mot · G2022692 · 1979-05-11 00:00:00 — Betydande belopp har exempelvis lagts ner på att fortsätta projekteringen av ett flygplan som även folkpartiregeringen kommit fram till inte skall byggas. Man har också i en rad fall 1978/79: 2692 betalat överpriser på företag. Detta gällde exempelvis vid bildandet av och vid det statliga databolaget. Man har för det andra genom en lång rad åtgärder systematiskt försvagat statsbudgetens inkomstsida. Detta har exempelvis skett genom en rad skattelättnader för egenföretagarna. Det har så sent som i vår skett genom den föreslagna omläggningen av skogsbeskattningen och ändringarna av företagsbeskattningen. En ytterligare anledning till den kraftiga försvagningen av statsfinanserna är den borgerliga regeringens användning av generella åtgärder med en låg ekonomisk-politisk effektivitet. Ett exempel på detta är slopandet av den allmänna arbetsgivaravgiften, vilket lett till en försvagning av statsbudgeten med ca . I en del sammanhang har denna åtgärd presenterats som en stimulans av den inhemska konsumtionen. Genom slopandet av denna avgift skulle konsumentprisstegringen dämpas, vilket i sin tur skulle leda till en större real inkomsthöjning och en motsvarande höjning av konsumtionsmöjlighetema. I andra fall har representanterna för de borgerliga partierna presenterat detta som en åtgärd som skulle förstärka företagens konkurrenssituation. Men som tidigare framhållits har företagen fortsatt att höja sina priser på exportmarknaderna, vilket fått som effekt att kostnadssänkningarna för företagen i betydande utsträckning kommit att leda till ökade vinster. Utvecklingen visar att man inte genom denna allmänna utspridning av statsmedel kunnat åstadkomma en real ökning av investeringarna som står i en rimlig proportion till de statliga åtgärderna. Medlen från arbetsgivaravgiftssänkningen har dessutom fördelats på ett sådant sätt att de i större utsträckning stött de sektorer inom svenskt näringsliv som inte möter någon utländsk konkurrens detta i ett läge då behovet av en förstärkning av vår exportindustri och den med importen konkurrerande hemmamarknadsindustrin är mycket stort. Den nu föreliggande situationen med en starkt försvagad statsbudget, kraftigt ökade företagsvinster och fortsatt svaga investeringar och en svag sysselsättningsutveckling ger med andra ord klart vid handen att skattebetalarnas och löntagarnas medel hade kunnat användas på ett effektivare sätt, om användningen styrts direkt till sitt avsedda syfte. Att de båda borgerliga regeringarna inte haft något grepp om den statsfinansiella utvecklingen framgår bl. a. av de felbedömningar av budgetutvecklingen som skett under de borgerliga regeringsåren. I budgetpropositionen beräknade regeringen att underskottet i budgeten 1977/78 skulle bli . Så sent som bedömde man från regeringshåll att det skulle stanna vid 14 miljarder. I själva verket blev underskottet drygt 11 miljarder större i det närmaste en fördubbling. 1978/79: 2692 I budgetpropositionen beräknade trepartiregeringen att budgeten 1978/79 skulle ge ett underskott på 32 miljarder. I den nu framlagda kompletteringspropositionen beräknas detta till . Oförmågan att förutse budgetutvecklingen framgår även av de tre långtidsbudgetar som presenterats under den borgerliga regeringsperioden. I den följande tablån redovisas de beräknade underskotten för de tre budgetåren 1979/801981/82 enligt långtidsbudgetarna . Budgetunderskotten enligt långtidsbudgetar (miljarder kronor) Som framgår av denna tabell har budgetministern således räknat upp underskotten med ca för vart och ett av de tre närmast följande budgetåren. Man har mot denna bakgrund svårt att frigöra sig från intrycket att de borgerliga regeringarna förlorat kontrollen över den statsfinansiella utvecklingen. Misstron mot budgetbedömningama blir inte mindre av att folkpartiregeringen i det budgetförslag som man förelagt tillgodoräknat sig inkomster som ännu inte beslutat om. Man har i budgeten /80 tillgodoräknat sig en inkomstförstärkning med avseende ett kommande beslut