mot · G2021896 · 1979-01-25 00:00:00 — av m. fl. om statsbidrag till vissa privatskolor Rätten att få utnyttja, starta och driva enskilda skolor, liksom rätten för föräldrarna att placera skolpliktiga barn i annan skola än den genom samhällets försorg tillhandahållna är, som framgått av redovisningen i faktadelen, klar och odiskutabel. Den får anses vara en utlöpare av de mänskliga fri- och rättigheterna och har i internationella konventioner förbundit sig att respektera den. Detta konstaterande görs i Ds U 1978:6 De enskilda skolornas ställning inom utbildningsväsendet. Den rättighet som det här är fråga om är särskilt intressant när det gäller skolor som tillämpar pedagogiska metoder som skiljer sig från vad som annars är gängse - givetvis under förutsättning att man når likvärdiga utbildningsresultat. I har intresset för alternativ pedagogik främst kommit att röra sig kring Walldorfpedagogiken. Från en blygsam början med i , som startades , finns det f. n. åtta Walldorfskolor på skilda orter i landet och intresse finns att starta fler. De flesta av dem som redan finns har tillkommit och är under uppbyggnad. De har som regel sina klasser fulltecknade framåt och långa köer till varje klass. Intresset för Walldorfpedagogiken också bland lärare i kommer till uttryck i omfattande studiebesök vid såväl de olika Walldorfskolorna som i där utbildningen av Walldorflärare sker. Intresset på pedagogiskt håll har säkert inte blivit mindre efter det intressanta och positiva resultat som framkom vid utvärdering av verksamheten vid . Skall rätten att driva och använda alternativa skolor bli en realitet för alla måste den vara förenad med rimliga ekonomiska villkor. F. n. är det bara i som uppbär statliga bidrag. Det är också den enda skola som får kommunala bidrag i någon större omfattning. Övriga skolor kan drivas endast tack vare mycket stora ekonomiska och andra uppoffringar från såväl lärare som föräldrar. Skolavgifterna är höga, även om man fördelar dem efter ekonomisk bärkraft hos föräldrarna. Lärarlönerna är oacceptabelt låga. Mycket arbete utförs genom helt frivilliga insatser. Trots detta dras skolorna med allvarliga driftunderskott som äventyrar hela verksamheten. De Walldorfskolor som inte erhåller statsbidrag - i , , , (Martinskolan), , och har en sammanlagd budgeterad omsättning på . Det budgeterade underskottet är , dvs. mer än 20 96 av omsättningen. För vissa av skolorna är situationen direkt alarmerande. Några besparingsmöjligheter finns inte. Den tyngsta utgiftsposten, lönekostnaderna, skulle i stället behöva höjas kraftigt. Höjningar av elevavgifterna är av sociala skäl knappast heller möjliga. Risken är stor att skolor kan behöva läggas ned på grund av den ekonomiska situationen. Resultatet av den s. k. Ekvallska utredningen pekar mot statsbidrag för de här berörda skolorna, och vi förutsätter att förslag härom kommer. Det är dock viktigt att arbetet på att införa sådana statsbidrag kan slutföras så snabbt som möjligt. På grund av den akuta krissituationen är det också nödvändigt att staten går in och tryggar skolornas fortbestånd till dess ett permanent statsbidragssystem kan införas. Ett sådant tillfälligt bidrag till Walldorfskolorna bör kunna föreslås på tilläggsstat och utbetalas redan under innevarande budgetår. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att uttalar att förslag om statsbidragssystem för enskilda skolor som tillämpar alternativa pedagogiska metoder inom ramen för övergripande mål bör föreläggas , 2. att hemställer att regeringen på tilläggsbudget framlägger förslag till provisoriskt bidrag till skolor inom denna kategori som befinner sig i akuta ekonomiska svårigheter. () () () () ()