mot · G2022145 · 1979-01-25 00:00:00 — av m. fl. om arbetsmarknadspolitiska insatser i I redovisade en av tillsatt näringslivsutredning en rapport med beskrivning av länets akuta problem och svårigheter på lång sikt. Bakgrunden till utredningen var de allt större problemen på länets arbetsmarknad. har 6 300 arbetstillfällen försvunnit. Detta innebär ett bortfall på 5 96. Det är den mest negativa utveckling som något län uppvisar . har mer än 4 000 arbetstillfällen försvunnit inom industrin. Mellan ökade arbetslösheten i länet med mer än 50 96. Av samtliga län är det bara som uppvisar en högre relativ arbetslöshet tredje kvartalet 1978.1 oktober 1978 var 9 700 personer arbetslösa eller sysselsatta i AMS-organiserad verksamhet i länet. Motsvarande siffror var 6 000 för och 8 500 för . De aktuella svårigheterna beror i stor utsträckning på långsiktiga förändringar i konkurrenskraft och strukturproblem hos länets näringsliv. En gynnsammare utveckling i länet, som innebär att resurser i fråga om yrkeskunskap och industriell kapacitet bättre utnyttjas,är ett riksintresse. Vi är medvetna om att totalt för riket kan problemen inom industrin inte lösas genom att tillverkningsenheter flyttas mellan olika regioner. Inriktningen måste vara att satsa på en vidareutveckling av varje läns speciella profil och kunskaper. Det gäller i fall att utveckla och stärka den befintliga företagsamheten och skapa ett ökat inslag av högkvalificerad kunskapsintensiv produktion genom att verka för att den rikliga förekomsten av fjärrstyrande koncernföretag expanderar sådan verksamhet i anslutning till befintliga tillverkningsenheter i länet. Med hänsyn till det övergripande ansvar för näringspolitiken som åvilar statsmakterna faller det sig naturligt att ställa direkta krav på centrala statliga insatser i samband med de föreslagna åtgärderna. Riskvilligt kapital måste kunna ställas till förfogande från centralt håll för att underlätta den nödvändiga strukturomvandlingen i länet, för att stödja mer omfattande utvecklings- och samverkansprojekt mellan företag inom länet och företag i olika delar av landet samt för att öka möjligheterna till aktiva industripolitiska initiativ. Socialdemokraterna har vid skilda tillfällen fört fram kraven på en industripolitisk strukturfond. Sådana centrala ekonomiska resurser skulle passa som hand i handske för att hejda det ekonomiska slöseri som det innebär att befintliga resurser i länet inte utnyttjas fullt ut och att det finns risk för att outnyttjade möjligheter inte kommer att tillvaratas. Det har varken länet eller landet råd med. Stödet bör, såsom redan uttlade sig för i anledning av metallmanufakturutredningens förslag, kunna utgå till större industriföretag och koncerner som är representerade i länet vid förläggning av mer kvalificerade funktioner av typen administration, marknadsföring och produktutveckling till arbetsställen i länet. Det är också nödvändigt att man för fram behovet att förlägga mer kvalificerade funktioner till länet i samband med centrala lokaliseringssamråd. Omkring 150 företag och koncerner är i samband med större investeringsbeslut skyldiga att samråda med regeringen. Mot bakgrund av det riksintresse ett utnyttjande av läns resurser innebär bör i dessa samråd särskilt uppmärksammas möjligheterna att till länet lokalisera mer kvalificerade funktioner. Det finns starka motiv för sådana satsningar på en mera differentierad arbetsmarknad. Länet har en betydande sysselsättning inom industribranscher för vilka prognoserna talarom en ogynnsam utveckling. Länets industri är i hög grad inriktad på tillverkning av relativt enkla och standardiserande produkter. Detta innebär dels fortsatta möjligheter till mekanisering och rationalisering med minskat behov av personal, dels en allt hårdare konkurrens från utlandet. riskerar att få en stagnerande utveckling. Länets