ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G202257 · 1979-01-11 00:00:00 — av m. fl. om slopande av viss bostadsförmån som underlag vid beräkning av arbetsgivaravgift Värdet av bostad, produkter och andra naturaförmåner som kan förekomma på en jordbruksfastighet skall enligt gällande lagstiftning tas upp till beskattning genom att läggas till inkomsten av jordbruket. Det innebär att arbetsgivaravgifter i form av egenavgifter också läggs på värdet av dessa förmåner. Enligt vår uppfattning skiljer sig bostadsförmånen från de övriga naturaförmånerna på så vis att de övriga härrör från den direkta verksamheten i jordbruket. Det är därför inte rimligt att den bostadsförmån som skall tas upp till beskattning också skall vara belagd med egenavgifter. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att hos regeringen begär förslag som innebär att den vid inkomst av jordbruk till beskattning upptagna bostadsförmånen inte skall vara belagd med egenavgifter. L. () i () . () ()
mot · G202259 · 1979-01-11 00:00:00 — om en sexualsociologisk kartläggning genomfördes en vetenskaplig undersökning uppbyggd på intervjuer av svenska folkets värderingar, normer och beteende på sexuallivets område. Undersökningen publicerades i serien under titeln i (SOU 1969:2). har en intensiv händelseutveckling ägt rum. Kvinnor har gjort sitt inträde på arbetsmarknaden, vilket har förändrat relationerna i familjen men hur? Män har genom föräldraförsäkringen, som trädde i kraft , fått lika möjligheter att vara hemma och vårda barn men utnyttjar försäkringen bara i ringa utsträckning - varför? Nativiteten har minskat kraftigt och tycks så fortsätta. Kvinnors krav på jämställdhet har växt sig allt starkare i allt bredare grupper. Hur har det påverkat relationerna mellan kvinnor och män? Vad betyder äktenskapet och familjen, familjebildning utan vigsel, samlevnadsproblemen, homosexualiteten, preventivmedlen, sterilisering, fri abort, abortförebyggande åtgärder, prostitutionen, pornografi, sexualbrottslagstiftning, sexualdebutålder, sexualundervisning, boendeformerna i ett samhälle som genomgår en sådan genomgripande förändring som det blir när kvinnors och mäns uppgifter förändras. Vi vet mycket litet om hur uppfattningar och beteenden har påverkats av utvecklingen . Det innebär att den sakliga grunden är dålig för debatt och politiska beslut. Det är därför nödvändigt med en ny undersökning utförd så att det går att jämföra resultat men också så utförd att nya frågeställningar går att belysa. Kunskaper om könsrollerna och deras eventuella förändring är viktiga för tillämpningen av en eventuell lag om jämställdhet på arbetsmarknaden, för utformningen av skolans sexual- och samlevnadsundervisning, könsrollsundervisning och yrkesvägledning, för bedömning inom forskningsområden och inom av olika forskningsprojekts angelägenhetsgrad, för sexualbrottslagstiftningen, utformningen av den fortsatta abortförebyggande verksamheten och för det fortsatta jämställdhetsarbetet överhuvud taget. Särskilt betydelsefullt vore det med sådan kunskap för sexualbrottsutredningen och prostitutionsutredningen som arbetar. Men denna kunskap är också av betydelse för bedömningen av eventuella åtgärder i frågan om nativitetsminskning. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen om behovet av en kartläggning av de aktuella sexualsociologiska förhållandena.
