ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G202810 · 1979-01-23 00:00:00 — av m. fl. om stöd åt handikapptidskrifter Handikappade är i stort behov av information, inte bara om samhället de lever i och om den kultur samhället bjuder framför allt "friska människor, utan i minst lika hög grad om de speciella problem som de olikartade, särskilda handikappgrupperna har - samt vetskap om möjliga vägar ut ur problemen, kanske genom nya tekniska hjälpmedel, nya sociala förmåner etc. Denna direkta information - om problem, hjälpmedel, förmåner etc. - ser handikapporganisationerna som sin väsentliga uppgift att ge medlemmarna, berätta vad som händer inom respektive handikappgrupps område. Tidskrifterna har därtill stor betydelse när det gäller att skapa en känsla av gemenskap och därmed bryta den isolering som ofta blir följden av ett handikapp. Men många handikapporganisationer har ekonomiska problem med utgivningen; tidningsproduktionen har som bekant, år för år, blivit en allt dyrare affär: papperskostnaderna stiger, tryckeri kostnaderna likaså och inte minst distributionskostnaderna. Flera handikapporganisationer ser med oro på denna utveckling som kan betyda att tidskrifter måste läggas ner eller kraftigt beskäras till format och i fråga om distribution - med en utebliven eller starkt reducerad information som följd. Det statliga tidskriftsstödet ger en viss ny trygghet år utgivningen, vars ekonomi dock till största delen är baserad på medlemsavgifter. Dessa avgifter täcker blott till en ringa procent kostnaderna för framställning av ett tidskriftnummer till var och en betalande (med medlemsavgift eller del av medlemsavgift) abonnent. räknas inte som kulturtidskrifter och kan därför inte påräkna statligt kulturskriftsstöd. Vi anser det vara en angelägenhet, med rätt till högsta prioritering, att staten tryggaren fortsatt - och även utvecklad - information via tidskrifter till landets handikappade. Med hänvisning till ovanstående hemställs att anhåller att regeringen låter klarlägga handikapporganisationernas omfattande tidskriftsutgivning och tidskrif temas behov av årligt garanterat stöd, utöver organisationsstödet. (s) () () ()
mot · G202816 · 1979-01-24 00:00:00 — om telefonöverföring till landsortspressen av riksdagsdebatter har ett självklart behov av att informera allmänheten om sitt arbete. Då det gäller de stora avgörandena och de stora debatterna sker en fortlöpande bevakning av massmedierna, även om man tyckt sig kunna märka ett minskat intresse för vad som sker i kammaren. Den politiska journalistiken söker sig andra vägar, och om detta är inget att säga. kompletterar denna massmediabevakning med en egen information, vilket förvisso är värdefullt. Bristen i denna information är emellertid att så mycket av vardagsdebatter och -beslut samt det mesta av de lokala frågor som ventileras i frågestunder och interpellationsdebatter aldrig kommer ut. De kanaler som ligger närmast till för denna information och nyhetstjänst åt allmänheten är de lokala tidningarna och lokalradion. Förutsättningen är dock att dessa media har möjlighet att följa vad som sker i kammaren. Det har också lokalradion som genom ett avtal med kan gå in och var som helst i landet avlyssna och spela in kammardebatterna. Samma möjlighet har de stora tidningarna skaffat sig, men det är alltför kostsamt för varje liten enskild landsortstidning att göra sammaledes. Här finns emellertid en outnyttjad och tacksam möjlighet att verkligen nå ut med och riksdagsledamöternas engagemang i rader av var för sig kanske inte så stora frågor men för dem och den region det berör mycket betydelsefulla. För många riksdagsledamöter är detta nära nog den enda möjlighet de har att ta till vara de lokala intressen de är satta att bevaka. Om alla landets tidningsredaktioner hade möjlighet att på samma sätt som de stora tidningarna och lokalradion på sina redaktioner följa vad som sker i olika riksdagsdebatter, skulle man utan omvägar och speciella arrangemang i övrigt kunna få riksdagsarbetet på ett helt annat sätt speglat både i nyhetstext och kommentarer. Tekniskt är detta mycket enkelt. Riksdagsdebatterna kan föras över till den lokala tidningen på en vanlig telefonlinje. I förlängningen kan man tänka sig att till denna service också foga möjligheten att följa presskonferenser och liknande som hålls i . Lokaltidningarna har givetvis inte ekonomiska möjligheter att själva bekosta denna service, varför kostnaderna för denna egentligen ganska självklara service bör gå över informationsanslag. Med hänvisning till ovan anförda synpunkter hemställer jag att uppdrar åt förvaltningskontoret att undersöka möjligheterna att till landsortspressen överföra sändningar från kammarens plena.
