ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G2021857 · 1979-01-25 00:00:00 — Motion 1978/79:1857 av och om statsbidrag till G rännamuseerna Vitömuseet är ett av tre museer, vilka går under den gemensamma benämningen Grännamuseerna. I Vitömuseet finns framfor allt föremål från Andréexpeditionen. Grännamuseerna har utomordentligt stor betydelse för som turistort. De s. k. Vitöfynden intar en särställning bland samlingarna. Intresset för dessa fynd har varit i starkt stigande och kommer att öka ytterligare med anledning av att man med all säkerhet kommer att börja spela in en film om Andréexpeditionen. Filmen, som regisseras av , vänder sig till en internationell publik. Publiktillströmningen till samlingarna kan mot denna bakgrund beräknas öka starkt, vilket naturligtvis innebär en stor arbetsbelastning för personalen på . Det är därför viktigt att ett särskilt statligt driftbidrag kan lämnas till Grännamuseerna, så att Vitöfynden kan presenteras på det sätt som de förtjänar. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar om ett särskilt statsbidrag till Grännamuseerna enligt de i motionen angivna riktlinjerna.
mot · G2021858 · 1979-01-25 00:00:00 — av m. fl. om information till barn om äldre tiders kultur 1979 är FN:s internationella barnår. Det föranleder en närmare studie av barnens förhållanden nu och genom tiderna. Utan tvivel har utvecklingen varit negativ när det gäller den miljö som barnen skall leva i. Visserligen har samhället gjort lovvärda försök på det ekonomiska området, men utvecklingen har ändå inte varit barnvänlig. Svårigheterna för barnen i vårt land börjar . Vi upplever att även barn blir alkoholiserade eller narkotikaskadade. Till alla de åtgärder som skall vidtas när det gäller det samhälle som barnen skall växa upp i måste också läggas de kulturella insatserna. När barnen omsider skall ta hand om samhället är det viktigt att de har fått grundlig information om hur samhället var i flydda tider. Barnen riskerar att råka på villovägarom de saknar kunskap om den utveckling som vi bygger vidare på. De måste få svar på frågan: Vad var det grundläggande i vår kultur i det förflutna? Barnen måste få klarhet om att familjen tidigare spelade en mycket central roll när det gällde att umgås och att det sociala ansvaret och den sociala gemenskapen var grunden som skapade trygghet. Det är nödvändigt att barnen känner till detta för att samhället skall fungera. Det roll kyrkan och kristendomen spelade måste också framhållas. Det var kyrkan och kristendomen som gav människorna hjälp och ledning, som gav regler för den mänskliga samlevnaden. När majoriteten av svenska folket accepterar kyrkan och den kristna livsåskådningen är det viktigt att denna livsåskådning får göra sig gällande när vi fortsätter att bygga det samhälle som barnen skall växa upp i. Det var en stor brist under den gångna julhelgen att det i TV-programmen för barn inte gavs någon upplysning om julens egentliga mening. Från en insändare i en tidning citeras följande rader: Vart tar omtanken om våra barn vägen? När man läser att producenter och 'experter inte vågar låta det kristna budskapet ljuda i TV-rutan så måste jag fråga mig: Förstör det våra barn om de får veta meningen med julen? Väckelse- och nykterhetsrörelserna uppstod i av andligt förfall och har påverkat uppbyggnaden av vårt samhälle, inte minst genom att den kristna livsåskådningen fick större betydelse. Det är mycket viktigt att barnen får kunskap om detta, särskilt som det nu finns risk för ett förfall liknande det som rådde innan dessa folkrörelser fick spridning i vårt land. Även skolan spelade en fostrarroll och hjälpte därigenom människorna att fungera i samhället. För att vi skall kunna bygga vidare på vår demokrati är det alltså angeläget att barnen får kännedom om hur samhället var förr och hur det påverkades i de avseenden som här har berörts. Det bör därför utredas hur man på bästa sätt skall kunna ge barnen denna information, denna värdefulla anknytning till hur det var i äldre tider. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen begär en utredning om förbättrad information till barn om äldre tiders kultur enligt de riktlinjer som anges i motionen. () () GOTAB 61358 Slockholm 1979
