mot · G2022293 · 1979-03-26 00:00:00 — Motion 1978/79:2293 av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:127 om åtgärder för att främja sysselsättningen i Sysselsättningssituationen i är synnerligen allvarlig. Läget är väsentligt svårare än i någon annan del av landet - detta trots att många landsdelar nu är hårt trängda. Förhållandena kan illustreras med följande data: gärder i procent av arbetskraften, (962 man) 7,0' (373 man) Trots betydande arbetsmarknadspolitiska insatser under en följd av år har länet redovisat arbetslöshetstal kraftigt överstigande riksgenomsnittet. Trots växande AMS-insatser har den öppna arbetslöshetens ökning inte kunnat hejdas. Detta illustreras av uppgifterna nedan. Sysselsatta i arbetsmarknadspolitiska åtgärder, november Andel arbetslösa av totala arbetskraften, årsmedeltal Arbetsmarknadsmyndigheterna i bedömer att arbetslösheten kommer att kvarstå på en mycket hög nivå under årets första del. Arbetslösheten kommer att bli högst inom byggnads- och anläggningsverk 1 1978/79. Den totala arbetslöshetsnivån , då en säsongsmässig förbättring bör vara att vänta, bestäms av möjligheten att ge sysselsättning åt de 3 000-4000 ungdomar som slutar skolan och värnpliktstjänstgöringen. Möjligheterna att skaffa dessa arbete i länet bedöms som ytterst små. har 1 300 arbetstillfällen fallit bort inom industrin. Nedgången väntas fortsätta , om än i långsammare takt. Huvuddelen av nedgången torde komma att bestå i minskningar vid järnmalmsgruvorna () och järn- och stålverken (SS AB-Lule-verken). Sysselsättningen inom storskogsbruket låg lägre än . Totalt sysselsattes 2 160 personer. Detta är en nedgång med 240 personer jämfört med året innan. Arbetslösheten låg kvar på en oförändrad nivå. Den ökade efterfrågan på skogsindustrins produkter har lett till att enstaka bolag ökat sin avverkningsvolym. Totalt sett är dock virkesutbudet begränsat. Detta kan medföra råvaruproblem för skogsindustrin mot slutet av detta år. Bygg- och an I äggni ngs verk sam h e t en Byggarbetsmarknaden är fortsatt svag. steg arbetslösheten bland byggnadsarbetarna jämfört med året innan. Problemen väntas kvarstå . kan antalet arbetslösa byggnadsarbetare stiga till 12001300 personer. Detta skulle betyda en relativ arbetslöshet på inemot . Bakom denna utveckling döljer sig o fortsatt nedgång i bostadsbyggandet, o fortsatt svagt byggande i handel och förvaltning, o fortsatt nedtrappning av investeringar i Luleälvsområdet. Man kan i länet inte se tecken på en förstärkning av byggarbetsmarknaden. Förutom genom vissa arbetsmarknadspolitiska insatser kan byggnadsarbetslösheten enligt länsarbetsnämndens bedömningar nu reduceras endast genom utflyttning från länet. Nedgången i industrins sysselsättning har uppvägts av en ökad sysselsättning i offentlig verksamhet och då i allt väsentligt inom landsting och kommuner. Tillgången på yrkesutbildad personal inom hälso-, sjuk- och socialsektorerna är knapp, medan utbudet på personal utan eller med kort yrkesutbildning (sjukvårdsbiträden m. Arbetslösheten bland kvinnor i detaljhandeln är hög. För det närmaste halvåret förväntas fortsatt oförändrad sysselsättning. Aktiviteten i partihandeln är fortsatt klart dämpad. För banker och försäkringsbolag är bilden ljusare, medan sysselsättningen i hotell- och restaurangverksamheten väntas ligga kvar på den lägre nivå som följde av personalreduceringar . I propositionen 1975/76:211 om samordnad sysselsättnings- och regionalpolitik lade socialdemokratin fram befolkningsramar för planeringen av den framtida utvecklingen i länen. För del kunde man avläsa resultaten av de samlade lokaliseringspolitiska insatserna och 1970-talets första år. Politiken hade varit framgångsrik. Länets befolkningsminskning andra hälft hade kunnat brytas och för den första halvan av vänts till en befolkningsökning. I planeringen för utvecklingen kunde därmed målen för länets befolkningsutveckling flyttas fram. När vi nu kan se tillbaka på den faktiska utvecklingen tvingas vi konstatera att den tidigare klart positiva utvecklingen brutits. De växande befolkningstalen har stagnerat. Uppgifter rörande flyttningen till och från ger en god bild av den allmänna utvecklingen i länet . 