ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G2022312 · 1979-03-27 00:00:00 — Motion 1978/79:2312 av med anledning av propositionen 1978/79:99 om en ny trafikpolitik Gällande bestämmelser avseende det enskilda vägnätet med statsbidrag har verkat och är med anledning härav både byråkratiskt krångliga och omoderna i sin utformning. Trafikunderlaget på nämnda vägar har radikalt förändrats från att vara enbart en de boendes angelägenhet till att numera betjäna ett bredare register av trafikanter för exempelvis genomfart, semestertrafik och övrig fritidstrafik till olika aktiviteter. Denna förändring av trafikbilden kräver en omvärdering av gällande bestämmelser, varför undertecknad hemställer att hänsyn tas till nedanstående synpunkter. Nuvarande minimibestämmelser för intagning till statligt bidrag med 1 000 m för genomfart, 1 400 m för vägslinga och 400 m föranslutande sidoväg bör framöver uppmjukas och endast utgöra riktpunkter, så att undantag kan göras i de fall längden av vägen inte räcker till men fast befolkning bor vid och betjänas av vägen. Gällande normal- och minimibredder för statsbidrag till förstärkning och ombyggnader som f. n. är 3,5 m bör ökas till 4 m med följande motivering: Kommunerna går i många fall in med bidrag till exempelvis oljegrus. På en belagd väg ökar trafikhastigheten med , och 3,5 m vägbredd medger inte möte mellan personbilar, vilka utgör huvudparten av trafiken. Från trafiksäkerhetssynpunkt bör vägbredden i dessa fall ökas till minst 4 m och driftbidragen baseras på dessa vägdelar till nämnda vägbredd. Bildandet av vägsamfällighet och intagning av väg för statsbidrag brukar föregås av en lantmäteriförrättning för uppdelning av vägdelar på de fastighetsägare som berörs av vägen vid bildningstillfället. har förändringar i boende och nyttjandeförhållanden ändrats på grund av tillkommande fastigheter för såväl fast boende och fritidshus som företag. Om frivillig överenskommelse ej kan träffas mellan vägsamfällighetenoch nytillkomna vägbrukare, måste en ny lantmäteriförrättning göras-en procedur som vägsamfalligheten för bekosta. En ny förrättning med stor kostnad och kanske ett mindre utbyte gör att vägsamfalligheterna i de flesta fall avstår från denna och att orättvisorna i uttaxeringarna på vägbrukarna består. Önskvärt är att, om nuvarande system måste bibehållas från rättssynpunkt, statsbidrag utgår . I annat fall kan ev. ett enklare system för förrättning framtas som kan skötas av exempelvis grupp för enskilda vägar. Med hänvisning till det anförda hemställs att med anledning av propositionen 1978/79:99 beslutar 1. att nuvarande minimibestämmelser för intagning till statligt bidrag ändras till att endast utgöra riktpunkter, 2. att gällande minimibredd vid förstärkning och ombyggnad fastställs till 4 m, 3. att statsbidrag utgår till förnyad lantmäteriförrättning beroende på väsentliga förändringar av brukande och tillkommande fastigheter.
mot · G2022314 · 1979-03-27 00:00:00 — med anledning av propositionen 1978/79:114 med förslag till anslag till för /80 Propositionen 1978/79:114 innehåller förslag till utformning av två skilda system för fastighetsregister och inskrivningsregister. Båda är enligt förslaget uppbyggda som centrala rikstäckande system. har i sitt remissyttrande framhållit att ett regionaliserat alternativ måste presenteras innan slutlig ställning kan tas till utformningen av datastödet inom här berörda sektorer. Jag delar denna uppfattning. I län, som är försökslän på detta område, har inskrivningsverksamheten centraliserats till . Enligt min uppfattning får inte datorisering av inskrivningsväsendet leda till en icke önskvärd centralisering av detsamma. Det torde vara möjligt att utforma ett datasystem som medger att varje tingsrätt i landet blir inskrivningsmyndighet. Fortsatt utredningsoch reformarbete bör ske från denna utgångspunkt. Service som offentliga organ ger allmänheten bör finnas på så många platser som möjligt i landet. Modern datateknik bör kunna främja denna strävan - inte motverka den. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att åtgärder för delning av det nuvarande fastighetsdatasystemet inte bör genomföras förrän beslutsunderlaget kompletterats med utredning om regionaliseringsalternativ och fullständiga användarsynpunkter, bl. a. för samhällsplaneringens del, och därefter fått fatta beslut om ett genomförande, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att införande av datastöd inom inskrivningsväsendet skall ske på ett sådant sätt att alla tingsrätter kan bli inskrivningsmyndighet.
