mot · G3021023 · 1979-01-01 00:00:00 — Verksamheten med exportchef att hyra har emellertid visat att man med relativt måttliga insatser från samhällets sida kan utveckla en betydande exportförsäljning i företag utan tidigare exporterfarenhet, detta genom att tillföra företaget den kompetens som tidigare saknats. Vi finner det angeläget att man också prövar former för exportstödet där de samhälleliga insatserna går längre och också innefattar en del av risktagandet. Vårt förslag om samhällsägda handelshus på nationell nivå fick ett positivt bemötande i riksdagsbehandlingen, och regeringen fick i uppdrag att utreda frågan ytterligare. Vi förutsätter att regeringen med det snaraste återkommer med förslag till en försöksverksamhet med sådana handelshus. Många av de mindre och medelstora företagen arbetar som underleverantörer till stora företag. Situationen i underleverantörsföretagen präg las ofta starkt av det förhållandet att hela eller stora delar av produktionen avsätts till ett fåtal köpare. Det skapar ett beroende, som kan medföra stora problem. Ett sådant är underleverantörsföretagens känslighet för konjunktursvängningar. Det förekommer ofta att större företag vid konjunkturtoppar i stället för att öka sin egen kapacitet lägger ut beställningar på underleverantörer. Då konjunkturen försvagas och det större företaget åter genom egen tillverkning kan klara sina leveranser faller dessa beställningar bort. Om de svarat mot en väsentlig del av underleverantörsföretagets produktion, blir bortfallet naturligtvis där mycket kännbart. Ett annat problem är att underleverantören på grund av sin beroendeställning gentemot enskilda köpare kan komma att pressas till orimligt hårda avtalsvillkor. Många underleverantörer tvingas acceptera långa dröjsmål med betalningarna från köparföretagen och lånar därmed i praktiken ut pengar till dessa företag. Det pågår en verksamhet, bl. a. inom och de regionala utvecklingsfonderna, riktad särskilt till underleverantörsföretagen. Det gäller i första hand förmedling av underleveranser, men också viss utbildnings- och rådgivningsverksamhet förekommer. Denna verksamhet är emellertid helt otillräcklig för att på ett mer avgörande sätt förändra undeleverantörsföretagens villkor. Vi menar därför att det är nödvändigt att se över möjligheterna att förbättra underleverantörernas situation. En viktig uppgift måste därvid vara att utarbeta förslag till åtgärder för att stärka underleverantörernas ställning gentemot enskilda köpare. Det kan ske dels genom åtgärder för att bredda kundkretsen eller ta upp tillverkning av egna produkter, dels genom regler beträffande exempelvis de ekonomiska villkoren eller långsiktigheten i leveransavtalen. Man bör undersöka om det är möjligt att införa särskilda regler beträffande de fall då ett enda företag genom sina beställningar engagerar stora delar av ett underleverantörsföretags kapacitet. Dessa regler skulle exempelvis kunna innebära en skyldighet att varsla underleverantörsföretag i samband med att ett köparföretag vid produktionsförändringar har s. k. primär förhandlingsskyldighet enligt MBL gentemot de egna anställda. En annan viktig uppgift är att underlätta underleverantörernas finansieringssituation. Vi krävde att förutsättningar för en factoring-verksamhet i anslutning till de regionala utvecklingsfonderna skulle undersökas. En funktion inom eller ett organ knutet till fonderna skulle därvid få uppgiften att överta det levererande företagets fakturor och sedan handha inkasseringen av utestående fordringar. Det skulle innebära att företagens behov av rörelsekapital skulle minska. Vårt förslag om en försöksverksamhet med factoring-verksamhet av det här skisserade slaget har rönt stort positivt intresse från företagar Vi föreslår därför ånyo att regeringen, exempelvis genom statens industriverk, tar upp överläggningar med några regionala utvecklingsfonder om den närmare utformningen av en sådan försöksverksamhet och därefter utarbetar ett konkret förslag om ett factoring-bolag. Vi har tidigare angivit att en lämplig nivå på det egna kapitalet i ett sådant bolag i ett inledningsskede kan ligga kring 5 milj. kr. och att detta kan kompletteras med en särskild lånegaranti. A ndra insatser för de mindre och medelstora företagen Det finns många andra områden än de tidigare berörda, där de mindre och medelstora företagen möter speciella