ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G202426 · 1979-01-17 00:00:00 — av i m. fl. om föräldrapenningen för vård av handikappat barn En förälder kan fä föräldrapenning för tillfällig vård av sjukt barn om förälder måste stanna hemma från arbetet för att ta hand om barnet. o om barnet är sjukt o om barnets ordinarie vårdare är sjuk o vid besök på barnavårdscentral e. d. o besök på dagis eller familjedaghem o ytterligare några tillfällen För en förälder med handikappat barn kan det ofta bli fråga om ett stort antal besök vid olika institutioner. Det kan gälla regelbundna besök men ofta besök för utprovning av proteser samt andra hjälpmedel m. m. kan det bli fråga om ett stort antal besök. F. n. måste någon förälder ta ut semesterdagar för att kunna hjälpa sina handikappade barn, vilket kan resultera i att en förälder till ett handikappat barn inte får en normal semester som andra personer. Detta är klart otillfredsställande. I stället anser vi att föräldrapenning för tillfällig vård av barn också bör gälla för förälder med handikappat barn. Det är, anser vi, ett rättvisekrav. Bestämmelserna bör utformas så att undantag kan göras mot uppvisande av läkarintyg. Med stöd av vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen anhåller om förslag innebärande att föräldrapenningen utökas till att även omfatta tillfällig vård av handikappat barn .
mot · G202427 · 1979-01-18 00:00:00 — om försäkringsskydd för elev som deltar i arbetsmarknadsutbildning Fram till gällde lagen om yrkesskadeförsäkring (YFL). Enligt denna lag var alla arbetstagare försäkrade, även eleverna vid arbetsmarknadsutbildning - AMU-eleverna. Försäkringen gällde även under resor till och från arbetsplatsen. Från ersattes YFL av LAF - lagen om arbetsskadeförsäkring. Denna nya lag innebar att alla förvärvsarbetande försäkrades och inte som tidigare endast arbetstagare. Den nya lagen innebar även andra förbättringar. För AMU-eleverna innebar dock den nya lagen väsentliga försämringar. Bland eleverna på AMU-centra har överallt i landet rått ett utbrett missnöje med den nya arbetsskadeförsäkringen. För att rikta allmänhetens, regeringens och uppmärksamhet på det väsentligt försämrade försäkringsskyddet genomfördes korta arbetsnedläggelser vid samtliga AMUcentra i landet. En omfattande namninsamling har genomförts. Regeringen har uppvaktats genom elevernas riksorganisation - SARF. Försämringarna har varit föremål för debatt i genom fråga till socialministern. Frågan om AMU-elevernas försäkringsskydd vid arbetsskada tas upp i årets budgetproposition. Regeringen föreslår att eleverna, i avvaktan på att frågan om deras försäkringsskydd lagtekniskt skall lösas, skall behandlas enligt reglerna för statens personskadeförsäkring. Det föreslås också att kostnaderna skall bestridas av arbetsmarknadsutbildningsfonden. Det är naturligtvis möjligt att acceptera regeringens förslag, men vi har svårt att inse det komplicerade i att inordna AMU-eleverna och andra med likartad ställning under lagen om arbetsskadeförsäkring. Det är möjligt att lösa detta genom att utmönstra det undantag som är innebörden av 1 kap. 1 § 2 st., något som vi i denna motion ställer förslag om. Av regeringens proposition framgår vidare att man kan tänka sig att i ömmande fall utbetala retroaktiv ersättning till elever som råkat ut för skada från då den nya arbetsskadeförsäkringen trädde i kraft. Enligt vår uppfattning bör en inskränkning till ömmande fall inte ske utan retroaktiv ersättning utbetalas till alla som drabbats av yrkesskada. Med hänvisning till det anförda hemställes 1. att beslutar att Lag (1971:380) om arbetsskadeförsäkring 1 kap. 1 § ges följande utformning: 1 kap. Inledning 1§ Den som förvärvsarbetar är försäkrad för arbetsskada enligt denna lag. Försäkringen skall även gälla den som genomgår utbildning i den mån utbildningen är förenad med särskild risk för arbetsskada. Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter här Den som förvärvsarbetar är försäkrad för arbetsskada enligt denna lag. Försäkringen skall även gälla den som genomgår utbildning. Annan förvärvsarbetande än gäller för honom. 2. att som sin mening ger regeringen till känna att arbetsskadeförsäkring för berörda elevgrupper bör utgå retroaktivt från tidpunkten för ikraftträdandet av lagen om arbetsskadeförsäkring. (vpk) (vpk)