mot · G2021860 · 1979-01-25 00:00:00 — av och om bevarande av ångfartyg De ideella insatserna inom kulturminnesvården har utvidgats med föreningar som vill visa äldre tiders kommunikationer i drift. Dessa levande museer, med främst tåg och båtar, har blivit mycket uppskattade. Verksamheten sköts helt eller till stor del med hjälp av ideella krafter utan vilka det skulle vara mycket svårt att skapa förutsättningar för den drift av äldre trafikmedel det är fråga om. Tack vare de ideella insatserna kan förhållandevis begränsade offentliga bidrag ge stor utdelning i form av för allmänheten intressant verksamhet. a. mot denna bakgrund har en utredning om stödinsatser för museijärnvägama genomförts. Det finns anledning att göra en motsvarande utredning även om kvarvarande ångbåtar. Liksom när det gäller tågföreningarna är de ekonomiska villkoren regelmässigt mycket knappa för de 10-15 äldre ångfartyg, som ännu går kvar i passagerar- och/eller utflyktstrafik. Den ekonomiska utvecklingen gör att kostnaderna för det hantverksmässiga underhåll, som dessa ångare kräver, blir allt dyrare. En särskild svårighet är också att få nytillkomna bestämmelser på området att ta hänsyn till de kulturhistoriskt värdefulla fartygens förutsättningar och särart. Tillkomsten av ångfartyg första hälft betydde den första transportmässiga revolutionen. hade vanligt folk sedan urminnes tid väsentligen tvingats gå även då det gällde längre sträckor. Det är självklart att längre resor därigenom i stor utsträckning var något som var förbehållet ett fåtal. Genom ångbåtarna kom prisbilliga regelbundna och för tiden snabba kommunikationer, som även gemene man kunde utnyttja. Även sedan järnvägarna börjat konkurrera om passagerare och last hade den inrikes sjötrafiken stor betydelse. Det finns all anledning att stödja insatser, som görs för att erinra om ångbåtarnas stora betydelse för kommunikationernas utveckling i . Med hänvisning till ovanstående hemställs att i skrivelse till regeringen hemställer om att en utredning tillsätts med uppgift att se över förutsättningarna för bevarande av kvarvarande ångfartyg.
mot · G2021863 · 1979-01-25 00:00:00 — av m. fl. om de barndomsdövas behov av videogram har krävt att de barndomsdöva i skall få särskilda videoprogram på teckenspråk och att enskilda döva skall få TV-kassettspelare som fritt tekniskt hjälpmedel på samma sätt som synskadade får talböcker, taltidningar och ljudkassettspelare. Teckenspråket är det språk döva barn kan spontanlära och brukar därför kallas de dövas modersmål. Det är på teckenspråk barndomsdöva formulerar sina speciella erfarenheter och kan uttrycka sig mest nyanserat, och det är via teckenspråk de kan ta emot information säkrast och med minsta ansträngning. Som andra minoriteter bör barndomsdöva ha rätt att få stöd för att utveckla sitt språk och sin kultur. Genom att antog propositionen 1976/77:87 om insatser för handikappades kulturella verksamhet fick . till en TV-studio i men inte några produktionsresurser. I studion har man producerat program för testning av teckenspråkstolkar, undervisningsprogram i teckenspråk för föräldrar till döva barn och kulturprogram för döva i olika åldrar. Programmen har visats i de 40 dövföreningar i landet som har uppspelningsapparatur, i studiecirklar och på dövskolor. har för varje produktion fått söka anslag från olika håll. 1977 tillsattes videogramutredningen. En PM har framlagts för utredningen om barndomsdövas behov av videogram. Den visar hur eftersatt gruppen är i vårt samhälle men också att samhället genom videogram på teckenspråk har möjlighet att göra en effektiv insats för att förändra detta. Vissa av de barndomsdövas behov av videogram är så klart avgränsade från de andra frågor videogramutredningen har att lösa att de bör kunna läggas fram som ett delbetänkande. Med hänvisning till det anförda föreslås att hos regeringen begär att videogramutredningen får i uppdrag att skyndsamt framlägga ett förslag om de barndomsdövas behov av videogram. (s) ()
