ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G2022621 · 1979-04-23 00:00:00 — med anledning av propositionen 1978/79:159 med förslag till lag om rätt till ledighet för vissa föreningsuppdrag inom skolan, m. m. I propositionen om rätt till ledighet för vissa föreningsuppdrag inom skolan föreslår föredraganden att sådan rätt skall begränsas till fullgörande av uppdrag som sammanslutningen har åtagit sig gentemot en kommun. Enligt specialmotiveringen till lagförslaget innebär detta att ledighet endast kan fås för uppdrag inom grundskola; enskild skola kan alltså icke komma i åtnjutande av arbetstagares tjänst på samma villkor. Det finns olika slag av enskilda skolor. Vissa av dem uppfyller i hög grad kraven på kvalitativt högtstående undervisning, och t. ex. utför ett ytterst förtjänstfullt arbete genom en annorlunda pedagogisk inriktning. Att denna verksamhet liksom fallet är också i andra skolor uppskattas kommer bl. a. till uttryck genom att åtskilliga enskilda skolor åtnjuter statliga eller kommunala bidrag till verksamheten. Möjligheten till en närmare kontakt mellan föreningslivet och skolan måste hälsas med tillfredsställelse. Det kan därför inte vara riktigt att utestänga eleverna i enskilda skolor från denna kontaktverksamhet. Kostnaden för densamma får skolan ändå stå för, men om medverkande från önskad organisation inte har rätt till ledighet för sådan medverkan kommer den inte att kunna realiseras. Detta måste anses som en diskriminering av eleverna i enskilda skolor, och lagförslaget bör därför utformas så att det ger rätt till ledighet för uppdrag i sådana skolor med undervisning på grundskolestadiet som har annan huvudman än kommun men för vilka statliga och/eller kommunala bidrag utgår. Det bör ankomma på vederbörande utskott att utarbeta erforderlig författningsändring. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att lagen om rätt till ledighet för vissa föreningsuppdrag inom skolan utformas så att rätt till ledighet ges för uppdrag inom skolor även med annan huvudman än kommun.
mot · G2022622 · 1979-04-23 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:159 med förslag till lag om rätt till ledighet för vissa föreningsuppdrag inom skolan, m. m. I propositionen 1978/79:159 föreslås en lag som ger en arbetstagare rätt att vara ledig från sin anställning upp till 90 timmarom året för att på uppdrag av förening som arbetstagaren tillhör medverka under skoldagen i eller inom allmän fritidsverksamhet i anslutning till skoldagen. Lagen föreslås träda i kraft . Motivet för denna möjlighet till ledighet är SIA-reformen, som bl. a. innebär att kommunerna kan införa s. k. samlad skoldag i , och enligt propositionen är det av särskild betydelse med vidgat samarbete mellan skolan och organisationslivet utanför skolan. Vi vill framhålla att oavsett den goda föresatsen att vidga skolans kontakter med utanförliggande organisationer så kommer de nya reglerna om ledighet att ge upphov till svårigheter i företagen och då framför allt i de mindre företagen. har många företag svårigheter att ersätta anställda som utnyttjar sin lagstadgade rätt till ledighet förbi. a. studier, facklig verksamhet m. m. Till detta skall läggas förslaget i regeringens prop. 1978/79:168 om en utökning av ledighet för tillfällig vård av sjukt barn från 12, 15, (beroende på antalet barn) per barn och kalenderår. Dessutom skall rätt till ledighet beviljas för föräldrautbildning. Tillsammans med korttidsfrånvaron beroende på sjukdom utgör den utökade rätten till ledighet från arbetet en allt svårare belastning på det enskilda företaget. Det finns flera motiv att nu säga nej till förslaget om rätt till ledighet från anställning för föreningsuppdrag inom skolan. Många svenska företag arbetar fortfarande med mycket knappa marginaler efter den svåra kostnadskrisen . Ytterligare försvårandeav produktionen av varor och tjänster utgör ett hot mot dessa företags existens. Ett annat skäl