mot · G202428 · 1979-01-17 00:00:00 — av m. fl. om ersättning för kostnader med anledning av vissa pensionärers sjukresor Genom lag (1971:829) om ändring i lagen (1956:2) om socialhjälp infördes fr. o. m. i denna lag en ny paragraf, 19 a §, med följande lydelse: För vård i ålderdomshem utgår avgift enligt grunder som beslutas av kommunen. Avgift för vården får dock ej överstiga vad som motsvarar vårdplatsens andel i kostnaden för hemmets anläggning, skötsel och drift. Vidare skall vid bestämmande av avgiften vårdtagaren förbehållas medel för sina personliga behov i enlighet med föreskrifter som meddelas av Konungen. Genom cirkulär 97/1971 utfärdade en rekommendation till de kommuner som ämnade tillämpa ett differentierat avgiftssystem för avgifter vid ålderdomshem att använda sig av de grunder som angavs i en bifogad promemoria den 3 december 1971.1 promemorian anges beträffande beräkning av självkostnad att kommunens senaste bokslut skall ligga till grund för beräkning av självkostnaden. Vidare anges att från bruttokostnaderna skall avräknas bl. a. ersättning från . En kommun som tillämpade differentierde avgifter hade till insänt verifikationer på utgifter som kommunen haft för transport av ett par sjuka åldringar från kommunens ålderdomshem till läkare, men ansåg att den differentierade avgiften täckte sådana kostnader även om de uppgick till . beslut överklagades i försäkringsdomstolen, som dock fastställde kassans behandling av ärendet i dom 111/78 . En av försäkringsdomstolens ledamöter hade skiljaktig mening. Detta har medfört att kommuner med differentierade avgifter inte längre får ersättning för kostnader som de haft för åldringarnas resor till och från läkare, tandläkare m. m. har för framhållit att ålderdomshemmet är en boendeform för äldre, som omfattar deras hjälp- och vårdnadsbehov och innebären form av helinackordering vid ålderdomshemmet, men att detta i sin tur inte kan innebära att reglerna om ersättning för sjukresor inte skulle gälla för pensionärer på ålderdomshem. Den tolkning som försäkringskassorna gör idom 111/78 ger ökade kostnader för kommunerna vilka blir särskilt kännbara i svaga glesbygdskommuner. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om en översyn av gällande bestämmelser i syfte att ge alla pensionärer samma ersättningsrätt från för sjukresor m. m. () () BO () ()
mot · G202431 · 1979-01-17 00:00:00 — 1978/79 431-436 av m. fl. om rätt för ensamstående att erhålla statligt bosättningslån Syftet med bosättningslånen är framför allt att ge hjälp med bosättningen åt unga människor med begränsade inkomster och därmed begränsade kreditmöjligheter på den öppna marknaden. Vidare skall ett ökat socialt hänsynstagande ske vid långivningen. En ovillkorlig förutsättning för att man skall kunna få statligt bosättningslån är att man tillhör någon av följande grupper: o man och kvinna som är gifta med varandra o man och kvinna som har för avsikt att gifta sig eller bo ihop under äktenskapsliknande förhållanden o ensamstående som bor ihop med, eller kommer att bo ihop med, eget eller adopterat barn o ensamstående handikappad utan barn. För ensamstående icke handikappad, som måste täcka kostnaderna för utrustning av egen bostad genom lån, finns endast borgenslån att tillgå i t. ex. . Ett välutrustat och trivsamt hem tillhör enligt vårt förmenande de primära mänskliga rättigheterna, oavsett om man är gift, sammanboende, handikappad eller ensamstående. Det är därför oförståeligt, varför de ensamstående skall utestängas från de statliga bosättningslånen. Med hänvisning till det anförda föreslår vi att hos regeringen hemställer om ändring av reglerna för erhållande av statligt bosättningslån,så att även ensamstående kan få del därav. () () 1 1978/79.
