mot · G202406 · 1979-01-18 00:00:00 — om offentlighetsprincipens tillämpning på kommunala handlingar Kommuner och landsting har successivt fått ökade uppgifter. Detta har medfört en kraftig ökning av antalet tjänstemän - även arbetsuppgifterna för de förtroendevalda har ökat. För att möta detta problem har partierna i de flesta kommuner och landsting valt att låta någon eller några förtroendevalda arbeta på heltid som politiker. Genom en sådan lösning kan förtroendevalda följa hela beslutsprocessen från beredning fram till beslut och verkställighet. finns över 400 heltidsengagerade förtroendemän. Märkligt nog har någon mera omfattande principiell diskussion om kommunalrådens rättsliga ställning inte kommit till stånd trots att införandet av kommunal- och landstingsråd radikalt förändrat såväl de förtroendevaldas ställning som de kommunala arbetsformerna. Undantaget gäller där borgarråd infördes och vilkas ställning är reglerad i lag. Utredningen om den kommunala demokratin som arbetade vidrörde visserligen kommunalrådens ställning, men föreslog endast reglering av närvarorätt och interpellationsansvar. Utredningen avvisade däremot tanken på annan reglering av kommunal- och landstingsrådens rättsställning. Regeringens proposition 1975/76:187 löpte i samma spår och 1976/riksdag antog som bekant en ny kommunallag som lämnade kommunal- och landstingsrådsinstitutionerna oreglerade. Förklaringen var enkel. Ledmotivet kommunallag är ju att kommun och landsting skall ha största möjliga frihet att anpassa sina arbetsförhållanden efter lokala förutsättningar. Det står därför varje kommun fritt att upprätta reglemente för kommunens styrelse liksom för kommunalråden; man kan också låta bli. Ser man frågan från den kommunala självstyrelsens synpunkt är denna valfrihet naturlig. Det kan emellertid uppstå situationer då denna synpunkt måste stå tillbaka för ännu viktigare principer. Vi syftar på allmänhetens rätt att taga del av allmän handling och därmed få insyn i kommunens förvaltning. F. n. gäller att skrivelse som inkommer till tjänsteman eller förtroendeman med beredningsansvar är allmän handling om skrivelsens avsikt är att påverka ett ärendes handläggning. Att en ordförande i en styrelse eller nämnd har beredningsansvar är fullt klart. En skrivelse som är ingiven till exempelvis ordföranden i kommunstyrelsen och berör ett kommunstyrelseärende är alltså allmän handling och skall behandlas som sådan. Så långt är sakläget klart. Problemet uppstår om en liknande skrivelse inges till ett kommunalråd som inte är ordförande i nämnden i fråga och där reglemente saknas som beskriver kommunalrådets beredningsansvar. 1 sådana fall kan hävdas att skrivelsen skall betraktas som privatbrev och därmed undandras offentligheten. En sådan tolkning och en sådan utveckling skulle stå i uppenbar strid mot den tryckfrihetslagstiftning som garanterat vårt lands medborgare full insyn i landets förvaltning. Enligt vår mening måste rättsläget på detta område skyndsamt klargöras. Detta kan ske genom föreskrift i lag, som antingen direkt reglerar kommunaloch landstingsrådens beredningsansvar eller gör kommun skyldig att upprätta reglemente för dessa råd, där beredningsansvar föreskrivs på ett sådant sätt att offentlighetsprincipen inte kan trädas för när. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att hos regeringen anhålla om förslag till sådan ändring av kommunallagen att kommunal- och landstingsråds beredningsansvar preciseras på sådant sätt att offentlighetsprincipen garanteras. () ()