mot · G202396 · 1979-01-17 00:00:00 — Det behövs betydligt gynnsammare lånevillkor, mera pengar och en vidgad ändamålsbestämning för att kommunerna skall kunna skaffa den mark som behövs för samhällsbyggandet och undandra marken från privata vinst- och spekulationsintressen. Kommunisterna har tagit olika initiativ och ställt förslag i syfte att bekämpa markspekulation och underlätta för kommunerna att äga mark och upplåta den med tomträtt. De ekonomiska och praktiska fördelarna för kommunerna och den stora majoriteten av dess invånare är uppenbara. Tomträtten bidrar dessutom till att avprivatisera en del av bostadsmarknaden. Kommunerna skall äga all mark för samhällsbyggande, och all mark skall upplåtas med tomträtt. Kommunerna skall förhindras att göra sig av med kollektivt ägd mark och snabbt ges möjligheter att förvärva mark och tillämpa tomträtt vid alla markupplåtelser. Statliga tomträttslån skall alltså kunna utgå även till andra ändamål än bostäder, dvs. även till tomträtt för industri, affärsändamål, mark för fritidshus osv. Amorteringstiden och den amorteringsfria tiden för kommunernas markförvärvslån skall förlängas. Kommunernas problem gällande låneunderlag, ränta och amorteringstid skall undanröjas genom statliga tomträttslån. Samhällsägda hyreshus med kollektiv förvaltning Planlösheten och spekulationerna på den privata fastighetsmarknaden, de s. k. fria marknadskrafternas ovilja och oförmåga att sköta bostadshusen, olagliga kontoriseringar, uteblivna ombyggnader osv. gör kravet om överförande av de privata hyreshusen i ägo allt angelägnare. Hyresgästernas rätt till verkligt inflytande över sitt eget boende kan inte genomföras med privat ägande. Det är nödvändigt att genomföra arbetarrörelsens gamla krav om att successivt överföra de privata hyreshusen i samhällets ägo. Det medför en rad fördelar. Det blir slut på att privatkapitalister, tusentals fastighetsägare, kan göra pengar också i förvaltningsledet, på själva boendet. Det blir slut på spekulationerna i köp och försäljning av hyreshus och lägenheter. Det blir slut på den omfattande svarthandeln med lägenheter. Det ger också möjligheter till en bättre sanerings- och ombyggnadsverksamhet och åter ställande av kontor till bostäder. Hyreshusen skall vara i ägo med kollektiv förvaltning av de boende. Därigenom skapas förutsättningar för inflytande och ökat ansvar från de boende, för kollektiva boendeformer, kollektiv service, bra boendemiljö och lägre hyror. Överförande av privata hyreshus i ägo kan ske . Det skall åstadkommas utan hänsyn till de fastighetspriser som fastighetsspekulation och hyresutplundring resulterat i. Ersättning kan utgå i någon form, och lån i fastigheterna kan överföras på den nya ägaren - kommunen. Hela byggämnesindustrin kännetecknas av en långt gående kapitalkoncentration, där samma ägare äger råvaror och behärskar förädlingen fram till färdig produkt, alltså färdig byggnad. Ägandeförhållanden, den tekniska strukturen och prispolitiken inom byggnadsmaterialindustrin har gett stora profiter till byggmaterialtillverkarna och inneburit kraftiga prisstegringar som slagit igenom i allt högre byggkostnader och höjda hyror. Socialdemokraterna aktualiserar då och då frågan om att denna sektor borde överföras i samhällets ägo, men de har aldrig på allvar sökt förverkliga detta krav. Staten har i stället underlättat en tilltagande monopolisering och koncentration. Detta har i sin tur medfört nedläggningar av arbetsplatser och koncentration av tillverkningen till ett fåtal orter eller en flyttning utomlands där arbetskraften är billigare och man kunnat smita undan från skatt. Profiterna på byggmaterial och därav följande höga byggkostnader betyder inte bara högre boendekostnader; även annan samhällsbyggnad sorn skolor, sjukhus, gator och vägar fördyras. Utöver ett prisstopp och sänkning av priserna på byggmaterial skall byggmaterialindustrin förstatligas, och en början måste göras med de tunga monopoliserade delarna. Det är en åtgärd i folkets intresse som bidrar till lägre hyror åt hyresgästerna och mindre profiter åt storfinansen. Byggandet är en samhällsuppgift Bostadsbyggandet styrs i allt väsentligt av