mot · G202310 · 1979-01-15 00:00:00 — av m. fl. om en skattereform m. m. Kravet på en genomgripande skattereform vinner allt starkare anslutning. Det står helt klart att de förändringar i skattesystemet som genomdrivits av de borgerliga regeringarna inte löst några problem för lönarbetarnas stora majoritet utan i stället lett till ännu större fördelningspolitiska klyftor. Det gäller indexregleringen av skatteskalorna, det gäller slopandet av den allmänna arbetsgivaravgiften, det gäller en lång rad av mindre förändringar, vilka alla haft till syfte att gynna kapitalstarka grupper. kommunisterna har länge krävt en genomgripande skattereform. Partiet antog ett omfattande skattepolitiskt program , och detta framfördes även i motion till 1976/. Huvudpunkter i detta program var slopande av moms på maten, övergång till en progressiv statskommunal enhetsskatt, begränsning av avdragssystemet, skärpt beskattning av kapital och kapitalvinster, införande av ett system av produktionsskatter, åtgärder mot skatteflykt och skattefusk. Dessa huvudpunkter i en skattereform är ännu mera nödvändiga att genomföra. De motiveras mera utförligt i det följande. En genomgripande skattereform är nödvändig. De senaste årens skattepolitik har i verkligheten inneburit att en ökad del av skattebördan lagts på lönarbetarna. Bolag och förmögenhetsägare svarar för en allt mindre del av de samlade skatterna. Detta i kombination med direkta och indirekta subventioner i miljardbelopp till bolagen har gjort att fördelningen av skattebördan är klart orättfärdig. Skattepolitik är klasspolitik. Lönarbetarna måste söka påverka statsapparaten och dess handlande, så att skattepolitiken kan bli ett led i en fördelningspolitik för utjämning av inkomst- och förmögenhetsskillnaderna. Skatteinstrumentet bör även utnyttjas i miljöpolitiken och i den allmänna närings- och regionalpolitiken. Grundlinjen i skattepolitiken måste enligt vpk:s mening vara kamp för minskade skattebördor på lönarbetarna, barnfamiljerna, pensionärerna ökade skatter för stora förmögenheter, bolagsvinster, spekulationsvinster. måste stat, landsting och kommuner säkra nödvändiga inkomster för en aktiv social reformverksamhet, utbyggd kultursektor, planerad regionalpolitik och intensiv miljövård. 1 första hand gäller följande: Kamp mot de höga indirekta skatterna och särskilt mot mervärdeskat ten, som fördyrar alla varor. I forsta hand måste moms på maten bort. Staten måste överta kostnaderna för viktiga delar av kommunernas och landstingens verksamhet (enhetliga bostadstillägg till pensionärerna, skolkostnaderna, kostnaderna för barnstugorna och huvuddelen av sjukvården). Snabbare utbetalning av kommunernas skattemedel. Kommuner och landsting befrias från allmän arbetsgivaravgift. Införande av en progressiv statskommunal enhetsskatt. Kostnaderna för den grundläggande sociala, medicinska och kulturella omvårdnaden täcks inom det samlade statliga skattesystemet. Därutöver inom vissa gränser fri beskattningsrätt för kommuner och landsting. Progressionen i skattesystemet får icke försvagas utan måste tvärtom skärpas genom åtgärder som innebär att höga inkomster, kapitalvinster och stora förmögenheter till fullo underkastas beskattning. Hela det nuvarande avdragssystemet måste göras om och de flesta avdrag helt slopas. Ränteavdragen måste begränsas. Rätten till underskottsavdrag begränsas. Befogade avdrag sker från skatten i stället för som från inkomsten. Beskattning av kapital och kapitalvinster måste kraftigt skärpas. Skattepolitiken måste användas som ett medvetet instrument för att utjämna förmögenhetsfördelningen, den årliga förmögenhetsskatten skärpas och 80-85-procentsregeln avskaffas. Beskattningen av stora arv och gåvor skärps. Som grundval för beskattningen av s. k. realisationsvinster måste gälla dels att hela realisationsvinsten skall beskattas, dels att beskattningen skall vara av minst samma skärpa som beskattningen av arbetsinkomster. Den direkta beskattningen av bolagens vinster måste skärpas. Bolagsskatten bör göras progressiv och nuvarande avskrivningsregler förändras. Ett system av produktionsskatter bör införas, beräknade i förhållande till företagens omsättning, råvaru- och energiförbrukning och inte som nuvarande