att säga nej är det ökade tryck på arbetskamraterna som den ökade rätten till frånvaro från arbetet innebär. Och sist men inte minst: i den samhällsekonomiska situation som befinner sig i kan den i propositionen föreslagna rätten till ledighet inte anses vara en nödvändighet. Ur såväl samhällsekonomisk som ur det enskilda företagets synvinkel är det nu hög tid att mer tänka på hur vi skall öka produktion och produktivitet för att klara redan gjorda åtaganden än att föreslå nya utgifter för såväl samhälle som företag. Med stöd av ovan hemställs att avslår regeringens proposition 1978/79:159. () ()
mot · G2022633 · 1979-04-23 00:00:00 — Motion 1978/79: 2633 med anledning av propositionen 1978/79:180 om läroplan för m.m. I propositionen 1978/79:180 pekar föredragande statsrådet på bl. a. fortbildningens betydelse för möjligheterna att genomföra den nya läroplanens intentioner. Det är en viktig och nödvändig markering. Till fortbildningens roll och organisation räknar statsrådet med att återkomma i samband med behandlingen av lärarutbildningsutredningens förslag. Regeringen gör en precisering när det gäller den individuella fortbildningen. Man säger att insatserna bör kunna koncentreras till att ge lärarna på låg- och mellanstadierna en bredare naturorientering och insikt i tekniska moment. Detta är självfallet en mycket angelägen satsning. Lärarnas eget engagemang i dessa ämnen betyder mycket för att stimulera och intressera eleverna för naturvetenskap och teknik. Det är allmänt omvittnat. är det välkänt att många lärare anser att ämnet religionskunskap är svårt att undervisa i. Ett stort antal lärare saknar behövlig utbildning i ämnet. I propositionen 1978/79:180, s. 77, talar föredragande statsrådet om betydelsen av ämnet religionskunskap. Det är viktigt att elevernas frågor om liv och död, mening och meningslöshet verkligen tas upp av skolan och inte skjuts undan till det man inte hinner med. Det är också nödvändigt med tanke på den ökade religiösa mångfalden i samhället, markerad både av invandrare med andra religiösa traditioner än de svenska och av s. k. nyandliga rörelser, att det svenska kristna arvet konfronteras med andra religiösa traditioner. Om detta skall bli annat än ord förutsätter det att lärarna ges möjlighet att ge en intressant och stimulerande undervisning i ämnet. Även här finns det därför ett stort behov av fortbildningsinsatser omgående. Redan från början bör därför ämnet religionskunskap finnas med i fortbildningssatsningen. Mot bakgrund av ovanstående hemställer jag att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om fortbildningsinsatser även i ämnet religionskunskap. fl 1978/79.
mot · G2022636 · 1979-04-23 00:00:00 — 7. att med instämmande i vad som i övrigt anförs i motionen uttalar att denna bör ligga till grund för det fortsatta läroplansarbetet. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) INGA (vpk) (vpk)
mot · G2022639 · 1979-04-23 00:00:00 — Motion 1978/79: 2639 med anledning av propositionen 1978/79:187 om huvudmannaskapet för fjällsäkerheten m. m. Propositionen föreslår att ett särskilt fjällsäkerhetsråd inrättas för samordning av åtgärderna för en förbättrad fjällsäkerhet. Det är värdefullt att detta organ fått en starkare regional förankring i regeringens förslag än vad utredningen föreslog beträffande alternativ 2. Fjällräddningen och fjällsäkerheten är som propositionen mycket riktigt erinrar två skilda begrepp, men det har något väsentligt som är gemensamt. Olyckorna inträffar i fjällområdet, varför fjällräddningsarbetet måste förläggas geografiskt till samma område. Likaså måste de praktiska åtgärder som genomförs i syfte att förbättra fjällsäkerheten få sin tyngdpunkt lokaliserad till själva fjällområdet. En väl fungerande fjällsäkerhet är därför i första hand beroende av de praktiska resurser som finns i fjällområdet. Länsorganens och kommunernas resurser bildar självfallet själva basen för beredskapen. Det