mot · G2022682 · 1979-05-07 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:211 om stöd till beställare av fartyg, m. m. fattade beslut om den framtida varvspolitiken. Beslutet innebar att produktionskapaciteten vid de svenska storvarven skulle reduceras , att en särskild sysselsättningsgaranti skulle inforas för de anställda som på grund härav annars skulle ha avskedats samt att en särskild kommission skulle gå igenom situationen för de små och medelstora varven. Resurser anvisades för utveckling av alternativ produktion samt för särskilda insatser för att stärka syssselsättning och näringsliv på de berörda varvsorterna, och det s. k. beställarstödet fick ökade resurser för att tillföra varven den beläggning som krävdes för att utöver arbeten med exportorder och alternativ produktion uppnå fullt kapacitetsutnyttjande. Regeringen tillkännagav i varvspropositionen (1978/79:49) sin avsikt att återkomma till frågan om den framtida varvspolitiken. 1 den nu framlagda propositionen (1978/79:211) framhåller man att det med hänsyn till utredningsläget beträffande såväl storvarven som de mindre och medelstora varven inte blir möjligt för statsmakterna att ta ställning till den samlade varvsindustrins framtida kapacitet förrän . Enligt vår uppfattning måste självfallet de riktlinjer för varvsindustrins framtida utveckling som antogs av gälla intill dess att ett nytt beslut fattas. Detta innebär att inga ställningstaganden bör göras som negativt påverkar förutsättningarna för att bibehålla en varvskapacitet i enlighet med det fattade riksdagsbeslutet. Tvärtom måste ytterligare åtgärder sättas in för att möjliggöra en produktion i den omfattning som bestämt intill dess att ett nytt beslut kan fattas. Regeringen föreslår i sin proposition 1978/79:211 att tidsgränserna för det nuvarande beställarstödet skjuts ett kvartal framåt i tiden, vilket innebär att orderteckning bör ske före samt att leverans skall ske före . föreslår regeringen att beställarstödet ökas med 1 250 milj. kr. varav 940 milj. kr. som kreditgarantier och 310 milj. kr. 1 regeringens proposition redovisas att fanns 2 712 milj. kr. tillgängliga för beställarstöd. har stöd om 2 165 milj. kr. Sålunda återstår 547 milj. kr. hade vidare fartygskreditnämnden inneliggande icke behandlade ansökningar om sammanlagt 1 187 milj. kr. Utöver dessa ansökningar uppgår behovet av ytterligare stöd enligt vad som anges i propositionen till totalt 1 200 milj. kr. för storvarven samt de mindre och medelstora varven för att kapaciteten helt skall kunna beläggas. Detta innebär sammanlagt ett ytterligare behov av beställarstöd på 1 840 milj. kr. för tiden fram t. o. m. . Regeringens proposition innebär således att det finns ett icke tillgodosett behov av beställarstöd på 590 milj. kr. i förhållande till vad som är nödvändigt för att uppnå fullt kapacitetsutnyttjande. Av propositionen framgår vidare att beläggningssituationen är mycket prekär vid varven. Av tekniska skäl torde det vara nödvändigt att order kan erhållas. 1 annat fall blir planeringstiderna för produktionen alltför korta, vilket kan innebära avsevärt ökade kostnader. Möjligheterna att inom en mycket kort tidsrymd öka beläggningen med exportorder eller alternativ produktion synes mycket begränsade. En begränsning av beställarstödet i enlighet med regeringens förslag kommer därför att innebära att varvens produktion tvingas ned på en väsentligt lägre nivå än den av beslutade. Enligt vår uppfattning kan det inte vara rimligt att man genom en strypning av beställarstödet framtvingar en förändrad produktionsplanering inom varvsindustrin innan statsmakterna fått möjlighet att på nytt ta ställning till varvspolitiken. Vi vill också i detta sammanhang erinra om att vi i vår partimotion 1978/79:141 om varvspolitiken framhöll att det nuvarande beställarstödet borde omvandlas till ett mer näringspolitiskt betonat stöd till strukturutveckling inom svensk rederinäring som också skulle få stor betydelse för varven. Bakgrunden till detta var att det enligt vår uppfattning självklart finns ett starkt intresse av att bibehålla och utveckla en konkurrenskraftig svensk sjöfartsnäring. Ett viktigt element i detta utgör utvecklandet och förbättrandet av nya och mer effektiva transportsystem på sjöfartsområdet. Det finns i detta sammanhang anledning att erinra om att de svenska rederierna i en rad avseenden varit ledande i fråga om utveckling av nya transportsystem. Roro-systemet är endast ett av flera exempel på detta. Endast genom att vidareutveckla sitt