mot · G2022489 · 1979-04-17 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:177 om ändrade ersättningsregler inom sjukförsäkringen, m. m. I propositionen 1978/79:177 underställs den överenskommelse med sjukvårdshuvudmännen som träffats beträffande ersättningen från den allmänna försäkringen för huvudmännens sjukvårdskostnader m. m. . Eftersom det är fråga om en avtalsuppgörelse finns inte skäl att resa invändningar mot denna. Vi finnér det likväl angeläget att redovisa vissa allmänna synpunkter i anslutning till uppgörelsens innehåll. 1 uppgörelsen regleras inte bara den ersättning som skall utgå till huvudmännen utan även de avgifter som en försäkrad skall erlägga vid sjukhusvård m. m. Vi noterar att ersättningen för sjukhusvård nu höjs . per dag utan att man låtit sjukpenningavdraget följa med. Det är tillfredsställande. Vi vill dock framhålla att det grundläggande problem som vi aktualiserat motionsvägen står kvar, nämligen att för låginkomsttagare kan ett avdrag av nuvarande storlek innebära betydande problem. I motionen 1978/79:254 har vi ånyo hemställt att begär en utredning om dessa frågor. Detta krav kvarstår. En särskild fråga som anmäls i propositionen är att avgiftsreglerna för utförsäkrade patienter skall ses över. Vi vill understryka vikten av att denna grupp arbetar snabbt eftersom det rör sig om ett problem som det är angeläget att lösa. Vi vill påminna om att den borgerliga trepartiregeringen redan i propositionen 1976/77:116 sade sig ha för avsikt att ta upp dessa frågor. Under de tre senaste riksmötena har vi lågt fram förslag om en utbyggnad av långtidssjukvården och en utökad personaltäthet i den befintliga vården (motionerna 1976/77:270, 1977/78:372, 1978/79:515). Bakgrunden till våra förslag har stått att finna dels i ett ökande antal äldre, dels de långa köerna till denna vårdform. Vi har föreslagit att samhället staten och landstingen gemensamt - skulle engagera sig i ett utbyggnadsprogram för ca 10 000 nya platser i långtidssjukvården . Genom särskilda statliga bidrag - utöver de generella ersättningar som via skatteutjämning m. m. kommer landstingen till del - skulle denna plan kunna förverkligas. Medel för ett förverkligande av våra förslag har avsatts i våra budgetalternativ. Visserligen hade landstingen i sina planer räknat med att ca 2 300 platser skulle tillkomma . Men man har inte lyckats förverkliga dessa mål. Under 19701976 utgjorde antalet nytillkomna platser i genomsnitt ca 1 700; i propositionen anges utbyggnaden till än lägre tal, nämligen ca 1 400 platser . De borgerliga partierna har emellertid tidigare röstat ned våra förslag. Man har ansett att de allmänna bidragen till landstingen och uttalanden i överenskommelser skulle vara tillräckliga för att nå resultat. Regeringens proposition innebär att i varje fall på riksplanet och samtliga borgerliga partiföreträdare i nu underkänt denna ståndpunkt. Man ansluter sig till den socialdemokratiska ståndpunkten att det behövs särskilda statliga insatser för att få fart på långtidssjukvårdens utbyggnad. Det är tillfredsställande att nu övergett sin tidigare negativa inställning. Hade man redan tidigare kommit till den insikt man nu visar skulle situationen ha sett bättre ut inom långtidssjukvården. innebär att landstingen tillerkänns ett bidrag med . och invånare i åldern och därutöver. Vårt förslag innebar att bidraget skulle utgå med hänsyn till det faktiskt tillkomna antalet nya platser. Vi anser att detta skulle ha varit en mer verksam metod men lägger i detta sammanhang inget förslag om ändring av reglerna. Det framstår dock som nödvändigt att man mycket noga från statens och sida följer upp överenskommelsen i denna del så att det avsedda antalet nya platser verkligen kommer till. Vårt förslag inbegrep också en successiv utökning av antalet anställda i den befintliga långtidssjukvården. Detta förslag hade som ett väsentligt syfte att de äldre skulle känna trygghet inför långtidsvården och mötas av medmänsklighet i vårdsituationen. Något sådant inslag finns inte i regeringsförslaget. Vi vill emellertid betona angelägenheten av att också denna fråga uppmärksammas i de fortsatta överläggningarna mellan staten och . Ett ytterligare viktigt led i våra förslag har gällt utbildningsproblemen för långtidsvården. Arbetet inom denna del av vårdsektorn upplevs ofta som tungt och tilldrar sig bl. a. därför inte samma intresse från de ungas sida som andra studievägar inom vårdutbildningarna. Vi föreslog därför att man även skulle överväga hur det ökade utbildningsbehovet skulle tillgodoses. Någon sådan inriktning har dock inte regeringsförslaget. Det finns således fler brister i propositionen. Vi anser det för vår del vara nödvändigt att genom ett särskilt uttalande understryker nödvändigheten av en uppföljning av överenskommelsens genomförande, som innefattar även utbildningsfrågorna och möjligheterna att tillgodose en ökad personaltäthet. Detta bör ges regeringen till känna. Vi noterar också med tillfredsställelse att, som vi krävt i motionen 1978/79:870, landstingen nu åtagit sig att kostnadsfritt tillhandahålla ADvitaminpreparat genom mödra- och barnavården. Därmed upphävs de negativa verkningarna av trepartiregeringens förslag . Frågorna om föräldrautbildning och kontinuiteten i sjukvården behandlar vi i särskilda motioner. Med stöd av vad som anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om uppföljning av överenskommelsen med sjukvårdshuvudmännen om långtidssjukvården. () () () () () () () () () ()