mot · G202817 · 1979-01-23 00:00:00 — av m. fl. om rösträtten för invandrare m. m. En grundläggande målsättning för den svenska invandrarpolitiken har varit att de utländska medborgare som flyttat till vårt land och varaktigt bosätter sig här så långt möjligt skall ha samma rättigheter och skyldigheter som svenska medborgare. Utvecklingen har också gått mot allt större likställighet mellan invandrare och svenska medborgare. Ett väsentligt steg i utvecklingen mot fullständiga demokratiska rättigheter togs genom riksdagsbeslutet att infora rösträtt för invandrare. Erfarenheterna års val är av stor betydelse vid bedömningen av vilka ytterligare åtgärder som krävs för att ge invandrarna större inflytande i den politiska beslutsprocessen. Olika berörda myndigheter har undersökt bl. a. informationen till invandrarna års val och deltagande i valet. Inom ramen för ett statsvetenskapligt forskningsprojekt om invandrarnas deltagande i det politiska livet haren särskild undersökning gjorts av val. Enligt vår mening är det angeläget att resultaten av dessa studier sammanförs och kompletteras av en offentlig utredning med parlamentarisk sammansättning. Utredningen bör ges i uppgift att undersöka i vilken utsträckning invandrarna deltagit i valet och vilka ytterligare åtgärder t. ex. rörande information från samhällets sida som bör vidtas för att underlätta för invandrarna att utnyttja sin rösträtt. En viktig uppgift för utredningen skall också vara att närmare studera frågan om huruvida rösträtten kan utvidgas ytterligare och även omfatta riksdagsvalet. Denna fråga aktualiserar, som framgått av tidigare utredningar, också andra problem än dem som är förbundna med den kommunala rösträtten. Som exempel kan nämnas att vissa invandrare kan få rösträtt både till den svenska och hemlandets parlament. Det kan också uppstå en dubbel valbarhet genom att de kan väljas till ledamöter av både den svenska och hemlandets parlament. Frågor av detta slag kräver ytterligare överväganden innan beslut kan fattas om rösträtt för invandrarna även i riksdagsval. Inom utredningen bör en kartläggning göras av förhållandena i dessa avseenden i andra länder. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att hos regeringen begär att en parlamentariskt sammansatt kommitté tillsätts för att studera invandrarnas deltagande kommunalval samt utreda frågan om rösträtt vid riksdagsval för invandrare utan svenskt medborgarskap och andra åtgärder för att underlätta deras deltagande i de politiska beslutsprocesserna. () () () HANS () () () () () () () () () ()
mot · G202818 · 1979-01-24 00:00:00 — av m. fl. om åtgärder mot konkurrenssnedvridning på tidskriftsområdet Med anledning av propositionen 1976/77:99omstöd till vissa tidningar och tidskrifter, m. m., hemställdes i motionen 1976/77:1471 att skulle besluta utvidga det föreslagna tidskriftsstödet till att omfatta tidskrifter för konsumentintressen. Bakgrunden till yrkandet var att stödet med föreslagen utformning kunde väntas medföra snedvridning av konkurrensförhållandena inom den av () klassificerade, gentemot andra publikationer väl avgränsade gruppen av fem tidskrifter för konsumentintressen - , Land, Vi, Vi Bilägare och Vår Bostad. Av dessa beräknades endast de fyra sistnämnda i egenskap av medlemsblad bli delaktiga i det föreslagna tidskriftsstödet, en för tidskrifter med samma inriktning olikartad behandling, som inte minst med hänsyn till publikationernas storlek och ledande karaktär måste uppfattas som stötande