mot · G2022315 · 1979-03-27 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:114 med förslag till anslag till för /80 beslöt (prop. 1977/78:15, CU 1977/78:5) om ändrade riktlinjer för fastighetsdataverksamheten. Riktlinjerna innebar bl. a. att skilda system för fastighetsregister och inskrivningsregister skulle skapas genom utbrytning av det nu använda s. k. driftsystem 1 (Ds 1). I enlighet med beslut gav regeringen (), () och lantmäteriverket (LMV) i uppdrag att lämna förslag till systemlösningar i enlighet med de ändrade riktlinjerna. De tre myndigheterna redovisade sitt förslag till regeringen (bilaga till prop. 1978/79:114). Myndigheterna anser att behovet av informationsutbyte mellan fastighetsregistret (FR) och inskrivningsregistret (IR) är av sådan storleksordning att man förutsätter sammankopplade datorer och en avancerad aviseringsteknik. Flera remissinstanser har riktat kritik mot att systemet innebär en bindning till nuvarande datortyp (/370) och att systemets funktion blir starkt beroende av ett relativt litet antal personer som får nyckelpositioner. Det uttrycks i remissvaren också farhågor för att förslaget medför låsningar i vad gäller regionalisering av datordriften. anför i sitt remissvar att det systemförslag som framlagts av CFD, DV och LMV bör kompletteras med den särskilda utredningen avseende regionalisering m. m., innan regeringen tar ställning till förslaget. Regeringen föreslår i propositionen 1978/79:114 med förslag till anslag till CFD för /80 att arbetet med uppläggande av register enligt Ds 1 skall som tidigare beslutats fortgå i , och , den s. k. etapp 1. För att utarbeta förslag till kommande etapper avser föredraganden att begära bemyndigande hos regeringen att tillkalla en kommitté med parlamentarisk förankring. () har i sin lägesrapport pekat på att det inom dataområdet finns en stark tendens till geografisk koncentration och menar att detta utgör en allvarlig sårbarhetsfaktor. SÅRK anseratt en regionalisering bör eftersträvas. Även har i sitt remissyttrande över system förslaget yrkat att systemförslaget kompletteras med särskild utredning avseende regionalisering. På grund av vad SÅRK anfört och med hänsyn till att det från regionalpolitisk synpunkt är önskvärt att decentralisera statlig verksamhet samt sprida data-kunnandet, bör den av departementschefen förutskickade utredningen om regionalisering slutföras innan tar ställning till Länsstyrelserna har hand om fastighetsregistreringen. Länsstyrelserna har vidare tillgång till datorer och datakunnande liksom till juridiskt kunnande. Mot den bakgrunden förefaller det välgrundat att regionalisera fastighetsdataverksamheten. Med hänsyn till det anförda hemställs att 1. avslår det framlagda systemförslaget, 2. hos regeringen hemställer om utredning och förslag till regionalisering av fastighetsdataverksamheten. () () ()
mot · G2022316 · 1979-03-27 00:00:00 — Motion 1978/79:2316 av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:114 med förslag till anslag till för /80 Propositionen 1978/79:114 innebär att tidigare beslut om delning av fastighetsdatasystemet i skilda system för fastighetsregistrering och inskrivning bekräftas och att det praktiska delningsarbetet kan påbörjas. Delningen kommer då att ske enligt ett system som i allt väsentligt ansluter till de överväganden som gjorts inom de gränser som direktivpromemoria dragit upp. En särskild utredning skall göras om arbetet under en andra etapp. Bland kommittéuppgifterna skall ingå bl. a. organisationsfrågor och olika regionaliseringsalternativ. Det är enligt vår mening inte tillfredsställande klarlagt hur en delning inverkar på regionaliseringsmöjligheterna. har ansett det oförsvarbart att fatta beslut om delning av driftsystem 1 utan tillgång till denna utrednings resultat. Förbundet har förutsatt att ett samlat förslag läggs fram och remitteras bl. a. till slutanvändarna före ett beslut. Vi ansluter oss till dessa bedömningar. De flesta remissinstanserna tycks - om än från skilda utgångspunkter anse att ett förslag som det nu i propositionen förordade inte bör genomföras. Denna remissopinion måste beaktas. Det kan knappast vara möjligt att endast utifrån generella bedömningar ta ställning till hur ett enskilt system skall utformas. Det är också lätt att av redovisningen i propositionen fl det intrycket att de allmänna principerna använts för att utan särskild utveckling markera den särskilda rätt domstolsväsendet har till ett s. k. juridiskt system. I propositionen och rapporten finns inga klargörande jämförelser om skillnaden i direkta och indirekta kostnader mellan att fullfölja driftsystem 1 och delade system. Uppgifter i rapporten och i personalorganisationernas yttrande tyder dock på att dessa kostnader kan vara betydande. Också kostnaderna måste vägas mot den