ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G202700 · 1979-01-22 00:00:00 — om ersättning från den allmänna försäkringen för vård av sjuk anhörig När det gäller vuxna sjuka ger ingen möjlighet till sjukpenning för vård av eller besök hos sjuka anhöriga. De flesta människor har i dagens samhälle ofta en eller flera gamla anhöriga att ta hand om. Det rör sig om tillsyn allt ifrån daglig kontakt per telefon till besök, när man blir ombedd, eller mera regelbunden och överenskommen tillsyn. Att kunna ställa upp och ta hand om en make/maka, en äldre anhörig etc. vid akuta sjukdomstillstånd är en viktig trygghetsfaktor i gemenskapen. Likaså känns det ytterst angeläget att kunna närvara vid den andres sjukbädd vid t. ex. svåra operationer eller livshotande sjukdomar. Samma sak gäller föräldrar till barn . I den situationen tvingas man ta ledigt från arbetet både en och i väntan på samhällets hjälpinsatser, och man mister härigenom sin inkomst för de dagar man tvingas vara borta från arbetet. De ekonomiskt sämst ställda grupperna träffas särskilt hårt. Ofta löser man problemet med att läkaren sjukskriver den anhörige för besvär som till stor del bottnar i ekonomiska bekymmer. är det ett erkännande av hur viktig den känslomässiga kontakten är för både patienten och den anhörige. Även om vi vill understryka samhällets och inte de anhörigas primära huvudansvar för våra sjuka, handikappade och gamla anhöriga, uppstår akuta problem. Det bör vara en rättighet för var och en att utan ekonomiska uppoffringar kunna stanna hemma hos en sjuk make, förälder eller barn eller hos annan person, som man är känslomässigt starkt knuten till. Liksom vid sjukdom hos barn borde därför inom den allmänna försäkringens ram rätten lill sjukpenning utvidgas att även gälla vård av eller besök hos sjuk anhörig under ett visst antal dagar . Detta problem borde utredas på lämpligt sätt. Med hänvisning lill ovanstående hemställer vi att hos regeringen anhåller om utredning om ersättning från den allmänna försäkringen för vård av sjuk anhörig.
mot · G202701 · 1979-01-22 00:00:00 — om sjukpenning för doktorander med utbildningsbidrag fattade beslut om införande av nya utbildningsbidrag för forskarutbildning. Enligt beslutet skulle bidragen bli pensionsgrundande och ge möjlighet till sjukpenning. De regler som därefter utfärdats angående utbildningsbidrag under sjukdom återfinns i förordningen om utbildningsbidrag för doktorander (SFS 1976:536, §§ 10-15). Dessa regler, som är anknutna till de regler som gäller inom studiemedelssystemet, bygger på att doktorander har rätt att uppbära utbildningsbidraget under sjukdom och det finns därutöver regler om anmälan till försäkringskassa och godkännande av sjukdomsperiod. Enligt min mening kan dessa regler knappast anses lösa de problem som riksdagsbeslutet siktade på att lösa. Det problem som bör lösas och som inte är löst med nu gällande regler är följande: Utbildningsbidrag får innehas . Den som blir sjuk då utbildningsbidrag uppbärs behöver dels en försörjning , vilket antingen kan ske genom en inplacering i sjukpenningklass som grundar sig på det belopp med vilket utbildningsbidraget utgår, eller genom att utbildningsbidraget får uppbäras , dels en möjlighet att fä uppbära utbildningsbidraget efter bidragsperiodens utgång som svarar mot sjukdomsperiodens längd. Utan sistnämnda möjlighet blir reglerna i det närmaste meningslösa. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos regeringen anhåller om förslag till regler som löser frågan om sjukpenning för doktorander med utbildningsbidrag.
