mot · G202682 · 1979-01-23 00:00:00 — av m. fl. om ändrade mervärdeskatteregler i fråga om ränta och begagnade varor I motionen föreslås skyndsamt införande av förutskickade ändringar i mervärdeskattelagen, varigenom ränta uteslutes ur beskattningsvärdet och dubbelbeskattning av begagnade varor avskaffas. Ändringarna ger rättvisa åt konsumenterna och undanröjer missförhållanden på viktiga varuområden. Ett införande nu är också viktigt för tillämpningen av konsumentkreditlagen, som träder i kraft . Borttagandet av moms på ränta och dubbelbeskattningen av begagnade båtar, m. m. bör om möjligt träda i kraft . har avslagit det vid propositionen 1978/79:33 fogade förslaget om ändringar i lagen om mervärdeskatt och begärt att regeringen under innevarande lägger fram en omarbetad proposition avseende mervärdeskatten. Beslutet föranleddes av otillräckligheter i förslaget om införande av nytt redovisningssystem. Att uppskovet kom att gälla även icke kontroversiella delar av propositionen, dikterades av hänsyn till att näringslivet borde få väga förslagets nackdelar mot dess fördelar. Oavsett om regeringen kommer att uppfylla begäran om en ny proposition eller ej redan under vårsession, är ett par av de föreslagna ändringarna så angelägna, att de ej bör få uppskjutas längre än till eller . Det gäller förslagen om skattefrihet för ränta och om s. k. fiktiv avdragsrätt vid skattskyldigs inköp av varor från icke skattskyldig säljare. I likhet med flera andra av de föreslagna ändringarna kommer fördelarna av dem helt andra grupper till godo än de delar av näringslivet, som berörs av olägenheter vid redovisningsomläggningen. Såtillvida föreligger inte den motvägningssituation som skatteutskottet föreställt sig. Skattefriheten för ränta och avdragsrätten vid omsättning av begagnade varor är i huvudsak rättviseåtgärder gentemot de enskilda konsumenterna. Båda ändringarna har också ett betydelsefullt samband med den praktiska tillämpningen av konsumentkreditlagen, som efter beslut om uppskov träder i kraft . Ett längre uppskov med ändringarna i mervärdeskattelagen skulle vara högst olämpligt. Att ränta skall inräknas i beskattningsvärdet vid skattepliktig omsättning har vållat i realiteten meningslösa komplikationer i fråga om dröjsmålsränta mellan skattskyldiga och i synnerhet orättvisor vid enskilda personers kreditköp. Den som har möjlighet att erhålla lån eller kredit i annan form från annat håll än hos säljaren undgår beskattning av räntan, medan den - ofta ekonomiskt svagare - som är hänvisad till säljarens kreditgivning drabbas av en fördyring i form av skatt. Särskilt för dyrbarare kapitalvaror som bilar, eller båtar kan pristillägget för skatt på räntan bli ansenligt. Ränta utgör dock inte egentlig omsättning och räknas varken i inkomsttaxeringshänseende eller enligt vedertagna företagsekonomiska principer som försäljningsintäkt. Förslaget om ändrade beskattningsregler har heller inte mött invändningar från något håll. Vetskapen om att en ändring är på väg har, sedan förslaget framlades av mervärdeskatteutredningen , inte kunnat undgå att vålla vissa störningar på de främst berörda varumarknaderna. Det är givet, att en köpare uppskjuter ett köp som kan ske väsentligt billigare inom överskådlig tid. En ansvarskännande säljare upplyser också sina kunder om sådana utsikter. Tidpunkten för ändringen, först angiven till , har i etapper förskjutits framåt i tiden. Utredningen betonade vikten av ett relativt snabbt genomförande just med hänvisning till de negativa effekter i berörda branscher som annars kunde uppkomma. Erfarenheten synes ha bekräftat dessa farhågor, och reformen bör skyndsamt genomföras. Det viktigaste skälet härtill är dock, att en mot konsumenterna riktad orättvisa, om vars avskaffande det råder full enighet, bör undanröjas så fort som möjligt. Den har bestått alldeles för . Ytterligare en omständighet, som gör ett snabbt genomförande angeläget, är att våren är normal högsäsong förbi. a. och båtar. Av det skälet bör hellre än förordas som tidpunkt för ikraftträdande. Desto flera köpare befrias därvid från den felaktiga pålagan även utan speciella lånearrangemang. Desto mindre avbräck uppkommer i de berörda branscherna, som är allvarligt oroade av den rådande situationen. De nya bestämmelserna bör tillämpas på alla leveranser som sker efter ikraftträdandet, oavsett när avtal om dem träffats. Detta innebär ingen särskild generositet utan är enbart en praktisk regel. Innan leverans har skett kan ett avbetalningsavtal alltid upphävas och göras om. Det ärenklare att låta skatten på ränta bortfalla utan sådan omgång. För att mildra de negativa effekterna bör det också stadgas, att då leverans skett före ikraftträdandet, skatt på ränta som belöper på tid efter detsamma ändå ej skall utgå, om avtalet ingåtts förslagsvis efter utgången