tekniska och organisatoriska försprång har de svenska rederierna möjlighet att bevara och utveckla sin ställning på världsmarknaden. Det är av grundläggande betydelse att de svenska rederiföretagen får en struktur som gör det möjligt att på bästa sätt uppnå detta mål. Mot den bakgrunden föreslog socialdemokraterna i trafikutskottet i motionen 1978/79:2284 att ett strukturbolag för rederinäringen skulle bildas. Dess uppgift skulle vara att i samarbete med branschens parter ta fram strukturplaner för näringen. I det läge där varvsindustrin nu befinner sig är det helt nödvändigt att staten medverkar till att skapa en tillfredsställande orderbeläggning vid varven. En viktig uppgift för svensk varvsindustri är vidare att eftersträva en omläggning av fartygsproduktionen från det enklare standardtonnaget till ett mer komplicerat och tekniskt avancerat specialtonnage. På detta område finns väsentligt bättre marknadsbetingelser för framtiden. Ett stöd till strukturutvecklingen inom rederinäringen bör ha som främsta syfte att stimulera rederiföretagen att beställa mer utvecklingsbetonade och framtidsinriktade fartygstyper för att härigenom uppnå en ökad konkurrenskraft. En sådan satsning på mer avancerade fartygstyper innebär också en ökad sysselsättning vid varven i förhållande till andra typer av fartyg. Det av oss föreslagna stödet till strukturutveckling bör ges en väsentligt mer flexibel utformning än vad som f. n. gäller beställarstödet. För projekt som framförts som särskilt angelägna i fråga om teknisk förnyelse, såväl i fråga om varvsproduktionen som i fråga om transportsystemet och tidsmässigt har en sådan förläggning att de är gynnsammare ur beläggningssynpunkt för varven, bör väsentligt högre avskrivningslån kunna utgå. Enligt vår uppfattning bör man i sådana fall kunna medge att stöd i stället kan utgå av kontraktssumman i form av avskrivningslån. Självfallet är det nödvändigt att man i sådana fall från fartygskreditnämndens sida gör en ingående prövning av de enskilda projektens betydelse inom ramen för ett mer samlat utvecklingsprogram. Staten bör därför dels ställa krav på att rederierna upprättar en långsiktig plan, dels försäkra sig om den samhällsinsyn som är nödvändig. Vi vill i detta sammanhang också erinra om att vi i nämnda partimotion framhöll att regeringen bör bemyndigas att undantagsvis också få utnyttja stödet för lagerproduktion av fartyg i fall då detta kan vara av avgörande betydelse för att upprätthålla produktionskapaciteten. En förändring av stödverksamheten i enlighet med vad vi förordat påverkar inte det totala behovet av stöd men innebär en viss omfördelning mellan avskrivningslån och garantier. Behovet av ytterligare avskrivningslån kan uppskattas till ca 75 milj. kr. De problem som följer med omstruktureringen av varvsindustrin kan enligt vår uppfattning endast lösas genom att samhället sätter in kraftfulla och framtidsinriktade insatser för att skapa ny sysselsättning. En åtgärd i detta syfte var att anvisade ett särskilt anslag på 265 milj. kr. för bidrag till sysselsättningsåtgärder inom varvsregionerna. Dessa medel skall enligt riksdagsbeslutet användas dels för att vid behov ytterligare förstärka investmentbolag och regionala utvecklingsfonder, dels för att ytterligare stödja alternativ produktion vid varven och dels för att efter beslut av regeringen i särskilda fall stödja projekt som är särskilt omfattande. Syftet skall vara att framför allt stödja större och riskfyllda projekt som bygger på framtidsinriktad teknologi och som bedöms bli lönsamma. De 265 milj. kr. som anvisades för detta ändamål ersatte ett tidigare anslag på 250 milj. kr. för att stödja utveckling av alternativ produktion vid varven. föreslår regeringen att 150 milj. kr. av anslaget Bidrag till sysselsättningsinsatser inom varvsregionerna utnyttjas för utökningen av beställarstödet. Enligt vår uppfattning är det utomordentligt allvarligt att regeringen gör en sådan betydande nedskärning av tillgängliga medel för framtidssatsningar inom varvsregionerna. Regeringen motiverar nedskärningen av anslaget med att endast en mycket begränsad del av dessa medel torde komma att tas i anspråk för sitt ändamål inom rimlig tid. I och för sig är det naturligt att behoven av medel till alternativ produktion är små i början då projekten befinner sig på projekteringsstadiet. Däremot ökar medelsbehovet snabbt då projekten kommit längre i utvecklingen. Den hittillsvarande medelsförbrukningen kan därför inte läggas till grund för beslut som innebär att tillgängliga