mot · G202776 · 1979-01-22 00:00:00 — av och om fritidsboende Allmänhetens möjligheter till rekreation i samband med semester och ledighet är alltför begränsade. Turist- och rekreationspolitiken är i många stycken en återspegling av klassamhällets orättvisor och värderingar. Det sociala behovet får ge vika för privatkapitalets vinst- och spekulationsintressen. Statens intressen preciserades delvis i den statliga fritidsutredningens huvudbetänkande (SOU 1965:19) men först i och med riksplanepropositionen (prop. 1972:111) tog staten ett mer seriöst grepp över byggandet av fritidshus. Ett av syftena med denna senare proposition var bl. a. att hindra i princip all vidare expansion av fritidshus efter kustremsa, stora delar av samt i andra områden av stort intresse för friluftslivet. Man ville i stället länka in expansionen till andra regioner och inlandet samt främja kollektivt utnyttjande av byar. Trots dessa riktlinjer, skapandet av vissa nya styrmedel för fritidshusbebyggelsen samt ökade ekonomiska problem med fritidshusexpansionen, har den senare utvecklats relativt restriktionsfritt i många delar av landet. Priserna på nybyggda fritidshus, vilka säljs på den öppna marknaden och som uppförts av skilda firmor, rusar i höjden. Ett stort antal exklusiva fritidshus, som får en allt större del av marknaden, har sålts till priser som ligger mellan . både i fjälltrakterna och efter kuster. På exempelvis säljs f. n. nybyggda hus i några fiskelägen till priser som överstiger . De säljs både som fritidshus och permanentbostadshus, även om det knappast finns några lokalt boende efter kusten som kan finansiera sådana förvärv. En ny tendens på denna marknad är att säljare av i första hand nybyggda och byggmästarbyggda hus använder argument i försäljningen vilka tidigare inte var vanliga. Andelshus i och utanför fjällen säljs i annonserna som fördelaktiga placeringar. Många hus säljs som framtida vinstobjekt och den beräknade kapitalvinsten används inte sällan som huvudargument förde höga kostnaderna i . Denna tendens har ytterligare pressat priserna uppåt, vilket får flera sociala konsekvenser. Om denna typ av boende används som placeringsobjekt försvinner sambandet mellan rekreativ nytta och pris, vilket annars förmodligen skulle ha lett till en mindre våldsam prisutveckling. Kring framför allt storstäderna pågår en utveckling som innebär att hus som ursprungligen använts som fritidshus köps upp, moderniseras, byggs ut och används som åretruntbostäder. I beräknar man att fenomenet omfattar ca 900 fastigheter . Det finns två kategorier av köpare till dessa potentiella permanentningsfastigheter. Dels den kategori som snabbt vill ha tag i ett hus i en naturskön trakt, dels en mindre resursrik grupp som i permanentningen ser en möjlighet att få ett relativt billigt småhus i stället för att köpa ett äldre eller nybyggt åretrunthus. En tredje kategori köpare kan nämnas - nämligen pensionerade eller snart pensionerade äldre människor som helt enkelt flyttar ut i sin sommarstuga och bosätter sig där för gott i en miljö de vant sig vid att uppskatta. Den förstnämnda kategorin tillhör de inkomststarka familjerna. Genom att exempelvis köpa ett fritidshus och snabbt rusta upp det till årentruntstandard kan man få ett bra hus i en vacker miljö med nära avstånd till bad, fiske och segling-motorsport. Denna möjlighet skulle i många fall vara ouppnåelig om man t. ex. ansökte om byggnadslov för ett åretrunthus nära strand och kanske glest beläget. Den andra kategorin tillhör ofta den kategori som inte har råd att köpa vare sig ett nytt eller äldre åretrunthus i en tätort på grund av prisökningarna . Permanentning blir då ekonomiskt attraktivt, speciellt om man kan bygga och reparera själv och bygga ut efter hand som ekonomin tillåter. pågår en systematisk och påskyndad utveckling i landets kustorter, främst på väst- och ostkusterna samt i och Göteborgs skärgårdar, med stora sociala effekter som följd. Nästan utan undantag köps dessa kusttrakters äldre åretruntbebodda tätortshus upp för enbart sommarbruk. Det medför att åretruntkaraktären på orterna går förlorad och att bl. a. samhällsservicen försvinner, vilket i sin tur omöjliggör eller ytterligt försvårar en framtida förändring mot åretruntboende . Priset har blivit så högt för genomsnittshuset, att vanliga inkomsttagare och unga människor med hantverkaryrken eller industrijobb kan konkurrera om ledigblivna objekt. Husen går i stället till inkomststarka grupper utanför de berörda orterna och kommunerna. Priserna har t. o. m. blivit så höga att det är möjligt för flerbarnsfamiljer att låta en yngre familjemedlem ta över och fortsätta föräldrarnas åretruntboende. Kostnaderna för att lösa ut de andra ur boet blir för dryga, något som inte var något problem. 