mot · G2022499 · 1979-04-19 00:00:00 — med anledning av propositionen 1978/79:112 om regionalpolitik Regionalpolitikens syfte skall vara att skapa en balanserad utveckling mellan och inom landets olika regioner. Det är då viktigt att regionalpolitiken utformas på sådant sätt att den inte i vissa områden motverkar sitt eget syfte. Det gäller främst i områden som har en svag ställning men ändå inte kommer i åtnjutande av regionalpolitisk! stöd eller ställs i sämre läge än angränsande kommuner med en helt liknande situation. Inom finns ett flertal kommuner som har stora problem när det gäller att vidmakthålla näringsliv och sysselsättning. Den expansiva perioden har forbytts i en stagnation och en för flera av länets kommuner oroande utveckling. Det är bl. a. mot denna bakgrund angeläget att utnyttja den större smidighet som det nya stödområdessystemet innebär till en bättre differentiering inom och till en bättre anpassning till stödområdena i angränsande län. Fagerstaregionen kännetecknas av en mycket stark bindning till några få större företag. De dominerande branscherna genomgår omfattande omstruktureringar. Det gäller stål-, skog- och gruvnäringen. Sysselsättningsläget är därför besvärligt. Servicen är dimensionerad för högre befolkningstal än dagens. Det gäller inte minst lasarettet i . En ytterligare minskning av sysselsättningen och därmed befolkningen skulle innebära att servicenivån inte kunde bibehållas. I flera avseenden har regionen problem som är desamma som för områden i inre stödområdet. Möjligheten till arbete inom angränsande regioner är små och pendlingsavstånden stora. Regionen måste för att långsiktigt nå en acceptabel utveckling behandlas på ett likartat sätt som angränsande kommuner i andra län från regionalpolitisk utgångspunkt. Även om Salaregionens negativa befolkningsutveckling bromsats upp kvarstår regionens långsiktiga strukturella problem. Man är beroende av en starkt krympande jordbrukssektor och man haren svagt utvecklad industrisektor. Genom att möjligheterna på den lokala arbetsmarknaden är begränsade har man en utflyttning av ungdom och får därigenom också en oproportionerligt stor grupp äldre människor. För att inte Salaregionen (Sala och kommuner) skall komma in i en långsiktigt ond cirkel som svårligen kan bemästras är det angeläget att vidta åtgärder som tryggar en förstärkning och differentiering av näringslivet. Även här gäller att man måste beakta den inplacering som angränsande kommuner har. De två brukskommunerna i mellersta har båda ett mycket stort beroende av några få foretag. De senaste årens stora problem att hävda sysselsättningen inom dessa foretag har på ett mycket klart sätt belyst angelägenheten av ett mera differentierat näringsliv och därmed en mera stabil arbetsmarknad i dessa kommuner. Det faktum att det inom dessa kommuner dessutom är fråga om en omfattande skiftgång skapar en särskilt svår problemsituation på arbetsmarknaden - inte minst gäller detta för kvinnorna. För att och skall kunna hävda sig gentemot de mera expansiva kommunerna i länet, vilket skulle motverka en inomregional koncentration, bör dessa kommuner bli föremål för regionalpolitiskt stöd. Den utpräglade ensidigheten i de lokala arbetsmarknaderna gör detta ännu mera nödvändigt. Inplacering i nya stödområden Mot bakgrund av det anförda bör följande inplacering i nya stödområden ske i : Vårt förslag Regeringens förslag Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar anta de i motionen förordade inplaceringarna i stödområden av , , , Sala, Skinnskatte 1978/79:2499 14 bergs, och kommuner i . () ()