arbetsgivaravgifter enbart i förhållande till löneutgifterna. Ett sådant skattesystem bör användas också för miljöpolitiska och allmänt närings- och regionalpolitiska syften. Beskattningen bör differentieras med hänsyn till produktionens nytta. Skatteflykt och skattefusk måste hårt bekämpas. Skatteflykten stoppas genom ett rättvisare skattesystem, vilket icke som gynnar höginkomsttagarna redan i själva sin konstruktion. Det direkta skattefusket bekämpas genom en skärpt lagstiftning och ökade personella resurser till taxeringsmyndigheterna. Stat, landsting och kommuner måste tillförsäkras tillräckliga inkomster för en utbyggnad av den sociala och kulturella omvårdnaden, för en effektiv närings- och regionalpolitik och för omfattande miljövårdsarbeten. Nya inkomstkällor måste öppnas, t. ex. genom nationalisering och kommunalisering av vinstgivande företag. Byråkrati och slöseri, bl. a. på det militära området, måste bekämpas och utgifterna därmed minskas. Bort med momsen på mat De indirekta skatterna utgör en övervägande del av statens inkomster. /78 uppgick de indirekta skatterna till sammanlagt eller av statens totala inkomster. De direkta skatterna uppgick till eller . Av de indirekta skatterna inbringade mervärdeskatten . De indirekta skatterna är regressiva, dvs. deras relativa tyngd är störst för lägre inkomsttagare. Särskilt gäller detta mervärdeskatten på livsmedel, eftersom lägre inkomsttagare, personer med tungt arbete och barnfamiljer måste använda större del av sina inkomster till inköp av mat än högre inkomsttagare. Vpk har därför hårt drivit kravet om låga priser på livsmedel och framför allt framhållit den positiva effekten av att slopa moms på maten och i stället skärpa skatten på kapital och kapitalinkomster. Detta krav har fått en mycket stark anslutning i breda befolkningslager. Regering och riksdag har tvingats att begränsa prisstegringen på livsmedel i kombination med prisreglering. Trots de vidtagna åtgärderna har priserna på dagligvaror stigit . var prisstegringen på dagligvaror sålunda . Behovet av åtgärder mot prisstegringen på dagligvaror är sålunda alltjämt stort. Vpk kräver prisstopp för alla dagligvaror. Vpk vänder sig mot de höga indirekta skatterna och särskilt mot mervärdeskatten, som fördyraralla varor. Främst måste momsen på mat bort, i första hand genom ett direkt slopande av skatten, i andra hand genom att motsvarande summa används för subventioner i syfte att hålla nere priserna framför allt på baslivsmedel. Progressiv ",statskommunal enhetsskatt För alla lägre och medelstora inkomsttagare tar kommunalskatten en större del av inkomsten än den direkta statliga skatten. Detta gäller upp till inkomstlägen . En skattelättnad som verkligen gynnar den stora majoriteten av inkomsttagare måste gälla dels den indirekta beskattningen, dels kommunalskatten. För en lättnad i den kommunala beskattningen talar även det besvärliga ekonomiska läget för många kommuner och landsting. Detta har skärpts , bl. a. i samband med den metod för s. k. skatteomväxling som beslutats av regering och riksdag. kommer kommunernas och landstingens ekonomi att ytterligare pressas hårt i samband med planerade nyaskatteomväxlingaroch genom de ökade kraven på en god omvårdnad i olika avseenden. Frågorna om en lättnad i den kommunala beskattningen för att minska skattebördan för små och medelstora inkomsttagare och om åtgärder för att stödja kommunernas och landstingens ekonomi är direkt sammanknutna. Vpk har länge drivit kravet att staten skall överta kostnaderna för viktiga delar av verksamheten inom kommuner och landsting, t. ex. ett enhetligt bostadstillägg till pensionärerna, skolkostnaderna, kostnaderna för barnstugor och huvuddelen av sjukvården. Eftersom kommunalskatten är proportionell, medan statsskatten är progressiv, skulle ett överförande av utgifter från till statlig finansiering innebära en fördel för de lägre inkomsttagarna. De kommunala taxorna måste omfördelas i syfte att minska belastningen på vanliga konsumenter och öka uttaget på bolagen. Dessa och liknande åtgärder framstår emellertid alltmera som otillräckliga. Vpk anser det nödvändigt att införa en enhetlig statlig och inkomstskatt, en statskommunal enhetsskatt. Denna skall självfallet