och inte presspolitiskt och tryckfrihetsmässigt godtagbar. Stöd borde utgå till samtliga tidskrifter i gruppen. antog förslagen i propositionen med tillägget att en bestämmelse skulle införas, varigenom i konkurrenssituationer som den beskrivna stöd skulle kunna beviljas även icke organisationsanknutna tidskrifter. I sin rekommendation därav hade inte velat förorda en begränsning till viss tidskriftskategori, såsom föreslagits i den nämnda motionen och två andra motioner med i huvudsak samma yrkande, men dessas syften sades vara tillgodosedda genom förordet för ett vidsträcktare stadgande. Så har tyvärr i verkligheten visat sig ej bli fallet. , som administrerar det statliga stödet till organisationstidskrifter, har inom ramen för den sålunda tillkomna bestämmelsen i 7 § förordningen (1977:607) om stöd till organisationstidskrifter icke i något fall som blivit föremål för prövning - icke ens beträffande - funnit det möjligt att bevilja det av avsedda stödet för . Detta synes ge vid handen att bestämmelserna inte fått en utformning som stämmer överens med avsikter. Det är i så fall ett fel som bör rättas till. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar begära hos regeringen att föreskrifter som ger verkställighet åt det avsedda förebyggandet av konkurrenssnedvridning på tidskriftsområdet meddelas. HANS () ()
mot · G202819 · 1979-01-23 00:00:00 — Motion 1978/79:819 av om närvarolista i utredningsbetänkanden Det är angeläget att läsaren av reservationer och särskilda yttranden till betänkanden från utredningar kan bilda sig en uppfattning om hur djupt särmeningarna kan vara grundade i utredningsarbetet. Därför vore det en god vägledning, om närvaroförteckning från utredningars sammanträden toges in som bilaga i slutbetänkande från utredning. att hos regeringen hemställer om tillägg till anvisningarna för utredningar med innebörden att närvarolista skall tas in som bilaga till slutbetänkande.
mot · G202820 · 1979-01-24 00:00:00 — Motion 1978/79:820 av om motivering av myndighets beslut Det är ingen överdrift att påstå att de flesta människor är osäkra och i många fall rädda inför sina kontakter med myndigheter av olika slag. Det är inte bra att det skall behöva vara så. Det är därför av stor vikt att alla myndigheter vinnlägger sig om att bemöta människor så, att dessa osäkerhetskänslor inte förstärks. Viktigt i det sammanhanget är att folk får klara svar på sina frågor och ordentliga förklaringar på enkel svenska vad som menas med olika saker. Det händer tyvärr alltför ofta att folk inte förstår vad som menas i en skrivelse. Då är det viktigt att dessa kan fl en enkel förklaring utan några krystade formuleringar på kanslisvenska. Både statliga och kommunala myndigheter har tagit för vana att meddela beslut utan att motivera beslutet. I vissa fall har det inte ens gått att få någon motivering vid förfrågan. Men beslutet står fast! Utan att den som berörs vet varför! Sådana förhållanden är ett hot mot folks förtroende för demokratin och ökar avståndet mellan beslutsfattarna och de som berörs av besluten. Alla beslut i stat eller kommun som berör enskild person skall därför vara motiverade, och den som önskar ytterligare förklaringar skall ha rätt att få dessa. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att beslutar att alla statliga och kommunala beslut som berör enskild person skall motiveras och att enskild person som begär ytterligare upplysningar skall ha rätt till dem om inte gällande lag lägger hinder i vägen.