mot · G202260 · 1979-01-11 00:00:00 — av m. fl. om inrättande av en yrkesmedicinsk avdelning vid i Det är hög tid att riksdagsbeslutet om en yrkesmedicinsk klinik i förverkligas. Detta skrev Metalls avdelning i till regeringen. Man motiverade sin framställning med hänvisning till den tunga industrin inom området, det ökade intresset för arbetsmiljön, vilket medfört ökad belastning på expertorganen, och att tillämpningen av arbetarskyddsstyrelsens talrika anvisningar kräver specialistkunskaper som varken företag eller yrkesinspektionen har tillgång till. Under de år som gått har kravet på en yrkesmedicinsk klinik växt sig allt starkare. I återkommande motioner har vi yrkat på en utbyggnad av den yrkesmedicinska verksamheten vid i . Med s. k. positiva skrivningar har våra förslag avslagits. Vi kan dock notera att vårt förslag 1977, om inrättandet av en överläkartjänst för yrkesmedicinsk verksamhet som avslog, togs upp i förra årets budget och beviljades. Det betraktar vi som en framgång, men vi är inte nöjda förrän målet om en yrkesmedicinsk avdelning förverkligas. målsättning är ju också att förse samtliga regionsjukhus med kvalificerade resurser för sådan verksamhet. Egentligen är det anmärkningsvärt att som omfattar en så stor del av - län, delar av samt , , och ingår - fortfarande saknar resurser för yrkesmedicin. Alla berörda instanser är eniga om det stora behov som föreligger härvidlag. Det framgår av planen för hälso- och sjukvården i län, det framgår av uttalanden av fackliga organisationer i de i regionen ingående länen, yrkesinspektionen har krävt det, likaså regionvårdsnämnden m. fl. Alla är alltså överens om nödvändigheten av en välutrustad sjukhusenhet för diagnostik av verkliga eller misstänkta arbetssjukdomar, för konsultation och utredning av befarad ohälsa, undersökning av arbetsplatser, yrkeshygienisk och teknisk utredning av effekten av kemiska ämnen, utvecklings- och forskningsarbeie samt för utbildning och information. skadas 120 000 personer i arbetet i vårt land. Av dessa dödas ca 200, och 1 700 blir svårt invalidiserade. är 450 000 personer borta från arbetet. Det är utifrån olika utgångspunkter, humanitära, ekonomiska etc., viktigt att antalet arbetsskador reduceras. Genom att saknar yrkesmedicinsk specialitet har man fått remittera arbetsskadefall till i och Det har i praktiken betytt långa väntetider och förseningar som i längden inte är acceptabla. Någon möjlighet till förebyggande verksamhet, att bedöma risker i arbetsmiljön, att förebygga dem och kontrollera kända risker har man inte haft. En yrkesdermatolog (specialist på yrkeshudsjukdomar) finns vid , och en överläkartjänst är alltså inrättad från . Man kan säga att frågan om en yrkesmedicinsk verksamhet i är inledd. Det tar dock innan en fullt utbyggd verksamhet kommer till stånd. Därför anser vi att ett beslut om en yrkesmedicinsk avdelning nu bör fattas, så att det fortsatta arbetet med utbyggnaden inte i onödan försenas. att beslutar att en yrkesmedicinsk avdelning skall inrättas vid i . () () HANS ()
mot · G202261 · 1979-01-11 00:00:00 — 1978/79 261-265 av m. fl. om försöksverksamhet med förkortad arbetstid inom långtidsvården Kan du tänka dig en arbetsplats med 20 ordinarie heltidstjänster, där 550 personer jobbat ? Där 170 olika vikarier har varit och 360 olika personer jobbat extra? En arbetsplats där det är en ständig ström av nya ansikten? Svaret är att den finns inom sjukvården och att den till och med är mycket vanlig. För siffrorna står en undersökning gjord av SPRI (sjukvårdens planeringsoch rationaliseringsinstitut) som redovisades 1977. Exemplet gällde en medicinavdelning på i . Det är inget unikt exempe' och att det inte bara rör storstadsområden visas av att 1976 slutade inte av sjukvårdsbiträdena sin anställning vid i . Även om siffrorna inte är helt färska så kvarstår fortfarande problemet med personalrekrytering inom sjukvården. Självklart skapar detta en rad problem för såväl personal som patienter och landstingen. Den ordinarie personalen får en ökad arbetsbelastning, och många av vikarierna saknar utbildning. Det är jobbigt för patienter och anställda att ständigt träffa nya människor och lika