mot · G202702 · 1979-01-22 00:00:00 — av m. fl. om barnpension m. m. för vissa fosterbarn Det förekommer att en av de makar som gemensamt ansökt om och mottagit barn från annat land för adoption avlider innan adoption genomförts i . I sådana fall utgår inte ersättning som barnpension och änkepension till familjen, då barnet ännu ej fått en formell familjerättslig anknytning till makarna. Det bör noteras att för barn, för vilket ett adoptionsbeslut fattas i barnets hemland, kommer familjen i åtnjutande av barnpension m. m. retroaktivt så snart det utländska adoptionsbeslutet giltigförklarats i . Denna möjlighet finns däremot inte för barn i vars hemländer man ej fattar adoptionsbeslut innan barnet reser till , trots att det av samtliga handlingar framgår att syftet är att barnet skall adopteras. Förutsättningen för att ett barns förmyndare i annat land lämnar barnet för adoption är alltid att en adoption antingen skall genomföras vid svensk tingsrätt eller att det utländska adoptionsbeslutet blir gällande även i , efter särskilt beslut enligt lagen om internationella rättsförhållanden rörande adoptioner (SFS 1971:796). Blivande adoptivföräldrar åtar sig i sak samma skyldigheter gentemot ett barn som biologiska föräldrar har gentemot sitt väntade gemensamma barn enligt . Om ett par makar gemensamt beslutat att ansöka om adoptivbarn, gemensamt undertecknat ansökningshandlingar som lett till att barnets företrädare i annat land lämnat medgivande till att barnet får adopteras av dem i är detta en situation som i fråga om förpliktelser gentemot barnet helt kan jämställas med biologiska föräldrars faktiska förpliktelser gentemot ett gemensamt barn. Blivande adoptivföräldrar ikläder sig således genom sitt beslut att föra hit ett barn från annat land för adoption en klar förpliktelse gentemot barnets hemland och även ett moraliskt ansvar för detta barns person och försörjning. Det svenska samhället ikläder sig ett särskilt ansvar för de utländska blivande adoptivbarnen och deras framtida trygghet i genom att vi aktivt medverkar på såväl lokal som central myndighetsnivå i de internationella adoptionsärendena. Det får anses rimligt att den marginella grupp familjer det här rör sig om kan komma i åtnjutande av de förmåner som barn- och änkepensionen utgör, då barnen oavsett att den ene föräldern avlidit kommer att adopteras i och växa upp här i landet. Möjligen kan pensionsförsäkringskommittén erhålla tilläggsdirektiv. Undertecknade hemställer med hänvisning till ovanstående att hos regeringen anhåller om förslag till åtgärder för tillgodoseende av rätt till barnpension m. m. till utländska blivande adoptionsbarn i . () ()
mot · G202703 · 1979-01-22 00:00:00 — av m. fl. om rätt till ersättning från den allmänna försäkringen för medicinsk-kosmetologisk behandling Inre sekretoriska rubbningar kan orsaka utseendemässiga defekter, vilka hos de drabbade människorna kan resultera i stora psykiska problem. I pressens medicinska frågespalter avslöjas då och då tragiska förhållanden för människor i alla åldrar, som blivit skygga och drar sig undan i olika grader av isolering. Det kan exempelvis bero på acne (). Man räknar enligt uppgift med att drygt en halv miljon ungdomar i åldrarna lider av acne. Hälften av dem beräknas ha så svåra besvär all läkarbehandlig är motiverad. Hos vissa personer lär acne kunna kvarstå upp i medelåldern. I svåra fall kan så kallad slipning av huden komma i fråga. Det finns också kvinnor med sjukliga förändringar i binjurar och äggstockar, vilka förändringar ger upphov till onormal hårväxt. Exempel finns där kvinnor fått mer eller mindre utbredd skäggväxt. En sådan rubbning kan rättas till med medicin och ibland operation. Hårväxten avstannar efter behandlingen. Men det som en gång vuxit ut måste tagas bort genom elektrolys eller diatermi, som är smärtsamt för patienten och kräver stor skicklighet