mot · G202821 · 1979-01-24 00:00:00 — av m. fl. om finansieringen av kollektivtrafiken Att överföra persontrafik från privatbilism till kollektivtrafik måste vara en av trafikpolitikens mest angelägna uppgifter. Starka miljöskäl, resursskäl och trafiksäkerhetsskäl pekarentydigt mot att målet borde vara att privatbilismen inskränks till sådana fall där kollektivtrafiken inte kan erbjuda ett rimligt alternativ. Flera metoder måste givetvis användas för att åstadkomma en sådan utveckling. Den bästa vägen är att öka kollektivtrafikens attraktivitet. Det bör ske dels genom en förbättrad turtäthet och komfort och dels genom en låg taxa. En lågtaxepolitik kräver att trafikhuvudmännen går in med stora subventioneringar. satsar t. ex. över en miljard för att möjliggöra en låg taxa. En väsentlig del av subventionerna går dock tillbaka till samhället. Det beror på att en mycket stor del av resandet är arbetsresor, vars kostnader är avdragsgilla i deklarationen. Ett lågt periodkort leder till motsvarande lågt avdrag och högre skatt än om full kostnad hade tagits ut. Av landstings subventioner återgår uppskattningsvis till samhället i form av högre skatt. Av detta tillfaller dock staten och kommunerna. Motsvarande effekter uppstår över allt i landet där det finns av kommuner och landsting subventionerad kollektivtrafik. Den egendomliga situationen uppstår således att en subvention av kollektivtrafiken i hög grad blir en subvention till framför allt statskassan. Det finns ingen rimlig anledning att trafikhuvudmännens subventioner till kollektivtrafiken i stor utsträckning skall hamna i andra samhällsorgans, framför allt statens, kassa. Detta förhållande snedvrider lätt de samhällsekonomiska bedömningarna av vilka åtaganden som kan göras och försvårar därför de insatser för att göra kollektivtrafiken mer attraktiv som är så angelägna. Det borde därför vara självklart att i varje fall staten återförde till trafikhuvudmännen de skattevinster som är en följd av deras subventionering av taxorna. Med hänvisning till ovanstående föreslås att hos regeringen hemställer om förslag till ett som innebär att trafikhuvudmännen (kommuner respektive landsting) kan tillgodogöra sig skatteinkomster som uppstår p. g. a. subventioner till kollektivtrafiken. () ()
mot · G202823 · 1979-01-23 00:00:00 — av i om mottagandet av deklarationer 1 35 § andra stycket taxeringslagen (TL) meddelas bestämmelser för det fall att i kommun på föranstaltande av eller i samråd med vidtagits särskild anordning för att ta emot deklarationer. Eftersom det är angeläget att deklarationsmottagandet i sådana fall sker under fullt betryggande former har () till ledning för bedömningen av lämpliga åtgärder för ändamålet framhållit följande: Hänsyn till säkerheten vid handhavandet kräver att antalet uppsamlingsställen begränsas till kommunens egna lokaler, som kontinuerligt bevakas, t. ex. biblioteksexpeditioner och andra liknande lokaler, som allmänheten ofta besöker. Därvid kommer främst bankkontor i fråga. Det får ankomma på kommun som önskar anlita bank för deklarationsmottagning att ta kontakt med företrädare för de inom kommunen representerade bankerna. Tas deklarationer emot i låsta och hållbara boxar, som kommunen tillhandahåller, eller på annat likvärdigt sätt och utövas fortlöpande kontroll av material m. m., anser RSV att rimliga krav på säkerhet är uppfyllda. Vidare måste beaktas att den som tar emot deklarationer inte är befogad att granska deklarationerna eller ta del av dem i vidare mån än som