mot · G202591 · 1979-01-22 00:00:00 — av m. fl. om åtgärder för att begränsa kapitalexport till , m. m. Praktiskt taget hela med ett undantag, , är utsatt för imperialistisk exploatering och förtryck. De länder som dessutom slår vakt om de mänskliga fri- och rättigheterna och utvidgar dessa är få. är ett av dem. Den övervägande delen latinamerikanska länder behärskas av brutala fascist- och militärdiktaturer. De mänskliga fri- och rättigheterna är helt eller delvis bortsopade. Tortyr, avrättningar och andra former av förföljelse är dagliga inslag i dessa diktaturregimers verksamhet. I de flesta fall är det USA-imperialismen som varit med om att direkt eller indirekt installera dessa folkfientliga regimer. Statskupperna i , , , och är några exempel på att omvälvningarna har kunnat ske tack vare direkta påtryckningar från och indirekt med hjälp av de internationella bankerna. Kreditbegränsningar har utgjort mäktiga påtryckningsmedel för att utforma de politiska program vilka skulle påtvingas dessa länder. Officerare med goda förbindelser med hjälpte de latinamerikanska arméerna att förbereda militära aktioner och ekonomiska projekt. som betydande sociala omvälvningar ägde rum i och satsade alltmer på som strategisk stödjepunkt för att återerövra förlorad mark i "tredje världen och för att kunna motarbeta den strävan till solidaritet som fanns där. Den marknadsekonomiska modellen1 grundad på öppen dörr för utländskt kapital, prishöjningar och lönerestriktioner innebär att den sociala kontrollen och det politiska förtrycket måste förstärkas. Överallt har den samma effekter. Den privata företagsamheten ges företräde, offentliga företag överförs till den privata sektorn, inkomsterna fördelas till förmån för de välbeställda och dessutom för de utländska multinationella företagen ut betydande summor. Ett exempel bör nämnas för att visa vilken hänsynslös exploatering som pågår mot befolkningsmajoriteterna i de latinamerikanska länderna. I , detta av västvärlden utbasunerade ekonomiska under är situationen följande: av befolkningen förfogar av nationalinkomsten, medan får nöja sig . till 1973 sjönk arbetarnas realinkomster med mellan . har världsrekord i antal olycksfall i arbetet. 1 (modell, rikligen belönad genom .) (enligt officiell statistik) 1 632 969 olycksfall av vilka 13 000 hade dödlig utgång. Till detta måste läggas de psykiska effekterna av arbetsmiljön - det löpande bandet, underbemanningen, den ständiga anspänningen. Genom att förkorta arbetsrasterna har () lyckats öka produktionen, producerades 10,4 fordon per arbetare, 1972 12 och 1973 14 fordon per arbetare. 70 miljoner av 105 miljoner invånare saknade människovärdiga bostäder. Sjukvården är otillräcklig. Epidemier härjar svårt. Enligt WHO () lider av undernäring. Barnarbete är en vanlig företeelse. Enligt en undersökning gjord av den brasilianske läkaren i är arbetarbarnen kortare och väger mindre än sina jämnåriga i de övre sociala skikten. Listan över brotten mot de mänskliga frioch rättigheterna skulle kunna göras oändligt lång. Men den redovisning som lämnats från får räcka och är tillämplig också på , , , och andra latinamerikanska länder. rapporter om visar på en institutionalisering av terror, på en systematisk organisering av tortyren i mycket stor skala. Amnesty har gjort en framställning till den latinamerikanska biskopskonferensen som inleds i , , , att uppmana biskopar att personligen ingripa i individuella fall av politiskt motiverade fängslanden, tortyr, försvinnanden och mord över hela kontinenten. Amnesty säger vidare: Minst 17 000 politiska fångar finns i latinamerikanska fängelser och pol isarrester. Dessutom har minst 30 000 människor under det senaste årtiondet försvunnit eller mördats av politiska skäl. Det systematiska bruket av godtyckliga arresteringar, bortrövanden och tortyr har krävt fruktansvärda offer, tusentals människor har lemlästats och vanställts som följd av godtycklig och grym behandling. Oräkneliga familjer har splittrats eller blivit helt utblottade. Vad som håller på att ske är en "chilenisering av . I grannländerna har de härskande klasserna välkomnat händelserna i som en positiv lösning. Detta förtryck går hand i hand med utvidgade koncessioner till det lokala och utländska kapitalet. Finns det då några tecken på att roll skulle ha förändrats så att Carteradministrationen skulle inta en mera negativ attityd till de brutala regimerna? Visserligen har den inhemska oppositionen lyckats förbättra sin organisatoriska och politiska verksamhet, men har stärkt sitt ekonomiska och militära inflytande. President har ju som bekant myntat begreppet en ny moralisk utrikespolitik". Han försöker bevisa detta med att det militära biståndet rad länder i skurits ned. Finessen med detta är att i stället ökar sin vapenhandel. Kommersiell handel ersätter mer och mer den militära hjälpen, precis på samma sätt som livsmedelsbistånd ersätts med kommersiell livsmedelshandel. specielle rådgivare i nationella säkerhetsfrågor har sagt att "nedskärningarna i militärhjälp bör balanseras med ökad direktförsäljning av vapen från de multinationella företagen, 1976 beslutade att den i förväg måste underrättas om all vapenförsäljning som överstiger . Denna begränsning urholkas nästan fullständigt av att försäljningen av polisutrustningar, som utgör en allt viktigare del av hjälp till olika diktaturregimer, sällan når upp till denna summa. Den carterska "ny moralismen" försöker också dölja att en allt större andel av vapnen produceras i i samarbete med diktaturregimerna och multinationella amerikanska, engelska och västtyska bolag. Diktaturregimerna i kan upprätthålla sitt brutala herravälde genom att hänsynslöst slå till mot alla de som ställer krav på demokratiska frioch rättigheter. Denna brutalitet är i sin tur omöjlig att upprätthålla utan det ekonomiska, militära och moraliska stödet från i första hand men också från andra kapitalistiska länder, däribland . De svenska multinationella företagens verksamhet i är ett direkt stöd åt förtryckarregimerna. Dessutom säljer vapen till ett flertal av dessa länder. framträder med "dubbla ansikten i . Å ena sidan talas det om mänskliga fri- och rättigheter, och agerar också i olika sammanhang mot länder som bryter mot dessa. Å andra sidan tillåter svenska multinationella företag att å det grövsta exploatera den latinamerikanska arbetarklassen. Svenska företag har t. o. m. agerat mot de fåtal självständiga fackliga rörelser som finns och därmed ställt sig på diktaturernas sida. Denna svenska hållning utvidgas, det senaste upprörande exempelt är medlemskapet i IDB, vilket tas upp i en särskild motion. Det är nu mer än någonsin nödvändigt att på ett mera konkret sätt uppmärksamma det upprörande och alltmera ökande förtrycket mot befolkningsmajoriteterna i . Lika väsentligt är också att vidtaga åtgärder mot de multinationella företagens exploatering och naturförstörelse av . Mot bakgrund av vad som anförts i motionen föreslås 1. att hos regeringen hemställer a) om åtgärder för att begränsa den svenska kapitalexporten till , b) om en noggrann undersökning i vilken utsträckning som svenska företags verksamhet i bidrar till stöd åt förtryckarregimerna, 2. att som sin mening ger regeringen till känna a) att i FN bör verka för en internationell kampanj mot förtrycket i , b) att humanitärt och ekonomiskt bör stödja den självständiga fackliga oppositionen samt de existerande progressiva motståndsrörelserna. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)