mot · G2021864 · 1979-01-25 00:00:00 — av och om fler gudstjänster i TV Det finns ett utbrett önskemål att /TV skall sända gudstjänster regelbundet. Stora lyssnargrupper vill ha gudstjänst i TV . Regelbundenheten är mycket viktig. Då det gäller tidpunkten för den TV-sända gudstjänsten anser det överväldigande antalet lyssnare att den rätta tiden är . När TVgudstjänsten sänds kl. 9 kolliderar den med frukosten på många sjukhus och hem för gamla. 1977 sändes endast 23 gudstjänster i TV och alla dessa började kl. 9. Antalet pensionärer i ökar och därmed också antalet människor som får svårigheter att bevista kyrkornas gudstjänster. Många äldre tillbringar sina sista år på sjukhem. För dem upplevs TV-gudstjänsten som ett besök i kyrkan, som ett deltagande i kyrkans liv mer än radioandakten. De får vara med att både se och höra. Vi torde alla ha den uppfattningen att allt bör göras för att bereda dem glädje som nått hög ålder eller är sjuka. Givetvis finns det dessutom i vårt land bygder där avstånd och andra faktorer verkar hindrande för dem som ofta vill gå i kyrkan. Det är ett rättfärdigt krav att Radio/TV omdisponerar sina resurser så att licensbetalare och tittare/lyssnare också får möjlighet att regelbundet - söndagligen deltaga i församlingens liv och gudstjänst. Med stöd av det anförda hemställs att måtte uttala att forsamlingsgudstjänst bör sändas i TV .
mot · G2021866 · 1979-01-25 00:00:00 — av Hans Nyhage m. fl. , 69, uttalade enhälligt angående landets indelning i lokalradioområden, att länsgräns eller kommungräns i princip inte skulle brytas, dvs. varje län skulle utgöra ett område. Beträffande gjordes emellertid ett undantag - utredningen föreslog att detta län skulle indelas i två lokalradioområden, Radio och Radio , med hänsyn till länets speciella karaktär. Trots detta beslutade , att som enda län inte skulle ha något eget lokalradioområde. Norra länsdelen inordnades under Radio Trestad och den södra delen under Radio med Radio som understation. Frågan om ett särskilt lokalradioområde i har vid upprepade tillfällen tagits upp i riksdagsmotioner, vilka emellertid avslagits i samband härmed. anförde i betänkandet KrU 1975:6 bl. a. följande: Utskottet, som således avstyrker motionen, har vid sitt ställningstagande utgått från att lokalradioföretaget framgent, om det visar sig påkallat, föreslår åtgärder för justeringar i fråga om indelningen i lokalradioområden. Vad utskottet utgått från i sitt ställningstagande har emellertid ännu inte inträffat, trots att det uppenbarligen föreligger klara skäl härför. Radio är alltså understation till Radio . Den omfattar sju kommuner i () med som den naturliga centralorten och med totalt ca 200 000 invånare. Området är ytterst lämpligt för lokalradio med hänsyn till dess alldeles speciella struktur. Radio producerar egna sändningar, vilka går ut över Boråssändaren, som täcker in hela området på ett bra sätt. Erfarenheten visar att detta lokalt producerade material röner ett stort intresse i bygden. Men erfarenheten visar också att allt det material som sänds gemensamt över hela Radio område - och det utgör av totala tiden - till mycket liten del handlar om av just det skälet, att det finns en understation i . De gemensamma sändningarna är därför ofta av ringa intresse för människorna i eftersom de är i hög grad Göteborgscentrerade. Det föreligger utan tvekan behov av kraftigt ökade sändningsmöjligheter för Radio . Det naturliga sättet att tillgodose dessa behov är att helt skilja Radio från Radio och därmed skapa ett eget lokalradioområde i . Detta kan rimligen inte få några negativa konsekvenser för Radio , som därmed skulle få ett område med tolv kommuner och ca 600 000 invånare. Det finns enligt vår mening nu skäl att vidta de justeringar i fråga om 