mot · G202657 · 1979-01-22 00:00:00 — Motion 1978/79: 657 om sysselsättnings- och strukturplan för () och de tidigare stora handelsstålsägarna utnyttjade efterkrigstidens kapitalistiska utveckling för att göra snabba vinster. var deras stålindustri bankruttmässig. På denna grund bildades . På resultatet av handelsstålsutredningen tillsatt av f. d. industriministern () förhandlade Statsföretag, , och fram ett samgående. Det privata kapitalet räddades från konkurs, och skattebetalarna investerar miljardbelopp. Trots detta är ägarfördelningen 5050 mellan staten och de privata bolagen. I avtalet slås fast att skall drivas efter företagsekonomiska principer. Avtalet ger även de privata intressena möjlighet att lösa ut sig på förmånliga villkor. innebär i huvuddrag att malmbaserad metallurgi skall förläggas till , tunnplåt till Domnarvet och grovplåt till . Antalet anställda inom handelsstålsindustrin skall minskas med 4 000 personer. bildades genom ett avtal mellan staten och de privata bolagen, men avtalet var beroende av att ställde över 4 miljarder till förfogande. beslutade att ge 4 miljarder och på företagsekonomiska villkor strukturera om enligt riktlinjerna i handelsstålsutredningen. Alla partier utom vpk godtog denna huvudinriktning. Vpk krävde att inga sysselsättningstillfällen skulle tas bort och att alla orter skulle utvecklas samt att gruvorna skulle drivas vidare. Utvecklingen inom har visat att vpk:s linje är den rätta. Vpk har i en annan motion till årets riksdag fört fram sin huvudlinje i stålpolitiken, som går ut på högt driven förädling och färdigproduktion inom landets gränser och full sysselsättning. Endast en nationalisering av gruv- och stålindustrin kan förverkliga de samhällsekonomiska hänsynstaganden som är nödvändiga för detta. bygger på företagsekonomiska grunder. Den utgår från stordrift och därmed koncentration för att möta importkonkurrensen, en import som uppgår till . Denna anpassning till de internationella stålbolagens handelspolitik går ut över sysselsättning 1978/79: 657 Men denna politik innebär en ytterligare ökad konkurrens, och hotet ökar om ytterligare nedskärningar av stålindustrin. För och är strukturplanen en katastrof. I stort skall järnverk bli ett mini-Stålverk 80 med råstålsframställning. Omkring 1 5001 600 jobb försvinner vid järnverket. Några framtidsinvesteringar för avancerad förädling i förutses inte i strukturplanen. En hög förädling skulle utveckla verkstadsindustrin och vara ett värdefullt tillskott för sysselsättning. Domnarvet skall bli enbart tunnplåtscentrum. Den malmbaserade metallurgin skall läggas ned . Sysselsättningen minskar enligt strukturplanen med 500 anställda, i verkligheten mycket mer. Gruvorna i Västerbergslagen läggs ned eller minskar produktionen. Blötberget och Håksberg är redan dödsdömda av SSAB-ledningen. Antalet sysselsatta i minskar drastiskt. klarar sig bäst i första strukturomgången. Antalet anställda skall vara oförändrat, frånsett rationaliseringar och s. k. naturlig avgång. måste högförädlad grovplåt knytas ihop med ett svenskt utvecklingsprogram för verkstadsindustrin för att inte skall hamna i en kris. Industridepartementet utsåg AMS-chefen att utreda följderna av . Det förslag presenterade ligger helt i linje med direktiven, tidigareläggningar av investeringar eller senareläggningar av nedläggningar. Slutresultatet blir detsamma som enligt . uppdrag har inte varit att ta samhällsekonomiska hänsyn och gripa in i strukturplanen. De fackliga organisationernas förväntningar på att utredning skulle resultera i förslag som skulle säkra sysselsättningen har kommit helt på skam. Facket uppknutet till samarbete Fackföreningarna inom har deltagit i utrednings- och strukturarbetet enligt MBL-andan. Under givna förutsättningar och ramar 4 miljarder till , konsortieavtalet och uttalande om företagsekonomisk inriktning har facket fått utöva sitt medbestämmande. Följden har blivit att facken försökt rädda vad som räddas kan till sin ort. Motsättningar har uppstått mellan facken, medan staten och företagsledningen bekvämt åser motsättningen och driver igenom sin strukturplan. En av huvudorsakerna till den fackliga oenigheten är att förbundsledningen i Metall accepterat strukturplanen för med dess före 1978/79: 657 Förbundsledningen har därför inte kunnat ge de fackföreningar som drivit samhällsekonomiska alternativ något stöd. Den reformistiska klassamarbetspolitiken som förs av SAP och ledningen för Metall är en av orsakerna till att motståndet mot den