påfrestande för vikarierna att bara arbeta någon dag på varje avdelning. Vården blir sämre och kostnaderna för att anställa ny personal stora. Trots personalsituationen har förvånansvärt litet gjorts för att förbättra arbetsförhållandena inom sjukvården. vidtagna åtgärder i syfte att göra arbetet inom sjukvården i allmänhet och långtidsvården i synnerhet mer attraktivt har i varje fall varit otillräckliga. Rekryteringssvårigheterna kvarstår liksom den höga personalomsättningen. Omöjliga arbetsförhållanden har medverkat till en oroväckande ökning av tim- och deltidsarbetande. av sjuksköterskor och vårdbiträden arbetar heltid. Av vakpersonalen arbetar heltid. Den stora andelen deltidsarbetande försvårar arbetsorganisationen och leder till sönderdelade arbetsscheman som ytterligare försvårar rekryteringen av heltidsanställda. kommunisterna har länge rest kravet på en förkortning av arbetstiden till . Trots en växande opionion har övriga politiska partier i gått emot detta krav. Vi tror att enda sättet att göra vårdarbetet mer attraktivt, stimulera rekryteringen och minska personalomsättningen är att förkorta arbetstiden för de sjukvårdsanställda. För att utröna betydelsen av en arbetstidsförkortning bör en försöksverksamhet med sex-timmarsdag/30-timmarsvecka inledas. 1 1978/79. heten bör äga rum där personalproblemen är svårast - inom långtidsvården. Flera sjukhus bör ingå i försöket. Den i försöksverksamheten indragna personalen måste kompenseras lönemässigt. Med hänsyn till statsmaktens engagemang i arbetsmarknadspolitiska frågor är det rimligt att staten ersätter landstingen för de merkostnader försöksverksamheten drar. Med hänvisning till det anförda föreslås att hos regeringen hemställer att initiativ tas till en försöksverksamhet med sex timmars arbetsdag/30 timmars arbetsvecka med lönekompensation inom långtidsvården och att staten svarar för kostnaderna för lönekompensationen. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G202264 · 1979-01-11 00:00:00 — Motion 1978/79:264 av om utvärdering av de psykotekniska proven vid journalisthögskolorna Psykotekniska prov har använts i samband med antagningen till journalistutbildning . I samband med journalisthögskolornas inrättande, , blev de psykotekniska proven det enda urvalsinstrumentet bland behöriga sökande. Proven har kontinuerligt utvecklats och utvärderats. Från journalisthögskolornas sida har vitsordats att de är ett lämpligt urvalsinstrument, särskilt som urval efter betyg inte kan anses tillfredsställande med tanke på de krav som ställs inom journalistyrket. Den senaste utvärderingen av proven skedde av journalistutbildningsutredningen, som enligt sina direktiv skulle ägna denna fråga särskild uppmärksamhet. I sitt betänkande (SOU 1975:25) föreslår utredningen-efter verkställd utvärdering - att proven skall bibehållas som urvalsinstrument. Även efter de ändringar i urvalsreglerna som beslöts i samband med högskolereformen (propositionen 1976/77:59 s. 182-183, UbU 1976/77:20 s. 118) spelar de psykotekniska proven en viktig roll i urvalsprocessen. Enligt uttalandena i propositionen skulle emellertid antagningsproven användas vid antagning av studerande . Med anledning av detta uttalande erinrade utskottet i sitt betänkande om att frågor om urval och meritvärdering till bl. a. journalistutbildningen skall kunna tas upp på nytt när erfarenheter vunnits av de regler för tillträde till högskoleutbildning som trädde i kraft . Det förefaller nödvändigt att som underlag för denna prövning få tillgång till en utvärdering av den roll som de psykotekniska proven har spelat i den nya urvalsordningen. Särskilt bör man uppmärksamma provens inverkan på urvalsprocessen i fråga om könsfördelning och social fördelning. Såvitt det är bekant föreligger inga planer på att göra någon sådan utvärdering. Mot denna bakgrund torde det vara nödvändigt att - för att få ett tillräckligt beslutsunderlag i fråga om urvalsförfarandet efter - vidtar åtgärder för att få en utvärdering till stånd. Med hänvisning till det anförda föreslås att uttalar att en utvärdering av de psykotekniska provens roll i urvalsförfarandet till journalistutbildningen bör komma till stånd.