av februari och säljaren kan visa, att det avtalade priset reducerats i motsvarande mån. Sambandet mellan mervärdeskattereglerna om ränta och konsumentkre ditlagens praktiska tillämpning är uppenbart. Denna lag berör just avbetalningsköpen och föreskriver bl. a. hur upplysning om kreditvillkoren skall ges. För utformningen av de standardkontrakt, som skall gälla fr. o. m. , och för den förhandsinformation och de riktlinjer för tillämpningen, som gjort uppskov med lagens ikraftträdande nödvändigt, är det viktigt att frågan om mervärdeskatt på räntan är löst och lösningen känd . Härvid kan också observeras, att med kreditkostnad enligt konsumentkreditlagen avses det sammanlagda beloppet av alla räntor, tillägg och andra kostnader som konsumenten har att erlägga med anledning av krediten. Detta belopp, angivet som en årlig ränta beräknad på kreditbeloppet, i förekommande fall med hänsyn tagen till delbetalningar, utgörs, k. effektiv ränta, varom säljaren är skyldig att skriftligen upplysa köparen. Det bör övervägas, om inte likformighet med konsumentkreditlagen bör åstadkommas i mervärdeskattelagen, dels för att förebygga misstag, dels för att underlätta hanteringen av avbetalningskontrakt och dels och i synnerhet därför att det som undantas från mervärdeskatt bör vara just alla kostnader, som direkt föranleds av kreditgivningen, oavsett vad man väljer att kalla dem. En jämförlig anknytning till konsumentkreditlagens praktiska tillämpning har också förslaget om s. k. fiktiv avdragsrätt, som får sin största betydelse vid inbyten av begagnade varor i samband med konsumenters avbetalningsköp. Sådana inbyten sker nu oftast inte formellt som inbyten med därpå följande dubbelbeskattning av inbytesvaran, när denna säljes på nytt. I stället undviks beskattning genom olika slags arrangemang, vanligast så att säljaren av den nya varan uppträder som ej skattskyldig förmedlare av den gamla varans försäljning till en annan privatperson. Säljaren kan därefter motta kontraktet med denne som dellikvid. Hans eget ansvar som enbart agent är högst begränsat, jämfört med om verkligt inbyte och omförsäljning i hans eget namn hade skett. Den försämring av köptryggheten på marknaden, som härigenom uppkommer, har anförts som ett viktigt motiv för ändrade regler. har också vid ett flertal tillfällen framfört kräv på en bättre lösning än den nuvarande. 1 centrum av de branscher som berörs av denna fråga och där den seriösa handeln ofta blir lidande på rådande förhållanden, står desamma som berörs av skatten på avbetalningsränta. Ett undantag är handeln med begagnade bilar, för vilka andra regler gäller. Störningarna på grund av ovisshet om tidpunkten för en reform och om dess kommande, exakta utformning är lika dem som nämnts på tal om räntan. I det tillbakavisade förslaget om redovisningsomläggning avses avbetalningshandeln få behålla kontantmässig redovisning och berörs därför inte alls av de likviditetspåfrestningar, som påtalades i utskottsbehandlingen av höstens proposition. normalt inte heller komma att drabba andra branscher, för vilka den s. k. fiktiva avdragsrätten för betydelse. Återigen är det främst fråga om ett konsumentintresse. Det kan noteras, att ändringsförslaget i remissyttrandena understöds lika eftertryckligt av exempelvis länsstyrelserna som av näringslivets företrädare. Skälen mot uppskov är i allt väsentligt desamma och lika starka som i fråga om avskaffandet av skatt på avbetalningsränta. Rådande förhållanden är klart otillfredsställande och bör rättas till, ju förr dess bättre. Något skäl att avvakta svar på frågan, om även begagnade bilar och motorcyklar bör bli föremål för de nya reglerna, är enligt vår mening inte för handen. De begagnade fordonens undantagsställning förblir en och densamma, så länge den består, utan att påverka bedömningen av andra varor. I det till propositionen fogade förslaget begränsas den s. k. fiktiva avdragsrätten till att omfatta endast förvärv av varor för omsättning. Det är svårt att tänka sig något som helst skäl till en sådan inskränkning eller någon förnuftig invändning mot att låta även förvärv av anläggningstillgångar omfattas av avdragsrätten. En skattskyldig skulle exempelvis inte kunna förvärva ett begagnat inventarium från en icke skattskyldig rörelseidkare till förmånligaste pris, utan att koppla in en yrkesmässig handlare med begagnade varor som mellanled för att komma i åtnjutande av dennes avdrag helt eller delvis. Den föreslagna inskränkningen är inte meningsfull och medför onödiga risker för misstag och rättsförluster. Med åberopande av det anförda hemställer vi att beslutarom skyndsammast möjliga införande i lagen (1968:430) om mervärdeskatt, m. m. av de i motionen påkallade ändringarna i reglerna om beskattningsvärdets bestämmande och rätten till avdrag för ingående skatt. () () () ()