mot · G30238 · 1979-10-08 00:00:00 — med anledning av propositionen 1978/79:213 med redovisning av planeringsskedet i den fysiska riksplaneringen Kommunerna har genomfort ett omfattande planeringsarbete inom ramen för den fysiska riksplaneringen. Arbetet har inneburit en aktivering av kommunernas översiktliga fysiska planering. Planeringsformen ger statliga regionala organ en mycket aktiv roll i planeringsarbetet, vilket bl. a. framgår av länsbesluten. Detta är ägnat att försvåra det primärkommunala planeringsarbetet och upplevs ofta som ett intrång i det kommunala planmonopolet. Ansvarsfördelningen blir oklar och diffus. Planeringsarbetet på lokal nivå fördröjs också genom att inventeringar och samråd, som det i allmänhet finns för små resurser till, måste avvaktas. Osäkerheten blir stor när en alltför detaljrik styrning måste beaktas, exempelvis i fråga om olika upplåtelseformer för fritidsbebyggelse. Tidsschemat för det fortsatta arbetet med den fysiska riksplaneringen är pressat. Erfarenheterna visar att det även under gynnsamma förhållanden tar avsevärd tid att genomföra en områdesplanering i nära kontakt med kommunmedlemmarna. Planen måste innehålla avvägningar mellan olika intressen utifrån politiska ställningstaganden. De kommunalt förtroendevalda och övriga berörda parter bör få möjlighet att delta i planeringsarbetet på ett meningsfullt sätt. En forcerad planering stämmer inte överens med strävandena till ökat medborgarinflytande i planeringen. Kommunerna har i åtgärdsprogrammen gjort betydande åtaganden. Genomförandeåtgärderna tar tid. Kommunerna måste därför, utan tidspress, ges möjlighet att genomföra områdesplaneringen. Kommunerna måste få arbeta vidare med den fysiska riksplaneringen i en takt som är realistisk med hänsyn till kommunernas planeringsresurser, vilka i första hand dimensionerats för de planeringsuppgifter som följer av lokala behov och intressen. Det får därför inte vara ett oeftergivligt krav att områdesplaner måste redovisas för samtliga tätorter 1982. Kommunernas resurser för fysisk planering är i första hand dimensionerade för de planeringsuppgifter som följer av lokala behov och intressen. Stark inriktning på riksplaneringens följdverkningar leder till konkurrens om de Utbyggnad av dessa strider mot statsmakternas intentioner om stark återhållsamhet beträffande utvecklingen av verksamhet. Om planering som föreslås i propositionen skall genomföras krävs kraftigt ökade ekonomiska och personella resurser. De mest omfattande medelsbehoven gäller inte planeringen utan genomförandet, dvs. att förvärva och iordningställa marken, att bygga friluftsanläggningar, hotell, semesterbyar, att anlägga campingplatser, vandringsleder, skidliftar etc. Statliga anslag måste höjas kraftigt om satsningen skall kunna fullföljas. En viss samordning mellan fysisk planering och länsplanering erfordras. Detta behöver dock inte innebära att kopplingen mellan fysisk riksplanering och länsplanering är lämplig och värd att eftersträva. Man måste hålla i minnet att det är riksintressen som skall bevakas i den fysiska riksplaneringen. Dessa måste då vägas mot andra relevanta intressen. En avvägning enbart mot vad som redovisas i länsplaneringen ger inte garanti för den erforderliga allsidigheten. a. måste av länsstyrelserna angivna befolkningstal ses som ramvärden och enbart ett underlag för planeringen. Det kan ligga många faror i om statliga myndigheter anser sig kunna lösa konflikter mellan olika markanvändningsintressen utifrån den bild av en orts behov av och möjlighet till utveckling som länsplaneringen ger. har staten ställt krav på medverkan för betydande planeringsinsatser på central och regional nivå. Kommunerna har fått stora uppgifter på energiområdet. Den nya kommer att medföra ökade insatser i kommunerna och kommer att binda kommunala planeringsresurser. Kommunerna får därigenom ett ansträngt planeringsläge. Ytterligare insatser förden fysiska riksplaneringen, utöver de som anges i antagna åtgärdsprogram och som kräver kommunernas medverkan i uppbyggnadsskedet, bör därför inte påfordras. Med hänvisning till det anförda hemställs att ger regeringen till känna vad i motionen anförs angående a) inverkan på kommunernas planeringsansvar, reducering av detaljeringsgraden och styrningen, b) inverkan på kommunalt medelsbehov, c) samordning med länsplaneringen.