mot · G2022123 · 1979-01-25 00:00:00 — av och i om åtgärder för att främja turism och rekreation Det finns flera skäl att från samhällets sida satsa på turism och rekreation. omsätts t. ex. i landet på turismen. Turismen är alltså en viktig ekonomisk faktor att räkna med för stat, kommuner och näringsliv. rinner ur landet genom våra utlandssemestrar, medan vi bara får in på utlänningars semester i . Turism och rekreation ger också sysselsättning. I många bygder utgör turismen det nödvändiga tillskott som behövs för att man skall få behålla sin service, vilken i sin tur möjliggör för människor att kunna bo kvar i sin hembygd. tog 1975 ett rekreationspolitiskt beslut med förslag till planering och samordning av samhällets insatser för turism och rekreation. Beslutet innebar bl. a. att man från samhällets sida skulle medverka till att ge alla människor - oavsett inkomst, ålder, handikapp etc. - rimliga möjligheter att tillgodose det allt angelägnare behovet av rekreation och avkoppling genom friluftsliv, natur- och kulturupplevelser. I samma riksdagsbeslut utpekades 25 primära rekreationsområden som lämpliga för en utbyggnad för breda konsumentgrupper, och beslutet medförde också att en särskild rekreationsberedning tillsattes för att planera och samordna de statliga insatserna för rekreation. Sedan 1975 tog sitt rekreationspolitiska beslut har inget nämnvärt positivt hänt de två tredjedelar av svenska folket som inte tagit utvecklingen i egna händer och skaffat sig ett eget fritidshus, en fritidsbåt eller campingvagn. Tvärtom, flera semesterbyar för uthyrning i attraktiva semesterområden har styckats av och sålts till enskilda antingen helt eller i andelar. Dessa förhållanden har påpekats av många kommuner och länsstyrelser, som anser att nuvarande förhållanden är ohållbara. Man menar allmänt att statens insatser är otillräckliga. Rekreationsberedningen har därför i en utförlig rapport redovisat dessa förhållanden för regeringen samt föreslagit åtgärder för att snabbt få en ändring till stånd. Beredningens förslag syftar till att som en första åtgärd främst stötta upp kommunerna i deras arbete med att genom planering, markpolitiska åtgärder samt investeringar i gemensamhetsanläggningar skapa förutsättningar för en önskvärd utveckling av rekreationslivet. Detta kommer enligt beredningen även att positivt inverka på såväl turistnäring som sysselsättning och service i glesbygden. beredningen har också en mycket stor majoritet av remissinstanserna stött huvuddelen av beredningens förslag. Med praktisk erfarenhet från sådana glesbygdskommuner delar vi helt beredningens synsätt och behovet av det åtgärdspaket som beredningen presenterat. Det kan enligt vår mening inte vara rimligt att staten-efter att ha pekat ut 25 primära rekreationsområden för hela befolkningens rekreationsbehov - lämna de fattiga glesbygdskommuner som berörs av områdena åt sitt öde utan att ge vare sig några konkreta programdirektiv och klargöra vilka förväntningar staten ställer på kommunerna eller upplysningar om vilka statliga medel som står till buds för planering, projektering och utbyggnad. Vi anser det därför vara synnerligen otillfredsställande att regeringen i årets budgetproposition inte tagit upp de enligt vår mening helt nödvändiga statliga insatser som krävs på detta område. Inte heller anmäls någon regeringens avsikt att senare under presentera några initiativ - detta trots att remissinstanserna tillstyrkt de flesta av beredningens förslag. Vidare har som sin bestämda mening på förslag av kulturutskottet (KrU 1978/ 79:15) uttalat att det behövs direkta insatser och att fortsatta kompletterande utredningar inte får förhindra konkreta åtgärder på områden, där det redan finns ett tillräckligt beslutsunderlag. Mot denna bakgrund vill vi föreslå att hos regeringen begär att konkreta åtgärdsförslag skyndsamt framläggs för för att i enlighet med rekreationsberedningens förslag och tidigare uttalanden nå de mål som det rått stor politisk enighet om. Av särskild vikt är att statliga medel ställs till förfogande för planering, projektering och utbyggnad ute i rekreationsområdena. Ett mycket stort uppdämt behov av sådana åtgärder finns f. n. då nuvarande bidragsregler inte motsvarar vad kommunerna anser vara en rimlig kostnadsfördelning mellan stat och kommun. Det är angeläget i många av de berörda kommunerna att arbetena kommer i gång även av sysselsättningsskäl. Om regeringen med hänsyn till det ansträngda statsfinansiella läget bedömer att särskilda medel inte kan avsättas för ändamålet föreslår vi därför att rekreationsberedningen får disponera ett rambelopp på 150 milj. kr. av stödramen för beredskapsarbeten för att på så sätt tidigarelägga främst sådana angelägna arbeten som rör turistområdenas tillgänglighet, gemensamma service m. m. Arbetena bör få utföras på tid som bestäms av resp. länsarbetsnämnd. Länsstyrelserna bör kunna inventera behovet av sådana angelägna projekt samt föreslå rekreationsberedningen en lämplig prioritering samt stödets storlek. Vi vill poängtera att ett avsättande av rambelopp för sådana här åtgärder inte negativt får påverka andra normalt förekommande beredskapsobjekt, t. ex. av närrekreationskaraktär, eller de arbeten som kontinuerligt pågår inom ramen för länsstyrelsernas s. k. naturvårdande beredskapsarbeten. Med hänvisning till det anförda hemställs* att hos regeringen begär att åtgärder i linje med rekreationsberedningens förslag framläggs för ställningstagande. () () * Se även motionen 1978/79:2124.