mot · G2021720 · 1979-01-23 00:00:00 — om översyn av reglerna om avdrag för nedsatt skatteförmåga i vissa fall Enligt socialhjälpslagen har kommunerna skyldighet att tillse att den som vistas i kommunen erhåller den omvårdnad som med hänsyn till hans behov och förhållanden i övrigt kan anses tillfredsställande. I vissa fall tycks dock samhället sakna resurser att ta hand om exempelvis handikappade. 1 ett fall har en handikappad yngling stått på väntelista för intagning på hem för psykiskt utvecklingsstörda. har hans föräldrar vårdat honom i hemmet med stora egna uppoffringar och mycket dåliga möjligheter till avlösning. Man har begärt att få göra avdrag vid beskattningen för extra kostnader i samband med vård av barnet. I det fall vi avser är båda föräldrarna yrkesarbetande och uppbär dessutom från ett statligt vårdbidrag. Detta läggs vid beskattningen ovanpå hustruns inkomst, och ett mycket litet netto blir kvar. Vid taxeringen har i första instans medgivits ett extra avdrag för merkostnader med , men taxeringsintendenten har till överklagat det beslutet. Som skäl till avslag på begäran om extra avdrag har angetts att makarnas gemensamma inkomster är så stora att sådana avdrag inte bör medges. Reglerna för dylika avdrag bör vara så utformade att det inte är vårdnadsgivarens inkomster som blir avgörande för möjligheterna att få avdrag - utan i stället den handikappades behov av vård och den extra tid det kan anses ta för den vårdande att sköta sin anhörige i hemmet. Det måste anses skäligt att skattereglerna är sådana att ordentliga avdrag medges för den som lägger ned så oerhört mycket arbete som det här är fråga om på att vårda anhörig i hemmet. Det finns risk för att dessa människor annars ger upp och inte orkar med sin stora arbetsbörda. Storleken av inkomsten hos den vårdande bör alltså inte ha avgörande betydelse för avdragets storlek utan i stället den arbetsinsats som görs. I dessa fall rör det sig om människor som tvingas ta hand om en gravt handikappad anhörig därför att samhället inte kan ställa upp med tillräckliga resurser. Man har inte heller de möjligheter till avlösning som egentligen måste finnas för att man skall orka med den belastning som vården av en handikappad innebär. Kommunernas och landstingens åtaganden för att bereda föräldrar avlösning är - utom daghems- och förskoleverksamhet - i stort sett frivilliga. Det måste därför anses vara av största betydelse för samhället att föräldrar och andra anhöriga till handikappade tar hand om dessa, i runt, . Utredningen om viss omsorg om handikappade skall enligt direktiven bl. a. ta upp frågan om avlastning av föräldrar. Enligt uppgift från utredningen behandlar man dessa frågor med fortur, eftersom man anser det mycket angeläget att möjligheterna för handikappade barn som vistas i föräldrahemmet förbättras. Med tanke på detta måste det anses synnerligen viktigt att sådana ekonomiska villkor gäller - bl. a. reglerna för avdrag vid beskattningen - att föräldrar och andra anhöriga verkligen kan klara av sin svåra uppgift. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att beslutar att hos regeringen begära en översyn av gällande regler för extra avdrag från inkomsten i samband med vård i hemmet av handikappad anhörig.