bank-, mark-, bygg- och fastighetskapitalet. I alla led från marken till det färdiga huset dominerar privata vinstintressen. Först i sista ledet, ägande och förvaltning av hyreshusen, har kommunerna och dess bostadsföretag fått en ökad andel. Detta har skett sedan det blivit mindre lönsamt att äga och förvalta hyreshus, medan småhusmarknaden ger allt större profiter. Frågan om vem som skall bygga våra bostadsområden har stor betydelse för vad det skall kosta att bo. Genom att stat och kommun tar över ansvaret för själva byggandet, i samhällsägda produktionsföretag, kan byggkapitalets profiter avskaffas och komma hyresgästerna till godo i form av lägre hyror. Först genom att avskaffa all profit på bostadsmarknaden, i alla led, kan man börja tala om verkliga självkostnader som blir vägledande för hyrornas storlek. Detta skall också gälla småhusbyggandet. I kampen mot vinst- och spekulationsintressena på bostadsmarknaden har hyresgästerna, de som bor med bostadsrätt och småhusägarna i verkligheten gemensamma intressen. Profiterna skall avskaffas oavsett boendeformer. Statliga och kommunala byggföretag för byggande av våra bostadsområden utgör ett verksamt medel för detta. Kampen om bostaden måste drivas på flera fronter med flera mål. Kampen mot hyreshöjningarna är en kamp mot profit och utplundring och för en bevarad reallön. Hyresfrågan och därmed hyreskampen är bostadspolitikens centrala kampavsnitt. Vid sidan av denna kamp och som ett led i kampen för bostaden kräver de boende makten över boendet. Kraven på inflytande och bestämmanderätt över boendet ställs med allt större skärpa, och kampen förs med delvis nya medel. I den lokala bostadspolitiska kampen ställs ofta frågorna om boendemiljön och planeringen av bostadsområdena i centrum. Nära förbunden med denna kamp är kampen för goda bostadsförhållanden, för barnstugor, för god trafikmiljö med kollektiva lösningar, för ett socialt och kulturellt meningsfullt liv i bostadsområdena. Ulomparlamentariskt och parlamentariskt arbete Bostadskampen har sitt självklara centrum i bostadsområdena. De krav som där spontant växer fram måste föras in i sitt politiska sammanhang och förbindas med riktiga politiska krav. Kraven måste ges en bestämd inriktning, där reaktionära och sekteristiska tendenser motarbetas. Vpk ser som en bostadspolitisk huvuduppgift att delta i och ställa sig i spetsen för kampen i bostadsområdena. Denna kamp är en utomparlamentarisk kamp. I den kampen läggs grunden för det arbete som utförs i parlamentariska församlingar, i , landstingen och kommunerna. Vpk strävar efter att nära förbinda parlamentariskt arbete med utomparlamentariska aktioner. Med utgångspunkt i den utomparlamentariska kampen verkar vpk för att kampfrågorna förs in i och drivs också i det parlamentariska arbetet. I kampen för levnadsstandarden måste lönekampen och kampen mot prisoch hyreshöjningar föras sida vid sida. De är delar av samma ekonomiska Vad lönarbetarna tillkämpar sig i löneförhandlingarna riskerar att förtäras av pris- och hyresutvecklingen. Den snabba inflationen har urholkat reallönerna och alltmer förvandlat lönekampen till försvarskamp. Detta gör det nödvändigt att driva kampen på arbetsplatserna och i fackföreningarna som en ekonomisk kamp, där lönekampen kombineras med kamp mot pris- och hyresutplundringen och för en demokratisk skattepolitik. All ekonomisk kamp är klasskamp. Fördelningen mellan kapital och arbete gäller inte bara lönerna utan också priser, hyror och skatter. Varje pris- och hyreshöjning innebär en lönesänkning. Lika viktigt som att slå vakt om den lokala förhandlingsrätten och utveckla den lokala lönekampen är det att bredda hyreskampen från bostadsområdena och hyresgästföreningarna till arbetsplatserna och fackföreningarna. En ytterligare breddning av hyreskampen från bostadsområdena, kontaktkommittéerna och hyresgästavdelningarna till arbetsplatserna och de lokala fackföreningarna innebär en kraftig förstärkning av lönarbetarnas kamp för bostaden som en social rättighet. kommunisterna ser som sin uppgift att verka för att denna kamp utvecklas från ekonomisk försvarskamp till en kamp mot kapitalet, för arbetarpolitik