av den som utför behandlingen. Behandlingen går ut på att en lin nål förs ner i hårsäcken och med svag elektrisk ström förstörs hårroten. måste ett hårstrå behandlas innan det försvinner helt och hållet. Denna behandling utförs på kostmetologiska salonger och är mycket kostsam. Många har inte ens råd att påbörja behandlingen, än mindre att fullfölja den. Det finns dock exempel på kvinnor, som med stora ekonomiska uppoffringar betalat enligt uppgift . utan att behandlingsresultatet blivit fullt tillfredsställande. Från läkarhåll har man länge kämpat för att kvinnor med onormal hårväxt skall få ersättning från förbehandlingarna. Man anser att det är en medicinsk behandling och inte ett "skönhetsproblem". Behandlingen kunde i så fall utföras på hudkliniker, varigenom man dels skulle få garanti för att behandlingen blir riktigt utförd, dels skulle få garanti för att den faller inom sjukförsäkringens ram. Den medieinsk-kosmetologiska behandlingen borde kunna ses som jämställd med plastikkirurgi från lörs.ikringssynpunkt. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att hos regeringen anhåller om utredning av frågan om ersättning från den allmänna försäkringen för medicinskkosmetologisk behandling. () ()
mot · G202704 · 1979-01-23 00:00:00 — av m. fl. om höjning av vissa livräntor Trots de åtgärder som vidtagits åren 1963,1968 och 1977 i syfte att höja de äldre livräntorna har dessa alltmer kommit att fjärma sig från de ersättningar som lämnas f. n. Detta orsakas av att de äldre livräntornas storlek är beroende av den försäkrades årliga arbetsförtjänst vid skadetillfället och att de procentuella uppräkningar som gjorts haft ett ersättningsunderlag som i sin tur är något lägre än denna årslön. 1 pensionskommitténs betänkande Pensionsfrågor m. m. lämnas en utförlig redovisning av beräkningsmetoder och lämnas också exempel på konsekvenser av dessa. Kommittén anser det motiverat att föreslå en standardhöjning för denna grupp yrkesskadade genom en uppräkning grundad på den utgående livränteförmånen. Detta skulle bättre fånga upp de avsedda förbättringarna som föreslagits vid tidigare tillfällen. Detta kommittéförslag har ännu inte realiserats. Många som tillhör de äldre skadefallen har trots de nämnda uppräkningarna mycket blygsamma belopp som ersättning och får vidkännas en svår ekonomisk och social situation. Det finns därför anledning att föreslå att pensionskommitténs förslag till justering bör förverkligas. Med anledning av vad som anförts hemställs att beslutar att hos regeringen anhålla om förslag till uppräkning av ersättning till äldre skadefall i enlighet med vad som i motionen anförts. () ()
mot · G202705 · 1979-01-23 00:00:00 — om bostadstilläggen för pensionärer, m. m. Anvisningarna för de kommunala bostadstilläggen (KBT) för pensionärer upplevs av många som onödigt tillkrånglade. gäller att om en pensionär fåren hyreshöjning, måste en isto» sett komplett ansökningsblankett fyllas i. Detta kan inte vara nödvändigt. Det måste kunna räcka med att pensionären uppger den hyreshöjning som är aktuell. Det skulle t. o. m. kunna räcka med att bostadsstiftelsen eller motsvarande lämnade uppgiften direkt till . För många människor innebär ifyllandet av blanketter en vånda. Allt bör göras för att minska onödigt uppgiftslämnande. Regeringen bör i anslutning till den aviserade antibyråkratipropositionen även ta upp frågan om ansökningsförfarandet såväl i detta fall som inom besläktade delar av vårt sociala trygghetssystem. Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att beslutar hos regeringen anhålla om ändringar i anvisningarna för de kommunala bostadstilläggen i enlighet med vad som ovan anförts, 2. att hos regeringen anhåller om förslag till förenklingar av detta slag även inom andra delar av vårt sociala trygghetssystem i den aviserade propositionen om åtgärder mot byråkratin i samhället.