1970 1971 1972 1973 1974 1975 1976 1977 1978 till -2619 - 754 - 210 +479 +1086+1640 +964 -405 - 898 Genom systematiska regionalpolitiska insatser kunde den tidigare kraftiga utflyttningen från länet hejdas. kunde betydande flyttningsöverskott noteras. Därefter har utvecklingen åter vänt. Än en gång är ett utflyttningslän, och flyttningsförlusterna växer. Bakom brottet i befolknings- och flyttningsutveckling ligger flera faktorer. Avgörande är utvecklingen i länets basnäringar. Avsättningssvårigheterna har varit besvärande såväl i gruvhanteringen och stålsektorn som inom skogsindustrin. Effekterna av en konjunkturelit betingad nedgång i den internationella efterfrågan har förstärkts av strukturella omställningar, betingade av att nya producentländer med framgång tagit upp konkurrensen med dessa traditionella svenska basindustrier. Den fortsatta utvecklingen inom basindustrin blir av avgörande betydelse för den långsiktiga sysselsättningsutvecklingen i . Med konkurrenskraftig produktion inom gruvhantering, metall- och skogsindustri kan grunden läggas för en ökad differentiering av näringsliv. En sådan utveckling bör stöttas med bl. a. forsknings- och utvecklingssatstl 1978/79. ningar, särskilt inriktade mot länet. kan utvecklingen av offentlig verksamhet inom landsting och kommuner föras vidare. Bara genom ett brett och väl sammanhållet program, inkluderande delprogram för o skogsbruket och skogsindustrin kan dagens stagnation brytas och vändas till ökad sysselsättning och förstärkt befolkningsutveckling. Detta är i korthet utgångsläget när folkpartiregeringen presenterar sina förslag till åtgärder för att vända utvecklingen i . En bedömning av regeringens förslag till insatser, deras volym och förutsättningarna att med detta program åstadkomma egentliga förändringar av arbetsmarknadsläget i länet blir möjlig först sedan programmet relaterats till tidigare års insatser; insatser som visat sig otillräckliga för att ge en positiv arbetsmarknadsutveckling. 1 nedanstående sammanställning sammanfattas statens kostnader för arbetsmarknadspolitiskt motiverade åtgärder i /76-1978/ 79 (milj. Skyddat arbete m. m. (bidrag/avskrivningslån) Tidigareläggning av statligt byggande Den totala volymen på det miljardprogram som nu lagt fram framstår vid en jämförelse med de senaste årens satsning som mindre imponerande, särskilt som ett flertal belopp i regeringsförslaget avser samlade kostnader för flerårsprogram. En genomgång av de enskilda regeringsförslag som ingår i paketet ger vidare anledning till följande slutsatser: o Vi har tidigare understrukit att närings- och sysselsättningsutvecklingen i inom överskådlig tid avgörs av utvecklingen inom basnäringarna gruvor, stål och skog. Regeringsförslaget lämnar detta förhållande i allt väsentligt därhän. Genomarbetade program för dessa sektorer saknas. De föreslagna åtgärdernas samband med utvecklingen inom basnäringarna blir därmed i stora stycken oklart. Detta är beklagligt. Först som integrerade delar i ett genomarbetat program inkluderande basindustrierna och den offentliga verksamheten kan de föreslagna insatserna förväntas bidra till en definitiv förstärkning av näringsliv. o Regeringen föreslår bl. Stöd till Norrlandsfonden 9 Förstärkt grundforskningsorganisation vid tekniska högskolan i 6 Medelstillskott till Regioninvest i 75 för marknadsföring av produkter från bl. a. företag i 20 Inrättande av forskningsstation för gruvbrytning i Luossavaara 35 Medel till Norrbottendelegationen för bl. I övrigt består paketet av Tidigareläggningar av statligt byggande 250 Medel till regeringens förfogande för bl. a. medelstillskott till den regionala utvecklingsfonden 160 o Två tredjedelar av de åtgärder som föreslås eller aviseras i propositionen avser en typ av insatser vilka varit nödvändiga för att med