mot · G202265 · 1979-01-11 00:00:00 — om åtgärder mot diskriminering av kvinnor i forskningsverksamhet Mot bakgrund av att allt fler kvinnor kommit att engageras i forskningsoch projektverksamhet, dvs. tidsbegränsade projekt med begränsade medel, är det viktigt att undanröja de praktiska hinder som fortfarande finns. För att uppmuntra även yngre kvinnor att fortsätta studierna efter grundutbildningen måste man dels garantera anställningstryggheten i samband med föräldraledighet, dels tillse att forskningsprojekt med begränsade medel inte blir ekonomiskt lidande då en vikarie måste sättas in. F. n. är rutiner och praxis olika när det gäller beviljande av extra anslag vid föräldraledighet beroende på anslagsgivarens godtycke. Etet gäller forskningsprojekt med både statliga och privata anslagsgivare. En föräldraledighet kan i en del fall helt spoliera fortsatt forskningsverksamhet, då man inte har möjlighet att anställa en vikarie utan att projektet blir ekonomiskt lidande och i svåra fall ogenomförbart om kvalitetsnivån skall bibehållas. Forskningsprojekten har som regel inte några marginaler för oförutsedda utgifter såsom en föräldraledighet. Konsekvensen av detta kan bli att man hellre engagerar män i forskningsprojekt - framför allt i projekt som det är svårt att få pengar till. Enhetliga regler för ersättning behövs inom forskningsverksamheten så att varken person eller forskningsprojekt blir ekonomiskt lidande i händelse av föräldraledighet. Detta skulle bl. a. kunna lösas genom att särskilda medel finns disponibla inom forskningsorganisationen eller genom att beställaren inom den sektoriellt finansierade forskningen måste garantera vederbörligt belopp. Kvinnor och män skall ha lika möjligheter att bedriva forskning, och praktiska hinder fördetta måste därför undanröjas. Det är också ett värde i sig att fler kvinnor får möjlighet att påverka forskningen - inte bara från jämställdhetssynpunkt utan också för forskningens skull. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om att forskningsprojekt inte får bli ekonomiskt lidande på grund av föräldraledighet och att möjligheter därför skall garanteras att fortsätta forskning efter en föräldraledighet.
mot · G202267 · 1979-01-11 00:00:00 — 1978/79 267-276 Ålderssammansättningen i medför att pensionärerna beräknas utgöra en växande del av landets befolkning under . Enligt en beräkning ökar antalet pensionärer från 1 249 900 personer 1975 till 1 469 1990. Det innebären ökning från drygt 15 96 till närmare 17 96 av totalbefolkningen. Övergången från aktiv verksamhet till pensionering är en av de största omställningarna som möter människan i livet. Stora krav ställs på den enskilde att fylla sin tillvaro med nytt meningsfullt innehåll. Förbättrad hälsosituation bland människor i högre åldrar och en förbättrad ekonomisk situation jämfört med vad som var vanligt skapar i och för sig goda förutsättningar för att pensioneringen inte innebär en passivisering utan en övergång till en ny sorts aktivitet. Om detta skall kunna ske utan alltför stora svårigheter krävs det dock att den enskilde pensionären är väl förberedd på den nya situationen både psykiskt och kunskapsmässigt. Samhällets stöd till pensionärerna har successivt byggts ut och fått en betydande omfattning. Det gäller såväl olika ekonomiska stödformer som olika former av service. Detta skapar stora möjligheter för pensionären att forma sin tillvaro med utgångspunkt i skilda önskemål och behov men har också gjort systemet mer svåröverskådligt. För att rätt kunna utnyttja de olika formerna av samhällsstöd och service krävs en betydande kunskap om vad samhället har att erbjuda och vad olika företeelser innebär i det enskilda fallet. Mot den här bakgrunden bör var och en som närmar sig pensionsåldern erbjudas en grundläggande pensioneringsutbildning. Den kan lämpligen ske i studiecirkelform. För löntagare bör studierna få bedrivas på betald arbetstid och utbildningen ske i samarbete mellan företaget, de fackliga organisationerna och studieförbunden. Kostnaderna utöver lönen bör bestridas av staten. För hemarbetande och ensamföretagande bör kurser arrangeras av studieförbunden och kurskostnaderna täckas av statsbidrag. Utbildningen skulle erbjudas varje medborgare efter fyllda . Följande moment bör ingå i kursen: Ålderspensionen - ekonomiska villkor 1 1978/79. Fysiska och psykiska omställningsproblem vid pensionering Kostlära Den äldres rättigheter i arbetslivet Nya möjligheter till samhällsinsatser. Förutom dessa allmänna avsnitt bör kursen för löntagare också innehålla ett avsnitt som är anpassat till den egna arbetsplatsen och som syftar till att underlätta för den som så önskar att kvarstanna på arbetsplatsen efter pensioneringen eller utnyttja deltidspension. Genomgående bör utbildningspaketet vara lokalt anpassat och särskilt informera om förhållandena på den egna orten och i den egna kommunen. En utbildning av här skisserat slag innebär givetvis ett betydande åtagande från såväl samhälle och företag som enskilda. Att pensionärer kan uppleva tillvaron som stimulerande, hålla en hög aktivitetsnivå och utnyttja samhällets resurser på bästa möjliga sätt måste dock anses så angeläget att en sådan satsning är motiverad. Med hänvisning till det anförda föreslår jag att hos regeringen hemställer om en pensioneringsutbildning av det slag som föreslås i motionen.
