mot · G2021108 · 1979-01-25 00:00:00 — Ett annat exempel på hur den statliga politiken på detta område misslyckats är det ADB-register för folkbokföring och beskattning som beslutade om 1975. Systemet skulle leda till effektivitetsvinster inom främst taxerings- och uppbördsfunktionerna och medföra icke obetydliga rationaliseringsvinster i skatteadministrationen. Förslaget blev hårt kritiserat, då det bl. a. innebär en överföring av vissa av länsstyrelsernas traditionella arbetsuppgifter på skatteområdet till . De ekonomiska kalkyler som låg till grund för beslutet kritiserades likaså. Kritiken har senare visat sig välbefogad. Inte i något avseende uppfyller det s. k. de löften och förväntningar som ursprungligen angavs. De uppdagade förhållandena motiverar enligt vår mening att blir föremål för en översyn. En sådan översyn bör också kunna leda till att värdefulla erfarenheter vinns om hur missgrepp skall kunna undvikas . Under alla omständigheter är det av vikt att möjligheter till kontroll av och insyn i den statliga datauppbyggnaden väsentligt förstärks. Vid översynen av bör också övervägas om folkbokföringen också bör vara knuten till . Från funktionella utgångspunkter kan det med fog hävdas att väsentligare samband finns mellan folkbokföring och andra uppgifter i samhället än beskattningen, t. ex. socialförsäkringens administration, totalförsvaret och sjukvården. Det är så att folkbokföringen vid sidan om det egentliga syftet fått en allmän servicefunktion. Sedan tillkomst 1971 har detta verk haft ansvaret för folkbokföringen. Det finns skäl som talar för att en särskild central myndighet borde finnas som har ansvaret för denna och därmed nära sammanhängande frågor som val, folkräkningar, SPAR, tillsynen av lokala insamlings- och servicefunktioner m. m. Den nödvändiga framtida mera allmänna decentraliseringen kan öka behovet av en sådan servicefunktion som kan gå myndigheter och företag till handa. Organisationen av den automatiska databehandlingen inom statsförvaltningen och de övergripande riktlinjer som gäller för denna fastställdes av 1963. Någon verklig prövning har inte skett . Det är, speciellt mot bakgrund av de brister och problem som finns, tid att nu se över statsförvaltningens organisation i detta avseende. Speciellt gäller detta samordningsfrågorna. En sådan översyn bör ha som mål att främja samordningen på myndighetsnivå. Möjligheterna bör prövas att till ett organ anförtro bl. a. följande uppgifter: 1. att vara central förvaltningsmyndighet för initiativ, stöd m. m. till administrativ utveckling samt att ha ansvaret för att en ändamålsenlig och effektiv erfarenhetsförmedling sker, 2. att vara samordningsorgan för statens egen databehandling, samt 3. att bereda frågor beträffande systeminvesteringar före regeringens och ställningstaganden. En samordning skulle enligt vår mening kunna främja den nödvändiga helhetssynen på den statliga ADB-verksamheten. Avsiktligt föreslås inte att myndigheten med ovanstående uppgifter också skall anförtros säkerhets- och sårbarhetsproblemen, som bör behandlas i särskild ordning. Vid sidan härav måste en förstärkning och samordning av behandlingen av ADB-frågor inom statsdepartementen komma till stånd. Den övergripande datapolitik vi föreslår kommer att fördjupas och bredda kunskapen om ADB samt minska integritetshoten och samhällets sårbarhet som datorkraften kan utnyttjas effektivare. att åtgärder skall vidtagas för att stärka den svenska dataindustrin i konkurrensen med utländska företag, att utbildningen på dataområdet förbättras, att datalagstiftningskommitténs förslag om stärkt skydd för den enskildes integritet genomföres, att ökad vikt fästs vid de sårbarhetsproblem för samhället i dess helhet som dagens utbyggnad av ADB-systemet medför, att en folkbokföringens centrala organisation prövas, att åtgärder vidtages för att decentralisera datoranvändningen och geografiskt sprida datacentralerna, att en översyn av formerna för samordningen av statens dataverksamhet skall ske. Med hänvisning till vad i denna motion anförts, särskilt avsnittet ekonomisk politik, hemställs 1. att godkänner de allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken som förordats i motionen, 2. att godkänner de allmänna riktlinjer för budgetregleringen som förordats i motionen, 3. att i vad gäller kompensation till kommuner m. fl. beviljar ett i förhållande till förslaget i budgetpropositionen med 450 milj. kr. reducerat anslag i enlighet med vad i motionen anförts, 4. att hos regeringen hemställer om tillsättandet av en expertkommission med uppgift att granska den s. k. rundgången i den svenska ekonomin och föreslå åtgärder i syfte att begränsa denna, 5. att hos regeringen begär en redovisning av gjorda åtaganden på industripolitikens område samt möjligheterna att med hänsyn till bl. a. de förbättrade konjunkturutsikterna begränsa transfereringarna till företagssektorn, 6. att hemställer att regeringen i direktiv för myndigheternas petitaarbete uppdrar åt dessa att redovisa konsekvenserna av ett alternativ motsvarande en 5-procentig utgiftsbegränsning, 7. att hos regeringen hemställer att myndighetsgranskning i högre grad inriktas på att undersöka möjligheterna till besparingar. () () H. () L. () i () () PER () () ()