mot · G302100 · 1979-11-14 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1979/80:43 om ändring av Sveriges sjöterritorium I propositionen 1979/80:43 föreslås att territorialhavet från begränsas på vissa kustavsnitt i och , söder om och i Bornholmsgattet. Förslaget är en följd av en överenskommelse med . Överenskommelsen ingicks alltså innan territorialhavet utvidgades från 4 till 12 nautiska mils bredd. Avsikten med att så snart åter ändra lagen om Sveriges sjöterritorium är enligt propositionen att efter ett förslag av skapa en ränna av internationellt vatten i passager som helt skulle bli täckta av territorialhav, om också senare utvidgar sitt territorialhav till 12 nautiska mils bredd. Genom att skapa en sådan fri ränna skulle man enligt propositionen undvika framtida krav från bl. a. stormakter om transitpassage i sunden dvs. att statsfartyg skall kunna passera utan föranmälan, ubåtar dessutom i undervattensläge - ända in till de svenska baslinjerna. Rätt till sådan transitpassage finns föreslagen i det utkast till ny havsrättskonvention som man förhandlar om vid tredje havsrättskonferens. Enligt vår mening ger den i propositionen föreslagna minskningen av territorialvatten inga egentliga fördelar för vårt land. Däremot innebär den en direkt försämring både för vårt miljöskydd och för våra försvarsintressen. Det finns heller inga omständigheter som skulle kräva ett beslut av i denna fråga. Det är riktigt, som framhålls i propositionen, att vissa delar av ovannämnda utkast till ny havsrättskonvention (Informal Composite NegotiatingText-ICNT-A/Conf. 62/WP. 10/Rev. 1)har stöd av en majoritet av de i havsrättsförhandlingarna deltagande staterna. a. gäller det förslaget att begränsa staternas territorialhavsbredd . Territorialhavsbredden är oreglerad i nu gällande rätt. Däremot är det ovisst om förslaget om rätt till transitpassage i internationella sund har ett liknande starkt stöd. Det är ett stormaktsförslag avsett att säkerställa stormakternas rörelsefrihet i många sund, som är fritt hav men vilka skulle bli helt täckta av strandstaters territorialhav vid en allmän utvidgning av territorialhavens bredd . Många stater med strand i sådana sund är emot transitpassage-formeln, eftersom den ju skulle ta bort en av fördelarna med en utvidgning. Det kommer därför att dröja - kanske flera år- innan man vet 1 1979/80. ifall regeln om transitpassage i internationella sund blir allmänt accepterad -om man alls når överenskommelse om en ny havsrättskonvention. Därefter torde det ta innan en eventuell bestämmelse härom kan träda i kraft. Som framhålls i propositionen uppstår inte det problem som den föreslagna åtgärden avser att lösa, förrän även utvidgar sitt territorialhav. hävdar nu 3 nautiska mils bredd. En sådan utvidgning från dansk sida i de havsområden det gäller är enligt vad vi inhämtat inte nära förestående. Det kan heller inte nu förutses om och i så fall när en sådan reform kan komma til! Vi finnér det utomordentligt anmärkningsvärt att propositionen inte på något sätt behandlar konsekvenserna för det svenska miljöskyddet. När utvidgade territorialhavet stärktes våra möjligheter att skydda den miljön. Från miljösynpunkt är det av stor vikt att utländska fartyg inte kan vägra samarbete med svenska myndigheter i samband med kollisioner och vid utsläpp av olja, kemikalier etc. Det finns tyvärr åtskilliga exempel på fartyg som även vid allvarliga miljöhot försvårat eller direkt hindrat miljöskyddsinsatser. Om sådana fartyg befinner sig på internationellt vatten finns inte lagliga möjligheter för myndigheterna att ingripa. En indragning av vårt territorialhav skulle därför påtagligt öka riskerna för vår miljö, särskilt i de relativt trånga vattenområden där territorialhavsbredden enligt propositionen föreslås minskas. Det torde innan skulle kunna återfå motsvarande rättigheter i samband med att en havsrättskonferens närmare definierar kuststaternas jurisdiktion i ekonomiska zoner-om . Det är endast territorialhav som ger kuststaten ouppsägbara rättigheter att ingripa för att skydda miljön. Propositionen nämner ingenting om denna aspekt. med att det svenska territorialhavet utvidgades utfärdade regeringen en förordning (1979:549) om tillfälliga passagezoner i de vattenområden som i propositionen föreslås bli fritt hav igen . Förordningen är skräddarsydd efter ovannämnda överenskommelse med och efter transitpassage-formeln. Även om man med hänsyn till svenska försvarsintressen skulle ha kunnat önska sig något striktare regler - t. ex. att ubåtar får passera i ytläge - är den nuvarande ordningen med territorialhav till mittlinjen mot och passagezon en i fredstid praktisk och i stort sett tillfredsställande ordning. Från främmande makters synpunkt är skillnaden mellan att gå i en fri ränna eller i svensk passagezon mycket liten, om syftet är genomfart. Om emellertid nuvarande passagezon omvandlas till fritt hav, avhänder sig från försvarssynpunkt uppenbara fördelar i ett framtida neutralitetsläge i vad avser möjligheterna att hålla främmande makters sjö- och luftstridskrafter på avstånd och att organisera neutralitetsleder till sjöss. Enligt uppgifter i pressen skulle antalet kränkningar av svenskt territorium och luftrum ha ökat påtagligt efter territorialhavsutvidningen den Det har spekulerats i att detta skulle vara en medveten påtryckning på för att stödja krav på indragning av territorialhavet. Det är västmakterna som svarat för ökningen. Dessa spekulationer har dock avvisats av företrädare för och försvarsstaben. Det är heller knappast troligt att stormakter systematiskt skulle kränka det neutrala gränser. De stormakter det skulle kunna bli fråga om har ju även undertecknat den europeiska säkerhets- och samarbetskonferensens slutdokument, där föreskriften om gränsernas okränkbarhet formulerats så att den inte skulle strida mot framtida utvidgningar av de deltagande staternas territorialhav. Många stater förbereder även att vid det kommande uppföljningsmötet i förhandla om utvidgning av de i föreskrivna militära förtroendeskapande åtgärderna till att omfatta även sjömilitära förhållanden. Sammanfattningsvis synes det motiverat att inte genomföra den i propositionen föreslagna indragningen av territorialhavet, eftersom den folkrättsliga grunden för reformen är svagt underbyggd, eftersom det är oklart om inom förutsebar framtid kommer att utvidga sitt territorialhav i de områden förslaget avser och eftersom viktiga svenska miljöskydds- och försvarsintressen skulle bli lidande. Under alla omständigheter kan denna fråga skjutas . Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi att beslutar 1. att inte godkänna överenskommelsen mellan de svenska och danska regeringarna om genomfarten i svenskdanska sund, 2. att avslå den i propositionen 1979/80:43 föreslagna ändringen av 3 § i lagen (1966:374) om Sveriges sjöterritorium. () ()