mot · G202268 · 1979-01-11 00:00:00 — av i och om inrättande vid av en professur i barnpsykiatri Allt fler barn med psykiska störningar behöver hjälp vid de barnpsykiatriska klinikerna. Tillgången på denna expertis är emellertid begränsad. Man kan konstatera att - barn med psykiska störningar numera är ett mycket stort problemområde - bristen på barnpsykiatriker är påfallande - barnpsykiatrin har för liten omfattning inom läkarnas grundutbildning (22 föreläsningstim. + 2 tim. gruppundervisning). Tillgången på föreläsare är, speciellt vid utbildningsplatser som ej har egen professur, begränsad och detta påverkar också utbildningen. Det är ett relativt litet antal läkare som för sin specialisering väljer barnpsykiatrin (1974 2,2 96 och 1977 1,7 96). I finns tre professurer, en vid , en vid i och en vid i . Ingen sådan tjänst finns söder om . Forskarutbildning och resurserna för forskning ligger vid de universitet som inte har egna professurer klart under andra medicinska specialiteters nivå. Detta sammanhänger bl. a. med att det då saknas kompetenta handledare. Fältet för forskning är stort. Några exempel är MBD-barn, psykotiska barn, barn med socialpsykiatriska problem, riskbarn och barn med tillväxtstörningar. Vi motionärer anser att detta område är mycket viktigt . Det är angeläget att både grundutbildningen och resurserna för forskning förstärks. Därför anser vi att ämnet bör få ytterligare en professur och att denna bör placeras vid i . Med hänvisning till det anförda föreslås att hemställer hos regeringen att en professur i barnpsykiatri inrättas vid i .
mot · G202269 · 1979-01-11 00:00:00 — av och om lågstadielärarutbildning vid högskolan i beslöt att lägga ned klasslärarutbildningen vid högskolan i . Vi har i tidigare motioner visat att man genom detta beslut raserade en försöksverksamhet med samverkan mellan förskola och lågstadium, som länge pågick vid dåvarande i . Sådan försöksverksamhet bedrivs enligt beslut nu i , men utbildningsutskottet anförde i det behandlade betänkandet att man kunde överväga att åter förlägga sådan försöksverksamhet till om den slog väl ut i . Vi har vidare i tidigare motioner påvisat de problem som uppstått med övertaliga lärare. Man har inte genom riksdagsbeslutet kunnat ta till vara de lärarresurser som funnits såväl vid högskolan som i vissa kommuner. Det har också konstaterats att det håller på att uppstå brist på klasslärare i och , vilken ytterligare kommer att accentueras efter hand som de sista kullarna klasslärare i blir färdiga med sin utbildning. I samband med ett beslut om utökning av antagningen till utbildning som förskollärare uttalade utbildningsutskottet: Därvid bör prövas att förlägga intagningsklasserna till läroanstalter som vid beslut om lärarutbildningens dimensionering och lokalisering antingen förlorade sin klasslärarutbildning helt eller fick densamma avsevärt reducerad. Motivet till detta uttalande torde ha varit en insikt om att man genom det tidigare beslutet hade skapat problem att effektivt utnyttja befintliga resurser. uttalade ju också beslut om högskolereformen "att befintliga resurser för högskoleutbildningen skall utnyttjas effektivt och att investeringar som gjorts för utbildning och forskning inte får äventyras (kurs. När ansvarige departementschefen i budgetpropositionen biträder UHÄ:s förslag om en utökning av antagningskapaciteten vid lågstadielärarlinjen med 24 platser borde det mot bakgrund av det anförda framstå som mycket aktuellt att förlägga dessa platser till . Så föreslås emellertid inte. För att svara mot tidigare uttalanden i fråga om klasslärarutbildningens lokalisering och för att ta till vara befintliga resurser bör besluta att de 24 nya antagningsplatserna förläggs till . Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att intagningen till lågstadielärarutbildning vid högskolan i återupptas och att de i propositionen 1978/79:100, bilaga 12, föreslagna nya 24 antagningsplatserna förläggs dit.