principiella eller faktiska nytta som delade system kan ge. Med hänsyn till det anförda anser vi att inte bör medverka till beslut som möjliggör att delningsarbetet påbörjas innan samtliga förutsättningar, bl. a. regionaliseringsalternativen, klarlagts. Föreslagna medel bör därför användas för att fortsätta arbetet på en utbyggnad av driftsystem 1 något som inte motverkar genomförandet av ett senare eventuellt delningsbeslut. att som sin mening ger regeringen till känna att åtgärder för delning av det nuvarande fastighetsdatasystemet inte bör genomföras förrän beslutsunderlaget kompletterats med utredning om regionaliseringsalternativ och fullständiga användarsynpunkter, bl. a. för samhällsplaneringens del, och därefter fått fatta beslut om ett genomförande. H. ()
mot · G2022318 · 1979-03-27 00:00:00 — 1978/79 2318-2320 1978/79:2318 av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:115 om riktlinjer för energipolitiken I propositionen 1978/79:115 rörande energipolitiken aviseras vissa förändringar i inriktningen av energisparprogrammet. Bland dessa förändringar inryms ändrade villkor för stöd, i form av lån och bidrag, till energisparande åtgärder. Dessa ändrade villkor förutsätts kunna utfördas av regeringen efter bemyndigande från sida. I propositionen förutskickas att de ändringar av stödvillkor som kan bli aktuella i vissa fall kan leda till minskade låne- och/eller bidragsbelopp. Det anges i propositionen att dessa försämringar skall gälla alla beslut om energisparstöd som meddelas efter . I de fall där beslut fattats innan ändring gjorts av de författningsrum som reglerar energisparstödet anges att besluten skall omprövas med hänsyn till, och med tillämpning av, de regler som sedermera kommer att beslutas. I propositionen ges övergångsregleringen på detta sätt ett mycket utpräglat inslag av retroaktivitet. En gång fattade beslut skall omprövas med hänvisning till de regler som fastställts efter det besluten har fattats. har det rått enighet om att straffbestämmelser inte skall ges retroaktiv verkan, om detta skulle innebära skärpning i förhållande till tidigare gällande bestämmelser. har enighet också uppnåtts om att det är angeläget att undvika att skatteregler, annat än i undantagsfall, ges retroaktiv verkan. De nu aktuella övergångsreglerna rör i och för sig varken straffbestämmelser eller skatte/avgiftsregler. Inte desto mindre är det angeläget att även rörande författningar, som ligger till grund för civilrättsliga förhållanden mellan stat och enskilda, undvika retroaktiva effekter. Inte minst gör sig denna synpunkt gällande då man i det nu aktuella fallet även ställs inför komplicerade frågor rörande de civilrättsliga möjligheterna att i praktiken åstadkomma den av regeringen eftersträvade retroaktiviteten. Även oavsett denna komplikation uppstår det problem att skapa de civilrättsliga förutsättningar som erfordras - om sådana nu entydigt finns med beaktande av det krav myndigheter har på sig att grunda sina beslut på existerande författningar. En myndighet kan alltså inte utan författningsstöd, med anledning av en proposition som ännu inte behandlats av , införa förbehåll i beslut för det fall senare riksdagsbeslut skulle komma att ändra bestämmelser på ett sådant sätt att retroaktivitet uppkommer. Med hänvisning till vad som anförts föreslås att som sin mening ger regeringen till känna vad som 1 1978/79. anförts i motionen rörande retroaktiviteten av de i energispardelen av energipropositionen föreslagna förändringarna av reglerna för energisparstöd. () . NISSER (m) () ()
mot · G2022324 · 1979-03-27 00:00:00 — Huskroppen till höger är den gamla datamaskinhallen och den till vänster är den nya. Varje hall har en mycket stor dator för datasystem. De'är inte helt lika men existensen av två olika maskiner höjer ändå säkerheten. Något skydd mot de tänkbara katastrofsituationerna är det dock inte. En brand skulle kunna ödelägga båda. En terroristgrupp kan som synes bekvämt springa över från den ena till den andra datorn. Enligt citat i motionstexten kommer dataverksamheten sannolikt att tvingas stoppa i händelse av krig. Enligt mening kommer man att klara beredskapstillstånd och fredshot. Frågan är emellertid - och verket är helt medvetet om den - om det kommer att finnas tillgång till tillräckligt med datatekniker för civilt behov sedan de militära kraven tillgodosetts. Dessa är i vapenför ålder och har en kunskap av stor militär betydelse. Bortsett från detta är dock de civila hoten besvärande nog. Som illustration visas därför även en bild ur den italienska tidningen efter ett attentat mot en datacentral. Det är bil- och körkortsregister i som demolerats av en terroristgrupp. Både dator och register förstördes. arbete måste göras om, de senaste tre årens totalt. Denna bild skulle kunna vara från .