problem. Det gäller exempelvis beträffande kapitalförsörjningen, främst därför att de mindre företagen inte har tillgäng till aktie- och obligationsmarknaderna. Som tidigare påpekats beslutade , efter ett socialdemokratiskt initiativ, om en förstärkning av de regionala utvecklingsfondernas utlåningskapacitet genom införande av en statlig kreditgaranti på 300 milj. kr. Ett förslag till utformning av ett garantisystem har lämnats av regeringen. Dessutom föreslås i årets budgtproposition att de regionala utvecklingsfonderna för utlåning tillförs ytterligare 125 milj. kr. Det garantisystem som föreslås av regeringen skiljer sig från det av oss föreslagna, och av näringsutskottet förordade, så till vida att regeringsförslaget innebär att de regionala utvecklingsfonderna ges möjlighet att själva teckna lånegarantier. Enligt det ursprungliga förslaget skulle fondema med en statlig garanti ta upp lån främst i Investeringsbanken men också exempelvis i AP-fonderna. Man skulle därigenom uppnå att dessa instituts utlåningsverksamhet dels regionaliserades, dels försköts mot de mindre och medelstora företagen. Dessa fördelar kommer genom den av regeringen föreslagna systemkonstruktionen sannolikt inte att uppnås. Vi beklagar regeringens bristande intresse för de mindre och medelstora företagen. Vi är emellertid beredda att i avvaktan på erfarenheter av det föreslagna systemet t. v. acceptera detta. Ett annat slag av småföretagsproblem har sin grund i att mindre företag av naturliga skäl inte kan bygga upp specialistkompetens på alla områden. Vi har tidigare pekat på de svårigheter detta kan föra med sig i situationer då företagen vill utveckla nya produkter eller ge sig ut på exportmarknaden. Samma typ av problem kan emellertid gälla i många andra fall, exempelvis i samband med kalkylering, finansiell planering eller investeringsplanering. Delvis kan naturligtvis bristerna avhjälpas genom olika utbildningsinsatser för företagsledare och anställda, men ofta blir det nödvändigt att tillfälligt komplettera med kunnande utifrån. Det kan ske genom att konsulter anlitas, varvid de regionala utvecklingsfonderna kan uppträda 1979/80: 1023 Fonderna har emellertid också en viktig uppgift när det gäller att genom egen rådgivningsverksamhet stödja företagen. Denna uppgift för de regionala utvecklingsfonderna kan ses som ett konkret uttryck för hur samhället genom direkta insatser kan förbättra funktionsdugligheten i ett långt ifrån perfekt marknadssystem. Den innebär att företagen får stöd för att fungera effektivt och uppnå en långsiktig stabilitet. Det är också viktigt att notera att företagsservicen ökar möjligheterna att mellan samhällsorgan och företag föra en dialog med sikte på förbättrad samverkan företag emellan. Att åstadkomma en sådan är en viktig uppgift för de regionala utvecklingsfonderna. I den tidigare nämnda utredningsrapporten från statens industriverk diskuteras betingelserna för en ökad företagssamverkan. Det understryks att en sådan samverkan i allmänhet måste växa fram stegvis och med utgångspunkt i aktiviteter där de enskilda företagen inte känner sin integritet hotad. Det är en viktig uppgift för de regionala utvecklingsfonderna att bidra till att samverkan mellan mindre företag på detta sätt utvecklas. Stora problem uppstår i vissa fall i mindre företag i samband med överlåtelser och generationsskiften. Ägaren är ofta företagsledare och kanske dessutom den ende som har överblick över företaget eller den som ensam svarar för exempelvis försäljning eller produktionsledning. Det är uppenbart att företaget i sådana fall kan råka i en allvarlig situation då ägaren-företagsledaren drar sig tillbaka. En övelåtelse eller ett generationsskifte innebär emellertid ofta ekonomiska påfrestningar för företaget. Företagsskatteberedningen, som tillsattes av en socialdemokratisk regering, hade i uppdrag att se över just de likviditetsproblem som bl. a. arvsbeskattningen innebar för familjeföretagen. lade den dåvarande regeringen fram förslag om lättnader i arvs- och gåvobeskattningen. Från socialdemokratisk sida ställde vi oss bakom dessa förslag. Betydelsen av livskraftiga företag kan inte ifrågasättas, och det är ett samhällsintresse att undvika att företag finansiellt urholkas exempelvis vid överlåtelser. Det vore emellertid orimligt att bortse från fördelningsfrågorna. Vi menar därför från socialdemokratiskt håll att det är motiverat att utreda möjligheterna att underlätta företagsöverlåtelser och generationsskiften i företag genom åtgärder som inte får fördelningspolitiskt oacceptabla konsekvenser. bör ge regeringen i uppdrag att se över behovet av insatser på detta område och återkomma med förslag till sådana åtgärder. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts rörande behovet av industripolitisk planering, 2. att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts angående åtgärder för att främja en positiv utveckling för den utrustningstillverkande industrin, 3. att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande löntagarkonsulter, 4. att till : Förvaltningskostnader för /81 under fjortonde huvudtiteln anvisa ett i förhållande till regeringens förslag med . förhöjt förslagsanslag av , 5. att till : Utredningar m. m. för /81 under fjortonde huvudtiteln anvisa ett i förhållande till regeringens förslag med . förhöjt reservationsanslag av , 6. att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om en verksamhet vid statens industriverk för insamling och analys av information om ekonomiska förhållanden i andra länder, 7. att till : Insamling av internationell information under fjortonde huvudtiteln för /81 anvisa ett reservationsanslag av , 8. att som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts i motionen angående ett investerings- och utvecklingsprogram för de statliga företagen, 9. att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av ett organiserat samarbete mellan STU och struktur- och utvecklingsfonden, 10. att . anvisas för stöd till enskilda uppfinnare, 11. att godkänna de riktlinjer för stimulans av företagens forsknings- och utvecklingskostnader genom avdrag vid beskattningen och bidrag vilka föreslås i motionen, 12. att till Särskilda bidrag till företagens forsknings- och utvecklingsarbete för /81 under åttonde huvudtiteln anvisa ett förslagsanslag av , 13. att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om inrättandet av särskilda utvecklingsbolag inom områdena energi, miljövård och transportsystem, 14. att begära att regeringen inrättar särskilda utvecklingsbolag inom områdena medicinsk teknik samt undervisningshjälpmedel i enlighet med vad som anförts i motionen, 15. att till Grundkapital för samhällsägda utvecklingsbolag inom områdena medicinsk teknik och undervisningshjälpmedel (industridepartementet) för /81 anvisa ett investeringsanslag om , 16. att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om medel för projektfinansiering i anslutning till de samhällsägda utvecklingsbolagens verksamhet, 17. att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om utredningen rörande affärsverkens och myndigheternas verkstäder, 18. att inrätta en särskild struktur- och utvecklingsfond i enlighet med vad som anförts i motionen, 19. att till Struktur- och utvecklingsfonden (industridepartementet) för /81 anvisa ett investeringsanslag om 1 , 20. att ge fullmäktige i i uppdrag att utfärda en statlig garanti om 2 . till struktur- och utvecklingsfonden, 21. att begära att regeringen framlägger förslag till ändringar i reglementet angående allmänna pensionsfonden i enlighet med vad som anförts i motionen, 22. att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om riktlinjerna för allmänna pensionsfondens verksamhet, 23. att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts angående verksamheten vid de regionala utvecklingsfonderna, 24. att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om de av beslutade regionala utvecklingsbolagen för och , 25. att ett regionalt utvecklingsbolag för inrättas, 26. att till Grundkapital för regionalt utvecklingsbolag i (industridepartementet) för /81 anvisa ett investeringsanslag om , 27. att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om försöksverksamhet med samhällsägda handelshus, 28. att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om en översyn av underleverantörernas situation, 29. att begära att regeringen tar initiativ till factoring-verksamhet vid de regionala utvecklingsfonderna i enlighet med vad som anförts i motionen, 30. att begära att regeringen utreder möjligheterna att underlätta företagsöverlåtelser och generationsskiften i enlighet med vad som anförts i motionen. () () HANS () () () () () () () i () () () () () () * Se även motionen 1979/80: 1024.