vara progressiv. Kostnaderna för den grundläggande omvårdnaden, som bör vara lika för alla medborgare oavsett i vilken kommun de bor, täcks inom det samlade statliga skattesystemet. Vid sidan av de indirekta skatterna och de kommunala skatterna är den statliga inkomstskatten den tredje stora delen av det skatteuttag som är riktat mot löntagarinkomsterna. Den statliga inkomstskatten är progressiv, dvs. uttaget av skatt per . ökar med stigande inkomst. Den minskade betydelsen för denna skatt i det samlade skatteuttaget betyder alltså en tendens till minskad progression i skattesystemet. Progressionen i skattesystemet får emellertid enligt vpk:s mening icke försvagas. Den bör i stället skärpas genom åtgärder som innebär att höga inkomster, kapitalvinster och stora förmögenheter till fullo underkastas beskattning. Det nuvarande avdragssystemet innebär att den teoretiska progressionen i den statliga inkomstbeskattningen inte alls slår igenom i den faktiska beskattningen. Avdragssystemet gynnar på flera olika sätt de högre inkomsttagarna. Dels fordras höga inkomster för att man över huvud taget skall kunna tillgodogöra sig höga avdrag, dels betyder ett och samma avdrag på grund av den progressiva skatteskalan större nedsättning av den utgående skatten ju större inkomsten är. Vpk kräver att hela avdragssystemet görs om. De flesta avdrag bör helt slopas. Ränteavdragen måste begränsas till att gälla endast ränta på en begränsad skuldsumma. Rätten att göra avdrag för underskott i en förvärvskälla från inkomsten i en annan förvärvskälla bör slopas. Befogade avdrag bör ske från skatten i stället för som från inkomsten så att avdragets värde blir lika för alla. Skärp beskattning av förmögenheter, arv och gåvor Beskattning av kapital och kapitalvinster har gett ett allt mindre bidrag till de samlade skatteinkomsterna. Samtliga kapitalskatter (arvsskatt, tidigare kvarlåtenskapsskatt, gåvoskatt, förmögenhetsskatt) utgjorde av summan skatter och avgifter, 1977 hade denna andel minskat till 0,6 96. Vpk anser att beskattningen av kapital och kapitalvinster måste skärpas kraftigt. Skattepolitiken måste användas som ett medvetet instrument för att utjämna förmögenhetsfördelningen. Innehav av stora förmögenheter och framför allt arvsrätten till stora förmögenheter står i strid mot varje politik för jämlikhet. En skärpning bör ske över hela linjen, såväl av den årliga förmögenhetsbeskattningen som av arvs- och gåvobeskattningen. För att en skärpning av den årliga förmögenhetsskatten skall ha någon effekt krävs ett avskaffande av den nuvarande 80-85-procentsregeln, som begränsar det sammanlagda uttaget av inkomst- och förmögenhetsskatter. Förmögenhetsbeskattningen bör beräknas separat eftersom innehavet av en stor förmögenhet måste anses ge särskild skattekraft. Framför allt bör emellertid beskattningen av stora arv och gåvor skärpas. Som grundval för beskattningen av s. k. realisationsvinster bör enligt vpk:s mening gälla dels att hela realisationsvinsten måste beskattas, dels att beskattningen av realisationsvinster bör vara av minst samma skärpa som beskattningen av arbetsinkomster. De förändrade regler som beslutat innebär ingen skärpning utan är i huvudsak endast av teknisk karaktär. En skärpning av realisationsvinstskatten är nödvändig, både på aktier och på fastigheter. Även realisationsvinster på dyrbar lös egendom måste beskattas. Beskatta produktionen efter omsättning, råvaru- och energiförbrukning Skatten på juridiska personer, dvs. huvudsakligen aktiebolag, har kraftigt minskat i betydelse . uppgick den till 13,8 96 av summan skatter och avgifter men till endast 2,9 96. tillhör de kapitalistiska stater som har lägst andel direkt skatt från företagen. Avgörande är därvid de stora möjligheterna för företagen att med hjälp av avsättningar till obeskattade reserver minska den taxerade vinsten. Dessa skatteförmåner för bolagen ingår i den allmänna politik med gåvor, subventioner och skattelättnader till de kapitalistiska företagen som regering och riksdag bedriver. Vpk anser att den direkta beskattningen av bolagens vinster bör skärpas. Detta kräver en förändring av de nuvarande reglerna för avskrivningar och fonderingar. Bolagsskatten bör göras progressiv. Olika