mot · G2021905 · 1979-01-25 00:00:00 — av m. fl. En skola utan något slag av normsystem är inte längre någon skola. Då den allmänna folkbildningen genomfördes i vårt land, fanns gemensamma normer och värderingar som i en treklang från kyrka, skola och hem nådde och vägledde människor. De utgjorde också under demokratins uppbyggnadsskede, trots motstridande politiska uppfattningar om samhällets utformning, en grund och en styrka. Det fanns givetvis från vår synpunkt mycket att anmärka på i detta samhälle. Vi kan t. ex. inte acceptera den tidens auktoritära inställning men får heller inte glömma att det i botten ofta fanns en äkta omsorg. Det fanns alltså ledstjärnor som man erkände och visste var rätta, även när man bröt mot dem. Detta skapade en fast ram för mänsklig samlevnad, inte minst för familjen. Dessa tidigare ledstjärnor har slocknat i det pluralistiska samhället, men behovet av vägledande normer för samlevnaden kvarstår och har växt. Inte minst inom skolan känns behovet så starkt att en skolledare kan uttrycka situationen som i den inledande meningen. Vi behöver bara nämna vandalisering, skolk och alkoholmissbruk. Ytterligare exemplifiering och argumentering får anses överflödig. I denna situation är det synnerligen värdefullt att tillsattes en arbetsgrupp för att främja skolans fostran till normer, den s. k. normgruppen. Dess uppgift har angivits vara att diskutera de demokratiska värdebegreppens konkreta innebörd, överväga möjligheten att uppnå en gemensam syn och ett gemensamt handlingsmönster, vidare att finna vägar att främja barns och ungdomars förståelse av det sociala normsystemet, följa upp och stimulera olika konkreta initiativ ute i skolorna och belysa de praktiska utvecklingsmöjligheter gruppen kan skönja och diskutera som mera allmänna demokratiska handlingsmönster. bör uttala sitt stöd för dess arbete och understryka betydelsen av att arbetet leder till positiva resultat för skolans verksamhet och liv. Följande punkter må därvid särskilt beaktas. Demokratins samhällsform och livsform ger störst frihet och ställer störst krav och ansvar på individerna. Demokratin står och faller med karaktären hos de individer som bär upp den. Det förblir därför en av skolans mest avgörande uppgifter att utveckla och förstärka de egenskaper som bygger upp demokratin. 1 läroplanen för skolan har de grundläggande värdena angivits som respekt för sanning och rätt, för människans egenvärde och för människolivets integritet. Till detta fogas egenskaper som tolerans, ärlighet, hjälpsamhet, respekt för lagar, hänsyn. Människans karaktär betyder snarare mer än mindre i rymdålderns och automationens teknologiska samhälle. Kärnan i människans karaktär är samvetet. I demokratin vädjar man ytterst till samvetet - vi avger ju alltjämt våra skattedeklarationer på heder och samvete. Diktaturen upprätthålls genom tvångsmedel och hot, medan de demokratiska spelreglerna ingen annan avgörande grundval har än människans samvete. Skolan kan i fråga om normer och värderingar inte vara en isolerad ö i samhället. De problem skolan brottas med har sitt upphov i problem och felaktigheter i samhället, i vårt sätt att leva. Familjen är i en djup kris, vilket är ödesdigert därför att familjen är barnets första och grundläggande möte med samhället och den som förmedlar normer, vanor och värderingar och skapar möjligheten till trygga, starka relationer till medmänniskor. Familjesplittring, enförälderfamiljer, barns isolering från den äldre generationen, föräldrars yrkesarbete och standardstegringskrav med bristande tid för samvaro med barnen som följd, allt detta får allvarliga verkningar på barn och ungdom. Till detta kommer unga föräldrars osäkerhet inför normer och fostrarroll och skolans svårigheter. En förändring är nödvändig. Det gäller ytterst vårt demokratiska samhälles överlevnad, såsom den ovan citerade skolledaren uttryckte det. Sådan undervisning som främjar förståelse av det demokratiska samhällets normsystem och värderingar behöver intensifieras. Dessa frågor måste ägnas större uppmärksamhet. De behöver tas upp i lärarutbildning, i fortbildning av lärare och på studiedagar. Pedagogiskt material behöver framställas. Här finns ett rikt fält i folkrörelsernas historia med banbrytarna för väckelserörelsen, och arbetarrörelsen. De demonstrerar hur enskilda människor grep sin an sin tids stora problem för att lösa dem. Liknande stoff finns givetvis i mänsklighetens hela historia och det kan f. ö. också bidra till ökad internationell förståelse. Barn och ungdom är ständigt utsatta för påverkan. Om inte skolan utövar påverkan, övertar massmedier och kamratgäng helt den uppgiften. Skolan kan inte ställa sig neutral eller passiv i fråga om det demokratiska samhällets grundläggande värderingar. Dessa värderingar och normer måste ta sig praktiska uttryck i skolans inre arbete och ordningsregler. Härvid är det betydelsefullt att skolan ges effektiva möjligheter att genomföra en efterlevnad av lagar och regler. Respekt för dessa lagar och regler och en verklig ansvarskänsla skulle, bland alla andra åtgärder som behövs på skolans område, skapa arbetsro och medverka till att vi kunde få en skola för alla i vårt land. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om åtgärder för att skolans läroplan och läromedel skall innehålla synpunkter på ett normsystem enligt de riktlinjer som angivits i motionen. () ()