1967 kunde en vanlig arbetarfamilj köpa ett hus i dessa orter utan större problem. fick de en bra bostad på mellan , visserligen ofta omodern, men ändå, med eget arbete kunde man skapa den standard som önskades utan större ekonomiska problem. kan en sådan familj inte längre köpa hus i dessa och flertalet andra orter efter kusten i VästSverige. Att skrapa ihop mellan . för en relativt omodern bostad blir svårt, även med maximala lånemöjligheter. för nödvändiga reparationer i flertalet hus. Denna utveckling får på så sätt mycket stora sociala konsekvenser förutom att husen omvandlas från åretrunthus till sommarbostäder för en grupp människor med mantalsskrivning långt ifrån trakten. pågåren häftig utbyggnadsexplosion i den svenska fjällvärlden. Detta har blivit speciellt märkbart och uppmärksammat inom fjällturismen i , och , där en enorm exploatering av fjällvärlden pågår. Attraktiva markområden köps upp och hårdexploateras av privatkapital, som gör stora spekulationsvinster medan naturen utsätts för hård förslitning. Dåligt byggda lyxvillor med vackra fasader och undermålig isolering växer upp i snabb takt. Priserna på fjälltomter har stigit procentuellt mer än priserna på småhus i aktuella regioner. Detta gäller exempelvis Åre kommun och i Sälenområdet i kommun. Det är inte ovanligt att man får betala . för en vanlig liten fjälltomt och . för en ordinär fjällstuga . Visserligen är stugan då lyxutrustad, men prisutvecklingen medför ändå att endast en liten del av befolkningen kan komma i åtnjutande av detta boendealternativ. Hyran för ligger ofta på . Segregation i fjällen och efter samt i är ännu större än i det vanliga bostadsbeståndet. Spekulationen som förekommer är enorm. Det innebär ett långsiktigt slöseri av stora mått med tillgängliga energi- och markresurser. Det blir svårt att omvandla den enskilda privatbebyggelsen, som skall bygga på bilinnehav, till ett samhälleligt fungerande fritidsboende. Risken är att man nu håller på att exploatera stora områden och landskapsdelar till döds. De kollektiva boendealternativen saknas och fram till har byggandet av kollektiva boendemöjligheter som fritidshusbyar stagnerat eller radikalt minskat beroende på vilken region det gäller (man kan dock i detta sammanhang undanta fjällregionerna). De tidigare vanliga kommunala fritidsstugebyarna har blivit färre och företagen har nästan helt slutat att bygga kollektiva byar för sina anställda (ofta förenade med en allmän uthyrning). Det finns flera anledningar till denna utveckling. Kostnaderna har blivit radikalt höga jämfört med och lånemöjligheterna är ytterst knappa och dyra. Lån till sådana anläggningar är ju inte prioriterade på marknaden. Den snabba utbyggnaden av bostäder gjorde intresset för fritidsstugesatsningar mindre. har den dåliga kommunala likviditeten samt kostnadsökningarna förden ordinarie servicen medverkat till samma resultat. Utvecklingen innebär i sin helhet att det har blivit svårare för familjer med genomsnittliga inkomster att utnyttja en fritidsbostad på rimliga villkor såvitt man inte tidigare var ägare till en sådan. Hotell och pensionat har blivit en mycket dyr form av fritidsboende och har inte kunnat kompensera de bristande möjligheterna till boende i fritidshusbyar av enkelt slag. Det nuvarande offentliga intresset för fritidsboendet Man kan konstatera att kommuner, landsting och närmast berörda statliga organ inte gör särskilt mycket för att påverka vare sig byggandet av fritidshus, kostnadsutvecklingen för olika former av sommarhus, markprisutvecklingen eller de fördelningspolitiska konsekvenser nuvarande utveckling för med sig. De nämnda organen har en del instrument i sin hand för att intervenera på denna boendemarknad, som tar allt större resurser i anspråk av våra totala, men dessa möjligheter utnyttjas i liten grad. Detta framgår bl. a. av den studie som avslutats på . Vissa landsting och några kommuner har dock försökt att motverka några som de tycker olyckliga sociala verkningar. Detta gäller bl. a. kommun på . Genom att tillsätta en statlig utredning kring en del av dessa problem har också staten dokumenterat ett visst intresse att göra något åt en del av de värsta problemen - en del sociala, andra ekonomiska. Problemens ekonomiska omfattning, svårigheterna att komma till rätta med dem och den radikala omställning som måste ske kan illustreras med en beräkning som gjort. Enligt denna beräknas enskilda investeringar i privata fritidshus komma att uppgå till ca , medan kommunernas investeringar i kommunala stugbyar och liknande beräknas till endast 15 miljoner ! fattade beslut om att 24 primära rekreationsområden skulle inrättas. Syftet var att särskilt utpeka dessa områden som lämpliga satsningsregioner för en massturism. Tanken var att de 24 områdena skulle ha en sådan placering, utrustning och ekonomi att de attraherade ett stort antal människor. Ekonomiska spärrar skulle undanröjas för att utnyttja dem. ligger inom ett av dessa utpekade områden. som satsningarna i området varit stora för nybyggnad av övernattningsmöjligheter, liftar etc. har kritiken mot projektet vuxit. Koncentrationen av satsningarna har gjort det svårt för