mot · G2022325 · 1979-03-27 00:00:00 — 1978/79 2325-2331 av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:121 om användningen av automatisk databehandling (ADB) i statsförvaltningen ADB kan vara ett viktigt hjälpmedel i statsförvaltningen. I många fall har dock svåra misstag gjorts vid utveckling och införande av datorbaserade system i statsförvaltningen, vilket lett till stora svårigheter och försämrade arbetsuppgifter för den personal som skulle ha datorn som hjälpmedel och till stora, i vissa fall mångdubbla anslagsöverskridanden. Uppmärksammade sådana fall är fastighetsdatasystemet och löneuträkningssystemet. I propositionen 1978/79:121 ges förslag (om än vaga) till förbättringar, men vi menar att tre viktiga faktorer som på ett avgörande sätt bidragit till dessa svårigheter inte alls eller otillräckligt belyses och markeras. Inflytandet för den personal som skall använda systemet i sitt dagliga arbete har varit för svagt. Denna personal och deras fackliga organisationer måste ges ett avgörande inflytande över utformning och införande av datorsystem som påverkar deras arbetsuppgifter och ges möjlighet att utnyttja arbetstagarkonsulter i den utsträckning de själva finner nödvändig. Organisationen av systemutvecklingsarbetet består av en alltför strikt hierarki och arbetsdelning. Inom databehandlingsområdet har på införts en uppdelning av arbetsuppgifterna i ett tiotal nivåer från de mest kvalificerade och stimulerande till de minst kvalificerade och mest rutinartade. En sådan människofientlig arbetsorganisation leder till bristande möjligheter att tillvarata erfarenheter och synpunkter från dem som deltar i utvecklingsprojektet och speciellt från dem som skall använda det resulterande systemet. Modernt programmeringstekniskt (datalogiskt) kunnande utnyttjas i alltför liten utsträckning. har, främst vid akademiska institutioner, utvecklats systematisk kunskap om hur datorprogramsystem kan och skall byggas upp för att bli bekväma och tillförlitliga att använda. Mot denna bakgrund och mot bakgrund av att den framlagda propositionen inte ger speciellt konkreta förslag till förbättring av den statliga ADBverksamheten hemställer vi att hos regeringen begär att en parlamentarisk utredning tillsätts med uppdrag att föreslå förbättringar och regler för den statliga ADB-verksamheten med speciellt beaktande av vikten av ett avgörande inflytande på systemens utformning och införande för den berörda personalen, minskad arbetsdelning i 1 1978/79. systemutvecklingsarbetet och bättre utnyttjande av datalogiskt kunnande vid uppbyggnad av programsystem. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk)
mot · G2022326 · 1979-03-27 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:122 om vissa åtgärder på informationsförsörjningsområdet Informations- och dokumentationscentralen (IDC) vid tekniska högskolans i (KTH) bibliotek är största centrum för teknisk/ naturvetenskaplig informationsförsörjning. Dess huvudsakliga uppgift är att förse forskningen och näringslivet med information om all internationell litteratur. Resultat av de littertursökningar som utförs vid IDC skickas ut till beställarna i form av hänvisningar (referenser) till publicerat material. För motsvarande service inom de s. k. livsvetenskaperna svarar medicinska informationscentralen () vid (Kl). Största finansiären för IDC har varit statens råd för vetenskaplig information och dokumentation (SINFDOK), som emellertid upphör med utgången av juni månad 1979. IDC kommer fr. o. m. /80 att erhålla medel dels över tekniska högskolans i budget, dels från delegationen för informationsförsörjning. Motsvarande gäller för . Vi vill särskilt framhålla att den bas för en utökad information till småföretagen som SINFDOK stött bygger på den kunskapsresurs som finns inom IDC. Med utgångspunkt i tillgänglig information kan budgetläget /80 för IDC resp. sammanfattas i följande tabell. Prel. tilldelning /80 Äskat av UHÄ /80 därav över KTH/Kl Som framgår av tabellen är informationsförsörjningen inom livsvetenskaperna tryggad, medan den teknisk/naturvetenskapliga informationsförsörjningen får vidkännas en allvarlig nedskärning, vilket vi anser oacceptabelt. Föredraganden framhåller dock i propositionen att