och socialism. För detta behövs ett samlat program. Vpk har ett program bestående av dels kortsiktiga krav som relativt snabbt kan genomföras, dels mer långsiktiga krav som tar att driva igenom. Ett genomförande av dessa krav förutsätter en mobilisering av hyresgästerna till kamp för sina intressen, för en hyres- och bostadspolitik med en socialistisk inriktning. I kampen för en ny bostadspolitik reser vpk följande grundläggande krav för att angripa orsakerna till dagens bostadspolitiska missförhållanden: o Statlig bostadsbank för totalfinansiering av bostadsbyggande och följdinvesteringar. Enhetslån till låg och fast ränta och med förlängd amorteringstid till allmännyttiga och kooperativa företag, o All mark för samhällsbyggande överförs i kommunernas ägo, upplåtelser av mark får endast ske med tomträtt, o Alla hyreshus i ägo med kollektiv förvaltning, genom ett successivt överförande av alla privata hyreshus - i första hand de större husen i tätorternas centrala delar, o Förstatligande av byggnadsmaterialindustrin, i första hand av de monopoliserade tunga delarna, o Statliga och kommunala byggföretag för byggande av bostadsområden. Vpk ställer vidare följande huvudkrav för en ny bostadspolitik: o Hyresstopp - genom statligt stöd till de kommunala bostadsföretagen i form av ränte- och amorteringsfria lån. o Underhållslånen till allmännyttiga bostadsföretag görs ränte- och amorteringsfria. o Förbättrade bostadsbidrag med statligt kostnadsansvar, höjning av de övre hyresgränserna och inkomstgränserna. Sänkning av åldersgränsen för rätt till bostadsbidrag från 18 till , bostadsbidragen anpassas till kravet ett eget rum utöver kök och vardagsrum, o Prisstopp och prissänkningar på byggnadsmaterial, effektiv priskontroll och prisövervakning i hela byggbranschen, o Regionala bostadsförsörjningsprogram för att bygga bort bostadsbristen och bristerna i bostadsmiljön. Kraftig höjning av bidragen till förbättring av boendemiljön. o Ökning av bostadsbyggandet till minst 75 000 lägenheter , varav flertalet i kommunalt ägda hyreshus, kraftigt ökad takt i upprustningen av bristfälliga lägenheter. Byggande av kollektivhus och andra åtgärder för kollektivt boende. o Upphävande av trångboddheten, rätt för varje människa till ett eget rum utöver kök och vardagsrum, o Obligatorisk bostadsförmedling för alla nyproducerade och ledigblivna hyreslägenheter med skyldighet för fastighetsägare att ta emot anvisad hyresgäst, förmedling även av alla bostadsrätter och vid alla småhusförsäljningar, o Stopp för kontorisering av stadskärnorna, återförande av kontoriserade lägenheter till bostäder, o Skärpt lagstiftning och kraftåtgärder mot fastighets- och lägenhetsspekulation, priskontroll vid överlåtelse av småhus och bostadsrättslägenheter, skärpning av realisationsvinstbeskattningen, så att hela vinsten blir beskattningsbar inkomst, o Statliga lån till småhus bara i de fall där småhusbyggande är lämpligaste formen för bostadsförsörjning. Statliga lån till enskilt ägda småhus endast om de skall bebos av låntagaren, o Stopp för privata bostadsrätts- och andelshus med strimlade lån. o Ekonomisk rättvisa mellan olika boendeformer, begränsning av ränteavdragen till skuldbelopp på högst . avdrag från skatt och inte från inkomst med viss procentuell del av avdragsbeloppet. o Begränsning av avdragsrätten när det gäller fastighetsägarens kostnader för upprustning och ombyggnad av hyresfastigheter, o Skärpt fastighetsskatt genom förhöjd intäktsschablon för taxeringsvärden . o Förbättrad bygg-, mark-, hyres- och saneringslagstiftning genom förändringar som dels tillförsäkrar hyresgästerna rätt till stridsåtgärder, dels ger rättigheter och avgörande inflytande då det gäller utformning, förändring och förvaltning av bostäderna och närmiljön, o Ökade möjligheter för kommunala markförvärv och tomträttsupplåtelser, bl. a. genom större anslag till marklånefonden, förbättrade låne- och räntevillkor samt skärpt lagstiftning. Med hänvisning till vad som i motionen anförts föreslås 1. att som sin mening ger regeringen till känna a. att all mark som enligt planläggningsbeslut e. d. avses för samhällsbyggande skall föras över i ägo, b. att