mot · G2021561 · 1979-01-24 00:00:00 — av m. fl. Omkring har gått sedan grunderna för statens allmänna tjänstepensionsreglemente (SPR)(SFS 1959:287) fastställdes. Reglementet är invecklat och svårtolkat, vilket klart framgår av den nu 336 sidor långa text som det omfattar. Alla parter är eniga om att förenklingar måste ske. Delreformer har då och då genomförts, bl. a. i fråga om samordningsreglerna vid utgående familjepension till statligt anställda()samt i övrigt i samband med familjepension. Vidare har inforts dyrortsavlösningen, rätt att medräkna vissa lönetillägg för höjning av pensionens normalbelopp () samt i övrigt förbättrad underlagsberäkning genom att den femåriga medeltalsberäkningen slopats samt extra tillägg till sjukpensionärer som pensionerats efter 31.8.1972. Därutöver har tjänstelivräntorna förbättrats från samt vissa pensionshöjningar genomförts för mycket låga pensioner m. m. En mycket påtaglig förbättring infördes när statspensionerna anknöts till det s. k. basbeloppet. Betydande orättvisor kvarstår emellertid för de äldre statspensionärerna, främst för sådana som pensionerats före och . Olika avgångsår ger alltså mycket olika pensioner för samma tjänst. De berörda har svårt att förstå detta. Enligt en utredning gjord av () 1973 hade realvärdeförsämringar på inträffat för äldre pensionärer, även för dem i de lägsta löneskikten. Detta förhållande kvarstår även anknytning av statspensionerna till basbeloppet. Det måste vidare anses egendomligt att det fortfarande finns statspensionärer med pension grundad på den gamla dyrortsgrupperingen. En annan sak som menligt påverkat pensionerna för statstjänstemän, främst i högre tjänsteställning, är den övergång från procentpåslag till kronpåslag vid löneförhandlingarna som skedde 1969 och vidmakthölls framåt. Detta innebar att även pensionerna höjdes med ett kronpåslag. Som bekant är dock den allmänna pensionen, dvs. folkpension och ATP, knuten till basbeloppet och stiger i takt med inflationen. Den statliga pensionen betalas, förenklat uttryckt, ut med det belopp som folkpension och intjänad ATP utgör, plus en kompletterande pension. Kronpåslaget för statspensionärerna fick konsekvenser som väl ingen avsett. Under de år då den statliga pensionen räknades upp med kronpåslag har höjningen varit betydligt långsammare än för den inflationsskyddade allmänna pensionen, som för statstjänstemännens del endast successivt knaprat sig in på den i motsvarande mån minskande kompletterande pensionen. blivit en fortgående pensionseftersläpning, vilken sedermera genom införandet av värdesäkringen 1975 naglats fast vid en viss nivå. Som exempel på följderna av pensionsurholkningen kan nämnas att en professor, som pensionerats , kan ha . lägre pension än sin pensionerade kollega. Är det till mellan pensionstillfällena blir skillnaden betydligt . Även för tjänster med lägre lönesättning avslöjas mycket betydande skillnader i pensionsnivå när man gör jämförelser liknande dem vi exemplifierat här. En undersökning kring här berörda frågor är enligt vår uppfattning mycket befogad och skulle sammanfattningsvis omfatta följande: En utvärdering av hitintills företagna ändringar SPR och deras inverkan på tidigare avgångnas pensioner. Dessa är t. ex. låsta vid av de sista fem årens medellön, som slopats för nya pensionärer. Statspensionernas realvärdeförändringar i olika inkomstskikt och deras relation till den statliga löneutvecklingen. Vid SPR:s tillkomst 1959 förutsattes viss följsamhet av pensionerna med löneutvecklingen. Så har dock ingalunda skett. En jämförelse mellan äldre pensionärers ekonomiska villkor på likvärdiga tjänster, men avgångna olika år. Samordningsbestämmelsernas inverkan vid övergång från och till statstjänst. (Är det t. ex. rimligt att privattjänst statstjänst inte nämnvärt påverkar pensionsförmånerna?) De äldre statspensionärernas pensioner, som är låsta vid den gamla dyrortsgrupperingen. Frågan om en representant från statspensionärernas egna led att ingå i statens tjänstepensionsnämnd, som inrättades . Vi är väl medvetna om att SPR är ett resultat av förhandlingar mellan staten och de statsanställdas organisationer, men vi anser ändå att staten som arbetsgivare bör visa större omtanke om sina äldre pensionärer och på lämpligt sätt initiera en utredning om deras situation. Då pensionsbestämmelserna är mycket krångliga är det nödvändigt att göra en översyn av det praktiska utfallet för att få en rättvisande bild av de problem som här aktualiserats. I den utsträckning motsvarande pensionsproblematik är aktuell för tidigare kommunal- och tandstingsanställd personal förutsätter vi att de justeringar den av oss föreslagna utredningen kan leda till i tillämpliga delar kommer att omfatta också dessa pensionärer. Med hänvisning till vad som anförts i denna motion hemställer vi således att hos regeringen begär en utredning av statspensionä rernas situation med tyngdpunkten lagd på de äldre pensionernas utveckling. PER-ER1C RINGABY (m) () () () () HANS NYHAGE (m) () G. () i