konventionella arbetsmarknadspolitiska medel motverka den öppna arbetslösheten i . Trots att så stor andel av det samlade programmet avsätts för denna typ av insatser visar en jämförelse att /771978/79 satsades lika stora eller större belopp inom ramen för tidigareläggningar och beredskapsarbeten. Detta framgår av nedanstående sammanställning, där omfattningen av vissa sådana arbetsmarknadspolitiska insatser redovisas: o Återstående tredjedel av programmet avser projekt inom skilda områden. Insatserna är välkomna. Dessa åtgärder kan först förväntas fä sysselsättningseffekter. skall sysselsättningen hållas uppe med arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Beaktar man vad som ovan lagts fast - att de föreslagna direkta arbetsmarknadspolitiska insatserna inte är större än under de år då den öppna arbetslösheten fortsatte att stiga - kan inte uteslutas att nettoresultatet av regeringsprogrammet t. v. blir fortsatt ökad arbetslöshet. 0 Man tvingas nu konstatera att de borgerliga regeringarna inte förmått samla sig till långsiktiga och planmässiga insatser i . I den mån regeringen engagerat sig i näringsliv har detta, med undantag för satsningarna i ASSI:s anläggningar i , fått formen av akuta insatser för finansiell rekonstruktion eller kortsiktig sysselsättning av övertalig personal. Norrbottendelegationen, som tillkallades av den borgerliga trepartiregeringen, har lämnats att på egen hand försöka klara ut länets framtid. Krav som riktats mot regeringarna har länkats av genom allmänna hänvisningar till delegationens arbete. Denna politik står i bjärt kontrast till socialdemokratins aktivitet för att stärka utvecklingen i . lade den socialdemokratiska riksdagsgruppen fram förslag till skyndsamma åtgärder för att slå vakt om sysselsättningen i . Vi lade bl. a. fast det nödvändiga i att dels bygga ut valsverkskapaciteten vid NJA, dels fullfölja planerna att bygga ut råstålskapaciteten föreslog vi särskilda medel för kulsinterverk i . Under de år som sedan gått har den socialdemokratiska riksdagsgruppen vid upprepade tillfällen återkommit till kravet på planmässiga insatser för långsiktigt tryggad sysselsättning i . a. följande förslag kan nämnas: togs frågan om ett skogspolitiskt handlingsprogram upp. krävdes att utbyggnaden av i skulle fullföljas. lade vi fram ett omfattande program för försök med energisparande i . Denna verksamhet skulle ha gett sysselsättning för många byggnadsarbetare och skulle ha inneburit ett viktigt beslutsunderlag för de framtida ställningstagandena om energiplanering och energisparande. visade vi i sju punkter hur arbetet med att lösa problemen i gruvindustrin bör läggas upp. Vi krävde ett brett arbete där man noga prövade alla tänkbara möjligheter att dels stärka och bredda verksamheten inom själva gruvindustrin, dels allmänt utveckla sysselsättningen i de delar av landet där gruvindustrin väger tungt. Vi framhöll att det var nödvändigt att sätta i gång en planering för framtiden i syfte att ge människorna arbete och trygghet. Vi var medvetna om att detta skulle komma att kräva stora insatser och att det skulle krävas ett ökat statligt engagemang på en rad olika områden. underströk vi att detta arbete naturligtvis måste utföras under medverkan av dem som både har erfarenheterna och intresset, dvs. togs gruvindustrins problem och utvecklingen på mineralområdet åter upp. a. föreslogs särskilda arbeten inom . fördes fram förslag rörande det statliga engagemanget inom stålindustrin. Särskild uppmärksamhet ägnades kostnaderna för malmtransporter. uppmärksammade socialdemokraterna frågan om statliga garantier för lån till skogsindustrin. fastställde den socialdemokratiska partikongressen ett samlat program för skogsbruk och skogsindustri. lade socialdemokratin i fram en samordnad politik för skogsnäringen. redovisade vi vår politik för stålindustrin samt gruv-, järnoch stålgjuteriindustrierna. lade vi fram förslag för finansiell rekonstruktion av liksom särskilda projekt för att långsiktigt stärka