att höja statsinkomsterna som ett led i finansieringen av skatteomläggningen . Man har även lagt in motsvarande tänkta skatteinkomster i långtidsbudgeten, som härigenom för slutåret får ett med förbättrat saldo. Vi avvisar med bestämdhet dessa försök att frisera budgetsaldot. Det är ett ytterst anmärkningsvärt förfarande och har såvitt vi vet aldrig förekommit. Vi föreslår att beslutar att korrigera inkomstberäkningarna i det framlagda budgetförslaget /80 så att denna tänkta inkomstförstärkning lyfts bort och även att den tas bort från långtidsbudgeten. Om man korrigerar långtidsbudgeten för de ännu ej beslutade inkomstförstärkningarna erhålls följande resultat: 1978/79: 2692 21 Budgetsaldot enligt korrigerade långtidsbudgeten 1979/801983/84 (miljarder kronor) 1979/80 1980/81 1981/82 1982/83 Regeringens beräkning 48,2 Korrigerad beräkning 49,2 Som framgår av tablån visar denna långtidsbudget en djupt oroande statsfinansiell utveckling. Trots att man förutsatt en fortgående ökning av den ekonomiska aktiviteten, trots att man gjort i varje fall mot senare delen av perioden mycket förmånliga antaganden om inkomst- och prisutvecklingen och trots att man förutsatt att en rad arbetsmarknads- och näringspolitiska insatser skall bortfalla ökar budgetunderskottet. Man har dessutom från utgiftssidan inte räknat med ett enda nytt åtagande. I långtidsbudgetens teknik ligger att man inte räknat med att en enda ny reform skulle genomföras . Detta visar att vi nu till följd av de borgerliga partiernas oförmåga att hantera statsfinanserna hamnat i en statsfinansiell krissituation. Redan det kommande budgetårets underskott utgör i en uppåtgående konjunktur en allvarlig inflationsfara. I ett längre perspektiv kommer en fortsatt försämring av statsfinanserna att försätta oss i en praktiskt taget ohanterbar ekonomisk situation. En väsentlig anledning till detta är att gapet mellan budgetens inkomst- och utgiftssida nu blivit så stort att ränteutgifterna på statsskulden växer långt snabbare än vad som svarar mot de automatiska inkomstförstärkningarna vid en uppåtgående konjunktur. Den svaga statsfinansiella situationen utgör nu dessutom ett direkt hot mot välfärden. Bakom de dunkla skrivningarna i finansplanen om omprövningar av utgiftsbeslut döljer sig vid ett fortsatt borgerligt regerande bestämda intentioner att försämra välfärden. Den svaga statsfinansiella situationen medför också att vi står sämre rustade om vi på nytt skulle hamna i ett läge med kortsiktiga påfrestningar för sysselsättningen. Socialdemokraterna har tagit på sig den för ett oppositionsparti otacksamma uppgiften att föreslå en starkare budget än vad regeringen föreslagit. Genom den av socialdemokraterna förordade mera sysselsättningsskapande politiken hade man kunnat undvika den kraftiga försvagning av inkomstsidan som den svaga ekonomiska utvecklingen medfört. Det kan därför med fog hävdas att om de socialdemokratiska förslagen till ekonomisk politik följts alltsedan hösten 1976 så skulle budgetunderskottet ha varit klart mindre än vad det nu faktiskt är. Det kommer att ta mycket att reparera de skador som det 1978/79: 2692 borgerliga regerandet åstadkommit på de svenska statsfinanserna. Vad som emellertid krävs är att man med bestämdhet och kraft lägger om kursen och inleder det långa arbete som kommer att krävas för att återställa balansen i den svenska ekonomin. Budgetpolitiken måste långsiktigt utformas så att den ger ett effektivt stöd åt sysselsättning och kapitalbildning som man åstadkommer en långsiktig sanering av statens finanser. Detta kan inte åstadkommas utan en betydande förskjutning av politiken i riktning mot en ökad användning av selektiva medel. En rad åtgärder bör vidtas som tar ner underskottet redan för /80. Vi kommer i det följande att föreslå en rad inkomstförstärkande åtgärder, vilka tillsammans med våra förslag i övrigt leder till en förstärkning av budgeten på ca /80. Denna första förbättring av budgetsaldot måste emellertid åtföljas av en ytterligare fortsatt förbättring av saldot. Omfattningen