mot · G2021108 · 1979-01-25 00:00:00 — att stöder kraven på en ny ekonomisk världsordning så länge de utgår från en väl fungerande internationell ekonomi, kännetecknad av en fri handel och ett fritt utbyte av kapital och kunnande, att i princip skall verka för ett obundet bistånd, att så länge en internationell överenskommelse om mer obundet bistånd inte kan nås, en del av det svenska biståndet binds till upphandling av svenska varor och tjänster, att bindningsgraden behålls oförändrad för /80, jämförd med innevarande år, att ett system med s. k. blandade krediter introduceras i svensk ulandspolitik, att informationen i mottagarländerna om utbudet av svenska varor och tjänster förbättras, att politiska bedömningar icke skall vara avgörande vid val av mottagarland för svenskt bistånd, att en nedtrappning av biståndet sker till programländer, vilka är aktivt invecklade i militära operationer, som inte kan betraktas som vidtagna i självförsvar, att i dialogen med uppmärksammar de mänskliga fri- och rättigheterna och värdet av ett demokratiskt styrelseskick, att särskild uppmärksamhet bör ägnas åt hur mänskliga fri- och rättigheter tillämpas i mottagarländerna, att biståndet till 1979/80 halveras och att det fortsatta biståndet senare prövas mot bakgrund bl. a. av utvecklingen i regionen, att anslaget för katastrofhjälp höjs med 120 milj. kr. för att möjliggöra kraftfulla insatser för att bistå flyktingar i , att biståndssamarbetet med avslutas i och med utgången av nu löpande avtalsperiod, att det s. k. bredare samarbetet med begränsas till 5 milj. kr., att i samband med omförhandling av biståndet till tar upp frågan om de mänskliga rättigheterna i landet, att en förutsättning för bistånd till befrielserörelser skall vara att dessa har stöd i sådana resolutioner antagna av vilka med hänsyn till grunden för sin alliansfria utrikespolitik ansett sig kunna stödja, att u-landspolitiken inriktas på att inkludera inte bara insatser genom SIDA utan även handelspolitikens utformning, svenskt näringslivs möjligheter till insatser i kontakterna med , forskningssamarbete, kulturutbyte, samt missionens och de humanitära och fackliga organisationernas verksamhet, att kontakter knyts över gränserna inte bara på myndighetsnivå utan också mellan människor, grupperingar och olika samhällssektorer inom länderna, att SIDA i större utsträckning aktivt engagerar sig i en kontaktför medlande verksamhet som hjälper universitet och skolor, föreningar, organisationer och institutioner att knyta kontakter med organisationer och människor i , att samarbete med utanför kretsen av programländer grundas på principen om ömsesidig nytta, att folkrörelser, som erhåller statligt stöd för u-landsinformation, åläggs att öppet redovisa anslagna medel, att SIDA:s informationsverksamhet gentemot allmänheten förbättras och tillgodoser krav på opartiskhet och saklighet. De gångna årens ekonomiska kris Den svenska samhällsekonomin har mött problem av en storleksordning som saknar motsvarighet . Produktionsutvecklingen har varit svag; industriproduktionen minskade fram till och med första hälften av 1978. Läget på arbetsmarknaden har varit ansträngt med en efter svenska förhållanden betydande öppen och en än större dold arbetslöshet. Inflationstakten har varit hög. Handels- och bytesbalansen har präglats av växande brist på jämvikt. Hela branscher, som tidigare framstått som stommen i det svenska näringslivet, har mött utomordentliga svårigheter. Orsakerna till dessa svårigheter är av såväl kortsiktig, konjunkturell som långsiktig, strukturell natur. De kraftigt ökade arbetskraftskostnaderna var den främsta faktorn bakom det akuta krisläge, som den svenska ekonomin befann sig i . Även den ekonomiska politik, som fördes under dessa år medverkade emellertid härtill liksom givetvis den svaga internationella konjunkturutvecklingen. Problemen inom branscher som stål-, varvs- och tekoindustrin är av delvis annan natur, om än dessa problem har förstärkts av kostnadsutvecklingen