gruvhanteringen i . Parallellt med detta arbete har de fackliga organisationerna engagerat sig hårt för framtid. utarbetade i ett samlat handlingsprogram för länets framtid. Även lade fram ett program. lade sex fram ett gemensamt program för utveckling. I allt väsentligt har de borgerliga regeringarna ställt sig kallsinniga till alla de program och konkreta förslag som här refererats. Den samlade arbetarrörelsens politik för som den stegvis utvecklats kan nu föras samman till ett system av samordnade insatser. En positiv närings- och sysselsättningsutveckling i förutsätter konkurrenskraftiga basindustrier. Produktinriktningen måste successivt utvecklas mot mer vidareförädlade produkter. Med en stark basindustri som grund blir det möjligt att mildra känsligheten för efterfrågesvängningar för råvarorna malm, stål, trä och massa genom uppbyggnad av ett kompletterande näringsliv. Genom en aktiv politik för offentliga investeringar inom t. ex. vård- och omsorgssektorerna kan konjunkturella störningar av den totala sysselsättningen mildras och en långsiktig grund för en positiv utveckling läggas. 1978/79: 2293 - - presenterades från socialdemokratins sida ett sjupunktsprogram för den svenska gruvoch mineralindustrin. Bland de viktigaste huvudpunkterna i detta sammanhang angavs att malm- och mineralbasen måste breddas, att den svenska malmens konkurrenskraft måste ökas, att en ökad vidareförädling av järnmalmen måste komma till stånd i och att gruvföretagen borde komplettera sin produktion med nya produkter. Dessa krav har i en rad olika sammanhang upprepats. De borgerliga regeringarna har däremot inte vidtagit några samordnade åtgärder som syftar till en framtida utveckling av gruvindustrin. Bakgrunden till sjupunktsprogrammet var de stora problem som den svenska gruvindustrin mött i förening med den utomordentligt stora betydelse som gruvindustrin har för vår industriella utveckling, för utnyttjandet av naturtillgångar och inte minst för sysselsättningen i en rad utsatta orter och regioner. Dessa förhållanden gäller generellt för den svenska gruvindustrin, men problemen har en alldeles särskilt brännande aktualitet i de två malmfältskommunerna . Dessa två orter har en helt avgörande betydelse för den regionala utvecklingen i den allra nordligaste delen av vårt land. Här lever flera tiotusentals familjer, och här finns en utbyggd samhällsservice. Det är ingen överdrift att hävda att dessa orter för sin existens är helt beroende av gruvnäringen. Praktiskt taget all sysselsättning i dessa kommuner är direkt eller indirekt beroende av verksamheten i gruvorna. Gruvindustrins utveckling är därför helt avgörande för dessa orters framtida utveckling. Stora ansträngningar måste enligt vår uppfattning göras för att komplettera näringslivet på dessa orter med annan industriell verksamhet. Erfarenheterna visar dock att detta möter utomordentligt stora problem. Det är därför uppenbart att gruvindustrins avgörande dominans för dessa orters utveckling kommer att bestå framöver. Om man tar det som en självklar förutsättning att och samhällen skall fortleva som betydelsefulla orter i den nordligaste delen av vårt land följer därav ofrånkomligen att gruvindustrin måste fortleva och vidareutvecklas. Ett grundläggande mål för samhällets politik måste därför vara att medverka till att skapa så goda förutsättningar som möjligt för den fortsatta utvecklingen av gruvverksamheten. och Statsföretag har gemensamt i samarbete med representanter för personalorganisationer genomfört en mycket omfattande utredning om framtida verksamhet. Utredningens huvudslutsats är att möjligheter att kvarleva som ett betydande järnmalmsföretag Det viktigaste målet är att göra företaget lönsamt. En förutsättning för detta är att rekonstrueras finansiellt. I vår motion om m. m, vilken f. n. är föremål för behandling i , tar vi upp dessa frågor. Enligt vår uppfattning är ett beslut om en grundläggande finansiell rekonstruktion av nödvändigt. De förslag som regeringen lagt fram för i