mot · G2022007 · 1979-01-25 00:00:00 — 1978/79:2007 av m. fl. om finansieringen av framtida hantering av utbränt kärnbränsle, m. m. beslutade (prop. 1978/79:39, SkU 1978/79:18), att belopp som i räkenskaperna avsätts för att täcka framtida utgifter för hantering av utbränt kärnbränsle o. d. skall vara avdragsgillt vid inkomsttaxeringen. De nya reglerna tillämpas fr. o. m. Kärnkraften som energikälla är unik i många avseenden. Därför är det inte särskilt anmärkningsvärt att den också aktualiserar särbehandling i beskattningen. Bakgrunden är självfallet att intäkterna från driften av kärnkraftverk kommer , medan endast en del av kostnaderna sammanfaller med driftsperioden. Andra kostnader ligger i en avlägsen framtid då några intäkter från verksamheten inte längre finns. Därför finns en parallell mellan kärnkraftens framtida kostnader och framtida garantiutgifter av olika slag. Kärnkraftens framtida kostnader låter sig emellertid inte preciseras . De kostnader som angetts av Svensk Kärnbränsleförsörjning (SKBF) i skrivelse till regeringen är därmed att anse som räkneexempel. Där stannar man vid /Kwh. SKBF kan inte veta vilka framtida hanterings- och säkerhetskrav som statsmakterna kommer att ställa. Frågan om slutförvaring av det högaktiva avfallet och metoderna för denna är ännu inte färdigutvecklade eller godkända. Frågan om avfallet skall upparbetas eller inte före slutförvaringen är inte heller avgjord. Problemet med hanteringen av reaktorbyggnader och utrustning efter det att reaktorn tagits ur drift har inte heller undersökts närmare. Kostnaderna beror naturligtvis på om man väljer en tillslutning eller en fullständig rivning och återställning av området. I det senare alternativet beräknas kostnaderna enligt amerikanska uppgifter bli mycket höga. Nedläggningen av kärnkraftverk kommer att ge svårhanterligt högaktivt avfall. Mängden medelaktivt avfall kan uppskattas till mellan 4 000 och för en 1 000 MW-reaktor. De lågaktiva avfallsmängderna blir sannolikt betydligt större. Det högaktiva avfallet kräver förvaring . För det låg- och medelaktiva avfallet krävs säkra förvaringsmetoder för att aktiviteten skall komma ner under tillåtna gränser. Dessa aktivitetsgränser är kända , men säkerhetskraven kan naturligtvis komma att skärpas . I propositionen 1978/79:39 aviserades att regeringen kommeratt tillsätta en kommitté med uppgift att utreda den organisatoriska och finansiella problematiken kring hanteringen av använt kärnbränsle m. m. 1 1978/79. Direktiven till en sådan utredning förbereddes under regeringen tid. I propositionen anmäldes ur direktiven att dessa skall ange behovet av särskilda åtgärder för att säkerställa att de kärnkraftsproducerande företagen har medel tillgängliga när de framtida hanteringsutgifterna skall erläggas. Genom fondering i företagen blir konsekvensen främst att man därigenom underlättar kraftföretagens finansiering. Dessutom minskas skatteuttaget av de berörda företagen. Skäl som talar mot en fondering i företagen utan särskilda begränsningar är naturligtvis att därmed ingen förmånsrätt ges för fordran vid konkurs. Vid en likviditetsbrist i företaget kan också den situationen uppstå,att medel inte finns tilgängliga närde behövs. Som ett skäl mot fondering i företagen kan också nämnas de olika företagsformer som existerar när det gäller kraftproducerande företag. Vissa av de aktuella kärnkraftsföretagen är aktiebolag, i något fall med statligt delägande. Dessutom finns som är ett affärsverk. En rätt att fondera inom ramen för företag med olika villkor i övrigt kan snedvrida konkurrensen mellan företagen. Därför talar det mesta redan av dessa skäl för en statlig fond. Som ansvarig för evighetsförvaringen av kärn kraftsavfallet diskuteras endast staten på allvar. Det är svårt att tänka sig att företag med begränsad livslängd skulle kunna ta ansvaret i hundratals och tusentals år för denna uppgift. Därför är det angeläget att redan nu slå fast detta statliga ansvar för huvuddelen av kärnkraftsavfallets hantering efter det att intäkterna upphört. Exakt hur stor del av kärnbränslecykelns slutsteg som skall ligga på staten och hur stor del som är av så kortsiktig karaktär att det kan ligga hos de berörda kärnkraftsföretagen bör ut i den tidigare nämnda utredningen. Mot denna bakgrund kan den nu föreslagna möjligheten för företagen att fondera inom sig vara en tänkbar inledning på ett system som därefter preciseras närmare. Men i avvaktan på ett utredningsförslag bör ett krav för avdragsrätt vara att de avsatta medlen fonderas på spärrat konto i . bör ge regeringen detta till känna. Härav följer emellertid inte att statsmakterna börgodta de beräkningar som kraftföretagen gjort över kostnaderna för framtiden. Eftersom kärnkraftens livslängd och därmed dess intäkter inte är möjliga att exakt bedöma och restkostnaderna inte heller kan beräknas med någon säkerhet är det väsentligt att säker kostnadstäckning skapas möjligt, så att inte framtida generationers skattebetalare får svara för dessa. gav industridepartementet det norska företaget i uppdrag att utarbeta en översikt och värdering av kostnader som bör belasta elektrisk energi levererad från svenska kärnkraftverk nu och . Uppdraget slutfördes per den 15januari 1979,dvs. på ca en månad. Det säger sig självt att de värderingar som gjorts i rapporten inte bygger på något nytt material utan mer är att se som en sammanställning av ekonomiska uppgifter som främst kraftföretagen i andra sammanhang brukar ange. nedlagda kostnader i kommersiella kärnkraftverk och prognoser för framtida investeringar. I Scandpowerrapporten (s. 6) heter det också att det inte varit möjligt innen rämmen for denne utredning, å företa en kritisk vurdering av de opplysninger som er mottatt fra kraftselskapene, og ScP kan derför ikke innestå for at dette tabellmaterialet er korrekt. Också i andra avseenden, t. ex. val av kalkylprinciper, fördelning av forsknings- och utvecklingskostnader, kärnkraftverkens tillgänglighet och livslängd etc. finns det åtskilligt att ifrågasätta. Utredningen om kärnbränslehanteringens organisation och finansiering bör bl. a. överarbeta det framtagna materialet mot bakgrund av de säkerhets- och miljömässiga krav som ställs i samband med kommande energipolitiska beslut. Därför bör också parlamentariker ingå i kommittén. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts i motionen angående avsättning till spärrat konto i av medel avsedda för framtida hantering av utbränt kärnbränsle, 2. att hos regeringen hemställer att kommittén med upgift att utreda den organisatoriska och finansiella problematiken kring hantering av använt kärnbränsle m. m. får parlamentariskt inslag. () () () () ()