mot · G2021454 · 1979-01-24 00:00:00 — 1978/79:1454 av m. fl. om ersättning till följd av ljus ringröta i utsädespotatis Ljus ringröta i potatis orsakas av en bakterie, som angriper kärlringen, den vatten- och näringsledande vävnaden i en potatis. Sjukdomen tillhör de farliga skadegörare som skall bekämpas enligt vä,askyddslagen (SFS 1972:318) och växtskyddskungörelsen (SFS 1975:993). Till det yttre kan en knöl verka helt frisk, och sjukdomen konstateras först vid en genomskärning av knölen. Upptäckt sker ofta ej förrän på vårvintern i samband med sortering. Smittat utsäde spelar en avgörande roll för ringrötans spridning från plats till plats och sjukdomens bibehållande från en växtperiod till nästa. Lantbruksstyrelsen äger därvid förbjuda att smittad potatis används till utsäde. Vi anser det möjligt att komma till rätta med ljus ringröta i potatis. Forskningsprojekt rörande nya uppförökningssätt pågår. Innan resultat härifrån kan komma till praktisk användning måste nuvarande utsädesodling fungera väl. Förekomst av och misstanke om förekomst av ljus ringröta är ett problem. Det gäller inte minst i och , där ur både den totala odlingens och den enskilde odlarens synvinkel möjligheter till utsädesproduktion är väsentliga. Bestämmelserna för statsplombering av utsädespotatis har skärpts väsentligt genom ändring i lantbruksstyrelsens kungörelse om statsplombering av utsäde (LSFS 1977:11). En ny översyn av plomberingsbestämmelserna sker f. n. inom lantbruksstyrelsen, och ännu skärptare bestämmelser kan förväntas. Vi finner de skärpta bestämmelserna i stort riktiga. Föreläggande till följd av förekomst av eller misstänkt förekomst av ljus ringröta drabbar dock enskilda utsädesodlare mycket hårt. De ekonomiska förlusterna betingas dels av att utsädet ej kan säljas till normalt utsädespris utan får säljas som matpotatis, dels av kostnader för inköp av hela nästa års utsädesbehov, då del av uppförökad vara ej kan användas som eget utsäde, samt dels av kostnader för ett flertal saneringsåtgärder. Upptäcks sjukdomen i kollektivt ägda lagerhus, där en samfällighet av odlare förvarar sin utsädespotatis, ger detta speciella problem, då misstanke om smittspridning till andra partier uppstår. Om sjukdomen upptäcks sent kan avräkning av utsädespotatisen enligt kontrakt ha skett. Detta förändrar dock ej problemen för enskild odlare. Vid skördeskada erhålls normalt ett acceptabelt skydd mot kraftigt försämrat ekonomiskt utfall ett visst år via skördeskadefonden. Vid handläggning av ärenden rörande ersättning för förlust på grund av förekomst av ringröta har lantbruksstyrelsen normalt tillämpat principen att ersättning inte utgår när utsädesskörd, som kasserats, ändå kunnat avsättas till ett genomsnittligt matpotatispris. Skillnaden mellan förväntat pris vid produktion av den högsta klassen utsäde, SE-utsäde, och matpotatispris är emellertid betydande och motiverad genom höga produktionskostnader. Odlingen är den arbetsintensivaste inom vegetabilieproduktionen, varför förlusterna blir mycket kännbara. Det befintliga skyddet för utsädesodlare i detta fall är ej tillfredsställande. Det kan leda till svåra konsekvenser på såväl kort som lång sikt. Ett minskat intresse för och möjligheter till kvalitativ utsädesodling ger konsekvenser via matpotatisodlare till konsument. Värdet av de betydande insatser som gjorts för att höja potatisens kvalitet kan komma att äventyras. Regeringen bemyndigade 1978-05-25-som en engångsåtgärd - lantbruksstyrelsen att utbetala ersättning till potatisodlare, som drabbats ekonomiskt av att inköpt stats plomberat utsäde kasserats till följd av konstaterad eller misstänkt ringröteförekomst. Det är emellertid nödvändigt att söka en permanent lösning i frågan om ersättning. Vi finner det därför starkt motiverat att en ersättning, utöver gällande bestämmelser enligt växtskyddskungörelsen, kan utgå via skördeskadefonden, med tillämpning av viss självrisk. Den enligt lag erforderliga statsplomberingen av utsäde, under kontroll av statens utsädeskontroll, har haft brister. Detta visas genom de successivt skärpta bestämmelserna. En enskild odlare har mycket starkt begränsade möjligheter att själv skydda sig mot ringröta. Detta är särskilt markant för odlare som fått förelägganden till följd av att det ägda utsädet varit släkt med eller lagrats tillsammans med utsädespartier i vilka man funnit ringröta. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att ersättning till utsädesodlare av potatis kan utgå ur skördeskadefonden, utöver växtskyddskungörelsens bestämmelser, vid föreläggande till följd av ljus ringröta. () ()