mot · G202432 · 1979-01-18 00:00:00 — av och om placeringen av invandrarbarn i fosterhem Barnen i invandrarfamiljer, som av olika orsaker drabbas av sociala problem, försätts ofta i svåra och känsliga situationer, vilka kan leda till ingripanden från de sociala myndigheterna för att skydda dem. Detta kan innebära att barnen måste placeras i fosterhem för en längre eller och då sker det i regel i ett svenskt hem. För barnen är detta ofta en totalt främmande miljö såväl språkligt som kulturellt. En sådan fosterhemsplacering kan leda fram till svåra tragedier med tanke på den starka släktsammanhållning och kärlek till sina barn som invandrarfamiljerna har. Målet måste vara att invandrarbarnen skall återvända till föräldrarna från fosterhemmet, och därför anser vi det angeläget att barnen i första hand placeras i fosterhem av barnets nationalitet. har vitsordat de stora problem som råder när det gäller invandrarbarnens placering i fosterhem. Det kan alltså klart konstateras att det råder stor oklarhet beträffande vilka regler som skall tillämpas vid placeringen. Därför anser vi det ytterst angeläget att sådana regler utarbetas. För att förbättra förutsättningarna för invandrarna själva att ställa upp som fosterföräldrar måste i sammanhanget också behovet av utbildning av fosterföräldrar beaktas. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att beslutar att hos regeringen anhålla om att en parlamentarisk utredning tillsätts i syfte att utarbeta regler vid placering av invandrarbarn i fosterhem.
mot · G202435 · 1979-01-16 00:00:00 — av i m. fl. om möjlighet att köpa barnfilm från TV Det produceras ett stort antal filmer hos /TV som visas ett fätal gånger. finns det ett stort behov av att få fram ytterligare bra barnfilm för visning i skolor, föreningar, daghem m. fl. Det är synd att det för dagen inte i någon större omfattning går att använda dessa filmer. Kunde man köpa dem, skulle det innebära att fler fick tillgång till dem, som filmerna ofta är väl lämpade att ha som underlag för samtal mellan vuxna och barn. Samhällets uppgift bör vara att se till att barnfilmutbudet är så brett att varje organisation utifrån sina värderingar kan välja de filmer som man anser bäst. En lösning på problemet kring friköpning från TV är därför en viktig fråga. Inom ramen för statens barnfilmråds arbete har dessa frågor aktualiserats under ett flertal år. Frågan har dock förhalats genom att man väntat på utredningar, att nya utredningar tillsatts osv. Detta är beklagligt. Eftersom TV-programmen redan till stor del betalats med statliga medel, bör det vara möjligt att ge t. ex. eller annan statlig myndighet möjlighet att förmedla god barnfilm till folkrörelserna. Denna fråga bör därför lösas. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen anhåller att TV får i uppdrag att ställa barnfilm till förfogande för folkrörelser m. m. () ()
mot · G202436 · 1979-01-18 00:00:00 — av m. fl. om språket i radio- och TV-utsändningar Televisionens utbyggnad och utbredning i vårt land har för många grupper betytt att isolering och ensamhet brutits. I somliga hem har radio och TV också bidragit till att öka människors intresse för omvärlden och befrämjat t. ex. politisk och kulturell nyfikenhet. TV:s nästan obligatoriska roll i hemmen har emellertid i många fall medfört negativa konsekvenser för familjens sociala liv och förändrat positiv gemenskap och traditionella sällskapsmönster till förmån för urskillningslöst och passivt TV-tittande. I många fall har också TV motverkat en aktiv fritid eller försvårat ett personligt engagemang i t. ex. föreningsliv. Denna passiviserande tendens har också en annan sida. TV:s programutbud, i vad avser innehåll och språkbruk, är attityd- och opinionsskapande på ett sätt som tittaren inte alltid inser. Denna påverkan gäller framför allt barn och ungdom, vilka ofta tar intryck av TV:s jargong och stilbildning. Det är därför desto mer beklämmande att TV:s språkbruk förslappats och i många program framstår som nyanslöst och andefattigt. Användningen av svordomar tenderar att öka, något som lyder på bristande respekt för andliga, kulturella och språkliga värden. Ett monopolföretag som måste därför besinna sitt ansvar på denna punkt. Reportrar, programvärdar, hallåmän m. 11. måste uppmanas att i största möjliga utsträckning uttrycka sig språkligt korrekt och undvika svordomar eller andra vanhedrande, förråande eller stötande uttryck. Vid behandlingen föregående år av en motion med liknande innehåll framhöll kulturutskottet i sitt yttrande bl. a. följande: Etermedias betydelse för språkvården och deras stora ansvar för den språkliga kulturen betonas i propositionen. Det förutsätts att de nya programföretagen kommer att följa samma linje som i fråga om svordomar, nämligen att sådana bör undvikas i andra sammanhang än där konstnärliga krav eller äkthetsvärde motiverar dessa samt att särskild restriktivitet bör iakttas när det gäller program för barn. Dessa fromma och naiva förhoppningar från utskottets sida måste vi konstatera har helt kommit på skam. Svordomar, förråande och stötande uttryck fortsätter att öka i etermedias sändningar. Vi finner det därför högst angeläget att riksdag fördömer sådant språkbruk i radio och TV, som kan betecknas som vanhedrande, förråande eller stötande. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening uttalar att och TV vid sina sändningar bör använda ett vårdat språk och undvika svordomar, förråande och stötande uttryck samt särskilt beakta detta vid sändningar, som vänder sig till barn och ungdom. () PER-ER1K C. NISSER (m) () () GOTAB 61093 Slockholm 1979
mot · G202439 · 1979-01-18 00:00:00 — av m. fl. om höjt anslag till kulturverksamhet bland språkliga minoriteter har föreslagit ett anslag på . till invandrarföreningarna för deras kulturella verksamhet. Beloppet är alltför litet med tanke på att det skall fördelas mellan ett 20-tal organisationer. Regeringen har emellertid i budgetpropositionen strukit äskande. Enligt vpk:s uppfattning är detta skandalöst och tyder på ett djupt förakt gentemot kulturella minoriteter. är ett flernationellt land, och alla nationella minoriteter måste tillförsäkras rätten att utveckla sin egen kultur. In vandrarorganisationerna har på helt frivillig basis spelat en stor roll för att minska kulturklyftorna i det svenska samhället. Men de frivilliga insatserna räcker inte hur långt som helst. Den kapitalistiska krisen har medfört att klara tendenser till främlingshat fått breda ut sig i samhället. Dessa tendenser måste bekämpas på ett effektivt sätt. Invandrarorganisationerna spelar här en viktig roll med deras kunskaper i kulturfrågorna. Vpk anser att 2 milj. kr. bör anvisas för ändamålet. Med hänvisning till det anförda föreslås med ändring i propositionen 1978/ 79:100, att bilaga 12, under punkten B 4, Bidrag till kulturverksamhet inom organisationer, anvisar . till kulturverksamhet bland språkliga minoriteter. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G202442 · 1979-01-16 00:00:00 — av m. fl. om ändrad status för folkhögskolefilialen i Av budgetpropositionens bilaga 12 sid. 633 framgår att SÖ i skrivelse föreslagit att , delar av i , , , , och folkhögskolor, skall bli självständiga under budgetåren 1979/80 och 1980/81. Utan motivering har föredraganden föreslagit att fyra av dessa med utelämnande av , och , får sin självständighet fr. o. m. 1 juli 1979.1 förslaget har inte ens upptagits en tidsplan för resterande filialers utveckling. Skälen för att utestänga tre av de berörda filialerna från övergång till självständighet har inte angivits. Det finns flera skäl som talar för att får självständig folkhögskola. Den är bl. a. en av de få med inbyggd konstkurs, som vid upprepade utställningar visat goda resultat. Dessutom borde regionalpolitiska hänsyn ingå i bedömningen, därest inte alla filialer kan bli självständiga. och tillhör de delar av landet, som har en ovanligt stor arbetslöshet. har t. ex. den näst största andelen arbetslösa av de norrländska länen. En stor del gäller därvidlag ungdom. utgör alltså en del av samhällets möjligheter att erbjuda arbete och utbildning. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att filialen i med hänsyn till ovan anförda skäl, med , och filialfolkhögskolor, får sin självständighet . () AXEL () () ()
mot · G202443 · 1979-01-18 00:00:00 — av och om prioriteringen inom alkoholforskningen Alkoholpolitiska utredningen (SOU 1974:90-93) pekade på behovet av förstärkning av alkoholforskningen i landet. Två stora områden lämnades dock utan uppmärksamhet: möjligheterna att genom utökad forskning skapa alltmer förfinade alkoholpolitiska styrinstrument samt forskning om de totala samhällskonsekvenserna av alkoholproblemet, särskilt kostnadssidan. Inom dessa sektorer behövs mer forskning för att förbättra samhällets beslutsunderlag och möjliggöra en smidigare anpassning av alkoholpolitiken och dess instrument till dagsläget och de prognoser som kan göras. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att uttalar att forskning om alkoholpolitiska styrinstrument och om de totala samhällskonsekvenserna av och samhällskostnaderna för alkoholproblemet skall prioriteras inom alkoholforskningen.