andra regioner att få tillgång till nya resurser och konkurrera. Men satsningen på Åre har inte gjort det lättare för vanliga inkomsttagare att vistas i eller ta sig dit från våra stora industriregioner. Även det billigaste vistelsealternativet förutsätter tillgång till bil och ekonomiska utlägg i storleksordningen 2 000 - . för en veckas vistelse som lämpar sig för barnfamiljer. Detta gäller särskilt men också i stor utsträckning attraktiva veckor . Av dessa anledningar kan man säga att den första storsatsningen inom ramen för riksdagsbeslutet om 24 primära rekreationsområden knappast underlättat för vanliga inkomsttagare att få tillgång till dessa miljöer på bra och acceptabla villkor. Ett genomgående drag i utvecklingen av fritidshusmarknaden är att kostnads- och prisutvecklingen begränsar urvalet av människor som har möjligheter att utnyttja denna form av rekreation. Fritidshuset är ju också en bas för andra aktiviteter som bad, segling, skidåkning, ovanliga naturupplevelser och annat. Möjligheterna för vanliga inkomsttagare minskar med stigande priser och kostnader. Vid kusterna och i fjällen håller vi på att få en lika stark boendesegregation som i de större tätorterna, och det gäller även andra attraktiva stugmiljöer som Bergslagen, Siljanstrakten, vissa delar av Vätternregionen etc. Detta betyder konkret att de attraktivaste naturpartierna blir allt svårtillgängligare för människor med måttliga eller låga inkomster. För dessa grupper blir det svårare att ta sig fram till eftersökta badområden och utnyttja skärgårdens tillgångar. Eftersom tillgängligheten till många miljöer i rekreationsområdena förutsätter tillgång till privata kommunikationsmöjligheter, blir tillgängligheten ojämlikt fördelad inom befolkningen. Alternativet att campa eller vistas i husvagn för dem som inte äger eller har råd att hyra fritidshus är inte alltid acceptabelt, speciellt för handikappade, äldre människor samt flerbarnsfamiljer. Pris- och kostnadsutvecklingen måste därför enligt vår mening snabbt åtgärdas även när det gäller fritidshusboendet. Hur stor andel av exempelvis landets industriarbetare kan vistas i fjällregionerna och uppleva fjällnatur om bristen på kollektiva och billiga övernattningsmöjligheter är stor som ägande av privat stuga är ouppnåeligt? Eftersom fritidshusen tar allt större andel av samhällets totala resurser, används under allt , permanentas i ökad utsträckning, byggs i känsliga naturpartier, konkurrerar med det rörliga friluftslivet och fåren allt större bostadsyta och bättre utrustning, måste stat och kommuner ägna sig åt denna sektor med samma kraft som det vanliga åretrunthusbyggandet. Några av de akuta behoven kan sammanfattas så här: Kraftig utbyggnad av kollektivt ägda och skötta fritidshusbyar i alla typer av naturmiljöer. Byarna kan ägas av kommuner, fackföreningar, kooperativa bostadsrättsföreningar o. d. Privata spekulationsbyar av typ anläggningar måste undvikas. De senare bidrar till att boendesegregationen också breder ut sig i fritidshusområdena. Dessa kollektivt ägda byar bör placeras så att de ständigt kan nås av kollektiva trafikmedel. Tillgång till bil får inte vara en förutsättning för att man skall kunna utnyttja stugorna-lägenheterna och dess omgivning. Kommunerna bör köpa upp mark för ny fritidshusbebyggelse och planera den med samma ambitioner som den vanliga åretruntbebyggelsen. Att planera och bygga sådana anläggningar får inte bli ett privat geschäft, vilket bara leder till en ännu mer markerad segregation. Kommunerna bör med statlig hjälp köpa upp ett stort antal privata äldre hus i orter av typ fiskelägen i syfte att erbjuda vanliga inkomsttagare en billig semestermöjlighet i unika miljöer vilka annars blir helt pri vatiserade. Vi menar också att kommunerna bör se till att de övriga husen inte köps upp av kapitalstarka hushåll för enbart sommar- och semesterbruk. Med lämpliga åtgärder bör man möjliggöra för orternas helårsbefolkning att få nyttja husen på rimliga villkor. Staten och kommunerna måste bygga upp ett rekreationsliv som är öppet för alla och där ingen hindras vare sig av ekonomiska, sociala eller fysiska skäl att få den nödvändiga rekreationen i samband med semester eller ledighet. De svagaste grupperna i samhället skall gynnas genom subventioner osv. Rekreationspolitiken måste göras till en medveten, meningsfull social verksamhet. Den måste ses som ett led i hälso- och friskvården och slå vakt om naturresurserna och miljön i hela folkets intresse. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att hos regeringen hemställer om skyndsamt förslag för att bekämpa kommersialismen inom anläggandet av fritidshus och andra fritidsanläggningar samt för att genom samhälleliga satsningar säkra jämlika förhållanden när det gäller fritidsboende och rekreation, 2. att hos regeringen hemställer att fritidsboendeutredningen ges tilläggsdirektiv att klarlägga samhällets investeringsoch driftkostnader för den privata fritidsbebyggelsen.