mot · G202270 · 1979-01-11 00:00:00 — av m. fl. om inrättande vid i av en professur i onkologi I en motion (1977/78:264) till förra årets begärdes förslag till /79 om en professur i onkologi (tumörlära) vid i . Det påpekades bl. a. i motionen att är den enda läkarutbildningsenheten i landet som saknar professur i allmän onkologi och att frånvaron av en professur på detta område har skapat betydande problem vid läkarrekryteringen till ämnesområdet och för forskarutbildningen. har beslutat, i enlighet med utbildningsutskottets betänkande 1977/78:22, att som sin mening ge regeringen till känna angelägenheten av att en professur i onkologi inrättas vid så snart förutsättningar härför bestäms föreligga. Enligt UHÄ:s uppfattning är så fallet inför /81. I regeringens förslag till statsbudget /80 berörs dock inte frågan om en professur i onkologi vid i . Det finns emellertid starka skäl för att beslutar inrätta en professur i onkologi vid i redan under /80. Dels finns för ämnet tillräckliga lokaler, och antalet vårdplatser vid i är tillräckligt. Dels visar sjukvårdspanoramat i att antalet cancerfall ökar . Under ett drygt decennium har cancerfallen ökat med . Med hänvisning till vad som anförts hemställs att beslutar att inrätta en professur i onkologi vid i fr. o. m. /80. () () () () () () ()
mot · G202271 · 1979-01-10 00:00:00 — av och om bibehållande av sjöbefälsutbildningen i I regeringens förslag till en reformerad utbildning av sjöbefäl samt driftoch underhållsteknisk personal som framläggs i propositionen 1978/79:71 föreslås att utbildningen integreras i den statliga högskoleorganisationen. Den svenska rederinäringen har stött på många svårigheter. Det får anses realistiskt att för framtiden räkna med en något mindre omfattning av den svenska rederinäringen. De stora rederierna torde få räkna med en märkbar minskning. Men någon fullständig nedrustning av den svenska rederinäringen kan det aldrig bli fråga om. Betecknande är att den förordat oförändrad intagning till sjöbefälsskolorna. Dessutom kan man tillägga att avgången inom de aktuella yrkena är större än inom andra yrken, vilket i sin tur påverkar utbildningskapaciteten. Regeringen konstaterar i propositionen att sjöbefälsutbildningen bör äga rum på tre av de nuvarande fem sjöbefälsskoleorterna. Under hand har framkommit att skulle vara en av de orter som skulle förlora sin sjöbefälsskola. Vilka skälen till en sådan eventuell nedläggning än må vara framstår de för oss i som orimliga i sina konsekvenser. Frågan har en angelägen lokalpolitisk sida. För oss i förefaller det inte rimligt att en så liten del av den väldiga satsning på central förvaltning och på statligt understödd utbildning kommer rikets tredje stad till del. Det gäller alltså primärt en rättvisefråga, en fördelnings fråga, där vi anser att obalansen är uppenbar. De argument som framställts för bibehållandet av sjöbefälsutbildning på någon av de orter som har sådan kan med samma rätt åberopas i vad gäller bibehållandet av sjöbefälsutbildningen i . Med hänvisning till vad som anförts hemställs att beslutar att sjöbefälsutbildningen i bibehålls.