i . Det finns i hela världen en betydande överkapacitet inom varvs- och stålindustrin. Vad gäller tekoindustrin, som länge brottats med svårigheter, är konkurrensen från länder med lägre arbetskraftskostnader en viktig orsak. Delvis sammanhänger våra ekonomisk-politiska problem också med utvecklingstendenser i det svenska samhället som går tillbaks till åtminstone mitten av . De har samband med den offentliga sektorns och skattetryckets snabba ökning . Det fanns anledning att varna för följderna av att vi i avsatte mindre medel till teknisk utveckling och forskning än jämförbara länder. En eftersatt naturvetenskaplig och teknisk utbildning hör också till bilden. Våra svårigheter har sålunda både lång- och kortsiktiga orsaker. För att komma till rätta med dem kommer det att fordras insatser på såväl längre som kortare sikt. Den borgerliga trepartiregeringen lade genom de åtgärder, som vidtogs , grunden för en ekonomisk-politisk konsolidering. Utsikterna sådana de redovisas i regeringens finansplan, av och andra organ ter sig betydligt ljusare än . En betydande BNP-tillväxt förutses. Svårigheterna på arbetsmarknaden visar tydliga tecken att minska. Möjligheterna för en fortsatt dämpning av inflationstakten är goda. Handels- och bytesbalansen har markant förbättrats. Trots detta kommer en rad problem att bestå. Jämvikten i bytesbalansen är ännu inte återställd. Utrymmet för ökad såväl privat som offentlig konsumtion kommer att vara utomordentligt begränsat. En omfattande strukturomvandling inom svenskt näringsliv måste genomföras. Målmedvetna insatser kommer att erfordras för att hålla tillbaka den offentliga sektorns expansion och för att skapa utrymme för nödvändiga reformer på skattepolitikens område. befann sig den svenska ekonomin i ett läge av relativ balans. Vi hade ett betydande överskott i handels- och bytesbalansen. relativa arbetskraftskostnader hade utvecklats gynnsamt i förhållande till omvärlden och svensk exportindustri hade lyckats vinna marknadsandelar på den internationella marknaden. Den stagnation som hade utmärkt 1970-talets första år, de förlorade åren, hade också brutits om än BNP-tillväxten fortfarande var lägre än i flertalet jämförbara länder. De förhållandevis höga arbetslöshetssiffrorna var på väg neråt. De kraftiga råoljeprishöjningarna i samband med /74 medverkade till att den internationella högkonjunkturen plötsligt bröts. Flertalet länder inom OECD-området drabbades av stora bytesbalansunderskott gentemot de oljeproducerande länderna. För att bemästra detta och de snabbt stigande priserna gavs den ekonomiska politiken en mer restriktiv inriktning. Så skedde dock inte i . I stället inleddes den s. k. överbryggningspolitiken, som syftade till att hålla uppe aktiviteten i den svenska ekonomin tills den internationella konjunkturen på nytt vände uppåt. En mer markant uppgång beräknades dröja till en bit in på 1975. Den privata konsumtionen stimulerades. Ett förhållandevis återhållsamt avtal träffades mellan parterna på arbetsmarknaden , vilket möjliggjorde en viss ytterligare förbättring av relativa kostnadsläge. Detta i kombination med en för svensk exportindustri gynnsam prisutveckling på den internationella marknaden gav också en förhållandevis god exportutveckling. 1978/79:1108 43 1970 | 1971 I 1972 | 1973 |1974 11975 11976 11977 11978 fl979 Diagram 1: export av bearbetade varor. priser och marknadsandelar. Källa: Ekonomidepartementet, . Relativt konkurrentländer i nationell valuta Relativt konkurrentländer i enhetlig valuta Export Arbetspriser kraftsi till- kostnad verkn.- per proind. Exportpriser i tillverkn.ind. Arbetskraftskostnad per producerad enhet Exportpriser i tillverkn.ind. Arbetskraftskostnad per producerad enhet -14,3 -25,9 -19,5 -15,7 -17,2 -15,6 -5,6 -5,5 -5,5 -3,1 -3,8 -19,0 -8,3 -2,4 -5,2 -8,6 -0,1 -12,7 -3,3 -5,5 -5,2 -8,3 -7,8 -3,8 -4,3 -0,4 -8,3 -5,5 -12,3 -24,4 -6,5 -0,6 -29,7 -13,2 -4,4 -8,7 Tabell 1: Utvecklingen av priser och arbetskraftskostnader 19731976. 