av åtgärderna är emellertid av en sådan storlek att de måste grundas på en total analys av hela vår samhällsekonomiska utveckling framöver. Vi har redan tidigare konstaterat att långtidsutredning som egentligen borde ha försett med ett härför lämpligt beslutsunderlag inte fullgjort denna uppgift. Som vi tidigare framhållit bör detta bli en uppgift för den kommande långtidsutredningen. Socialdemokraternas budgetalternativ för /80 I vår partimotion om den ekonomiska politiken och budgetregleringen presenterade vi ett budgetalternativ som innebar att underskottet för /80 kunde reduceras med ca i förhållande till regeringens förslag. Innebörden i detta alternativ var att besparingar på ca 810 milj. kr. föreslogs som vi ökade utgifterna av konsumtionsnatur på statsbudgeten med 760 milj. kr. Vi framförde vidare på nytt vårt förslag om att avsätta 2 000 milj. kr. till en strukturfond. På statsbudgetens inkomstsida föreslog vi en rad förstärkningar om sammanlagt 4 390 milj. kr. Härutöver förordade vi att en produktionsfaktorskatt skulle införas fr. o. m. Vi angav att denna borde uppgå till 3 å av avgiftsunderlaget, vilket skulle ge en inkomstförstärkning om . En del av denna inkomstförstärkning borde användas för att sänka den direkta skatten på hushållen, medan återstoden skulle användas till att ytterligare ta ned budgetunderskottet. Detta alternativ var ett uttryck för det ansvar vi kände för den samhällsekonomiska utvecklingen. Vårt förslag till ekonomisk politik innebar att vi förordade en rad angelägna insatser bl. a. för att komma till rätta med den sociala utslagningen, i fråga om långvården, skolan och 1978/79: 2692 bostadsbidragen samt för att öka investeringarna. innebar vårt förslag en nödvändig statsfinansiell åtstramning. Det parlamentariska läget har inneburit att en del av våra förslag har samlat en majoritet i . Många av våra förslag har emellertid avvisats av den borgerliga majoriteten. Regeringen har i sin skattepolitiska proposition och i kompletteringspropositionen fullföljt sin politik, som innebär en ytterligare försvagning av statsfinanserna trots den uppåtgående konjunkturen, som en sänkning av den direkta skatten har föreslagits, vilken främst kommer höginkomsttagarna till del. Regeringen har vidare föreslagit mycket kraftiga sänkningar av företags- och skogsbeskattningen. Det är mot denna bakgrund som vi nu framlägger ett reviderat alternativ till statsbudgeten för /80. Vårt alternativ utgår från en jämförelse med folkpartiregeringens förslag eller i den mån riksdagsmän i avvikit från de ursprungliga regeringsförslagen från regeringspartiets faktiska ställningstaganden i . I det följande redovisas ändringarna jämfört med vårt budgetalternativ . I fråga om besparingar föreslår vi ändrade regler för finansiering av den frivilliga arbetslöshetsförsäkringen m. m., vilket medför en utgiftsminskning om 30 milj. kr. Till följd av att vårt reviderade budgetförslag innebär en större saldoförbättring än vårt tidigare budgetförslag har vi även räknat med en större besparing i fråga om statsskuldräntor, nämligen med 160 milj. kr. Sammanlagt uppgår våra besparingar nu till ca 900 milj. kr. I fråga om utgiftsökningar har en rad förändringar skett, varav vi här nämner de viktigaste. Vi föreslår att barnbidragen höjs med . fr. o. m. 1980 och att motsvarande höjning sker för studiebidragen. För /80 medför detta en merutgift om 293 milj. kr. I vårt tidigare förslag hade vi avsatt 160 milj. kr. för utbyggnad av långvården. Eftersom folkpartiregeringen har ställt sig bakom detta förslag bortfaller beloppet ur vår alternativa utgiftsberäkning. I samband med den kommunalekonomiska propositionen har vi föreslagit att bidragen till alkoholpolikliniker m. m. bibehålls. Detta innebär jämfört med regeringens förslag en merutgift om 60 milj. kr. Våra förslag om förbättringar av skolans allmänna arbetsmiljö kan nu beräknas kosta 101 milj. kr. mer än vad i ställt sig bakom. På näringspolitikens område har vi lagt några förslag som innebär vissa fördyringar. Till insatser för