s. k. arbetsgivaravgifter har ökat kraftigt. har detta skett i samband med omväxlingarav direkt statsskatt på löntagarnas inkomster till arbetsgivaravgifter, beräknade i relation till lönesumman i företagen. Uttrycket arbetsgivaravgifter är missvisande, eftersom det i själva verket är lönarbetarna som betalar dessa avgifter genom avdrag på sina löner. En ökande andel av nödvändiga statsinkomster bör uttas direkt ur produktionen. Vpk kräver ett system av produktionsskatter, beräknade i förhållande till företagens omsättning, råvaru- och energiförbrukning och inte som enbart i förhållande till löneutgifterna. Ett sådant skattesystem bör användas också för miljöpolitiska och allmänt näringspolitiska syften. Beskattningen bör differentieras med hänsyn till produktionens nytta. Bekämpa skattefusk och skatteflykt Genom olika former av skatteflykt och skattefusk undandras f. n. från beskattning. Lönarbetarna måste däremot skatta för vartenda öre de tjänar. De får genom höjda skatter betala skatteflykt och skattefusk från kapitalägarna och andra höga inkomsttagare. Skatteflykt innebär att utnyttja de luckor och flyktmöjligheter som finns i den gällande skattelagstiftningen. De som har råd att betala för expertis har också stora möjligheter till skatteflykt. I det föregående har pekats på den konstruktion av själva skattesystemet som gynnar höginkomsttagarna: avdragssystemet, den låga beskattningen av realisationsvinster osv. Ett rättvisare skattesystem måste skapas som stoppar skatteflykten. Det direkta skattefusket måste hårt bekämpas genom en skärpt lagstiftning och ökade personella resurser till taxeringsmyndigheterna. De stora skattesmitarna måste hållas efter. Kapitalflykten måste stoppas. Grundlinjen är omfördelade skattebördor Skattepolitiken är klasspolitik. Lönarbetarna måste söka påverka statsapparaten och dess handlande, så att skattepolitiken kan bli ett led i en fördelningspolitik för utjämning av inkomst-och förmögenhetsskillnaderna. Skatteinstrumentet bör även utnyttjas i miljöpolitiken och i den allmänna närings- och regionalpolitiken. En sådan förändring kräver en förstärkt kamp för lönarbetarklassens intressen. Vpk inriktar sin uppmärksamhet i skattepolitiken framför allt på dess fördelningspolitiska sida. Grundlinjen för skattepolitiken måste vara minskade skattebördor för lönarbetarna, barnfamiljerna, pensionärerna ökat skatteuttag för stora förmögenheter, bolagsvinster, spekulationsvinster. Stat, landsting och kommuner måste säkras tillräckliga inkomster för en utbyggnad av den sociala och kulturella omvårdnaden, för en effektiv närings- och regionalpolitik och för omfattande miljövårdsarbeten. därvid nödvändigt såväl att finna nya inkomstkällor t. ex. genom nationalisering och kommunalisering av vinstgivande foretag som att skära ner utgifterna genom kamp mot byråkrati och slöseri exempelvis på det militära området. För beslut i den delen av de nämnda frågorna krävs ytterligare utredningar; beträffande andra kan beslut tas . 1 andra vpk-motioner behandlas bl. a. frågan om ökade statsbidrag till kommunerna och om övergång till en statskommunal progressiv enhetsskatt, krav om skärpning av kapitalbeskattningen, krav om reformering av avdragssystemet i beskattningen, avskaffande av mervärdeskatten på livsmedel och upphävande av indexregleringen av skatteskalan. Yrkandet i förevarande motion gäller kravet att en ökande andel av nödvändiga statsinkomster bör tas ut direkt ur produktionen. Såsom ovan motiverats anser kommunisterna att ett system av produktionsskatter bör införas, beräknade i förhållande till företagens omsättning, råvaru- och energiförbrukning och inte som vad gällde t. ex. den allmänna arbetsgivaravgiften enbart i förhållande till löneutgifterna. Ett sådant skattesystem bör användas också för miljöpolitiska och allmänt näringspolitiska syften. Beskattningen bör differentieras med hänsyn till produktionens nytta. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att uttalar sig för en genomgripande skattereform enligt i motionen anförda huvudlinjer, 2. att uttalar sig för en övergång till produktionsbeskattning och hos regeringen begär nödvändig utredning samt förslag härom. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)