verksamheten vid de två centralerna bör kunna bedrivas i huvudsak i samma omfattning som . Om föredragandens uttalande betyder något i sak innebär detta att antingen KTH eller delegationen måste tillföra IDC ytterligare medel. Enligt vår bedömning saknar KTH möjligheter att täcka ytterligare kostnader för verksamheten vid IDC. Det skulle i så fall innebära att ett bidrag till IDC fick tas från befintliga basresurser, vilket i så fall skulle drabba någon annan verksamhet vid tekniska högskolan i . Med hänsyn till behovet av att säkerställa en hög kvalitativ nivå på utbildningen och forskningen vid KTH finner vi inte detta möjligt. av verksamheten vid IDC riktas till avnämare utanför KTH, varför det även av denna anledning vore fel att kräva ytterligare bidrag från KTH. I stället anser vi det nödvändigt att delegationen täcker en större del av verksamheten vid IDC än vad föredraganden anger. Vi anser sålunda att ytterligare . utöver vad föredraganden anger bör kanaliseras till IDC via delegationen. Därmed skulle delegationens bidrag till IDC komma att uppgå till . Den totala tilldelningen till IDC kommer då för /80 att uppgå till . Därmed torde man kunna garantera den framtida informationsförsörjningen till näringsliv och teknisk/vetenskaplig forskning. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om ytterligare medel till informations- och dokumentationscentralen vid tekniska högskolans i . () () () () () () () () () ()
mot · G2022327 · 1979-03-27 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:122 om vissa åtgärder på informationsförsörjningsområdet I regeringens proposition 1978/79:122 om vissa åtgärder på informationsförsörjningsområdet framläggs vissa förslag angående den kommande kontinuerliga mikrofilmningen av den svenska dagspressen. Härvid föreslås bl. a. att , som kommer att ansvara för filmningen, skall kunna ställa kopior av mikrofilmen till förfogande för de bibliotek som tidigare fått pliktleveranser av tidningarna och som inte längre får sådana, dvs. universitetsbiblioteken i och . Att i detta sammanhang utesluta universitetsbiblioteket i ter sig ytterst förvånande om man tar i beaktande de bestämmelser som f. n. gäller. fick genom SFS 1977:1022, Lag om ändring i lagen (1949:166) angående skyldighet att avlämna för bibliotek avsedda exemplar av tryckt skrift, rätt till ett helt biblioteksexemplar av det svenska trycket fr. o. m. . Ändringen var föranledd av att det s. k. granskningsexemplaret då upphörde. I ett helt biblioteksexemplar ingick då också tidningsmaterialet. lagfasta rättighet även till detta material bekräftades också senare i propositionen 1977/78:97 om åtgärder för att bevara skrifter och ljud- och bildupptagningar. 1 avsnittet Pliktexemplar av dagstidningar på s. 70 i denna proposition står följande: Av dagstidningar skall f. n. i likhet med övrig tryckt skrift, pliktexemplar lämnas till samt universitetsbiblioteken i , , och . Att i den nu aktuella propositionen plötsligt frånta rätten att i stället för tidningsläggen få motta dagspressen på mikrofilm är mycket märkligt. i bör härvidlag enligt vår mening jämställas med biblioteken i och . Om propositionens förslag bifalls, ställs hela högskoleregion utanför en smidig och rationell tillgång till tidningsmaterialet. Det vore ytterst beklagligt om åtkomsten av detta material i fortsättningen helt måste baseras på för statsverket mycket kostnadskrävande inlån från t. ex. . Den svenska pressen är av en vital betydelse för forskningen och undervisningen vid landets universitet och högskolor och är av den anledningen mycket efterfrågad och utnyttjad. De sex högskoleregionerna får f. n. var sitt exemplar av allt som trycks i landet vid sidan av dagstidningarna. I ett vidare perspektiv synes därför det mest rationella vara att ett sådant förfarande även kunde fö gälla beträffande mikrofilmen av dagspressen. utredningar och remisser inför den nu aktuella propositionen har också så gott som genomgående hävdat det berättigade i ett sådant synsätt (tidningsfilmningskommitténs rapport 1976:14 s. 54 samt Pliktexemplar av skrift, Ds U 1977:12 s. 159). Med stöd av ovanstående hemställs att uttalar att skall tillerkän nas ett exemplar av den svenska pressen på mikrofilm. () () () () ()