mot · G302113 · 1979-11-21 00:00:00 — med anledning av propositionen 1979/80:51 med förslag till ändrade blancokreditregler för bankinstituten 1 regeringsdeklarationen anges att villkoren för uppfinnarna skall förbättras. I kan exempelvis uppfinnare endast undantagsvis och mycket sällan erhålla finansiering för yrkesmässig uppfinnarverksamhet och produktutveckling genom bank. Härigenom haren övervältring av ansvaret för den tekniska utvecklingen skett på samhället, genom de regionala utvecklingsfonderna, STU, statligt initierad forskning etc. I nuvarande trängda statsfinansiella läge bör därför bankerna kunna medverka vid finansiering av uppfinningsverksamhet, produktutveckling och introduktionsskedet av nya produkter, i de fall detta inte kan ske inom ramen för företagens egen kreditvärdighet. har i sitt yttrande över propositionen 1979/80:51 skrivit: Signifikant för de nya och mest expansiva industribranscherna t. ex. elektronikindustrin är, att allt större del av investeringarna hänför sig till immateriella poster, främst utvecklingsarbete. Att då knyta kreditgivningen till anläggningstillgångar så hårt som dagens banklagstiftning stipulerar kan verka hämmande på vårt lands möjligheter att investera i framtidsbranscherna. Det finns därför enligt föreningens mening all anledning att överväga ett slopande av det formella säkerhetskravet. Detta uttalande bekräftar i stort uppfinnarnas svårighet att i bank kunna finna finansiering för sin verksamhet. Behovet av fortsatt teknisk utveckling som grund för ett expansivt näringsliv måste således vägas mot den starka prioritering av krediter för konsumtionsändamål som varit styrande för utvecklingen . Frågan är om inte konsumtionskrediterna nu måste hållas tillbaka något för att ge utrymme för teknisk förnyelse i näringslivet. Även efterfrågan på blancokrediter från fysiska personer har ökat. 1978 utgjordes nära hälften av affärsbankernas utnyttjade blancokreditvolym av sådana lån. Denna efterfrågan kan ytterligare förväntas öka bland annat på grund av den antagna konsumentkreditlagen. Nämnda lagstiftning syftar bl. a. till att i ökad utsträckning föra över fysiska personers krediter från avbetalningskrediter till billigare bankkrediter. Detta är en olycklig utveckling därigenom att fel låntagare kommer att få krediter medan de som borde få kredit i stället stoppas. Bankernas risktagande har minskat kraftigt, och de har i större utsträckning kommit att bli förmedlare av information om hos vilka myndigheter och företag som uppfinnare kan ansöka om krediter och hjälp vid produktutveckling. Behovet av finansiellt stöd kräver, tyvärr, vid såväl industriell som samhällsfinansierad utvecklingshjälp, att uppfinnarna som regel tvingas lämna ifrån sig hela eller delar av lovande uppfinningar. Det är därför mycket sällsynt att en uppfinnare med en lovande produktidé - trots att goda idéer bildar grund för vårt välstånd - får möjlighet att starta egen verksamhet i form av ett mindre eller medelstort lovande företag med expansionsmöjlighet. Uppfinnarnas problem är att de genom sin beroendeställning kanske tvingas slumpa bort sitt livsverk för en grynvälling. För uppfinnarna, som ofta tvingas brottas med stora patent kostnader, saknas därför den rättssäkherhet som erbjuds den som satsar på materiella tillgångar före immateriella. Företag med stora materiella tillgångar har ofta en genomsnittlig skuldbörda vars storlek nu utgör ett allvarligt hot mot deras fortsatta existens. Låga börskurser i förhållande till substansvärdena återspeglar detta. Vid aktievärdering spelar därför företagens avkastning stor roll, men vid upptagande av lån för verksamheten har realvärdena spelat en avgörande roll vilket starkt bidragit till samhällets måttlösa finansiering av företagen. Bankerna däremot har till stor del övergivit sin finansieringsroll för näringslivet och hänvisar företagen till offentliga organ, bl. a. utvecklingsfonderna och industriverket. Däremot har bankerna visat stor aktivitet i vad gäller att ge krediter till konsumtion, vilket ansetts utgöra en säker riskspridning som på sin höjd utlöser en för dem önskad inflation och avkastning. Den bristande finansieringen av uppfinningar har lett till att många uppfinnare, som insett risken för att de blir skilda från sitt verk, i stället har sökt sig utomlands. Där har bankinstituten visat intresse av att ge opartisk finansiering av lovande idéer. Motsvarande intresse att ge finansiering bör därför skapas i de svenska bankerna. För att uppnå detta räcker det dock inte med att ändra gränsen för blancokrediter utan det är minst lika viktigt att beskattningsreglerna för uppfinnarna utformas sd att det går att få en vettig avkastning på kapitalet. Det är således oacceptabelt att bristande kreditvärdighet skall kunna anföras som skäl till att avslå ansökningar om nya krediter för nya lovande uppfinningar. Särskilt allvarligt är det att kreditbehovet systematiskt kommit att användas som en metod att frånhända uppfinnarna deras verk, men detta har sin förklaring i att företagen behöver nya idéer för att kunna få nya krediter. Härigenom har företag med dålig räntabilitet ändock kunnat växa, då de lånar för att finansiera sin tillväxt. En följd av detta är att krediterna inte alltid kommer de nya utvecklingsidéerna till del utan används för att lappa tidigare usla affärer. Genom att satsa på upphovsmännen till nya idéer finns möjlighet att komma till rätta med detta problem med att lagstiftningen skärps så att bankerna närstående företag förhindras att med bankens hjälp gå in och tillskansa sig projekten. För att bankerna skall kunna bedöma kreditvärdigheten och utvecklingsmöjligheterna av nya projekt bör bankerna utveckla centrala instrument för detta, då dessa ärendens karaktär svårligen kan bedömas av lokala bankmän. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening gör gällande att i bankernas föreslagna möjlighet att ge blancokrediter motsvarande av det egna och inlånade kapitalet prioriteras finansiering av uppfinningar och introduktion av dessa på marknaden, såsom ett led till ökad sysselsättning, rättssäkerhet och fortsatt ekonomisk tillväxt.