mot · G2021276 · 1979-01-24 00:00:00 — av m. fl. om garantilån för miljöförbättringar i mindre företag Fränden , o. m. 1978 har det funnits särskilda garantilån för arbetsmiljöförbättringar avsedda för mindre och medelstora företag. Varje företag fick låna . ; lånen skulle löpa varav de två första var amorteringsfria. beslöts en garantiram på 200 milj. kr. Stödet har sedan förlängts två gånger och utgått . ökades lånet till . per företag och ytterligare 100 milj. kr. Lånet finansierades genom att en särskild avgift om 0,03 96, enligt lagen (1971:282) om arbetarskyddsavgift, togs ut . På förslag av regeringen beslöt (SoU 1978/79:20) att inte förlänga verksamheten med lånegarantier för arbetsmiljöinsatser. Mot beslutet reserverade sig ledamöter tillhörande och moderata samlingspartiet. Beslutet har framkallat besvikelse på många håll. Arbetsmiljögarantilånen har de funnits på ett avgörande sätt bidragit till att arbetsmiljöerna vid de mindre företagen förbättrats. Av den utredning som statens industriverk (SIND) gjort i ärendet framgår att angelägna åtgärder återstår att genomföra i de mindre och medelstora företagen. Det framgår vidare att det skulle uppstått svårigheter för många företag att finansiera genomförda arbetsmiljöförbättringar om inte arbetsmiljögarantilånen funnits. Det framgår av undersökningen att 55 96 av de tillfrågade företagsledarna anser att miljöinvesteringarna hade genomförts även utan finansiering med arbetsmiljögarantilån. Detta är i och för sig naturligt för företag där andra finansieringsmöjligheter inte varit uttömda. Men man kan också dra den slutsatsen att bland de resterande företag så har lånen varit avgörande för att miljöförbättringarna kommit till stånd. Intressant är också att 75 96 av de tillfrågade företagen anser att insatserna kommit till stånd tidigare tack vare dessa lån. Enligt vår mening utgör denna utvärdering skäl för att låneformen bör fortsätta i någon form. Detta framgår bl. a. av att av tio tillfrågade utvecklingsfonder har nio tillstyrkt att låneformen behålls. En tjänsteman på LO har avstyrkt att låneformen behålls, men intrycket är att avstyrkandet bygger på förutsättningen att något annat skall komma i stället och avlösa nuvarande form. Från fackligt håll ute i landet är man positiv till arbetsmiljögarantilånen därför att det gett arbetstagarföreträdarna ett påtryckningsmedel för att företagen skall genomföra angelägna förbätt I en officiell skrivelse tillstyrkte också LO behållandet av denna typ av lån. SHIO-Familjeföretagen - den största näringslivsorganisationen för de mindre företagen - anser att låneformen bör göras permanent. Huvudargument vid införandet av stödet var att skapa likvärdiga arbetsmiljöer vid såväl stora som små företag, vid såväl lönsamma som mindre lönsamma företag. Risken är fortfarande stor att små, mindre lönsamma företag har ett så ekonomiskt ansträngt läge att de anställda i dessa företag riskerar att få en sämre arbetsmiljö än sina kolleger på andra företag. Det finns även en rad andra motiv för att förlänga lånen för arbetsmiljöförbättringar. Strävandena för jämställdhet på arbetsmarknaden skulle kunna påskyndas genom att stödet i stor utsträckning beviljas för att anordna hygieniska utrymmen för minoritetskön. I och med den nya arbetsmiljölagen har kraven på arbetsmiljön ökat, och tillsynsmyndigheternas attityd har skärpts. Detta gör att ett stort behov fortfarande finns att stimulera de små företagen till arbetsmiljöförbättringar. Ytterligare en anledning till att se positivt på denna stödform är att arbetsmiljöinsatserna ger arbete direkt i företagen och indirekt genom leveranser av insatsmaterial och kan således ses som ett medel i kampen mot arbetslösheten. Vi delar uppfattningen att principen bör vara att kostnader för att förbättra miljön är en naturlig del av produktionskostnaderna för företagen. Denna princip ruckar man heller inte på genom en förlängning av lånen. Genom den finansiering som tillämpas blir det företagens samlade produktion som betalar miljöförbättringen. Anställda vid mindre lönsamma företag kan genom denna lösning kräva arbetsmiljöförbättringar utan att alltför hårt belasta företagen. I SlND:s utredning påpekas att antalet lån är stort och att beloppen genomsnittligt är låga. Detta medför en betydande administrativ hantering. Om en permanent stimulans av arbetsmiljöinvesteringar genomförs anser man det bättre med direkta bidrag, såvida inte finansieringen av miljöinsatser kan lösas inom ramen för nuvarande IG-lån och direktlån från utvecklingsfonderna. Enligt vår mening är utvecklingsfondernas rutiner på detta område nu inarbetade och medför ej särskilt stor arbetsbelastning. Tidsvinsten genom att ändra formen till direktlån är således inte stor. Dessutom tillkommer att lånesäkerheterna ökar i utvecklingsfonderna liksom medelsbehovet för utlåning. Det är dock befogat att en översyn kommer till stånd för att finna de lämpligaste vägarna att stimulera angelägna arbetsmiljöförbättringar i småföretagssektorn. En utredning bör genomföras. 1 avvaktan på denna bör låneformen behållas . Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs 1. att lånegarantier för arbetsmiljöförbättringar skall lämnas på i princip samma villkor som varit gällande , 2. att en garantiram på 150 milj. kr. ställs till förfogande till utgången av , 3. att en översyn omgående genomförs om lämpliga villkor för stimulans av arbetsmiljöinsatser i de mindre och medelstora företagen. . () PER () () () () ()