1978/79: 1108 Diagram 2: Marknadstillväxt och svensk export av bearbetade varor 1971 1979. Källa: Ekonomidepartementet och . ökade emellertid importen kraftigt. På grund härav och till följd av de höjda oljepriserna förbyttes bytesbalansöverskott på till ett underskott på , en försämring med . 1974 blev ett förhållandevis gynnsamt år för det svenska folkhushållet. började emellertid utvecklingen på allvar att gå snett. Det avtal som träffades mellan parterna på arbetsmarknaden ledde till rekordstora löneökningar. Den offentliga sektorn gick före vid avtalets tillkomst genom att avtal först träffades med de offentliganställda. Ovanpå detta kom kraftiga höjningar av arbetsgivaravgifterna såväl 1975 som 1976. ökade arbetskraftskostnaderna med . I förhållande till omvärlden ledde detta till kraftigt höjda kostnader per producerad enhet. Av tabell 1 framgår att relativa arbetskraftskostnader per producerad enhet ökade med . land kommer i närheten av denna siffra. I , som i detta sammanhang har särskilt intresse genom kopplingen mellan kronan och D-marken inom ramen för det s. k. valutaormssamarbetet, sjönk de relativa arbetskraftskostnaderna per producerad enhet . De höjda kostnaderna tvingade de svenska företagen att höja sina relativa priser. Detta ledde i sin tur till att de fick ökade svårigheter att konkurrera på exportmarknaden. De förlorade marknadsandelar såväl där som på hemmamarknaden. 1975 minskade världshandeln volymmässigt. Den svenska exporten minskade mycket mer. ökade världshandeln på nytt, men den svenska exporttillväxten var väsentligt mycket mindre. Dessa samband framgår tydligt i diagrammen 1 och 2. Den svenska industrins svårigheter att hävda sig på exportmarknaden och den stimulerade inhemska efterfrågan, som överbryggningspolitiken ledde till, medförde att den svenska handels- och bytesbalansen successivt försämrades. Detta framgår av tabell 2. 1973 1974 1975 1976 1977 1978 Handelsbalans 6,8 2,3 2,0 3,8 4,5 6,0' Bytesbalans 5,3 4,2 6,7 10,5 12,5 3,9 Tabell 2: Bytesbalansens och handelsbalansens utveckling 19731978 (miljarder kronor). 1 Enligt senaste tillgänglig statistik uppgår överskottet t'll . Den svenska exportindustrins svårigheter att vinna avsättning för sina produkter påverkade också industriproduktionens utveckling. Trots lagerstöd som syftade till att förmå de svenska företagen att producera på lager och som ledde till uppbyggandet av väldiga överlager inom näringslivet minskade den svenska industriproduktionen fram till och med första hälften av 1978. Det framgår av diagram 3. Den snabba kostnadsutvecklingen och 1976 fick också återverkningar på inflationstakten; prisstegringarna, som 1974 hade uppgått till , såsom framgår av sammanställningen i tabell 3, kom att ligga kvar vid denna historiskt sett mycket höga nivå. Prisstegringarna berodde huvudsakligen på den internationella prisutvecklingen; var prisstegringarna däremot huvudsakligen inhemskt genererade. 1971 1972 1973 1974 1975 1976 1977 1978 7,5 5,7 7,6 10,5 10,1 9,4 12,8 7,5 Tabell 3: Ökning av konsumentprisindex i procent 19711978. Källa: SCB, . Diagram 3: Industriproduktionens utveckling 19741979 i och . Källa: Ekonomidepartementet. Den socialdemokratiska regeringens oförmåga att hålla pris- och kostnadsutvecklingen under kontroll åren efter 1973 var dess allvarligaste ekonomisk-politiska misslyckande. Den idé som överbryggningspolitiken byggde på var i och för sig riktig, nämligen att vi i avvaktan på en uppgång i den internationella konjunkturen skulle söka hålla den ekonomiska aktiviteten uppe i den svenska ekonomin genom olika typer av stimulansåtgärder. Någon analys av de förutsättningar som en sådan politik måste uppfylla för att bli framgångsrik gjordes dock uppenbarligen aldrig. Inte heller tycks den socialdemokratiska regeringen haft klart för sig vilka krav på den svenska ekonomiska politiken som samarbetet i den europeiska valutaormen innebar. Det borde ha framstått som uppenbart, att det inte var förenligt med balans gentemot utlandet