industri inriktas ensidigt på tillverkningsledet. Behovet av kvalificerad personal blir låg. Länets låglöneprofil förstärks med konsekvenser för den kommunala ekonomin och serviceutbudet. Mer kvalificerad produktion, som är kunskapsintensiv, byggs ofta ut i anslutning till forsknings- och utvecklingsenheter. I klartext innebär detta att på konkurrenskraftig produktion läggs i de kommuner där koncernföretagen har sina huvudkontor. Ny sådan verksamhet borde i ökad utsträckning kunna förläggas till tillverkningsenheterna i länet. Därmed skulle en segregation av arbetsmarknaderna motverkas. I detta sammanhang vill vi också peka på möjligheter att vidta förändringar i utformningen av det regionalpolitiska stödet. En konkret stödform som har aktualiserats är den möjlighet som /78 finns att lämna lokaliseringsstöd enligt offertprincipen. Denna innebär att företagseko nomiska insatser kan förenas med samhällsekonomiska genom att staten på offert från ett företag - privat, kooperativt eller statligt - betalar särskild ersättning till företaget för sådana åtgärder som staten önskar att bolaget skall göra. Enligt sysselsättningsutredningens förslag till ändringar av det regionalpolitiska stödet föreslås principen kunna användas, om än restriktivt, inom samtliga stödområdestyper då det gäller bl. a. administrativa funktioner inom större industriföretag/koncerner. Mot den bakgrund vi tidigare angivit är det angeläget att denna typ av stöd kommer att medges för insatser i när det gäller mer kvalificerade funktioner inom större företag inom nämnda kategori vilka är representerade i länet - detta oavsett vilken inplacering i olika stödområdestyper som från rent kvantitativa synpunkter kommer att tillämpas för länets kommuner. Länets resurser och förutsättningar bör dessutom beaktas i ökad utsträckning då det gäller utbyggnaden av statlig verksamhet och förvaltning och vid statlig upphandling. En ökad delegering av uppgifter till den regionala nivån bör eftersträvas liksom att länet aktualiseras som lokaliseringsalternativ i samband med uppbyggandet av nytillkommande statliga myndigheter och organ. När det gäller den statliga sektorn har länet förlorat arbetstillfällen i samband med den successiva nedläggningen av F 11 i och även genom nedläggningen av Sjöboanstalten i . Den arbetsgrupp som har tillsatts för bevakning av sysselsättningsfrågor i har verkat för att civil trafikflygarutbildning skall förläggas till F 11 i anslutning till att flottiljen avvecklas i mitten av 1980. Vi vill uttala oss föratt en sådan utbildning i allvarligt övervägs och att denna får anknytning till högskoleutbildningen inom högskoleregion. Ökade satsningar måste göras på teknisk forskning. En fortsatt utbyggnad av utbildningsmöjligheterna på olika nivåer är angelägen när det gäller tekniska ämnen och yrkesutbildning. För länets näringsliv är tillgången på olika forskningsresurser av stor betydelse. Detta har tidigare framhållits i samband med lämnade förslag för att öka insatserna för produktutveckling inom länets näringsliv. Forskningsresurser i länet finns främst vid men är även under uppbyggnad vid högskoleenheten i . erinrades i ett upprop från forskare om att Studsviks forskningsstation håller på att drivas in i en ekonomisk kris, som gör det svårt att vidmakthålla den kompetens av internationell klass som gjort dess namn berömt. Ur länets synvinkel är det angeläget att de forskningsresurser som finns vid Studsvik utnyttjas effektivt och ytterligare utvecklas. Vi återkommer till frågan i samband med behandlingen av den energipolitiska propositionen. Vi vill också framhålla att en utbyggnad av och ökad anknytning till tillämpad forskning vid den yrkestekniska högskoleenheten i är mycket angelägen. För det lokala näringslivet är det av stor betydelse att forskning inom för företagen intressanta områden bedrivs på hemorten. För att