mot · G202444 · 1979-01-17 00:00:00 — om yrkesteknisk högskoleutbildning i , m. m. fattade 1975 beslut om att starta en försöksverksamhet meds. k. yrkesteknisk högskola (YTH). I den av UHÄ upprättade utvärderingsrapporten framgår att försöken med YTH-utbildning utfallit väl. Denna verksamhet skall , enligt förslag i proposition 1978/79:100 permanentas. Utredningen , som låg till grund för propositionen i fråga (1975:9), föreslog att en permanent livsmedelsteknisk linje inom YTH skulle förläggas till . Dock lokaliserades försöksverksamheten genom riksdagsbeslutet till . Det bör emellertid nu finnas anledning att öka utbildningskapaciteten inom denna YTH-linje. Skälen för att en livsmedelsteknisk linje inom YTH bör förläggas till är nu som då flera. Det finns i en omfattande och mycket differentierad livsmedelsindustri, vilken sysselsätter av de industrianställda inom kommunen. Tillverkningen omfattar såväl animalisk produktion vad avser kött-, fjäderfä- och fiskprodukter, som vegetabilisk produktion vad avser potatis-, krydd- och smakämnes-, frukt- och bär-, fett-, foder- och sockerprodukter. Det finns inom regionen ett gott underlag för rekrytering av elever och en stor efterfrågan på utbildade livsmedelstekniker kan förutses. Möjligheterna att via industrin erhålla lärare, praktikplatser och i tillräcklig utsträckning laborativa resurser är goda. En lokalisering av livsmedelsteknisk linje till skulle med all sannolikhet bidra till att minska den regionala obalans som i dagens läge råder i . U-68 föreslog vidare att en plastteknisk linje inom yrkesteknisk högskola skulle lokaliseras till redan tidigt . Detta uttalande har föranlett ett omfattande arbete inom och för högskolefrågor i län. för /högskoleregion har ställt sig bakom kravet på en sådan YTH-linje förlagd till . Detta krav är också förankrat hos såväl arbetsgivar- som arbetstagarparten. Plastindustrin är i stor utsträckning lokaliserad till . Stora plastbearbetande företag inom län finns bl. a. i och . LME:s fabrik i sysselsätter ca 700 personer och är därmed ett av kommunens största företag. Detta innebär att praktikplatser finns i tillräcklig omfattning liksom övriga nödvändiga resurser. Det kan också nämnas att fr. o. m. /79 har i inrättats en processteknisk linje inom gymnasieskolan med inriktning på plastbearbetning. Inom länskommittén för högskolefrågor i län pågår utredningsarbete kring lämpliga utbildningslinjer inom YTH, vilka kan lokaliseras till med utnyttjande av där befintliga resurser. Vid utredningsarbete för fortsatt YTH-utbyggnad på central nivå bör också frågan om förläggning av linje eller linjer med lämplig inriktning för prövas. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att en livsmedelsteknisk linje inom den yrkestekniska högskolan lokaliseras till , att beslutar att en linje inom den yrkestekniska högskolan, med inriktning på plastbearbetning, lokaliseras till samt att hos regeringen begär att frågan om förläggning av Yrkesteknisk högskoleutbildning till utreds.
mot · G202445 · 1979-01-18 00:00:00 — av och om förskollärarutbildningen på för högskoleregion har i skrivelse föreslagit att en del av förskollärarutbildningen som bedrivs vid högskolan för lärarutbildning i fr. o. m. /81 förläggs till . Utbildningen på skulle enligt beslut omfatta 84 nybörjarplatser och därefter 60 nybörjarplatser. Departementschefen har i propositionen 1978/79:100 bilaga 12 (s. 503) föreslagit en reducering av platsantalet till 24 nybörjarplatser. Som motivering för neddragningen av antalet platser anför departementschefen följande. "Enligt min mening kan dock den av föreslagna kapaciteten för utbildningen medföra ett för stort utbud av förskollärare på . Enligt min mening bör ett ställningstagande till mer stadigvarande förläggning till föregås av en noggrannare prövning av behovet av förskollärare där. Det kan synas som om ett missförstånd föreligger. har givetvis inte med sin framställning avsett att utbildningen av förskollärare på endast var avsedd att täcka behov av förskollärare utan avsikten var givetvis att utbildningen skulle ingå som en del för att täcka behovet för högskoleregion. , som varit enig i sitt beslut, har noggrant prövat behov av och förutsättningar för såväl sådan utbildning som lokaliseringsort. Att man föreslår lokalisering till grundas dels på att ingår i högskoleregion, dels att gynnsamma förutsättningar vad gäller lokalbehov, lärartillgång m. m. föreligger på . Alla skäl talar för att en utbildning av den omfattning som för högskoleregion föreslagit skall förläggas till och omfatta 84 nybörjarplatser och därefter 60 nybörjarplatser. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts gällande omfattningen av förskollärarutbildningen på .