mot · G2021055 · 1979-01-25 00:00:00 — Motion 1978/79:1055 av i m. fl. om statsbidrag för åtgärder mot jordskred Genom Tuveskredet blev vi ånyo påminda om att stabiliteten i de jordlager vi bygger våra samhällen på inte alltid är den bästa. Vi fick då skriva in i vår historia att Tuveraset var den största skredkatastrofen om man ser det till skadornas direkta omfattning. Påminnelser om de instabila jordlagrens nyckfullhet har regelbundet kommit under hela vårt lands historia. Särskilt frekventa har skreden varit i de områden som hamnade under havsytan när landisen försvann. I dessa områden avsattes tjocka lager med finkorniga jordlager, framför allt lera, och det är i första hand här vi återfinner stabilitetsproblemen. har otaliga större och mindre skredkatastrofer inträffat. 1648 inträffade den skredkatastrof som krävt de flesta människoliven i vårt land. Det var ett större område vid Intagan, stras söder om , som rasade ut i älven och 85 människor omkom. Intagan är bara ett av många skred i dalgång. kan man nämda skredet vid 1957 och Surteskredet 1950. Även andra delar av vårt land har drabbats, t. ex. 1918 när järnvägsbanken vid försvann ut i och 41 människor omkom. Gemensamt för samtliga skred är att de ofta är av den storleken att vi inte kan påverka dem utan måste acceptera dem som en del av vår omgivning. Vad vi kan göra är att försöka undvika de värsta vådorna genom en förutseende planläggning. Av vad som hänt på detta område kan följande nämnas. 1963 uppdrog Kungl. Maj:t åt bl. a. länsstyrelserna i O- och P-län att utfärda anvisningar för byggnadsnämnderna angående kontrollen av stabilitetsförhållandena i älv-dalen. Undersökningar utfördes och 1968 började anvisningarna tillämpas. 1 kontrollprogrammet har ingått bl. a. att statens geotekniska institut (SGI) avgett yttrande över utförda geotekniska undersökningar innan beslutat i detaljplaneärenden. Regelbundet har dessutom besiktningsresor med geoteknisk expertis ägt rum i älv-dalen. I ett gemensamt utredningsarbete inom ramen för den fysiska riksplaneringen har kommunerna 1976 föreslagit att bl. a. de geotekniska säkerhetsproblemen i älv-dalen ses över i en utredning. I övriga delar av länet har stabilitetsfrågorna endast prövats i samband med fastställelse av detaljplaner. Självklart gav Tuvekatastrofen oss anledning att ägna frågan om markens stabilitet och jordens egenskaper särskild uppmärksamhet. I första hand gäller detta när man bygger ut nya områden, men det finns också anledning att se över redan bebyggda områden. Bebyggelse kan ha tillkommit , i vissa fall utan föregående planläggning. Förhållandena i omgivningen kan ha ändrats, man kan numera ha tillgång till nya fakta om markens beskaffenhet och bättre teknik kan ha erhållits. och har lämnat anvisningar om erforderliga undersökningar när det gäller att utreda grundförhållandena beträffande områden som skall bebyggas. I vad gäller bebyggda områden har SGI rekommenderat kommunerna att sammanställa samtliga befintliga geotekniska undersökningar för en bedömning av deras tillförlitlighet. När det gäller den befintliga bebyggelsen ansågs att det var särskilt viktigt att man gick systematiskt till väga. Efter samråd med berörda centrala verk och några kommuner i har man i en första omgång på karta angett områden med samlad bebyggelse, områden där jorden består av lera samt där vissa topografiska förhållanden råder (exempelvis markens lutning). Uppdraget att utföra den översiktliga inventering av lutningsförhållandena inom lerområdena i länet gavs åt SGI och geologiska undersökning (SGU). Inventeringen presenterades för en månad sedan och omfattar länets samtliga 18 kommuner. Det framlagda materialet utgör ingen skredriskbedömning utan får närmast ses som ett led i ett systematiskt arbete. Det bör betonas att det ingalunda alltid är olämpligt att bygga på lera. Det får bli den totala bedömningen av förhållandena inom ett område som blir avgörande för stabiliteten. Avslutningsvis kan nämnas att SGI nu i dagarna fått regeringens uppdrag att göra en landsomfattande inventering. Man kommer då att prioritera vissa områden. På länsstyrelseplan arbetar man hårt för att motverka att samhället åsamkas skador när skred inträffar - att det inträffar vet vi, men var det sker vill vi ha reda på innan. När man genom den noggranna geologiska undersökningen märker att ett bebyggt omnråde är i riskzonen för skred, är det viktigt att man vidtager säkerhetsåtgärder, t. ex. genom att kulvertera en viss å- eller bäcksträckning, flytta jordmassor från slänter eller eventuellt lösa in en fastighet. Någon kommun har redan hos kommundepartementet sökt och fått statsbidrag via anslaget för för vissa arbeten, som utförts. Det kommer troligen begäran om mer pengar, efter hand som flera områden blir undersökta. Kommundepartementet har i proposition 1978/79:100 bilaga 18 tagit upp ett förslagsanslag under D 3 Ersättning för verksamhet vid räddningstjänst och ett reservationsanslag Kostnader för beredskap i avvaktan på särskild proposition i ämnet. Det är viktigt att särskilda pengar anslås till bidrag till de kommuner som måste vidtaga särskilda åtgärder för att i görligaste mån undvika skred i redan befintlig bebyggelse. Det måste vara billigare för samhället som helhet, och framför allt mänskligare, att försöka förebygga ett ras än att lindra skadeverkningarna i efterhand. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att i anslutning till aviserade förslag beträffande räddningstjänst m. m. förslag bör föreläggas om medelsanvisning för bidrag till kommuner för åtgärder som måste vidtagas för att undvika skred i befintlig bebyggelse. () ()