är ju också länen och kommunerna som får tillhandahålla erforderliga räddningsstyrkor vid olyckstillfällena. Mot denna bakgrund framstår det som angeläget att fjällsäkerhetsrådet också får en viss erfarenhet i sin sammansättning. Enligt min mening finns fog för att en representant för landets fjällkommuner ingår i fjällsäkerhetsrådet. En sådan åtgärd skulle också psykologiskt understryka kommunernas stora betydelse i detta sammanhang. Ett operationsfält i fjällbygden och ett kansli knutet till ett centralt ämbetsverk i kan under ogynnsamma förhållanden framstå som två skilda världar. Kartan vill utforma sin egen terräng så att den passar synsättet hos t. ex. huvudstadens folk. Som exempel på detta vill jag ta naturvårdspatrullerna i fjällvärld, som tidigare administrerades av men numera överförts till i . Personalen i patrullerna har deklarerat att deras arbetsmiljö försämrats avsevärt på grund av tilltagande byråkrati efter lokaliseringen till . När det gäller sådana anordningar borde man noga överväga gränsdragningen mellan den regionala och kommunala nivån i förhållande till riksnivån. Det torde vara helt möjligt att förlägga fjällsäkerhetsrådets kansli till fjällregionen. Vinsten av en sådan åtgärd vore att handläggaren fortlöpande skulle kunna följa utvecklingen på fjällsäkerhetsområdet mitt inne i det strategiskt viktiga området. Det har planerats att i sam 1978/79: 2639 manföra olika aktiviteter av betydelse för fjällverksamhet och rennäring. Frågan har upptagits av i och kommer att redovisas för regeringen. Med stöd av ovanstående hemställer jag att beslutar 1. att en företrädare för landets fjällkommuner skall ingå i det planerade fjällsäkerhetsrådet samt 2. att fjällsäkerhetsrådets kanslifunktion förläggs till .
mot · G2022640 · 1979-04-23 00:00:00 — Motion 1978/79: 2640 av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:188 om fördjupad före' tagsdemokrati i kommuner och landstingskommuner I propositionen 1978/79: 188 om fördjupad företagsdemokrati i kommuner och landstingskommuner föreslås sådana ändringar i kommunallagen att det blir möjligt att inrätta partssammansatta organ. I direktiv till utredningen om kommunaldemokrati vars ställningstaganden ligger till grund för denna proposition framhålles att en fördjupad företagsdemokrati är ett väsentligt medel när det gäller att nå bättre förhållanden för de anställda och därigenom öka arbetstillfredsställelsen och säkerställa ett gott arbetsresultat. Vi instämmer i denna bedömning. Vid remissbehandlingen av det betänkande (SOU 1977: 39) som kommunaldemokratiutredningen lade fram redovisade dock en del instanser kritiska synpunkter på en del av de skisserade lösningarna. Detta föranledde tillsättandet av en särskild utredning med uppgift att vidare bearbeta utredningsförslagen, särskilt förslaget om partssammansatta organ med beslutanderätt. Kommittén (Kn 1978: 02) för fortsatt utredning av frågan om medbestämmande för de anställda i kommuner och landstingskommuner tillkallades och avser enligt kommittéberättelse att under innevarande år lämna ett betänkande i huvudfrågan. Då frågan är av principiell betydelse anser vi att detta betänkande borde ha inväntats innan ett förslag förelädes . Det är givetvis värdefullt både från samhällssynpunkt och från arbetstagarsynpunkt att de anställdas erfarenhet och kunnande inom egna verksamhetsområden får medverka till goda arbetsförhållanden. Detta utesluter emellertid inte att frågan, som vissa remissvar visar, kan vara av komplicerad beskaffenhet. Det ligger därför i allas intresse att underlaget för ställningstagandet blir så brett som möjligt. Innan ny proposition framläggs för förutsätter vi även att lagrådet ges tillfälle till yttrande. Med anledning av det i motionen anförda hemställs att beslutar avslå propositionen 1978/79: 188 i avvaktan på fullföljt utredningsarbete. () ()