enskilt ägda hyreshus successivt bör föras över i ägo och att en plan för detta bör utarbetas, a. som sin mening ger regeringen till känna att markförvärvslån bör vara amorteringsfria för att därefter amorteras , b. medger att beslut om markförvärvslån meddelas intill ett belopp av 260 milj. kr. under /80 (+ 50 milj. c. till Lånefonden för kommunala markförvärv för /80 anvisar ett investeringsanslag av 183 milj. kr. 3. att som sin mening ger regeringen till känna att mark endast skall få upplåtas till nyttjande med tomträtt, 4. att som sin mening ger regeringen till känna a. att tomträttslån bör lämnas på samma villkor som gäller för bostadslån till allmännyttigt bostadsföretags nybyggnad av flerfamiljshus, b. att tomträttskommittén bör lägga fram de förslag som påkallas av enligt a. ändrade låneförutsättningar och som i övrigt underlättar tillämpningen av tomträttsinstitutet, 5. att som sin mening ger regeringen till känna att aviserat förslag till ny byggnadslagstiftning bl. a. bör utgå från att de boende eller eljest berörda boendeintressen skall ha ett avgörande inflytande över utformningen av bostäderna och närmiljön, 6. att som riktlinjer för bostadsförsörjningen godkänner a. att planeringen skall syfta till en utrymmesstandard där varje människa har rätt till ett eget rum, kök och vardagsrum b. att planeringen skall syfta till att skapa socialt fullvärdiga miljöer, c. att särskild hänsyn skall tas till önskemål om byggnader för ett kollektivt boende, d. att planeringen även skall utgå från behovet av lämpliga bostäder för en snabbt stigande andel äldre personer, e. att bristen på sålunda godtagbara bostäder snabbt skall avskaffas, 7. att som sin mening ger regeringen till känna a. att riktlinjerna för bostadsförsörjningsprogrammen bör ses över mot bakgrund av riktlinjerna för bostadsförsörjningen och obligatoriska bostadssociala inventeringar, b. att i aktiv samverkan bör redovisas samlade bostadsförsörjningsprogram för regionala bostadsförsörjningsområden, c. att bör ges sådana sammanfattande redovisningar av bostadsförsörjningsprogrammen varav framgår vilka kvarstående behov som behöver tillgodoses för att gällande riktlinjer skall kunna anses uppfyllda, 8. att som sin mening ger regeringen till känna att de samhällsekonomiska och sociala konsekvenserna av ett omfattande småhusbyggande bör utredas och redovisas för i förening med därav föranledda förslag, 9. att som sin mening ger regeringen till känna att samlade åtgärder bör vidtas för att a. öka nybyggandet till en igångsättning av 65 000 lägenheter med en successiv ytterligare årlig ökning till 75 000 lägenheter , b. öka ombyggandet utöver energisparåtgärder till 25 000 lägenheter , 10. att som sin mening ger regeringen till känna att förslag bör läggas fram till statlig totalfinansiering av bostadsbyggandet och dess följdinvesteringar genom enhetslån med lång amorteringstid samt till låg och fast ränta från en statlig bostads- och samhällsbyggnadsbank till allmännyttiga och sådana bostadsrättsföreningar som kan få 99-procentig belåning, 11. att som sin mening ger regeringen till känna att, fr. o. m. /80 och i avvaktan på genomförandet av förslag enligt hemställan under 10, a. bostadslån inte skall utgå för ny- eller ombyggnad av enskilt eller av därmed jämställda bostadsrättsföreningar ägda flerbostadshus eller småhus som inte skall bebos av låntagaren, b. den garanterade räntan för bostadslån till allmännyttiga bostadsföretag och vissa bostadsrättsföreningar fastställs till för en till förlängd lånetid, med tillämpning på alla ansökningar som inkommit till förmedlingsorganet efter utgången av , c. den garanterade räntan för utestående lån m. m. till allmännyttiga bostadsföretag och vissa bostadsrättsföreningar inte skall trappas upp ytterligare, 12. att som sin mening ger regeringen till känna att förslag bör läggas fram om åtgärder som dels hindrar tillkomsten av bostadsrätts- och andelshus med s. k. strimlade lån, dels leder till en avveckling av sådana låneförhållanden, a. som sin mening ger regeringen till känna att miljöförbättringsbidrag och kompletterande lån i princip bör kunna utgå för alla åtgärder som av de