tillgodose det ökade behovet av kvalificerade yrkesarbetare krävs en fortsatt utbyggnad av den yrkesinriktade utbildningen. Uppgifter om yngre arbetssökande illustrerar behovet av sådana satsningar i länet på olika nivåer. Utbildningsnivån för de arbetssökande under är påfallande mycket lägre i länet än i riket i övrigt. Väsentligt ökade möjligheter måste till då det gäller att via utvecklingsfonden tillgodose de mindre och medelstora företagens behov av riskvilligt kapital för utvecklingsprojekt inom marknadsföring och produktutveckling samt för att möjliggöra en ökad samverkan mellan företag. I sammanhanget vill vi erinra om att beslut med anledning av varvspropositionen innebär att riskvilliga medel skall ställas till förfogande också för regioner som genom att ha underleverantörsföretag till varven indirekt drabbas hårt av varvskrisen. Med hänsyn till den stora betydelse utvecklingen vid varven haft och kommer att ha för markerar detta ytterligare det behov av ökade resurser för riskvillig kreditgivning i länet som vi förutsätter att statsmakterna kommer att tillgodose. Det bör dock understrykas att den regionala utvecklingsfondens nuvarande resurser är helt otillräckliga. Som ett komplement till utvecklingsfonden bör möjligheten att bilda särskilda investmentbolag undersökas. Ett sådant bolag finns f. n. i länet, nämligen Oxelö-Invest. I den s. k. Rehnbergska utredningen föreslogs att Dalainvest får ytterligare 30 milj. kr. I utredningen har uttalats att även Oxelö-Invest kan bli aktuellt för stöd. I den socialdemokratiska partimotionen om stålindustrin förordas att ett belopp på 15 milj. kr. ges till OxelöInvest i en första etapp och i ett senare skede ytterligare 15 milj. kr. Detta förslag bör bifallas av . Genomförande av generaldirektör förslag om investeringar, plus de kompletteringar som finns i den socialdemokratiska partimotionen och som stötts av fackliga företrädare, är enligt vår mening en nödvändig förutsättning för att snabbare kunna utveckla till ett slagkraftigt företag. Att parallellsinterbandet byggs i och att metallurgins framtid tryggas enligt strukturplanen är livsnödvändiga insatser för att trygga en stabil utveckling inom . Inom ramen för arbetet med de s. k. problemortema genomförs ett projekt med aktiv sökning utomlands av produkter för Vi förordar att industridepartementet ges resurser för att fullfölja och utveckla projektet. En satsning på att utnyttja befintliga tekniska och kommersiella resurser i länet för produktutveckling bör enligt vår bedömning få statligt stöd. Detsamma gäller skapandet av ett projektledningscentrum i länet. Statligt stöd bör också lämnas till exportfrämjande insatser och för uppförande av referensanläggningar. Planerna på ett projektledningscentrum är på intet sätt nya i länet. Redan i den dåvarande socialdemokratiska regeringens proposition i anslutning till metallmanufakturutredningens förslag framfördes tanken på placeringen av ett sådant centrum i . En utredning om den närmare organisationen och uppläggningen av verksamheten har också genomförts av kommun. Projektet fullföljdes emellertid inte, dels i avvaktan på en utvärdering av försöksverksamheten med ett liknande projekt i , dels till följd av de mindre goda erfarenheterna denna utvärdering sedan påvisade. Projektet i är dock annorlunda och mindre resurskrävande upplagt än i . Avsikten har varit att endast bygga upp personella resurser och att när det gäller fasta tekniska resurser utnyttja utomstående befintliga möjligheter. Vi förordar att en utredning, avsedd att skapa en mer aktiv konsulthjälp för ett samordnat utnyttjande av de tekniska och kommersiella utvecklingsresurserna i länet, kommer till stånd. För att samla de erforderliga resurserna krävs ett tillräckligt stort underlag för verksamheten. Denna bör därför ha hela länet som utgångspunkt. Möjligheterna till och behovet