt samarbete och utrikespolitiska frågor). Dessa medel går dock i huvudsak till forskning och publicistisk verksamhet inom angränsande ämnesområden. Målsättningen bör vara att få med de stora organisationerna i informationsarbetet för internationell nedrustning. Omfattningen av det statliga organisationsstödet i dessa frågor bör stegvis byggas upp till ett belopp motsvarande en promille av militärutgifterna. Ett särskilt anslag bör i detta syfte föras upp på UD:s huvudtitel benämnt förslagsvis Bidrag till information om internationell nedrustning. En promille av kostnaderna för det militära försvaret utgör /80 ca 14 milj. kr. För att få en effektiv användning av informationsresurserna inom folkrörelserna krävs en god planering av kampanjer och andra aktiviteter. Det kan därför vara rimligt att steget mot ett promilleanslag tas i etapper under två tre budgetår. Vi föreslår att 4 milj. kr. avsätts för detta ändamål under /80. Med hänvisning till vad som anförts hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående en långsiktig planering av de svenska insatserna i det internationella nedrustningsarbetet, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande initiativ för att främja avspänning och nedrustning i , 3. att till (A 1, ) för /80 anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med . förhöjt förslagsanslag av , 4. att till E/ssö åtgärder för rustningsbegränsningar och kontroll (E 5, ) för /80 anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med . förhöjt förslagsanslag av , 5. att till Bidrag till internationella fredsforskn/ngs/>7sb7M/(E4,)anvisarett i förhållande till regeringens förslag med . förhöjt reservationsanslag av , 6. att till Bidrag till information om internationell nedrustning () för /80 anvisar ett reservationsanslag av . () () HANS () () () () () () () ()