att upprätthålla både en högre inhemsk efterfrågan och en snabbare kostnadsutveckling. Om, som överbryggningspolitiken förutsatte, man genom stimulansåtgärder skulle hålla den in 1978/79: 1108 Diagram 4: Produktions- och konsumtionsutveckling 19731977. Produktionen avser den totala produktionen exklusive offentlig tjänsteproduktion. hemska efterfrågan uppe på en högre nivå än omvärlden, hade det varit nödvändigt att hålla kostnadsutvecklingen på en lägre nivå än våra konkurrentländer. I annat fall bleve en ökad obalans gentemot omvärlden ofrånkomlig. I själva verket fick vi såväl en snabbare kostnadsutveckling som en högre efterfrågan än i jämförbara länder. Den totala konsumtionsökningen 1975 och 1976 låg högre än vad t. ex. långtidsutredning hade bedömt som långsiktigt möjligt. Den privata konsumtionen ökade snabbare än enligt utredningens alternativ I som lagt tyngdpunkten på den privata konsumtionen och den offentliga konsumtionen snabbare än enligt utredningens alternativ II det offentligtexpansiva alternativet. Resultatet av misslyckandet att hålla kostnadsutvecklingen under kontroll blev att hela överbryggningspolitiken förfelades. Det framgår av diagram 4. Den privata konsumtionen fortsatte att öka kraftigt och 1976, men den drog inte upp produktionen i motsvarande mån. I stället kom en stor del av den ökade efterfrågan att riktas mot importen. Den växande klyftan mellan konsumtion och produktion i diagrammet återspeglar det växande bytesbalansunderskottet. Enkelt uttryckt konsumenterna köpte utländska varor och tjänster i stället för svenska därför att de senare blivit alltför dyra. Detta kunde direkt avläsas på hemmamarknaden, där importkonkurrerande företag förlorade marknadsandelar till utländska exportörer. 1978/79: 1108 Detta var alltså läget när den borgerliga trepartiregeringen tillträdde . Den svenska ekonomin präglades av fundamental obalans. hade också den svenska kronan varit utsatt för stark press. En tredjedel av valutareserven hade runnit ut. Den svenska ekonomins kris var akut. En av den borgerliga regeringens allra första uppgifter blev att ta itu med den valutakris som hamnat i . sänktes riktkursen för den svenska kronan gentemot D-marken enligt beslut vid sammanträde med de länder som deltog i det europeiska valutasamarbetet. Det första steget i en politik syftande till att återföra den svenska ekonomin i balans var att informera svenska folket om lägets allvar. Från socialdemokratiskt håll hade läget systematiskt skönmålats. Den borgerliga regeringen gick till ett dukat bord, påstods det, och i en socialdemokratisk deklaration hette det: Under socialdemokratisk ledning har den svenska ekonomin förstärkts och utvecklats kraftigt. Vårt land kännetecknas av hög sysselsättning, effektiv produktion, stora investeringar, sunda statsfinanser och en i internationell jämförelse måttlig prisstegringstakt. Den svenska ekonomin är stark. Läget var, som framgått av redovisningen i det föregående, det rakt motsatta på i stort sett samtliga punkter. Det blev den borgerliga trepartiregeringens uppgift att informera om detta och att skapa förståelse för de åtgärder, som senare skulle bli nödvändiga. Den uppgift, som därefter förestod, var att återge det svenska näringslivet dess internationella konkurrensförmåga. Det skedde i flera steg. Det första kan sägas ha varit valutajusteringen . Nästa togs i samband med skatteomläggningen , då den arbetsgivaravgiftshöjning som socialdemokraterna hade föreslagit halverades. devalverades den svenska kronan med gentemot de tyska, belgiska och nederländska valutorna. devalverades den danska och norska kronan och den finska marken . I samband med devalveringen presenterade regeringen ett stabiliseringspolitiskt program innefattande: 1) En höjning av mervärdeskatten från . 2) Införande av en investeringsavgift om på vissa oprioriterade byggnadsarbeten. 3) Senareläggning av vissa statliga förvaltningsbyggnader. 