mot · G202566 · 1979-01-18 00:00:00 — 1978/79 566-569 av m. fl. om rytmik och dans inom samhällets barnomsorg Dansen är en i länge försummad konstart. Att uttrycka sig i dans och danslekar är ändå en av människosläktets äldsta traditioner. Det är en konstart som inte är begränsad till speciella åldrar; alla kan ha glädje av den. Såväl barn som vuxna kan i dans få utlopp för sitt naturliga rörelsebehov. Den moderna psykologin har också uppmärksammat dansen som ett medel att uppöva människans motoriska färdigheter samt den glädje dansen kan ge. Därför har dans också kommit att användas som terapi inom sjukvården. I barnkulturgruppens rapport och kulturen behandlas teater, film, litteratur och musik för barn, men dansen nämns inte alls. Ändå vet vi väl att små barn ofta har en spontan lust att röra sig till rytmisk musik. Småbarn har också ett enormt rörelsebehov. Barn lär flytta sig eller byta ställning ca 100 gånger , deras behov av vila tillgodoses med mycket kortare perioder. Barn har svårt att få utrymme för att tillfredsställa sitt behov av kroppsliga aktiviteter. Enligt en expertgrupp hade 1973 av barndaghemmen och förskolorna i möjlighet till en daglig promenad. Inte minst för små barn är det viktigt att få öva motoriska färdigheter, att lära sig att behärska sin kropp. Sker inte detta kan också den intellektuella och emotionella utvecklingen störas. Många barn börjar också skolan med brister i sina motoriska färdigheter. Detta kan vara en bidragande orsak till att antalet barn med lässvårigheter ökar. Barndans är därför en betydelsefull aktivitet, och kropps- och rörelselekar måste bli självklara inslag i våra förskolor och daghem. Att lära sig behärska sin kropp kan på ett stimulerande sätt lekas in med dans. Därför borde dans också beredas större utrymme i . I en doktorsavhandling har visats att många barn känner sig utsatta i gymnastiken, att de är rädda att göra bort sig, känner sig klumpiga. Det vore önskvärt att dans kunde erbjudas som ett alternativ till den vanliga skolgymnastiken. Det finns ju så många olika former av dans folkdans, sällskapsdans, jazz, balett - för att bara nämna några. och danslekar var förr något som alla kunde delta i oberoende av ålder. Eftersom dansen bygger på gruppsamverkan skänker den också gemenskapsupplevelse. Den är en del av vårt kulturarv som vi måste slå vakt om. Dansen kring midsommarstången avslöjar på många håll hur illa det numera är beställt med kunskapen om våra gamla dans- och ringlekar. Här kan danspedagoger och skola tillsammans göra en stor insats, liksom 1 1978/79. också hembygdsföreningar och olika andra organisationer. Den kommunala har betytt mycket för att öka intresset för musik runt om i landet. Det vore önskvärt att möjligheter gavs att bygga upp en motsvarande verksamhet för undervisning i dans. Dansen är en kulturform som inte är beroende av några språkgränser, och på detta område kan våra invandrare också berika det svenska kulturlivet. För att en ökning av undervisning i dans skall kunna ske behövs naturligtvis inte bara flera kurser utan också en ökning av antalet dansare och danspedagoger. Statens dansskola har för få sökande med tillräcklig grundutbildning. I första hand behövs därför en utbildning på gymnasienivå. Med hänvisning till vad som anförts hemställs1 att hos regeringen anhåller att regeringen vidtar åtgärder för att tillgodose barns behov av rytmik och dans inom samhällets barnomsorg. () () 1 Se även motionen 1978/79:567.