behövs för att de skall kunna tillställas den lokala skattemyndigheten. Vad mottagaren kan ha inhämtat av deklaration får inte yppas för annan än den som enligt 50 § taxeringslagen själv är befogad att ta del av deklarationen. Mottagare som bryter häremot kan straffas enligt 117 § taxeringslagen eller enligt . Enligt 19 § taxeringskungörelsen skall mottagna deklarationer ofördröjligen vidarebefordras till den lokala skattemyndigheten. Detta innebär att insändandet i regel bör ske senast dagen efter mottagandet. Detta innebär i praktiken att man måste tömma de boxar som man ställer ut. Om man, som framgår av ovanstående, t. ex. utnyttjar alla de banker som finns inom kommunen, bibliotek m. m. så rör det sig om ganska många platser i en kommun och innebär ett stort merarbete för den myndighet som skall samla in uppgifterna. Man borde därför kunna göra undantag från regeln att tömning skall ske . 19 § i taxeringskungörelsen skulle därför kunna ha följande lydelse: Den som har att mottaga deklaration eller andra uppgifter skall efter överenskommelse som träffats med den lokala skattemyndigheten till denna myndighet insända eller inlämna mottagna handlingar. 1 1978/79. Med stöd av ovanstående hemställs att hos regeringen anhåller om ändring av bestämmelserna i 19 § taxeringskungörelsen om kraven på daglig tömning av box för inlämnade deklarationer.
mot · G202825 · 1979-01-23 00:00:00 — av och om beskattningen av drycker av alla läskedrycker konsumeras av ungdom . Från alkoholpolitisk synpunkt är det angeläget för samhället att det finns attraktiva alternativ till alkoholdrycker. Kolsyrade läskedrycker, mineralvatten och läskedrycker, som inte innehåller kolsyra, s. k. stilldrinkar, och lättöl är beskattade, till skillnad från juice och saft. Skatten utgår per liter med för kolsyrade läskedrycker och för övriga läskedrycker. Som jämförelse kan nämnas att skatt på lättöl utgår med per liter. Motiven för beskattning av läskedrycker och lättöl är uteslutande fiskala. Ingenting tyder på att juice och saft skulle vara mindre skadliga, eller mera nyttiga, än läskedrycker. Ett slopande av skatten på läskedrycker och lättöl skulle innebära att detaljhandelspriset skulle kunna sänkas med per flaska. Detta skulle innebära att läskedryckerna och lättölet skulle utgöra ett mera attraktivt alternativ. Från arbetsmarknadssynpunkt skulle ett slopande av skatten på läskedrycker och lättöl kunna innebära att småbryggeriernas lönsamhet ökar och fler anställningar tryggas. Man kan anta att en ökad marknadsföring blir följden av slopad skatt på läskedrycker och lättöl och att ungdomen kan stimuleras dricka mera läskedrycker och lättöl i stället för alkoholdrycker. Skatteinkomsterna på kolsyrade läskedrycker och lättöl beräknas till ca 250 milj. kr. Bortfallet bör kompenseras med att skatten på alkoholhaltiga drycker höjes i motsvarande grad. Med tanke på att den samlade alkoholskatten uppgår till ca behöver skatten endast höjas marginellt. Det statsfinansiella läget kräver emellertid att bortfallet kompenseras. En sådan förändring av skatteskalorna behöver inte ske utan kan göras i samband med en allmän reglering av alkoholskatten. Med hänvisning till vad som anförts hemställs 1. att hos regeringen begär att en prövning verkställs av skatten på läskedrycker och lättöl i syfte att ytterligare förbilliga det alkoholfria dryckesalternativet, 2. att hos regeringen anhåller om förslag till höjning av beskattningen i motsvarande grad för alkoholhaltiga drycker vid samma tillfälle.