1 1978/79. indelningen i lokalradioområden, som kulturutskottet påtalade. Detta bör emellertid ej enbart begränsas till att gälla ovan angivet skiljande av Radio från Radio . Vi anser att en omprövning av indelningen i lokalradioområden i hela bör komma till stånd, varvid dels de erfarenheter som man dragit inom resp. område bör tillmätas en avgörande betydelse, dels det utförliga utredningsmaterial, som 69 presenterade, skall beaktas. Med anledning av vad ovan anförts hemställs 1. att Radio skiljs från Radio och får bilda eget lokalradioområde omfattande i princip 2. att Radio i samband därmed erhåller resurser som möjliggör ökade sändningstider 3. att en översyn skall göras över indelningen i lokalradioområden i enlighet med vad som anförs i motionen. HANS NYHAGE (m) () () L. () i () MAJ () () () ()
mot · G2021867 · 1979-01-25 00:00:00 — av och om stöd till radioorganisationer Enligt de regler som gäller för ekonomiskt stöd till folkrörelser kan stöd inte utgå direkt till en radioorganisation. För att en sådan organisation skall erhålla ekonomiskt bidrag måste den antingen vara inriktad på ungdomsverksamhet och erhåller då stöd via eller också försvarsinriktad och får då stöd via försvarshuvudtiteln. En radioorganisation som inte kan inplaceras i någon av dessa grupper är . bedriver en rad olika former av aktiviteter, såsom fjällräddning, vägsamaritverksamhet, ungdomsverksamhet och konsumentverksamhet samt är engagerad i bl. a. sjösäkerhet, larm och katastrofberedskap (samarbete med bl a. LAC) samt sambandstjänst (radio) där institutioner/föreningar erhåller hjälp att säkerhetsmässigt genomföra olika slags tävlingar. Detta innebär att radioorganistionen normalt inte kan hänföras till något enskilt departements ansvarsområde, vilket medfört svårigheter att erhålla lämpliga stödformer. Det är viktigt att stödet till olika folkrörelser utformas så att verksamheten inte behöver ändras för att passa in i bidragssystemet. Ett folkrörelsestöd bör därför utformas så att även radioorganisationer kan få del därav. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om utredning av frågan om samhällsstöd till radioorganisationer. () () 1* 1978/79.
mot · G2021868 · 1979-01-25 00:00:00 — av och om kostnadsansvaret för bevarande av fornminnen I lagen om fornminnen, § 9, finns stadgat: Erfordras med anledning av allmänt eller större enskilt arbetsföretag, som berör fast fornlämning, att särskild undersökning av fornlämningen företages eller särskilt åtgärd vidtages för att bevara den, skall kostnaden därför åvila företaget, såvitt det icke på grund av särskilda förhållanden finnes obilligt. Undersökning eller åtgärd som avses i första stycket skall vidtagas så skyndsamt som möjligt. Lagens begrepp fast fornlämning tolkas numera så, att stora områden av stadskärnorna i våra kommuner betraktas som sådana. Detta medför att en husbyggare, som förvärvat tomt i sådan stadskärna för husbygge kan ställas inför många tidskrävande och dyrbara åtgärder innan bygget kan påbörjas. I samband med att byggnadslovet beviljas meddelas att innan schaktningsarbeten igångsätts måste arkeologisk undersökning av byggnadsområdet företas. Detta skall ske i samråd med länsstyrelse/landsantikvarie och utföras efter direktiv härifrån. Ofta kan det vara svårt att engagera personal, som äger den utbildning, som är nödvändig för undersökningen, som härigenom fördröjs. Grävmaskin med maskinist skall ställas till förfogande och vanligtvis skall större tält arrangeras över undersökningsplatsen samt utrustning för belysning i tältet medtas. Beträffande erforderlig tid för den arkeologiska undersökningen är husbyggaren tämligen utlämnad till arkeologernas godtycke. Kostnaderna för denna undersökning av en tomt kan i gynnsamma fall begränsas till , men i ogynnsamma fall kan kostnaderna belöpa sig till flera milj. kr. Dessa kostnader belastar bygget och skall i slutändan betalas av dem som utnyttjar huset, hyresgästerna. Det måste vara otillfredsställande att en byggare, som