4) Temporärt prisstopp. Syftet med åtgärderna var att bringa ner den inhemska efterfrågan. Detta var en förutsättning för att devalveringsåtgärderna skulle lyckas. Den inhemska kostnadsutvecklingen skulle hållas tillbaka och företagen i större utsträckning tvingas ut på den internationella marknaden. genomfördes den tredje och sista devalveringen. lämnade det europeiska valutasamarbetet och kronan skrevs ner i förhållande till ett vägt genomsnitt av de 15 viktigaste valutorna i svensk utrikeshandel. Den s. k. korgen skapades. tillkännagavs att den allmänna arbetsgivaravgiften skulle sänkas till och helt avvecklas i det inre stödområdet. Allmänt prisstopp infördes. beslöts om en skatteomläggning även samt om indexreglering av skatteskalorna. Även dessa åtgärder skall ses som inslag i strävandena att återställa den svenska konkurrenskraften. De medverkade till att möjliggöra det återhållsamma och ansvarsmedvetna avtal, som träffades mellan parterna på arbetsmarknaden och som möjliggjorde en ytterligare sänkning av relativa arbetskraftskostnader. slutligen avskaffades den allmänna arbetsgivaravgiften helt. Till följd av den borgerliga trepartiregeringens avgång kom den ytterligare omprövning av det samlade uttaget av arbetsgivaravgifter, som hade förutskickats reviderade finansplan, icke till stånd. va/ue va/ue Skuggat område anger importöverskott Shaded area indicates impon surplus 1973 1974 1975 1976 1977 1978 1977 1978 Diagram 5: Export och import av varor. Säsongrensade kvartals- resp. månadsdata. 4 1978/79. Återställandet av den internationella konkurrenskraften kan betecknas som fas 1 i en politik syftande till att återföra ekonomin från fundamental obalans till balans. Att under denna fas vissa i och för sig icke önskade effekter gör sig gällande är ofrånkomligt. En devalvering leder till höjda importpriser och sålunda till vissa inhemska prisstegringar. Att en åtstramningsåtgärd av typen höjd moms också höjer priserna, säger sig självt. Den andra fasen inträder när effekterna av kostnadsanpassningen slår igenom på exporten och importen. Under denna fas skall en förbättring av handels- och bytesbalansen komma till stånd. Detta är också, såsom framgår av diagram 5, vad som skedde. 1977 kunde ett överskott i utrikeshandeln inregistreras. 1978 fick vi ett överskott i handelsbalansen på . Såsom tidigare redovisats i tabell 2 motsvarade detta en förbättring av handelsbalansen med . Bytesbalansens underskott sjönk från 1977 till en knapp tredjedel härav Svensk exportindustri började återvinna marknadsandelar såsom har framgått av diagram 1 ovan. -0,1 -0,2 Tabell 4: Konsumentprisernas utveckling inom OECD-området. 1978/79: 1108 Under denna andra fas konsolideringsfasen bör också en dämpning av inflationstakten inträffa. Även detta har skett. Av tabell 3 har framgått att de beräknade prisstegringarna är de lägsta . Än mer markant blir nedgången i inflationstakten mätt . Av tabell 4 framgår att under de 6 månaderna hörde till de länder som hade den lägsta inflationen inom OECD-området. Den viktigaste uppgiften för den ekonomiska politiken under denna andra fas är att söka hålla tillväxten uppe i ekonomin för att öka kapacitetsutnyttjandet och därigenom frigöra produktiva resurser. Borttagandet av den allmänna arbetsgivaravgiften hade detta syfte. De av beslutade åtgärderna för att stimulera konsumtionen kan ses i samma perspektiv. Uppgiften att hålla den ekonomiska tillväxten uppe försvårades av de väldiga överlager inom industrin, som hade ackumulerats under de föregående åren. Icke desto mindre tycks en ökning av industriproduktionen ha uppnåtts . Den sjunkande industriproduktionen beräknas ha ökat . BNP-ökningen uppskattas till ett betydligt bättre utfall än vad det fanns anledning att räkna med i förra årets finansplan. Den tredje fasen inträder när den ekonomiska återhämtningsprocessen fortskridit så långt att industriinvesteringarna på nytt börjar öka. Under denna fas samt i viss mån under slutet av den andra bör dessutom efterfrågan på arbetskraft på nytt öka. 1978 1 :a Genom- Senaste snitt de notering tre senaste mån. Tabell 5: Relativa arbetslöshetstal i 17 19761978. 