mot · G202826 · 1979-01-24 00:00:00 — av och om ändrade regler för beskattning av vin, m. m. Den utformning vinbeskattningen har fått leder enligt vår mening till negativa konsekvenser. Beskattningen sker genom en grundavgift (/liter för lättvin), en procentavgift (29,84 96) av butikspriset samt mervärdeskatt. Detta innebär att varje prishöjning på inköpssidan blir i stort sett fördubblad för konsumenten. Inte minst från alkoholpolitiska synpunkter är en sådan beskattning negativ. Anser man att en övergång från konsumtion av starkare alkoholdrycker till svagare är eftersträvansvärd bör självfallet prispolitiken utformas så att målet uppnås. Vinkonsumenten bör ha möjlighet att prova olika kvalitéer och inte bara hänvisas till de billigaste sorterna. De negativa effekter vinbeskattningens utformning ger förstärks också av den metod som används för att beräkna systembolagets handelsvinst på vinförsäljningen. Verkningarna kommer att bli ännu mera märkbara vid höjningar av vinpriset som kan uppkomma i produce. Skulle alla grundpriser fördubblas skulle exempelvis utminuteringspriset på Explorer vodka stiga med 16 96, Vin Rouge dAlgerie med 56 96 och ett relativt gott vin, men inte exklusivt, som Vieux med 83 96. En ändrad utformning av vinbeskattningen behöver inte leda till ett skattebortfall. Den kan däremot främja en övergång till alkoholsvagare drycker. En översyn av vinbeskattningen liksom metoden för beräkning av handelsmarginalen finnér vi därför önskvärd. Översynen behöver inte nödvändigtvis ha formen av en särskild utredning, utan kan med fördel ske inom budgetdepartementet. Vi anser det angeläget att översynen sker utan dröjsmål. Vi vill slutligen understryka att vårt förslag inte innebär något avsteg från principerna bakom alkoholpolitiska beslut. Mot bakgrund av det anförda hemställs att hos regeringen begär en översyn av såväl reglerna för beskattningen av vin som metoderna för fastställande av utförsäljningspriset i enlighet med vad som anförs i motionen.
mot · G202827 · 1979-01-24 00:00:00 — av m. fl. om en översyn av beskattningsreglerna för utlandssvenskar Svenska medborgare, som är bosatta utomlands, är skattskyldiga för bl. a. pensionsförmåner som utgår på grund av tidigare anställning hos svenska staten eller svensk kommun eller enligt pensionsförsäkring som tagits i . Vidare har den som är bosatt utomlands inte rätt till allmänna avdrag enligt 46 § 2 och 3 mom. KL, grundavdrag och s. k. extra avdrag för nedsatt skatteförmåga. Dessa regler kan för flera svenskar bosatta utomlands, främst pensionärer, ge stötande resultat. Ett exempel påvisades i motion 1977/78:1442, där det föreslogs att den som är bosatt utomlands och betalar underhåll till mottagare som är bosatt i skall medges samma avdragsrätt som utbetalare i . beskattas underhållsbeloppet i stället två gånger. I proposition 1978/79:58 anför departementschefen: Jag är emellertid medveten om att den nuvarande ordningen för beskattningen av folkpensionärer, som är bosatta utomlands, i vissa fall kan verka hård. Jag anser därför att det kan finnas skäl för vissa lättnader. Ytterligare överväganden är emellertid nödvändiga innan några mer genomgripande förändringar kan aktualiseras. Mot bakgrund av detta föreslogs i propositionen att viss del (.) av folkpensionen undantas från beskattning i för denna kategori. Det sägs vidare i propositionen att förslaget får ses som en provisorisk lösning. anför i sitt betänkande 1978/79:15: Utskottet vill inte bestrida att beskattningen av den som är bosatt utomlands i vissa fall kan verka hård och att det kan finnas skäl att genomföra vissa lättnader. Mot denna bakgrund framstår det klart att en översyn av de regler som gäller beskattning av svenska medborgare bosatta utomlands bör göras. Mot bakgrund av det anförda hemställs att hos regeringen begären översyn av beskattningsreglerna för svenska medborgare bosatta utomlands. () () () () ()