planerar ett husbygge, vid igångsättningen inte skall kunna ens tillnärmelsevis beräkna kostnaderna för det planerade bygget. Det kan inte heller från arkeologisk synpunkt vara tillfredsställande att husbyggare kommer att inta en negativ attityd till bevarandet av fornlämningar. Det innebär att vid fynd utanför sådant område som betraktas som fast fornlämning förtiger man eventuella fornfynd, som kan vara av väsentligt större arkeologisk betydelse än dem som man finner inom fornskyddat område. Det ligger i allas intresse att värdefulla fornfynd blir väl kartlagda och tillvaratagna. Då bör det vara en samhällelig angelägenhet att svara för kostnaderna för att dessa tillvaratas. Med en sådan lagstiftning skulle också möjligheterna till en mera positiv attityd till fornfynd från byggares sida skapas. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts och framlägger förslag om ändring av lagen om fornminnen så att kostnader för fornminnes bevarande bestrids av samhället.
mot · G2021874 · 1979-01-25 00:00:00 — 5. att hos regeringen anhåller att ersättnings- och upphovsrättsfrågorna för distribuering av TV-barnfilmer för visning i föreningsregi skyndsamt löses, 6. att hos regeringen anhåller att får i uppdrag att starta ett projekt med uppgift att studera och samla erfarenheter från samverkansformer och nya metoder att nå barn och ungdom, för att därmed stimulera till ytterligare insatser inom barnkulturområdet. () () P. O. () () () () ()
mot · G2021875 · 1979-01-25 00:00:00 — 1978/79 1875-1883 av om bidraget till trossamfund Sedan 1971 beslöt om direkta bidrag till de fria trossamfunden, har detta bidrag år för år ökat. Det ursprungliga bidraget, avsett att utgöra ett allmänt stöd till samfundens verksamhet, har sedermera kompletterats med ett särskilt bidrag till anskaffande av lokaler för trossamfund. frikyrkoråd har i sin anslagsframställning till regeringen redovisat ett önskemål att statsbidraget skulle uppgå till av samfundens och församlingarnas samlade utgiftsvolym. Den totala utgiftsvolymen beräknas nu till ca 650 milj. kr., varav täcks av statsbidrag. Med hänsyn till det ekonomiska läget har äskandena hållits tillbaka och det uppställda målet kommer inte att nås. Som skäl för en större uppräkning av bidraget än den regeringen föreslår vill vi framhålla att medelsbehovet ökat starkt, bl. a. till följd av ett redovisat behov av ökade insatser inom ramen för invandrarsamfundens verksamhet samt för handikappanpassning av samfundens lokaler. När resultatet av överläggningarna mellan staten och överlämnades till dåvarande kyrkoministern, aktualiserades frågan om ett ekonomiskt stöd till övriga trossamfund, vilket av dessa skulle kunna uppfattas som likvärdigt med den i betänkandet Stat-kyrka, ändrade relationer mellan staten och (SOU 1978:1), föreslagna uppbördshjälpen avseende medlemsavgifter. Kyrkoministern förklarade därvid att överläggningar skulle inledas med företrädare förde fria samfunden i syfte att finna lämpliga former för ett sådant ekonomiskt stöd till dessa samfund. Sådana överläggningar har senare påbörjats och efter regeringsskiftet förts vidare av den nuvarande kyrkoministern. Regeringens på detta sätt manifesterade avsikt att förbättra stödet till de fria samfunden utgör enligt min mening ett starkt skäl för att inte, medan överläggningar i denna fråga ännu pågår, försämra de fria samfundens möjligheter att fullfölja de insatser vilka till viss del möjliggörs genom det statliga stödet. I avvaktan på resultatet av de pågående överläggningarna anser jag det inte motiverat att föreslå någon ändring av principerna för stödet till de fria samfunden. Jag finner det däremot angeläget att bidraget till dessa samfund räknas upp på ett sådant sätt att de ekonomiska förutsättningarna för deras verksamhet inte väsentligt försämras. 1 1978/79. Med hänvisning till vad jag anfört hemställs att beslutar att under femtonde huvudtiteln för /80 till Bidrag till trossamfund m. m. anvisa ett reservationsanslag av 29 milj. kr.
