mot · G2022257 · 1979-03-22 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:145 om åtgärder för tekoindustrin Det råder enighet om att försörjningsberedskapen kräver en livskraftig tekoindustri i landet. I vilken utsträckning denna industris råvaruförsörjning kan tillgodoses med inhemsk produktion är en viktig fråga i sammanhanget. De beredskapsskäl som åberopas för en inhemsk textilproduktion gäller självfallet i betydande grad också råvaruproduktionen. Denna fråga tas dock beklagligtvis inte upp i propositionen på annat sätt än att man nämner att en viss produktion av viskosfibrer upprätthålls genom avtal mellan ÖEF och t. o. m. . Från många synpunkter är det ett värde i sig att inom landet ha tillfredsställande resurser för att ta fram råvaror för våra kläder och övriga textilier. Förutom beredskapsskäl kan bl. a. industri-, kultur-, jordbruks- och regionalpolitiska skäl anföras för en inhemsk råvaruproduktion. Ett starkt importberoende bör också undvikas med hänsyn till samhällsekonomi och bytesbalans. Vi anser alltså att en inhemsk produktion av ull och fiberväxter måste säkerställas genom ett aktivt intresse och stöd från statsmakterna. är av ålder en välkänd och utmärkt råvara för kläder och vitvaror. Intresset för att odla och bereda lin stiger alltmer. Hemslöjdskonsulenter och föreningar får ofta förfrågningar från unga människor, som önskar starta egen linproduktion. Linodling i kommersiell skala har emellertid upphört i landet. Förädling av utsäde, odling och linberedning med både modern teknik och traditionella metoder har bedrivits vid Svenska utsädesföreningens linlaboratorium i . Praktiskt förädlingsarbete bedrivs fortfarande, dock utan statligt stöd. Linproduktion, beredning och textilframställning i kommersiell skala är emellertid nedlagd . finns den kompetens inom landet som skulle kunna återuppta en sådan produktion utan stora kostnader för samhället. Det är ett samhällsintresse att sambandet mellan förädling, linkunnande, beredning och textilframställning utvecklas inom landet. kristid studerades olika möjliga fiberväxter för svensk produktion vid . Den kemiska tekniken har gjort mycket stora framsteg . De syntetfibrer som huvudsakligen har olja som bas skulle lika väl kunna framställas ur förnybara resurser, dvs. ur odling av olika fiberväxter. Dessas sammansättning är från kemisk synpunkt lika förmånlig som oljans eller bättre. Orsaken till att oljan slagit ut dem är priset. Med ökat oljepris och tilltagande knapphet på olja är det återigen intressant att undersöka vilken organisk bas vi skulle kunna ta fram för syntetfibrer. Vi anser att bör stimuleras att i samarbete med berörda organ undersöka vilka fiberväxter som bör odlas i för att man inom landet skall fö fram den mest förmånliga basen för syntetfibrer. Landets förstam har ökat väsentligt . Fåraveln har emellertid huvudsakligen inriktats på produktion av slaktför. Den svenska lantrasen vilken också ger ull av hög kvalitet, som skulle vara användbar för textilindustrin, har upprepade gånger varit nära att dö ut. Produktionen av inhemsk ull täcker inte ens hemslöjdens behov. Det är självklart ett samhällsintresse att produktionen av ull av hög kvalitet kan upprätthållas inom landet. Denna basnäring behöver ett aktivt stöd från statsmakterna. Med hänvisning till det anförda hemställer vi 1. att som sin mening ger regeringen till känna att en inhemsk produktion av fiber för textilframställning bör främjas med hänsyn till textilindustrin och landets försörjningsberedskap, 2. att beslutar inrätta en delegation med uppgift att a) utarbeta ett program för inhemsk råvaruproduktion, b) samordna åtgärder för att säkerställa en inhemsk råvaruproduktion för textilindustrin. () ()