mot · G202706 · 1979-01-23 00:00:00 — av m. fl. om sjukpenningplacering vid grundskoleutbildning för vuxna Förde flesta yrkesgrupper finns ett omfattande behov av vidareutbildning. Skall den som vill vidareutbilda sig klara detta, måste ofta först grundskolekompetens inhämtas. Den som tar ledigt från sitt arbete för vidareutbildning inom det egna yrket får behålla sin sjukpenningplacering, dvs. vederbörande beräknas ha samma sjukpenninggrundande inkomst som gällt i arbetet innan utbildningen påbörjades. Enligt utslag från får numera den som måste skaffa sig grundskolekompetens för att klara vidareutbildning inom det egna yrket också behålla sin sjukpenningplacering. En försäkrad som endast utbildar sig för grundskolekompetens inom vuxenutbildningen eller den som är osäker på om en vidareutbildning inom det egna yrket kan följa på grundskoleutbildningen lår ändrad sjukpenningplacering och sjukpenningen sänks kraftigt. Detta skapar stor otrygghet. För den som drabbas av en tids sjukdom kan allvarliga problem uppstå, och risken finns att man blir nästan blottställd. Det är ett rimligt krav, att de som vill ta tjänstledighet från sitt arbete för att inhämta grundskolekompetens får behålla sin sjukpenningplacering. Det är också ett rättvisekrav att allt fler får ökade möjligheter att uppnå samma utbildningsnivå som dagens ungdom får i den obligatoriska skolan. Härvidlag spelar tryggheten en viktig roll, inte minst genom alt ekonomin är säkrad vid sjukdom. Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi att anhåller att regeringen vidtar åtgärder så att den som tar tjänstledigt från arbetet för inhämtande av grundskolekompetens får behålla sin sjukpenningplacering . () ()
mot · G202709 · 1979-01-23 00:00:00 — om ändrade bestämmelser för utseende av ledamöter i vuxenutbildningsnämnd fattade beslut om inrättande av vuxenutbildningsnämnder i varje län. Nämndernas uppgift är att fördela studiestöd till vuxenstuderande och att behandla ärenden om statsbidrag till uppsökande verksamhet på arbetsplatser. Vuxenutbildningsnämnderna består av ordföranden och åtta andra ledamöter. Fem av ledamöterna utses av regeringen. Återstående fyra ledamöter skall företräda utbildningsväsendet i länet och utses av landstingen med undantag för , och . Sättet att utse ledamöter i vuxenutbildningsnämndema står inte i överensstämmelse med tanken på vidgad länsdemokrati, och vi anser därför att samtliga ledamöter i vuxenutbildningsnämnderna skall utses av landstingen för nästa mandatperiod. En stor brist är även att det saknas suppleanter i vuxenutbildningsnämnderna. Om flera ledamöter får förhinder på grund av sjukdom eller dylikt måste sammanträdet inställas, eftersom närvaro av ordföranden eller vice ordföranden samt minst fyra ledamöter krävs för att nämnden skall vara beslutför. Med hänvisning till detta anser vi att personliga suppleanter skall utses. Vi är medvetna om att vuxenutbildningsnämndernas verksamhet utvärderas av CSN, men vi anser ändå att redan nu kan fatta beslut angående sättet att utse ledamöter samt besluta om att personliga suppleanter skall utses. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar att samtliga ledamöter i vuxenutbildningsnämnderna skall utses av respektive landsting från och med nästa mandatperiod samt att personliga suppleanter för ledamöterna i vuxenutbildningsnämnd skall utses.