detta avseende är otillfredsställande. Särskilt allvarligt finner vi det vara att regeringen avvisat Statsföretags framställning om ett rekonstruktionslån med villkorlig återbetalningsskyldighet för de tre närmaste åren. I vår motion till redovisar vi en rad olika skäl som visar att det är nödvändigt att statsmakterna nu gör ett bestämt ställningstagande till frågan om finansiella rekonstruktion. De uttalanden som görs av industriministern i propositionen är helt otillräckliga. Enligt vår uppfattning är det därför nödvändigt att nu fattar ett beslut om att i enlighet med Statsföretags förslag får ett villkorligt rekonstruktionslån på sammanlagt högst 1 100 milj. kr. En mycket betydande del av malmkostnaden vid exporthamn utgörs av kostnader för transporten från gruva till hamn. kostnader i detta avseende är klart högre än hos de flesta andra konkurrenter, trots att dessa har väsentligt längre transportsträckor. I vår motion understryker vi därför hur angeläget det är att transportkostnaderna kan sänkas. Till en del kan detta åstadkommas genom åtgärder som syftar till en mera rimlig fördelning av resultatet mellan och SJ. Det nya fraktavtal som slutits mellan och SJ utgör ett steg i denna riktning. Avgörande för möjligheterna att på väsentligt kunna reducera transportkostnaderna är emellertid en förbättrad effektivitet i transportapparaten. Inom ramen för den nuvarande transportapparaten torde stora vinster finnas att göra genom ökad rationalisering och förbättrad planering. Härutöver är det emellertid nödvändigt med en väsentlig förbättring och modernisering av hela transportsystemet. Transportkapaciteten på den svenska är låg i jämförelse med internationella motsvarigheter. För att uppnå en ökad effektivitet i detta avseende är det nödvändigt med omfattande ombyggnader och moderniseringar av . Kravet på detta har vid ett flertal tillfällen framförts från socialdemokratiskt håll utan att några åtgärder vidtagits från regeringens sida. När folkpartiregeringen nu i sitt Norrbottenspaket anmäler sin avsikt att projektera en ombyggnad av banan är detta ett senkommet men välkommet beslut. Åtgärder för att öka företagets intäkter måste spela en minst lika framträdande roll i den framtida utvecklingen som insatser för att minska kostnaderna. En betydande del av ekonomiska problem är förknippad med den höga fosforhalten i en del av malmerna. Priset på högfosformalm är och kan förväntas förbli väsentligt lägre, bl. a. på grund av den svagare marknadsutvecklingen och de högre kostnaderna i stålindustrin vid användning av denna typ av . Därtill kommer att den pågående strukturomdaningen inom den europeiska stålindustrin innebär att man får räkna med att avsättningsmöjligheterna för denna typ av malm minskar. stora förlustsiffror kan till stor del hänföras till en produktsammansättning med alltför stor andel högfosformalm. Förlorade marknadsandelar har varit en annan orsak, som också till stor del kan hänföras till fosformalmen. För framtiden kan det bli betydande problem för att få avsättning för högfosforprodukterna till priser som kan accepteras. Mot denna bakgrund är det angeläget att vidta åtgärder för att reducera fosforhalten. Detta kan ske genom en ökad övergång till kulsinter. Företagets planering bör därför inriktas på en successivt ökad andel kulsinter av produktionen. Hur snabbt en sådan omställning kan ske är i hög grad beroende av marknaden och avsättningsmöjligheterna. Det förefaller uppenbart att efterfrågan på kulsinter kommer att öka, även om det är svårt att bedöma i vilken takt. 1 första hand bör man självfallet öka kapacitetsutnyttjandet vid den anläggning som finns i . De lösningar man därefter väljer bör vara så flexibla som möjligt. Mycket talar för att största möjliga flexibilitet i detta avseende kan uppnås genom stegvisa åtgärder. I vår motion om utveckling ställer vi oss därför bakom ett program för övergång till kulsinter i två steg: En om- och nybyggnad av det befintliga kulsinterverket i . Därefter bör ytterligare