resurser minskas. Härtill kommer att anslaget i enlighet med beslut också skall användas för sysselsättningsinsatser på andra områden. Några aktiva åtgärder från regeringens sida i detta syfte har såvitt vi känner till inte gjorts. Över huvud taget kännetecknas regeringens agerande i fråga om att skaffa alternativ sysselsättning till varvsorterna av stor passivitet. Enligt vår uppfattning är denna passivitet utomordentligt oroande. Möjligheterna till framtidssatsningar är självfallet av största betydelse för varvsorternas framtida utveckling liksom även för möjligheterna att genomföra strukturåtgärder inom varvsindustrin i socialt acceptabla former. Den föreslagna nedskärningen av tillgängliga medel för sysselsättningsinsatser kan följaktligen inte accepteras. bör därför dels uttala att anslaget Bidrag till sysselsättningsåtgärder i varvsregionerna icke används för beställarstöd, dels uppmana regeringen att vidta aktiva åtgärder i syfte att främja sysselsättningen inom varvsregionerna. En förutsättning för att den omstrukturering av varven som pågår skall kunna genomföras på ett rimligt sätt är att den kan ske i planerade former. Det är utomordentligt väsentligt att man vid planeringen kan ha tillräckligt långa ledtider. (Ledtiden är den tid som förflyter mellan beställning och leverans.) Om dessa ledtider förkortas innebär detta stora risker för störningar av verksamheten med åtföljande ökningar av produktionskostnaderna. Detta får i sin tur allvarliga återverkningar på såväl varvens ekonomiska resultat som möjligheterna att åstadkomma en planerad omorientering av verksamheten. Vidare är det självfallet av vikt att varven får tillfredsställande möjligheter att planera verksamheten på den nivåsom beslutat. Eftersom något nytt riksdagsbeslut inte kan komma till stånd förrän och behovet av ledtider uppgår till allra , är det nu väsentligt att förutsättningar skapas för en planering av produktionen vid varven under hela kalenderåret 1981.1 vilken mån den nödvändiga beläggningen behöver utgöras av order som tillkommer med särskilt statligt stöd är f. n. svårt att överblicka. Detta beror självfallet på volymen exportorder samt alternativ produktion. Enligt vår uppfattning är det emellertid nödvändigt att redan nu uttalar att stödet måste få en omfattning som är tillräcklig för att garantera produktion vid varven i den utsträckning som beslutat och att detta med hänsyn till behoven av produktionsplanering bör omfatta hela . Med hänsyn till svårigheterna att avgöra medelsbehovet men också med hänsyn till behovet av att snabbt få order för produktion även för bör enligt vår uppfattning regeringen bemyndigas att utöver här förordade medelsramar besluta om stöd till svenska fartygsbeställningar i den omfattning som är nödvändig för att uppnå ovannämnda målsättning. Med hänsyn till att stödet utbetalas först vid leverans av fartygen föreligger inte något behov av att nu anvisa medel. Anslagsbelastningen kommer att äga rum tidigast under /81. Anvisning av medel får ske när anslagsbehovet bättre kan överblickas. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs 1. godkänna de ändrade riktlinjer för stöd till beställare av fartyg som förordats i motionen beträffande a) förändring av beställarstödet till ett stöd för utveckling av svensk rederi- och varvsnäring med avskrivningslån om högst av kontraktspriset, b) förskjutning av tidsgränsen för leverans till , 2. avslå vad regeringen förordat beträffande disposition av anslaget Bidrag lill sysselsällningsdtgärder inom varvsregionerna, 3. bemyndiga fullmäktige i att ikläda staten garantier till beställare av fartyg till ett sammanlagt belopp av högst 7 . avseende upplåning i anslutning till beställning av fartyg hos svenska varv i enlighet med vad som förordas i motionen, 4. att utöver vad som följer av regeringens förslag till avskrivningslån till beställare av fartyg anvisa en ram för beslut om avskrivningslån till beställare av fartyg med ytterligare 375 milj. 5. att bemyndiga regeringen att fatta beslut om avskrivningslån till beställare av fartyg som levereras under de tre senaste kvartalen 1981 i den omfattning som är nödvändig för att utnyttja den av fastställda produktionskapaciteten, 6. att bemyndiga fullmäktige i att ikläda staten garantier till beställare av fartyg som levereras under de tre senaste kvartalen 1981 i den omfattning som regeringen medger, 7. som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförs om behovet av aktiva åtgärder för sysselsättningen inom varvsregionerna.