mot · G3025 · 1979-01-01 00:00:00 — med anledning av propositionen 1978/79:152 om transportstöd Norrbottendelegationen har i en skrivelse till regeringen framlagt förslag om nödvändigheten av att bygga ut godstransportstödet till ett heltäckande regionalt transportstöd som även omfattar ett företagsinriktat persontransportstöd. Denna framställan stöds av länsstyrelserna i , och . Förslagen återges här i korthet. En fjärde transportstödszon bildas, omfattande kommunerna i norra och östra , dvs. , , , , , Företag inom denna fjärde zon skall erhålla stöd av persontransportkostnaden om transportavståndet överstiger . Den kortaste stödberättigade transportsträckan vid tjänsteresor som berör företag i inre stödområdet i hela landet fastställs . Stödet för resor skall därvid utgå av redovisade kostnader för tjänsteresor. Persontransportstödet skall omfatta de branscher och företag inom industrin som uppfyller kraven för att erhålla det statliga regionala transportstödet för godstransporter. Det företagsinriktade persontransportstödet skall avse resekostnader med samtliga allmänna kommunikationer. Traktamentskostnader skall ej omfattas av persontransportstödet. Norrbottendelegationen har låtit kulturgeografiska institutionen vid utföra en undersökning av de regionala variationerna i företagens personkontaktskostnader. Delegationen har överlämnat denna undersökning till regeringen. Studien behandlar kostnaderna och tidsåtgången för att från vart och ett av landets 70 A-regioncentra genomföra ett antaget resprogram. Undersökningen visar att söder och norr om ökar personkontaktskostnaderna successivt. Vid resor från de sydsvenska orterna är de ungefär dubbelt så höga som från . Motsvarande kostnadsläge norr om den mellansvenska zonen påträffas i höjd med /. Norrom stiger kostnaderna mycket snabbt. Företag lokaliserade i måste t. ex. betala så mycket som företag i för att genomföra det antagna resprogrammet. Från orter norr om är kostnaderna ca fyra gånger så stora som om resorna haft som utgångspunkt. , med ett indexvärde om 405 (index 1 1979/80. 100), har det mest ogynnsamma läget i landet sett från kostnadssynpunkt. Detta innebär att om ett företag i måste betala . för att upprätthålla sina direkta personkontakter, så skulle företaget tvingas betala . om det var lokaliserat till . Ett persontransportstöd skulle innebära omfattande kostnadsminskningar, framgår det av undersökning. Beroende på bidragssystemets utformning skulle kostnaderna för att genomföra det antagna resprogrammet från de nordligaste orterna (och ) nästan halveras. För företag i övriga orter i och skulle stödet medföra en minskning av kostnaderna med en tredjedel, och för verksamheter belägna i A-centra söder härom ned till skulle minskningen bli av nuvarande kostnader. Bidragsandelen för företag i övriga stödberättigade orter varierar av gällande transportkostnader. I regeringens proposition 1978/79:152 om transportstöd ansluter sig departementschefen till den uppfattning som och läns handelskammare framför angående förslaget om ett persontransportstöd. Handelskammaren vill se vilken inverkan SJ:s och Linjeflygs förändrade prispolitik får på såväl affärs- som privatresorna innan man tar ställning till ett stöd, vilket är ytterst förvånande. tillämpas visserligen inom inrikesflyget ett delvis nytt prissystem med särskilda lågpriser vid vissa avgångar, men detta löser ju inte problemet för företagarna på önskvärt sätt. Med tanke på de långa resavstånden från Norr- och måste flyget anses vara det absolut mest överlägsna transportmedlet. Vad gäller de s. k. lågpriserna med inrikesflyget bör det noteras att dessa inte gäller exempelvis från tili och 15.30 (13.30 fredag). Dessutom förutsätts, vid resor med SAS vardagar, att man är borta eller mer för att få utnyttja lågpriserna. Tjänsteresor måste svårligen kunna anpassas till nämnda avgångstider och andra restriktioner, då flertalet resor måste anpassas till ordinarie affärs- och öppethållandetider. Det kan inte heller framstå som rimligt att behöva avsätta fler resdagar för att kunna utnyttja lågprissystemet. En något reducerad resekostnad kan inte kompensera ökad bortovaro från arbetet och ökade traktamentskostnader. Departementschefen tar också upp frågan om möjligheterna att missbruka ett företagsinriktat persontransportstöd, då även resor av privat karaktär kan komma att belasta såväl företagen som staten. Man bör dock hålla i minnet att flertalet tjänsteresor företas direkt eller indirekt på uppdrag av företagsledningen och utförs av anställda utan avgörande inflytande i företaget. Nödvändigheten av tjänsteresor i dessa fall, vilka således är flertalet, torde därför inte kunna ifrågasättas. Vi bedömer därför att risken för missbruk inte bör överdrivas eller tillåtas förhindra i och för sig angelägna reformer. inte vara omöjligt att uppnå en kontroll för denna stödform som motsvarar andra stödformers. Departementschefen föreslår i propositionen om transportstödet en stödområdesindelning som omfattar sex transportstödszoner. För Norr- och del blir transportstödszon 4, 5 och 6 aktuella. Transportstödszon 4 omfattar: Transportstödszon 5 omfattar: Transportstödszon 6 omfattar: Av , , , och kommuner. Av , , och Bodens kommuner. utom , , , och kommuner. Av , och kommuner. Av , , , , Hapa- . randa, och kommuner. Med tanke på de höga persontransportkostnaderna, på grund av att flyget utgör det helt dominerande transportmedlet för näringslivet i Norr- och , föreslår vi att ett företagsinriktat persontransportstöd inrättas avseende transportstödszonerna 4, 5 och 6 och med de procentuella bidragssatser från vilka föreslås tillämpas för godstransportstödet (se figur). Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar begära att regeringen inrättar ett företagsinriktat persontransportstöd avseende transportstödszonerna 4, 5 och 6 i Norr- och och med de procentuella bidragssatser från 15 till 50 vilka föreslås tillämpas för godstransportstödet. 2. att anvisar erforderliga medel härför. () ()