mot · G2022647 · 1979-04-25 00:00:00 — 1978/79 2647-2650 av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:204 om omläggning av skogsbeskattningen I propositionen 1978/79:204 läggs förslag fram om en teknisk omläggning av reglerna för beskattning av skogsinkomster. Skillnaden mellan de regler som gäller och de i propositionen föreslagna reglerna hänför sig i första hand till beräkningen av avdrag på grund av avverkningar . I propositionen föreslås vissa regler för beräkning av ingångsvärden och beräkningar för anskaffningsvärden. Dessa regler är till vissa delar komplicerade och missgynnar vissa äldre fastighetsförvärv på ett sätt som inte står i samklang med den föreslagna lagstiftningens övriga intentioner. Enligt vår mening börén särskild gräns sättas för vilket taxeringsvärde som skall anses få gälla som anskaffningsvärde för äldre förvärv. En sådan gräns är lämpligen varigenom en anknytning sker till realisationsvinstreglerna. För en fastighet förvärvad bör sålunda detta års taxerade skogsvärde kunna utgöra ursprungligt ingångsvärde i det nya systemet. Den skogsägare som så önskar skall dock kunna använda det för honom gällande ingångsvärdet som ingångsvärde vid övergången. Således skall en huvudregel vara att alla värden är att anse som värde. Härigenom tillskapas en enkel och lätthanterlig regel. Något särskilt skäl för att begränsa rätten till avdrag för äldre förvärv föreligger enligt vår mening inte. Med stöd av vad ovan anförts hemställs att beslutar att för en fastighet som förvärvats skall taxerade skogsvärde utgöra ingångsvärde i skogsbeskattningshänseende såvitt inte skogsägaren i fråga önskar använda det för honom gällande ingångsvärdet som ingångsvärde vid övergången till nu föreslagen lags tillämpning. () SVEN-ER1C LORENTZON (m) . () () L. () i 1 1978/79.
mot · G2022648 · 1979-04-25 00:00:00 — Motion 1978/79:2648 av med anledning av propositionen 1978/79:204 om omläggning av skogsbeskattningen I propositionen 1978/79:204 läggs förslag fram om en tekniskt sett relativt genomgripande omläggning av reglerna för beskattning av skogsinkomster. En viss försämring för juridiska personers avdragsmöjligheter vid förvärv föreslås. Enligt min mening är det angeläget att så likartade villkor som möjligt skall gälla för olika ägarkategorier.Således bör avdragsprocenten för fysiska och juridiska personer vara så neutral som möjligt i förhållande till varandra. Om de föreslagna bestämmelserna i fråga avsåg en fri fastighetsmarknad funnes det kanske anledning att överväga om olika ägarkategorier hade olika konkurrensförmåga och att denna skulle kunna balanseras av differentierade avdragsprocenter. är detta inte fallet. Tvärtom har skogsfastigheter varit föremål för förvärvskontroll under hela den tidrymd som på ett eller annat sätt berörs av de nu föreslagna avdragsreglerna. Bolagsförvärven torde sålunda till övervägande del ha inneburit rationaliseringsförvärv. Efter ikraftträdandet av den av i vår fastställda nya jordförvärvslagen kommer bolagsförvärven praktiskt taget helt att begränsas till rationaliseringsförvärv. Att under sådana förhållanden skilja på avdragsprocenter för fysiska och juridiska personers förvärv av skog är inte ändamålsenligt, eftersom fastighetsvärdena till stor del bestäms av skattereglernas utformning. En mycket stor del av den från samhällets synpunkt önskvärda rationaliseringsverksamheten i stora delarav landet kommeräven i fortsättningen att vara beroende av primära byten mellan bolag samt byten mellan bolag och lantbruksnämnd eller fysiska personer. En förutsättning för att denna verksamhet skall kunna fortgå är naturligtvis att samma värderingsregler skall vara tillämpliga. En konsekvens av propositionens förslag är därför att bytesverksamheten mellan bolag och enskilda i stort kommer att upphöra. Med stöd av vad ovan anförts hemställs att beslutar att frågan om olika avdragsprocent för fysiska och juridiska personers förvärv, främst sådana som sker i rationaliseringssyfte, bör bli föremål för förnyad prövning.