mot · G202710 · 1979-01-23 00:00:00 — av och om ersättningen vid personskada under militärtjänst Bestämmelser om ersättning för kroppsskada eller sjukdom som drabbat värnpliktiga m. fl. under tjänstgöring inom försvaret återfanns tidigare i militärersättningslagen och i förordningen om ersättning i anledning av kroppsskada ådragen under tjänstgöring i civilförsvaret. Genom beslut av 1976/sammanfördes bestämmelser om statlig ersättning vid personskada under vissa verksamheter, bl. a. under tjänstgöring enligt värnpliktslagen, lagen om vapenfri tjänst och civilförsvarslagen, till en särskild lag, benämnd lagen om statligt personskadeskydd. Denna lag avser att ge samma skydd vid ekonomisk skada som förvärvsarbetande får genom arbetsskadeförsäkringen. Förmånerna vid sjukdom och invaliditet skall i princip försätta den skadade i samma situation som om skadan inte hade inträffat. Lagen om personskadeskydd gäller skador som inträffat efter det att lagen trädde i kraft . För äldre skador gäller alltjämt reglerna i militärersättningslagen. Enligt dessa regler utgår till den som skadats till följd av olycksfall ersättning för läkarvård, läkemedel och andra hjälpmedel. Har olycksfall medfört sjukdom utgår sjukpenning förden tid som sjukdomen varar. 1 de fall olycksfallet eller därav orsakad sjukdom medfört bestående förlust av arbetsförmågan utgår livränta till den skadade. Livräntebeloppen avseende dessa äldre skador har höjts , i samband med införandet av förordningen om värdesäkring av yrkesskadelivräntor. Livräntebeloppen, som till viss del är skattepliktiga, får ändå anses som för låga när som exempel kan nämnas att en 15-procentig nedsättning av arbetsförmågan inte ersatts med högre belopp än /mån. Genom värdesäkringen ökades beloppet med /mån. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär en översyn av ersättningsfrågorna rörande äldre skador som regleras i militärersättningslagen med beaktande av de synpunkter som framförts i motionen. () ()
mot · G202711 · 1979-01-23 00:00:00 — av och om åtgärder mot langning av alkoholdrycker har vi nåtts av alarmrapporter i massmedia om att många yngre ungdomar har berusat sig på sådana alkoholdrycker som endast säljs i systembutiker - starköl, vin och starksprit. Oron över en sådan konsumtion och dess följdverkningar är verkligen berättigad, men det är märkligt att så få människor funderar över hur ungdomarna kommit över dessa alkoholdrycker, eftersom åldersgränsen för inköp på systembolaget är . Överlåtandet till dessa ungdomar måste därför ha skett olagligt genom vuxnas medverkan. Det är oförklarligt att varken fler enskilda människor eller massmed ia, som i andra sammanhang ofta förespråkar ökade resurser för att komma till rätta med olika slags brottslighet, inte med större kraft angriper langningen till minderåriga. Det finns t. o. m. förespråkare för återinförande av mellanölet för att därmed undvika den brottslighet som langningen innebär. Men detta vore ju ingen lösning! Vi måste i stället vädja till alla att på allvar brännmärka all langning av alkohol. Alla måste känna sitt ansvar för våra ungdomar och inse att det i detta sammanhang är en fråga om solidaritet. har ungdomarna själva föregått med gott exempel genom att demonstrera utanför systembutikerna mot de vuxnas langning av alkohol till minderåriga. För att minska eller helst få langningen att upphöra måste mer effektiva åtgärder än vidtas. En bred upplysningskampanj som verkligen blev uppmärksammad skulle kanske kunna ha viss effekt. Man skulle under denna kampanj på alla sätt vädja till vuxna att ej köpa alkoholdrycker till ungdomar . Många gör nämligen detta av obetänksamhet och reflekterar inte över vilka konsekvenser detta kan få för ungdomarna eller dem själva. Skulle det inte lyckas att genom information komma till rätta med problemet bör ett alternativ vara en utökad bevakning vid systembolagen. a. haren skärpning skett av övervakningen vid systembutikerna. Flera föräldrar och andra har dömts till höga bötesstraff för langning. Initiativ, uppläggning och genomförande av både upplysningsverksamhet och ev. andra insatser mot langning till ungdomar skulle kunna ske genom t. ex. statens , och systembolaget. Visst samarbete mellan dessa och flera andra myndigheter och organisationer skulle kanske kunna bidra till en förbättring på det här aktualiserade området. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos regeringen hemställer om skyndsam utredning av de problem som är förknippade med langning av alkohol till ungdomar .
