mot · G2022575 · 1979-04-19 00:00:00 — med anledning av propositionen 1978/79:112 om regionalpolitik Ordet regionalpolitik upplevs som mångtydigt. Det har heller aldrig varit självklart vad som menas med det. En regerings politik omfattar naturligtvis hela landet och rätt skött skall den ge alla regioner det som är riktigast och lämpligast. Självklart är då att ett land av storlek och skiftande karaktär kräver av de ansvariga ständig hänsyn till olika områdens behov och speciella struktur och avväganden mellan delarnas åtgärdsbehov och helhetens bästa, landets bästa totalt. Det var den socialdemokratiska regeringens försummelser av dess maktinnehav som orsakade de problem som omsider ledde fram till det som kallats regionalpolitik. Dels kom den för sent för att vara ett botemedel, dels motvägdes dess resultat av en allmän politik som skadade i synnerhet företagsamheten och därför glesbygden. Skillnaderna mellan landets olika regioner fortsatte att förstoras i stället för att minska. De län i norr som tvungits lämna sin bästa arbetskraft till regioner med gynnsammare läge och vilkas råvaror förädlats utanför det egna området har inte fått kompensation för tidigare förluster och inte nått jämställdhet. Stödet som ökar antalet "krymplingar Läget för de delar av vårt land som i synnerhet är rika på naturtillgångar belyser resultatet av det som kallas regionalpolitik: där skogarna, malmen, vattenkraften och den natur som utgör underlag för turism finns, måste stöd till för att kommuner och enskilda skall kunna fortleva. T rots de insatser som gjorts och de åtgärder som vidtagits har befolkningen i dessa områden minskat och svårigheterna för dem som stannar blivit större. Åldersfördelningen är sådan att många orter och kommuner redan eller inte kan ge den service som är nödvändig, varför nyetablering av företag eller förnyelse av jord- och skogsbruk genom yngre brukares återflyttning är svår eller omöjlig. Det stöd som utgått till vissa företag har verkat negativt på andra som inte kunnat konkurrera. I stort sett torde den förda regionalpolitiken åstadkommit fler krymplingar än tillfrisknade. 1 1978/79. I propositionen 112 föreligger förslag till stödområdesindelning. I stället för tre stödområden föreslås sex områden, och tyngdpunkten anges ligga i skogslänen. Detta är riktigt och önskvärt. Då det gäller kommunernas inplacering har föredragande statsråd dock inte följt förslagen från länsstyrelserna och kommunernas önskningar. Detta är överraskande eftersom det måste anses att kännedomen om läget och behoven finns i respektive län. Om den insats som sker skall ha större utsikt att lyckas än de åtgärder som gjorts, är det viktigt att balansen mellan de olika orterna blir den rätta. Då det gäller har regeringen frångått förslag på några punkter. Sålunda har och av placerats i område 5 men i propositionen förts till område 3 - med undantag av i kommun som lagts till område är trots sitt kustläge en kommun med många problem. Dess läge mellan och har visat sig vara negativt. har också trots goda kommunikationer och relativt korta avstånd till kustområdet kommit i skuggan av och drabbats negativt av dess expansion. i förslag gagnar hela länet, och det finns ingen anledning för att frångå den inplacering i stödområden som det innehåller. Ökad utflyttning från norrlänen Efter en period med positiv befolkningsutveckling föreligger nu en tendens till ökad flyttning från norrlänen. De regionalpolitiska problemen är inte lösta. Arbetslösheten är hög bland de unga. Någon nyetablering som ger sysselsättning sker icke. Om trenden med ytterligare utglesning och avfolkning fortsätter, blir läget i synnerhet i inlandet ohållbart och samhällskostnaderna kommer att öka. I har i synnerhet lappmarkskommunerna svag arbetsmarknad och särskilt är enligt i behov av snabba och kraftfulla insatser för att överhuvudtaget kunna existera . Detta läge är värt all uppmärksamhet, men när därtill hävdar att kommunerna bör hänföras till stödområde 5, måste det anses oklokt att enligt propositionen föra dem till annat område. Risken är att vad som drabbat kan drabba även dem. Just nu är det lägliga tillfället att fatta beslut som kan innebära en avgörande förbättring. En ökad utflyttning är något som ingen av dessa kommuner tål. Samhällets kostnader kommer att mångdubblas , om dagens åtgärder blir oriktiga. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att godkänner i förslag till inplacering av kommunerna i stödområde.