företagsekonomiska stålpolitiken inte har den enighet och slagkraft den borde ha. Samma politiska intressen drev igenom MBL i 1976 en lag som inte ger fackföreningarna det stöd de så väl behöver när borgare och arbetsköpare går till attack mot jobben. Vpk:s krav om vetorätt för facken i mot beslut som strider mot oförminskad sysselsättning och arbetarnas intressen visar sig vara riktigt. Handelsstålet kan inte struktureras efter kapitalistiska konjunkturer. Koncentration med regional obalans som följd kan inte tillåtas, stordrift med alltför liten förädling och låg kvalitet är ingen framtid. I stället måste omstruktureringen ta sikte på kvalitetsaspekterna, på specialprodukter, korta produktionsserier och snabba omställningar. Genom användning av ny teknik kan denna inriktning förverkligas med en sammanhållen integrerad produktion från metallurgi till färdigprodukt på samma plats. Detta är med all säkerhet framtidens handelsstålsindustri. Därför är det vansinne att lägga ned metallurgin i Domnarvet, att inte bygga ut förädling i och att lägga ned gruvor i Västerbergslagen (Blötberget och Håksberg). Forskning och utveckling måste följa denna huvudinriktning, forskning för ny produktionsteknik och nya produkter, på ett offensivt sätt. Ett program måste utarbetas för samordning av hela den metallbaserade produktionen med hög förädling i varje led. Samhällsekonomisk sysselsättnings- och strukturplan för Ett förverkligande av ett framtida med full sysselsättning och slagkraft kräver samhällsekonomiska beslut. Nuvarande strukturplan för och utredning kan inte ligga till grund för utvecklingen. Regeringen bör därför med förtur snabbutreda och framlägga förslag till en ny inriktning för enligt följande utgångspunkter: Samhällsekonomin skall vara vägledande för . Integrerad produktion vid varje järnverk från metallurgi till färdigproduktion, ny teknik och hög förädling. i utvecklas med förädling och utveckling av verkstadsindustrier och manufakturering. Sysselsättningen skall hållas på samma nivå som vid samgåendet. 1978/79: 657 Domnarvets järnverk behåller och anpassar sin metallurgi till förädling och färdigproduktion. Sysselsättningen skall hållas på samma nivå som vid bildandet av . Gruvorna i Västerbergslagen behålls. Blötbergets och Håksbergs gruvor fortsätter brytningen. Grängesgruvan kompletteras med förädling för en bred avsättningsmarknad och bör därför utrustas med ett kulsinterverk. Sysselsättningen i gruvorna skall vara densamma som vid bildandet av . satsar på hög förädling av grovplåt och en samordning sker med den tyngre verkstadsindustrin. Åtgärder mot import av handelsstål. En ny handelspolitik som motverkar den kapitalistiska frihandelspolitikens utslagning av svenska basnäringar. Satsning på forskning och utveckling för framtidens stålverk och sociala behov. Målmedveten inriktning på alternativ produktion. Vpk:s stålpolitik ställer inte orter och regioner mot varandra. Det avgörande är att ställa de arbetandes intressen före storfinansens. Kapitalägarna, statsföretagsledningen och de borgerliga partierna offrar hänsynslöst jobben på marknadsekonomins altare. Socialdemokraterna med sin uttalade klassamarbetspolitik står handfallna inför utvecklingen och anpassar sin politik till de kapitalistiska marknadskrafterna. Därför strider socialdemokrater från olika orter med varandra om jobben. SAP kan inte presentera en stålpolitik för framtiden. Vpk har däremot presenterat en framgångslinje för framtiden. Men den kräver att den nuvarande klassamarbetspolitiken upphör och att storfinansen bekämpas. En fortsatt lokal kamp för en samhällsekonomisk strukturplan för är enda vägen att ändra dagens katastrofala situation i , och . Med hänvisning till det anförda föreslås att hemställer hos regeringen om att skyndsamt framlägga förslag om a. att de privata intressena i bortkopplas och att bolaget blir helt nationaliserat, b. en samhällsekonomisk sysselsättnings- och strukturplan för enligt följande huvudpunkter samhällsekonomisk strukturplan med hög förädling, ny teknik, forskning och utveckling mot alternativ produktion, 1978/79: 657 järnverken i , och byggs på integrerad produktion från metallurgi till färdigprodukter och knyts till utvecklingsprogram inom bl. a. verkstadsindustrin, nedläggningen av Blötbergets och Håksbergs gruvor förhindras, Grängesgruvan kompletteras med ett sinterverk, sysselsättningen inom enheter skall ligga på minst samma nivå som vid bildandet av , åtgärder mot import som hotar att slå ut svenskt handelsstål vidtas.