mot · G202712 · 1979-01-18 00:00:00 — av m. fl. om personaltätheten vid ungdomsvårdsskolorna Undertecknade motionärer ingår som ledamöter i styrelser för de statliga ungdomsvårdsskolorna. Dessa skolor, f. n. 18 till antalet, har att vårda och rehabilitera barn och ungdomar i åldern . I vissa fall kan vårdtagarna kvarstå för vård efter fyllda och på frivillig basis, men i huvudsak har skolorna som uppgift att ta emot tvångsmässigt omhändertagna under . Denna kategori ungdomar kan beskrivas som extremt vårdkrävande, dels genom att motivation för rehabilitering i allmänhet saknas, dels genom att de representerar ett restklientel som ingen annan instans klarat av eller har tillräckligt avancerade resurser att erbjuda. Bland ungdomsvårdsskoleklientelet återfinner man unga lagöverträdare, missbrukare (narkotika, alkohol, thinner etc.), socialt handikappade, ofta från multiproblemmiljöer, s. k. randpsykotiska med ett utagerande och grovt störande beteende. Enligt vår mening har ungdomsvårdsskolorna ej erhållit de resurser som erfordras för att ge dessa ungdomar adekvat vård. Inslaget av våld på dessa institutioner har stadigt ökat - motsvarande de allmänna tendenserna i samhället - och våldsinslagen har visat en skrämmande förgrovning. Personalen har tvingats att arbeta defensivt för att begränsa och lindra dessa effekter, och den del av vårdtagarna, huvudparten, som inte sorteras in bland våldsmakama har följaktligen försummats därför att personalen helt enkelt inte räcker till. På en del ungdomsvårdsskolor med slutna avdelningar nödgas man låsa in eleverna på deras rum , då bemanningen inte är tillräcklig för att hålla två vårdare i tjänst . Arbetsledare tjänstgör ensamma - ofta med placering på en isolerat belägen verkstad - med en grupp elever, där potentiella våldsmakare ingår, något som strider mot intentionerna i arbetsmiljölagen. Jämför man bemanningen vid ungdomsvårdsskolorna med den vid de barnpsykiatriska klinikerna - vilka ändå har ett betydligt mindre krävande klientel - visar det på en snedfördelning till ungdomsvårdsskolornas nackdel. Till detta kommer att skolomas huvudman, , ej vunnit gehör för sina äskanden att addera psykologisk expertis till ungdomsvårdsskolorna, och vid vissa sådana institutioner med ett exceptionellt krävande klientel finns enbart halvtidstjänst för psykolog inrättad, vilket självfallet inte räcker vare sig för elevernas berättigade behov av psykologs insatser eller för de personalstödjande åtgärder som borde vara självklara. Den vårdmöjlighet som på papperet finns för den minoritetsgrupp det handlar om måste få chansen att praktiskt förverkligas. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen anhåller 1. att en översyn av personaldimensionering vid ungdomsvårdsskolorna göres, 2. att hänsyn därvid tages till äskanden beträffande inrättande av tjänster vid ungdomsvårdsskolorna och finansiering av verksamheten. HANS () i () ()
mot · G202714 · 1979-01-23 00:00:00 — om årliga verksamhetsberättelser vid sjukhusen Under hänvisning till vad jag tidigare anfort i motion 1976/77:260 angående nyttan av att återinföra årsberättelser vid de svenska sjukhusen samt vad socialutskottet, efter att ha inhämtat remissyttranden över motionen, anförde härom i sitt betänkande 1976/77:29, tillåter jag mig att nu återkomma med en konkret motion i saken. Sedan ärendet behandlades har mig veterligen inga bestämmelser i frågan utfärdats. Däremot har man på flera kliniker exempelvis vid i samt vid och i - spontant börjat sammanställa och utge verksamhets-berättelser. Detta har för vederbörande kliniker blivit en utomordentligt nyttig och tankeväckande sysselsättning, som en för sina grundläggande arbetsuppgifter verkligt intresserad huvudman härigenom tillförs en mängd nyttig information. Enligt min uppfattning borde, av skäl som tidigare angivits, årliga redogörelser för verksamheten göras inom varje sjukhusklinik och motsvarande avdelning. Under hänvisning härtill föreslås att sjukvårdskungörelsens 15 § tillföres ett nytt moment, av följande lydelse: Mom. 6. upprätta och till sjukvårdsstyrelsen överlämna verksamhetsberättelse. att anhåller hos regeringen att sjukvårdskungörelsen kompletteras med en sådan föreskrift som i motionen föreslagits. G. () i