boende anses nödvändiga för att åstadkomma en socialt fungerande och även i övrigt god boende- och närmiljö, b. som sin mening ger regeringen till känna att miljöförbättringsbidrag skall utgå av godkänd kostnad, dock att bidrag får utgå med 100 96 då särskilda skäl föreligger, c. till Bidrag till förbättring av boendemiljön för /80 anvisar ett reservationsanslag av 100 milj. kr. (+ 65 milj. 14. att som sin mening ger regeringen till känna att förslag om ett särskilt statligt bidrag till allmännyttiga bostadsföretag för ombyggnad bör föreläggas , 15. att som sin mening ger regeringen till känna a. att underhållslån endast skall utgå till allmännyttiga bostadsföretag, b. att underhållslånen till nämnda företag skall vara ränte- och amorteringsfria, c. att redovisningsreglerna för berörda företag bör vara så utformade att föreskrifter om likvidationsskyldighet o. d. inte skall hindra att underhållslån söks och används, 16. att som sin mening ger regeringen till känna att prisstopp på byggnadsmaterial bör genomföras att gälla t. o. m. utgången av , 17. att som sin mening ger regeringen till känna att förslag bör föreläggas a. till en lagstiftning om ett hyresstopp i avvaktan på genomförandet av en ny finansieringsordning, en lagstiftning som hindrar att avtalade hyror höjs och som ställer krav på prövning av inflyttningshyrorna, b. till ett system med ränte- och amorteringsfria lån till allmännyttiga bostadsföretag för såväl reguljära kostnader vilka inte kan tas ut på grund av ett hyresstopp som de särskilda kostnader företagen tagit på sig för att uppfylla sitt bostadssociala ansvar, 18. att som sin mening ger regeringen till känna att förslag bör föreläggas om ändring av 12 kap. 48 § första stycket jordabalken (hyreslagen) så att hyran vid förlängning av hyresavtal inte får vara högre än hyran för likvärdiga lägenheter, 19. att som sin mening ger regeringen till känna att förslag bör föreläggas om a. en köpeskillingskontroll för småhus med bostadslån , b. ändrade grunder för räntebidrag enligt vilka subventioner skall upphöra vid konstaterad kraftig värdestegring på småhus, c. kontroll av överlåtelsepriset för bostadsrätter, 20. att som sin mening ger regeringen till känna att förslag om obligatorisk bostadsförmedling bör föreläggas , 21. att som sin mening ger regeringen till känna att förslag bör föreläggas om sådana ändringar i lagen om förvärv av hyresfastighet m. m. som medför en bostadssocialt sett striktare tillämpning och lägger avgörande vikt vid hyresgästernas synpunkter, 22. att som sin mening ger regeringen till känna att förslag bör föreläggas om sådana ändringar i bostadssaneringslagen som vidgar de boendes inflytande över upprustningsinitiativen och ombyggnadens utformning, 23. att som sin mening ger regeringen till känna att förslag bör föreläggas som öppnar bättre möjligheter för de boendes faktiska inflytande över förvaltningen av hyreshus. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) 1978/79:396 29 Bostaden - en social rättighet 1 En del av klassamhället 1 Bostadsbyggandet och konjunkturerna 2 Borgarpartiernas lösning - privatisering 3 Bostadsbidrag - nödvändiga men ingen lösning 3 Bostadspolitikens inriktning och innehåll 4 Bostadsbrist - för vem? Ekonomisk rättvisa mellan olika boendeformer 7 De kollektiva delarna och den yttre miljön 9 Den äldre flerbostadshusbebyggelsen 10 En ny politik för bostadsmiljön 12 Vid upprustning av äldre bostadskvarter kräver vpk 13 Hyresbostaden och lagstiftningen 15 Förbättringar genom hård kamp 15 Mycket återstår att förändra 16 Hyresstopp för en social bostadspolitik 17 Hyresstopp genom ekonomiskt stöd till allmännyttan 17 Inget utrymme för kompromisser 18 Inga subventioner till privata fastighetsägare 18 För en social bostadspolitik 19 Bostadsbank, totalfinansiering och lågränta 19 Marken kommunägd med tomträtt 20 Samhällsägda hyreshus med kollektiv förvaltning 20 Byggmaterialtillverkning utan profit 21 Byggandet är en samhällsuppgift 21 Kampen om Bostaden 22 Utomparlamentariskt och parlamentariskt arbete 22 Lönekamp och hyreskamp 22 Vpk:s grundläggande krav 23 Huvudkrav för en ny bostadspolitik 24 GOTAB 61079 Slockholm 1979