mot · G2021876 · 1979-01-25 00:00:00 — Motion 1978/79:1876 av m. fl. om bidraget till trossamfund Ett särskilt statsbidrag till trossamfund infördes genom beslut av riksdag. Det hade då en provisorisk karaktär i avvaktan på resultatet av arbetet inom 1968 års beredning om stat och kyrka. Bidraget utgick första året med 2 milj. kr. Det ökade kraftigt budgetåren 1972/73-1977/78 från 2 milj. kr. till 25 milj. kr. Nämnda bidrag kompletterades /75 med bidrag till anskaffning av lokaler till trossamfund. Även detta bidrag ökade kraftigt för att /78 uppgå till 9 milj. kr. Ökningen begränsades för innevarande budgetår till 2 milj. kr. resp. 1,2 milj. kr. och i budgetpropositionen 1978/79 föreslås beloppen ökas med enbart 1 milj. kr. resp. 0,6 milj. kr. Som framgår av det anförda har utvecklingen av statsbidragen till trossamfunden varit mycket ryckig. Efter en kraftig ökning håller nu en urholkning av bidragets realvärde på att ske. Detta medför en synnerligen svår planeringssituation för trossamfunden. Ifrågavarande bidrag kan inte längre ses som provisoriska. De är nu etablerade. Trossamfunden räknar med detta statliga stöd som ett viktigt inslag i den ekonomiska planeringen. För invandrarkyrkorna är bidraget av omistlig karaktär. Diskussionen om ändrade relationer mellan stat och kyrka har präglats av en strävan att skapa likvärdiga förutsättningar för de verksamma trossamfunden i vårt land. När det gäller den ekonomiska likställigheten har frikyrkorådet hävdat att ett mål bör vara att bidrag till trossamfund skall uppgå till av samfundens utgiftsvolym, som uppgår till 650 milj. kr. F. n. täcker statsbidraget av de totala utgifterna. Utgifterna för de s. k. invandrarkyrkorna täcks till av statsbidrag. Fri kyrkorådets samarbetsnämnd har nämligen med beaktande av dessa samfunds speciella situation beviljat större bidrag till dem än till de traditionella frikyrkosamfunden. Vi anser att staten nu bör ange ett mål för utvecklingen av förevarande bidrag. Frågan om de framtida relationerna mellan staten och kommer förhoppningsvis att bli föremål för avgörande under pågående . Det är enligt vår mening angeläget att en samlad bedömning av frågan om statens stöd till trossamfund nu kan göras. Regeringen bör därför utarbeta en plan för den fortsatta uppbyggnaden av stödet till trossamfund. Målet bör därvid vara att skapa ekonomiskt likvärdiga förhållanden för den verksamhet som de skilda trossamfunden bedriver. En sådan samlad plan skulle för samfunden vara av stort värde när de planerar sin framtida verksamhet. Med hänvisning till det anförda får vi härmed hemställa att hos regeringen anhåller om en plan till nästa års för utvecklingen av statens stöd till trossamfunden innebärande att dessa uppnår jämställdhet i ekonomiskt avseende med . () () () () (s) ()