mot · G2022654 · 1979-04-27 00:00:00 — Motion 1978/79:2654 av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:203 om Nordiska ministerrådets kulturbudget för I regeringens proposition 1978/79:203 om Nordiska ministerrådets kulturbudget ingår ett anslag som preliminärt beräknats till . för den fortsatta utredningen av frågan om nordisk radio- och television via satellit. Vpk har tidigare såväl motionsvägen som vid sammanträden motsatt sig detta projekt. Vi kan inte se att det finns någon anledning att ytterligare utreda detta projekt som så gott som samtliga kulturinstanser liksom även invandrarorganisationer av vikt motsatt sig. Kostnaderna för utredandet är betydligt större än hela det anslag regeringen är beredd att bidra med till ett så oerhört eftersatt område som barnkulturen. Det behövs en förstärkt nordisk gemenskap, men denna gemenskap åstadkommer man inte genom att öka utbudet av kommersiell masskultur huvudsakligen importerad från de . Nordsat är ett projekt som i första hand tillgodoser de multinationella monopolens syften att skapa marknader för dyrbar hemelektronisk utrustning och tjänar inte folkflertalet i de nordiska länderna. Kostnaderna för hushållen kommer att bli mycket betydande - de kan räknas i miljardbelopp vid ett införande av Nordsat. De kulturella syften Nordsat kommer att främja är inte förenliga vare sig med en framåtsyftande nordisk kulturpolitik eller med de riktlinjer har antagit för den svenska kulturpolitiken. Med hänvisning till ovanstående och med godkännande av propositionen 1978/79:203 i övrigt föreslås 1. att uttalar att planerna på en nordisk radio- och bör avskrivas och att det svenska engagemanget i utredningsarbetet bör upphöra, 2. att beslutar att till Nordiska ministerrådets kulturbudget för /79 under nionde huvudtiteln anvisa ett i förhållande till propositionen med . minskat belopp och att anslaget fastställs till . (vpk) C.-H. (vpk) (vpk)
mot · G2022652 · 1979-05-02 00:00:00 — Motion 1978/79:1 av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:185 om ändring i dubbelbeskattningsavtalet mellan och I propositionen 1978/79:185 föreslås besluta om en ändring av gällande dubbelbeskattningsavtal med , så att får rätt att beskatta belopp som på grund av här meddelad pensionsförsäkring utbetalas till svensk medborgare med hemvist i . Den föreslagna ändringen, som i och för sig strider mot modellavtal, är i överensstämmelse med de nuvarande svenska reglerna om beskattning av belopp som på grund av pensionsförsäkring betalas till person bosatt utomlands. 1976 ändrades dubbelbeskattningsavtalet med , så att det på denna punkt kom att överensstämma med gällande svenska regler. I detta fall antogs ett helt nytt dubbelbeskattningsavtal med retroaktiv verkan från , eftersom det tidigare avtalet upphört att gälla . 1 propositionen 1978/79:58 anför departementschefen: För egen del vill jag framhålla följande. Reglerna om skattskyldighetens omfattning i samband med utflyttning från måste självfallet vara så utformade att berättigade svenska skatteanspråk kan tillgodoses. Lika klart är att bestämmelserna måste ge rimliga skatteresultat för dem som flyttar ut från . Det säger sig självt att våra beskattningsmöjligheter i samband med utformningen av dubbelbeskattningsavtal får en räckvidd som är resultat av förhandlingar mellan de avtalsslutande staterna. Det spanska avtalet ger uttryck för de principer för beskattning som genomfördes genom lagstiftning (SFS 1975:1347-1348). Skatteplikt i infördes då även för utbetalningar till utlandet av belopp på grund av pensionsförsäkring. 