1978/79: 1108 1971 1972 1973 1974 1975 1976 1977 1978 Diagram 6: Relativa arbetslöshetstal enligt arbetskraftsundersökningarna 19711978. Källa: SCB och . Den svenska ekonomin kan samt förväntas vara i denna fas. En uppgång i näringslivets investeringar förutses . stod det dessutom klart, att en omsvängning i arbetsmarknadsläget var på väg. Nedgången i industrisysselsättningen minskade och antalet lediga platser ökade. Det förbättrade arbetsmarknadsläget torde komma att bli alltmer påtagligt under loppet av 1979. Det finns i detta sammanhang anledning att notera, att trots att den lågkonjunktur som den svenska ekonomin gått igenom varit väsentligt djupare än , har den öppna arbetslösheten ändå kunnat hållas nere på en internationellt sett förhållandevis låg nivå. Det framgår av tabell 5. Arbetslöshetssiffrorna har dessutom varit lägre än 1973, såsom diagram 6 visar. Att detta varit möjligt sammanhänger givetvis med de utomordentligt stora arbetsmarknads- och industripolitiska satsningar som gjorts för att bereda sysselsättning och för att bistå företag som hamnat i ett krisläge. Dessa insatser har varit nödvändiga för att förhindra omfattande företagsnedläggelser och kapitalförstöring. Syftet har varit att bistå företag som hamnat i ett akut krisläge men som i ett något längre perspektiv haft goda förutsättningar att leva vidare. Den fjärde fasen i den ekonomiska återhämtningsprocessen slutligen inträder när ekonomin på nytt närmar sig fullt kapacitetsutnyttjande. I slutet på den tredje fasen och under den fjärde måste den ekonomiska politiken i ökad utsträckning inriktas på att motverka uppkomsten av flaskhalsar i ekonomin och motverka en efterfrågeinflatorisk utveckling. Det är viktigt att på detta sätt anlägga en helhetssyn för att förstå enskildheterna i den ekonomiska återhämtningsprocessen. 1977 var ett dåligt år för det svenska folkhushållet med sjunkande BNP, minskad privat konsumtion och stora prisstegringar. i sitt sammanhang var detta emellertid led i den ekonomisk-politiska återhämtningen. Det var nödvändigt att hålla tillbaka den totala efterfrågan för att devalveringsåtgärderna skulle få avsedda effekter. Prisstegringarna hade, som redan framhållits, ett direkt samband med de vidtagna åtgärderna. 1978 blev av konsolidering, som saken uttrycktes i . Under första hälften av året fortsatte den privata konsumtionen att minska men har därefter, i takt med att inflationen bringats ned, på nytt ökat. Läget på arbetsmarknaden har varit ansträngt och industriinvesteringarna har minskat såväl 1977 som 1978, vilket direkt sammanhänger med den överkapacitet som tidigare uppkommit i ekonomin samt med de väldiga överlager, som byggts upp. Det hade inte gått att hoppa över någon fas i återhämtningsprocessen utan risk för att slutresultatet hade äventyrats. Sammanfattningsvis kan konstateras, att genom de ekonomisk-politiska åtgärder, som vidtogs av den borgerliga trepartiregeringen under i första hand och 1978, har vårt land kommit ur den krissituation, där det befann sig 1976. Vi har kommit en bra bit på vägen mot en återställd balans i ekonomin. Alla problem är visserligen långt ifrån ur världen, men en god grund har lagts och utsikterna är förhållandevis ljusa. Den borgerliga trepartiregeringens ekonomiska politik följde, såsom redovisats i det föregående, en konsekvent strategi. Den socialdemokratiska kritiken av denna politik har däremot varit allt annat än konsekvent. förnekade socialdemokraterna att över huvud taget befann sig i en krissituation. Vi har ovan citerat socialdemokraternas politiska manifest , enligt vilket den svenska ekonomin var stark. Rimligtvis måste detta ha hävdats mot bättre vetande. Trots valrörelsen kan det inte ha varit den socialdemokratiska regeringen obekant att en tredjedel av den svenska valutareserven rann ut och förhösten 1976. hävdade socialdemokraterna att den ekonomiska politiken inte var tillräckligt stram.