mot · G2021272 · 1979-01-24 00:00:00 — av m. fl. om smärtlindring vid förlossning Det är nu fattade beslutet att alla kvinnor som så önskade skulle ha rätt till smärtlindring vid förlossning. I egen tidning nr 35 speglades minst sagt en falsk bild av verkligheten när tidningen på första sidan refererade förra årets debatt i denna fråga med orden: Rätt till smärtlindring vid förlossning skall alla kvinnor ha som så önskar. Det beslutade 1971. inte genomförts helt (vår kursiv) och i behandlades . får, enligt senaste rapport , epiduralblockad, som ger den bästa smärtlindringen, och får paracervikalblockad. Det är med andra ord nästan omöjligt för kvinnor att få den hjälp de behöver. Särskilt omöjligt är det att få smärtlindring . Det gör ont att föda barn. En kvinna säger i en intervju i : Jag tycker så illa om den där frälsningsläran som går ut på att man ska vara duktig, snäll och lätt att handskas med. Jag tänkte i början av förlossningen att jag inte skulle besvära. Jag skulle andas och allt skulle gå bra. Men jag insåg ju snabbt att jag måste 'besvära, jag måste ringa på personal och få hjälp. Jag hade blivit lovad Paracervikalblockad men först var det för tidigt att ge den och sen hade det plötsligt blivit för sent så jag fick ingenting. Jag kunde bara inte utföra någon medveten handling som att andas djupt eller slappna av när jag hade som mest ont. Där stod barnmorskan och personalen och försökte leda mig rätt i andningsschemat. De skrek vid sängen andas, ut - in, ut - in, spänn dig inte lilla vän, slappna av. Jag trodde jag skulle bli galen, jag ville sparka med benen och ta livet av mig själv för att komma undan. Alla har det inte så svårt, men många. Det visar ett antal undersökningar som gjorts på kvinnors smärtupplevelser vid förlossningar. I en undersökning från redovisas att av kvinnorna behöver s. k. effektiv smärtlindring, i andra rapporter ligger behovet mellan . En annan undersökning visar att var femte kvinna får psykiska eller fysiska besvär av graviditeten eller förlossningen. I en undersökning gjord vid Fluddinge sjukhus 1976 visar det sig att vid hälften av alla förlossningar så skulle effektiv smärtlindring ha behövts. Våra undersökningsresultat tyder på att behovet av effektiv smärtlindring är av storleksordningen av alla förlossningar och ifråga om metoder fördelar sig behovet lika mellan epiduralanestesi och paracervikalblockad. (78:3). I rapporten från , , uppskattar man försiktigt att mellan av alla kvinnor vill ha effektiv I samma rapport konstateras att utvecklingen gått långsamt och att möjligheterna att få effektiv smärtlindring är ojämnt fördelade över landet. Praktiskt taget alla kvinnor upplever smärta under förlossningen. Men smärtorna har inte bara en fysiologisk grund. är, trots alla kontraceptiva metoder som finns, av alla graviditeter oplanerade och dessa kvinnor har ofta svårare smärtupplevelser vid förlossningarna. En undersökning som gjorts i L und och visaratt kvinnor som hade en otrygg social situation kände mer smärta än andra kvinnor. Också ångest förstärker smätupplevelsen. Det finns med andra ord olika riskgrupper bland gravida kvinnor och det är viktigt att resurser sätts in inom mödrahälsovården för att spåra riskgrupperna under början av graviditeten för att ge dessa kvinnor dels psykosocialt stöd, dels underlätta den kommande förlossningen. Varför är det fortfarande nästan omöjligt för kvinnor att få den hjälp de behöver under graviditeten och under förlossningen? I heter det: uttalande kom oväntat för många och var sannolikt otillräckligt förankrat hos berörda parter och vidare beslutet togs dock isolerat ur sitt sammanhang inte heller satsades mer resurser till obestetrisk smärtlindring. Man bör komma ihåg att det är beslutet togs, och hade den politiska viljan funnits, hade resurser kunnat anslås , så att kvinnor åtminstone hade haft möjlighet till smärtlindring. I rapportens slutkommentar heter det att det nu finns goda förutsättningar för en fortsatt utveckling mot de mål angående smärtlindring vid förlossning som uttalande angav. Utvecklingstakten bestäms bl. a. av de samhällsekonomiska ramarna. Med ett sådant uttalande kan man starkt betvivla att kvinnors rätt till smärtlindring kommer att förverkligas. Enligt vpk:s mening måste bristen på läkare och annan personal inom mödra- och förlossningsvård försvinna och dessutom måste alla katagorier av personal finnas tillgängliga alla tider på förlossningsavdelningarna. Vid fördelningen av läkartjänster måste denna del inom sjukvården få de resurser som är nödvändiga för att kvinnors rätt till effektiv smärtlindring skall kunna garanteras. För barnmorskor som genomgått utbildning föreligger numera inga formella hinder att administrera och ge vissa former av smärtlindring. Det är nödvändigt att de barnmorskor som har utbildning i detta också i praktiken får utföra dessa arbetsmoment så länge som bristen på läkare är så stor inom förlossningsvården. utbildade barnmorskor måste få möjligheter till fortbildning inom detta område. Mer resurser måste också anslås till forskning för att utveckla och utvärdera nya metoder inom förlossningsvården. Den psykoprofylaktiska metoden kan i vissa fall ge en bra psykologisk smärtlindring och alla gravida kvinnor borde erbjudas att genomgå kurs i psykoprofylax. Men denna metod kan bara ses som ett komplement, inte som ett alternativ till de kliniska metoderna. Följande punkter måste uppfyllas om riksdagsbeslutet skall kunna förverkligas: 1. att läkare med adekvat utbildning skall finnas tillgängliga runt, 2. att åtgärder vidtas så att de barnmorskor som behärskar metoder som leder till effektiv smärtlindring ges verklig möjlighet att utöva dessa, 3. att läkarna på förlossningsavdelningarna får skyldighet att fortlöpande praktiskt handleda barnmorskorna i dessa metoder, 4. att tidigare utbildade barnmorskor erhåller kompletterande utbildning i detta avseende, 5. att planläggning skall ske för paracervikal-, epidural- och pudendusblockadens införande alla tider vid kvinnoklinikerna, 6. att samtliga gravida kvinnor genom mödrahälsovården får möjlighet att genomgå kurs i psykoprofylax, 7. att resurser anslås för mer forskning kring förlossningsvården. Med stöd av ovanstående hemställes att hos regeringen hemställer om åtgärder för att förverkliga beslut om smärtlindring vid förlossning i enlighet med motionens riktlinjer. INGA (vpk) (vpk) C.-H. (vpk) (vpk)