ett kulsinterverk i komma till. Inom finns stora möjligheter att producera ett flertal olika pelletskvaliteter, vilket möjliggör att flera nya exportmarknader öppnar sig. producerar pellets i Svappavaara-anläggningarna med kvaliteter till kostnader som är mycket förmånliga vid internationell jämförelse. En om- och tillbyggnad av pelletsverket i innebär att man även i denna anläggning skulle få en hög flexibilitet för att tillverka olika typer av pellets, vilket i hög grad skulle bredda marknaden och avsättningsmöjligheterna. Härtill kommer att man i en moderniserad anläggning uppnår en väsentlig energibesparing i förhållande till den nuvarande, vilket har avgörande betydelse för driftkostnaderna. En sådan om- och tillbyggnad skulle innebära en kostnad av storleksordningen 350 till 400 milj. kr. Sysselsättningen vid anläggningen skulle uppgå till mellan ca 200 och 250 personer, vilket blir en motsvarande ökning i förhållande tili dagsläget. Härtill kommer den förbättring av sysselsättningsmöjligheterna på lång sikt som det innebär att man kan utnyttja en större andel av högfosformalmen. Härtill kommer också det förhållandet att själva ombyggnaden av anläggningarna skulle innebära sysselsättning för flera hundra personer . En om- och tillbyggnad av kulsinterverket i skulle härutöver skapa underlag för en ytterligare ökning av apatitproduktionen. Detta skulle kunna utgöra en ytterligare förstärkning av företagets inkomster. Det är också angeläget att verksamheten med gruvundersökningar och utvecklande av brytmetoder i fråga om kopparfyndighetema i Viskaria kan fortsätta i full utsträckning. Härtill kommer den stora betydelse som prospekteringsverksamheten i har för möjligheterna att utvidga och utöka LKABrs verksamhet. Fortsatt satsning på att vidareutveckla företagets insatser i fråga om industrimineral och legeringsmetaller är också angelägen. Inom ramen för Norrbottendelegationen har man vid högskolan i i samarbete med gjort en utredning om särskild forskningsstation för gruvbrytning. Denna utredning föreslår att en forskningsstation i gruvbrytning inrättas till stöd för den svenska gruvindustrin. Forskningsstationens uppgift är att öka gruvornas konkurrenskraft och därmed stärka sysselsättningen inom svensk gruvhantering. I vår motion har vi framlagt förslag om inrättande av en sådan forskningsstation. Vi hälsar med tillfredsställelse att regeringen nu tagit fasta på våra förslag. Hos sysselsätts ca 100 personer med forskning och utveckling (FoU) inom det mineraltekniska och metallurgiska området. Denna verksamhet har stor betydelse för fortlevnad och dess utveckling mot ett differentierat mineralföretag. Verksamheten är också indirekt av strategisk betydelse för den industriella utvecklingen inom malmfåltskommunerna och då inte minst för kommun. Det måste därför vara av allmänt intresse att denna FoU-verksamhet kan bibehållas och helst förstärkas på en tekniskt hög och effektiv nivå. Det har stått klart att denna FoU-verksamhet måste få nya lokaliteter och mer kompletta anläggningar för sin verksamhet, om den fortsättningsvis skall kunna bedrivas på en tekniskt hög och rationell nivå och på ett miljömässigt acceptabelt sätt. Detta skulle kunna ske genom att en ny mineralteknisk forsknings- och utvecklingsstation byggs i . En sådan har kostnadsberäknats till ca 55 milj. kr. och skulle kunna utföras inom ramen för arbetsmarknadsverkets beredskapsarbeten. På motsvarande sätt skulle investeringsarbeten kunna utföras som innebär förberedelser för en kommande ny huvudnivå i , vilka måste beslutas . Dessa arbeten har beräknats uppgå till ca 18 milj. kr. Härtill kommer ytterligare ett antal mindre projekt som också bedöms som lämpliga från beredskapsarbetssynpunkt. Totalt sett finns projekt av detta slag inom en ram av ca 95 milj. kr. Med detta samlade program för gruvhanteringen i återupprättas malmproduktionens internationella konkurrenskraft. Genom breddningen av produktutbudet minskas gruvnäringens starka konjunkturberoende.