av ett samarbete med angränsande län bör dessutom uppmärksammas. De förslag till åtgärder som utredningen om järn- och metallmanufakturindustrin lade fram har i flera fall gett konkreta resultat. har arbetet med utredningens förslag inte fullföljts så konsekvent och målinriktat som avsetts. Inför behandlingen av årets budgetförslag har industriverket föreslagit att programmet för metallmanufakturindustrin skall upphöra i sin nuvarande form. Vi har förståelse förverkets synpunkt, att problem av det slag som finns inom delar av metallmanufakturindustrin som omfattas av branschprogrammet, finns också på många andra håll inom verkstadsindustrin. Ett borttagande av avgränsningen skulle innebära att insatserna bättre kan anpassas till delbranscher eller meningsfulla gruppbildningar av företag med akut behov av hjälp. anser vidare att ett stöd till vissa delar av verkstadsindustrin bör kunna inriktas på offensiva åtgärder. Att sådana offensiva insatser behövs framgår av att i 2 000 arbetstillfällen inom industrin har försvunnit. Mot den bakgrunden är det djupt oroande att industriministern i bilaga 17 till budgetförslaget (s. 43-44) vill understryka att den föreslagna verksamheten skall ha rent utredande karaktär. Avsikten är inte, skriver statsrådet, att delbranschstudierna senare skall följas upp med särskilda statliga åtgärder, exempelvis av den typ som de särskilda branschprogrammen representerar. Vi vänder oss med skärpa mot en sådan manchesterliberal passivitet från regeringens sida. Vi delar industriverkets uppfattning att offensiva åtgärder behövs genom centrala statliga insatser. Vad som i motionen sägs om en sådan önskvärd aktivitet bör ges regeringen till känna. F. n. beaktas beredskapssynpunkter främst när det gäller produktion inom jordbrukssektorn och inom beklädnadsindustrin. Sådana synpunkter bör emellertid beaktas även på andra områden som är vitala för landets försörjning. Inom länet har denna fråga aktualiserats i samband med den diskussion som förs rörande den framtida tillverkningen av lantbruksmaskiner vid BM:s anläggning i . Strukturförändringar som rör traktortillverkningen och kan komma att innebära att sådan tillverk ing inte längre sker i , måste enligt vår mening prövas utifrån denna beredskapssynpunkt. Ett annat aktuellt fall i länet är tillverkningen av röntgenfilm m. m. vid CEA-verken i kommun. Detta kan ses som exempel på produktion som av beredskapsskäl är angelägen att behålla inom landets gränser. Vi vill hänvisa till förslag i särskild motion. I samband med utlandsinvesteringar och samarbetsavtal med företag i andra länder bör beredskapssynpunkter regelmässigt beaktas av regeringen. Sammanfattningsvis vill vi framhålla att ett litet land som för att kunna hävda sig i den internationella konkurrensen snabbt måste kunna anpassa sig till den tekniska utvecklingen och hålla en hög beredskap när det gäller att ta upp nya produkter och produktionsmetoder. Detta innebär att industrin fortlöpande måste genomgå förändringar och rymma en betydande grad av anpassningsförmåga. Sådana förändringar måste ske under socialt acceptabla former. Likaså krävs fortsatta intensiva insatser på utbildningens område och inom forskning och utvecklingsarbete. Detta innebär att en konjunkturuppgång med förbättrad sysselsättning inte får leda till att dessa ansträngningar avstannar. Med stöd av det anförda hemställs* att beslutar 1. att som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av centrala statliga insatser för att Söder * Se även motionerna 1978/79:2146-2147. manlands läns befintliga resurser och outnyttjade möjligheter skall tillvaratas genom ett mera varierat utbud av arbetstillfällen, 2. att som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförts om lokalisering av nytillkommande statlig verksamhet till länet, bl. a. som ersättning för nedläggningen av F 11 i . () ()