mot · G2021791 · 1979-01-25 00:00:00 — av m. fl. om sammansättningen av sårbarhetskommittén Datatekniken tas nu i anspråk inom allt fler av samhällslivets områden. Detta har medfört flera fördelar bl. a. ur rationaliserings- och effektivitetssynpunkt, men det har också medfört problem. Ett av dessa problem är riskerna för en ökad sårbarhet i datasamhället. Att minska dessa risker genom planering och förebyggande åtgärder framstår alltmer som en stor och viktig datapolitisk fråga. En statlig utredning, den s. k. sårbarhetskommittén som enbart består av statstjänstemän, la för sedan fram en lägesrapport med titeln och samhällets sårbarhet. Rapporten har varit ute på remiss och kommittén avser nu uppenbarligen att gå vidare och arbeta fram förslag och rekommendationer. Såväl den gamla borgerliga trepartiregeringen som den efterföljande folkpartistiska minoritetsregeringen har upprepade gånger deklarerat att man avser att föra en datapolitik som bl. a. ger de i företrädda åsiktsriktningarna goda möjligheter att på ett tidigt stadium medverka i beslutsprocessen på det ganska komplicerade område som datatekniken utgör. Ett effektivt sätt att göra detta är att företrädare för politiska partier ges tillfälle att delta i utredningsarbetet. Detta ligger också väl i linje med svensk politisk tradition som den utvecklats som socialdemokraterna hade regeringsansvaret. När det gäller sårbarhetsutredningen har dock den ansvarige ministern, statsrådet de , vägrat att låta några parlamentariker ingå. Detta meddelades också som svar på en fråga i . Vi anser emellertid att inte bör låta sig nöja med detta besked utan i stället uttala att en breddning av sårbarhetskommitténs sammansättning möjligt kommer till stånd. har i sin lägesrapport kommit fram till ett antal preliminära slutsatser av stort intresse utifrån politiska utgångspunkter. a. följande slutsatser dras: Sårbarheten är oacceptabelt hög och kommer att bli högre om inte motåtgärder vidtages. Sårbarheten betingas av flera faktorer. De viktigaste är utlandsberoendet, koncentrationen, personalberoendet och känsliga register. Katastrofplanering saknas eller är bristfällig hos många ADB-användare. Vid krig är flyttning av stora datorer till skyddad plats omöjlig eller näst intill. Utspridning av datorkraften är därför en möjlighet att fortsätta driften Orsakerna till den nuvarande höga sårbarheten är bl. a. bristande styrning och övergripande bedömning. Ett ökat medvetande om riskerna samt en övergripande styrning är önskvärd. Koncentration av datorkraft och integration av system bör undvikas. Utlandsberoendet bör kanske motverkas genom en satsning på svenska produkter. Det starka personalberoendet bör motverkas genom ett noggrant urval. Det föreligger ett behov av rådgivning och vägledning främst på säkerhetsområdet. Utan att ta ställning till i vilken utsträckning som sårbarhetskommittén på varje punkt har ett hållbart underlag för sina slutsatser är det helt klart, att de lösningar som antyds i lägesrapporten är av den karaktären att experterna i kommittén bör kompletteras med parlamentariker med politiskt ansvar. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att uttalar att den s. k. sårbarhetskommittén kompletteras med företrädare för politiska partier. () ()