tekoindustrin föreslår vi jämfört med regeringen ytterligare utgifter om 50 milj. kr. För lån till vill vi avsätta ytterligare medel som /80 bedöms medföra en ökad anslagsbelastning om 73 milj. kr. Till andra näringspolitiska insatser vill vi avsätta ytterligare 96 milj. kr. 1978/79: 2692 Sammanlagt föreslår vi utgiftsökningar om ca 1140 milj. kr., vilket är ca 380 milj. kr. mer än i vårt tidigare budgetalternativ. Vi vidhåller vårt förslag om att inrätta en strukturfond till vilken skall avsättas 2 000 milj. kr. Till följd av att nu ytterligare tid förflutit anser vi det emellertid inte vara realistiskt att fonden skulle kunna inleda sin verksamhet . Vi föreslår därför att fonden får börja fungera . Härigenom uppkommer en anslagsbelastning om 1000 milj. kr. under /80. På inkomstsidan har följande förändringar skett jämfört med vårt budgetalternativ . Vårt förslag till skatteomläggning som innebär marginalskattesänkningar för ett brett skikt av vanliga inkomsttagare innebär /80 en besparing om 250 milj. kr. jämfört med folkpartiregeringens förslag inkl. den budgetförsvagning som indexregleringen medför. Vi föreslår nu att en produktionsfaktorskatt om införs fr. o. m. Detta innebär en inkomstförstärkning med 3 750 milj. kr. för /80. Vi har avvisat regeringens förslag att höja oljeskatten, vilket medför en inkomstminskning med 300 milj. kr. för /80. I fråga om besparingar i energipolitiken avstår vi nu från att ta upp något belopp med hänsyn till det förändrade läge som kämkraftsfrågan har kommit i. I fråga om några av våra tidigare förslag till skattehöjningar har regeringen i propositionen sedermera anslutit sig till vår uppfattning. föreslår emellertid i ett par fall att skattehöjningarna skall träda i kraft först , medan vi vidhåller det i våra partimotioner föreslagna datumet för ikraftträdande, nämligen . Vi tillgodoräknar oss därför en helårseffekt under /80 av de föreslagna inkomstförstärkningarna. Till följd härav räknar vi upp statsinkomsterna med 400 milj. kr. för uttag av arbetsgivaravgifter även för bilförmåner samt 250 milj. kr. för socialavgifter till barnomsorgen även för egenföretagare. Totalt innebär våra förslag att statsinkomsterna ökar med 5 190 milj. kr. Resultatet av våra konkreta förslag på budgetens utgifts- och inkomstsida blir en minskning av budgetunderskottet med ca 3 950 milj. kr. för /80. Flera av våra förslag är emellertid av den karaktären att de till följd av den föreslagna tidpunkten för ikraftträdandet inte får full effekt redan under /80. Detta gäller bl. a. produktionsfaktorskatten men även en del av våra övriga förslag till såväl utgiftsökningar som inkomstförstärkningar. Vidare bör beaktas att den av oss föreslagna utformningen av företagsbeskattningen leder till skatteinkomster som är ca 1 000 milj. kr. högre än vad regeringens förslag medför. 1978/79: 2692 samma sätt innebär vårt förslag till skogsbeskattning merinkomster om ca 700 milj. kr. jämfört med regeringens förslag. Sammantaget innebär våra förslag, när de får full effekt, att budgetsaldot kan nedbringas med jämfört med regeringens förslag. Därest skulle godkänna de riktlinjer för den ekonomiska politiken och budgetregleringen som angivits i motionen bör det ankomma på vederbörande utskott att utifrån de förslag som presenterats av oss utarbeta behövliga ändringar för den ekonomiska politiken och budgetregleringen. I en särskild motion görs hemställan om inrättande av särskilda investeringskonton. Med stöd av det anförda hemställs 1. godkänner de allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken som förordats i motionen, 2. godkänner de allmänna riktlinjer för budgetregleringen som förordats i motionen, 3. beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts i motionen om arbetet med den kommande långtidsutredningen, 4. beslutar korrigera regeringens inkomstberäkning i budgeten /80 på sätt som anförts i motionen, 5. som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförts om inkomstberäkningen i långtidsbudgeten. () HANS () () () () () () () () () () () ()