1 stort sett anser jag att reglerna på detta område fungerar tillfredsställande. Jag är emellertid medveten om att den nuvarande ordningen för beskattningen av folkpensionärer, som är bosatta utomlands, i vissa fall kan verka hård. Jag anser därför att det kan finnas skäl för vissa lättnader. Ytterligare överväganden är emellertid nödvändiga innan några mer genomgripande förändringar kan aktualiseras. I propositionen föreslogs att folkpension, till den del den inte överstiger , undantas från beskattning i för folkpensionärer bosatta utomlands. Departementschefen anförde vidare att detta skulle ses som en provisorisk lösning som kunde komma att få omprövas relativt snart. 1 motioner till innevarande har dessutom föreslagits en översyn av beskattningsreglerna för svenskar bosatta utomlands. Enligt vår mening bör inte ta ställning till den föreslagna ändringen i dubbelbeskattningsavtalet förrän de av departementschefen i propositionen 1978/79:58 aktualiserade övervägandena kommit till stånd. Ett gällande dubbelbeskattningsavtal med finns i motsats till vad fallet var när det gällde det nya avtalet med . Enligt det protokoll till avtalet med som upprättats träder det i kraft med utväxlingen av ratifikationshandlingarna och tillämpas beträffande skatt på pension som utbetalas eller . Med hänvisning till det anförda hemställs att med avslag på propositionen 1978/79:185 som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts. () ()
mot · G2022655 · 1979-05-02 00:00:00 — med anledning av propositionen 1978/79:207 om förvärv av aktier i och I propositionen 1978/79:207 om förvärv av aktier i och framhåller departementschefen bl. a. följande: Jag vill framhålla att ett statligt ekonomiskt och ägarmässigt engagemang inte får tas som uttryck för att det strukturarbete som redan påbörjats inom företaget nu skall avstanna. För de enheter för vilka långsiktig lönsamhet inte kan uppnås inom ramen för NCB:s verksamhet måste övervägas avveckling eller avyttring till andra företag i den mån förutsättningar för detta kan föreligga. måste fortsatt utveckling ske av vissa enheter. Som jag i annat sammanhang framhållit gäller detta bl. a. NCB:s anläggningar i och . När behandlade frågan om det särskilda villkorslånet på 400 milj. kr. till NCB framhöll ett enhälligt näringsutskott (NU 1977/78:74) att sysselsättningsläget inom NCB:s verksamhetsområde var ett avgörande skäl för statligt stöd till företaget. Utskottet framhöll bl. a. följande: Utskottet vill emellertid med hänvisning till den allvarliga sysselsättningssituationen på de berörda orterna betona det angelägna i att en ersättningsindustri tillskapas i Hissmofors och att den planerade utbyggnaden av företagets fabrik i kommer till stånd möjligt. För dessa projekt bör erforderliga finansiella resurser kunna ställas till förfogande bl. a. inom ramen för lokaliseringsstödet. Med åberopande av de här ovan redovisade uttalandena, så bör staten som majoritetsägare i NCB ge den nya ledningen för företaget i uppdrag att prioritera utbyggnaden av NCB:s anläggningar i . Med ett statligt ägaransvar bör det vara möjligt att åstadkomma ett samarbete mellan och , som tryggar en långsiktig utveckling av skogsindustrin i . Detta samarbete bör ta sikte på uppförandet av ett LWC-pappersbruk i . Alla skäl talar nämligen för att ett första sådant pappersbruk förläggs till . Om man verkligen vill beakta både de regionalpolitiska och de råvarumässiga förutsättningarna, så talar detta utan tvivel för en sådan bedömning. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts i fråga om NCB:s framtida produktionsinriktning.