mot · G2021310 · 1979-01-23 00:00:00 — 1978/79 1310-1317 av m. fl. om fler kyrkliga och kulturbetonade radio- och TV-program verksamhet har expanderat starkt, vilket är positivt med tanke på det ökade informations- och utbildningsbehovet för alla medborgare. Vissa programsektorer tycks dock ha fått sämre resurser än andra. De kyrkliga programmen är ett exempel. De kulturbetonade och kyrkliga inslagen i barnprogrammen är av ringa omfattning. I hittillsvarande avtal mellan staten och angående programverksamheten sägs i 7 § att programmen skall vara omväxlande till karaktär och innehåll, att de i skälig omfattning skall tillgodose olika intressen, bl. a. när det gäller religion, musik, teater, konst, litteratur och vetenskap. Det sägs vidare att programmen skall skänka god förströelse och underhållning med beaktande av olika smakriktningar. Även mindre gruppers intressen av mera särpräglad natur skall i görligaste mån tillgodoses. Kulturella och religiösa inslag har förekommit i mycket ringa omfattning i program för barn och ungdom. Dessa medborgargrupper har rätt att kräva att avtalet med följs och sålunda i skälig omfattning innehåller även religiösa program. Erfarenhetsmässigt tycks programledare och producenter ha stått villrådiga så fort det handlar om barn- och ungdomsprogram med religiösa inslag. har tyvärr inte producerat barnprogram med religiösa inslag i den omfattning som är önskvärd och rimlig. Sändningstiderna för sådana program måste ökas, och hela den programsektorn bör ges större resurser. Snålheten på sändningstider för barn- och ungdomsprogram med religiöst innehåll framstår som ännu mera anmärkningsvärt mot bakgrund av den kritik som riktats mot radio-TV för att det förekommer så många inslag som skildrar alkoholbruket. För att motverka effekten härav bör det i skolprogrammen sägas sanningen när det gäller bruket av alkohol. Därmed skulle ungdomarna bli upplysta om att man lever lyckligast om man inte använder alkoholhaltiga drycker, som bara förstör och river ned. Kyrkan och frikyrkorna representerar majoriteten av svenska folket. Därför är det ett berättigat krav att de kyrkliga rörelserna får sin del av programutbudet. kan där antingen göra egna program eller välja bland de program som finns i den kyrkliga eller frikyrkliga verksamheten. Vidare kan man sända gudstjänster i olika stilarter - utan att därför glömma de gudstjänster som samlar den största publiken. En gudstjänst är ett rimligt krav, inte minst med tanke på de gamla, sjuka och handikappade, som inte kan besöka gudstjänstlokalerna, och alla de människor som med glädje skulle hälsa en TV-kyrka i sina hem. 1 1978/79. Stora medborgargrupper här i landet väntar nu på kristna barn- och ungdomsprogram. Bland dem råder det ett starkt missnöje. har allt att vinna på att tillmötesgå önskemålen därvidlag från tusentals föräldrar i vårt land, som frågar sig varför inte kristna värderingar och inslag i större utsträckning än nu får prägla barnprogrammen. Detta är så mycket mera anmärkningsvärt som många mycket tvivelaktiga värderingar och inslag, ägnade att prägla de unga till ett helt annat och ofta mycket förkastligt beteendemönster, får slå igenom i andra program. En stark strävan att skapa jämlikhet i det avseendet skulle stå i överensstämmelse med vad svenska folket känner och tycker. Med tanke på att av svenska folket vill tillhöra eller en frikyrka kan man ifrågasätta om uppfyller avtalet när företaget vägrar att sända kristna barn- och ungdomsprogram. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att andelen kyrkliga och kulturbetonade program inom verksamhets ramar bör ökas väsentligt samt att nämnda programinslag bör ökas i barn- och ungdomsprogrammen. () ()