ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G2021195 · 1979-01-25 00:00:00 — av m. fl. om en ramlagstiftning om ideella föreningar I motionen 1978/79:1108 av m. fl. redovisas moderata samlingspartiets syn på aktuella samhällsfrågor. Med hänvisning till vad som anförts i avsnittet En fördjupad demokrati i nämnda motion hemställs att hos regeringen anhåller om utredning och förslag till ramlagstiftning om ideella föreningar. H. () L. () i () () () () () ()
mot · G2021196 · 1979-01-24 00:00:00 — om behandlingen av individuella pensionsförsäkringar vid bodelning Då domstol dömt till äktenskapsskillnad eller boskillnad eller då make avlider skall bodelning ske mellan makarna resp. mellan efterlevande make och arvingarna. Vid bodelning förverkligas makes anspråk på giftorätt i den andra makens egendom. Därvid skall i princip makarnas giftorättsgods delas lika mellan dem. Har den ena maken eller båda rätt till tjänstepension, ingår värdet av pensionsrätten inte i giftorättsgodset och skall därför hållas utanför bodelningen. Detta innebär med andra ord att maken får behålla sin pensionsrätt ograverad utan någon motsvarande minskning av sin rätt till egendomen i boet. Annorlunda förfaller sig saken om make har tagit en individuell pensionsförsäkring utan samband med tjänst som han eller hon betalat själv. Enligt praxis (NJA I 1960 s. 411) anses återköpsvärdet av en sådan försäkring som en tillgång vilken ingår i giftorättsgodset. Vid bodelning eller boskillnad har följaktligen den andra maken anspråk på att detta värde skall tas med vid beräkningen av det belopp som skall delas. Rätten till en individuell pensionsförsäkring kan otvivelaktigt ha ett betydande kapitalvärde i vissa fall, särskilt då den försäkrade närmar sig pensionsåldern. Vid bodelning efter skilsmässa eller boskillnad kan det te sig befogat att den inte pensionsberättigade maken får del av pensionsförmånen. Han eller hon kan ordna det så att försäkringen delas upp på två och därigenom få en egen ålderspension och säkra sitt underhåll, om maken lever än den andra. I andra fall åter kan en sådan konsekvens av gällande ordning vara mindre tillfredsställande. Vid bodelning efter den ena makens död får regeln att individuell pensionsförsäkring är giftorättsgods direkt obilliga följder. Mannen har exempelvis en försäkring som har ett kapitalvärde av . Är försäkringen huvudtillgången, tillfaller hälften av denna barnen. Mannen får då klara sin ålderdom på en till hälften reducerad pension. ägnade stor uppmärksamhet åt pensionsfrågor och föreslog i sitt betänkande 1964 regler syftande till individuell rättvisa. Kompensation skulle ges efter skälighet. Förslaget ledde inte till lagstiftning. Enligt vår mening är det angeläget att frågan om hur pensionsförsäkringarna skall behandlas vid bodelning får en lösning som garanterar att make får undanta rätten till pensionen, om detta med hänsyn till omständigheterna är skäligt. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att familjelagssakkunniga får i uppdrag att utreda frågan om behandlingen av individuell pensionsförsäkring vid bodelning.
mot · G2021198 · 1979-01-24 00:00:00 — av m. fl. Flertalet av våra lagtexter präglas alltjämt av ett traditionellt tänkande där mannen betraktas som bov, överhuvud, förfördelare och försörjare medan kvinnan betraktas som förfördelad, underhuggare och försörjd. I t. ex. 6 kap. lyder 9 § som följer: Står barn under vårdnad av bägge föräldrarna och gör sig en av dem skyldig till grovt missbruk eller grov försummelse vid vårdnadens utövande eller innebär hans deltagande i vårdnaden eljest fara för barnets utveckling, skall rätten på anmälan av förordna att vårdnaden skall tillkomma endast den andre, om det ej är uppenbart med hänsyn till barnets bästa att vårdnaden bör anförtros åt särskilt förordad förmyndare. Och i andra stycket samma balk kan följande läsas: Står barn under vårdnad av endast den ene av föräldrarna och inträffar i fråga om honom sådan omständighet som avses i första stycket, skall rätten på anmälan av förordna den andre att utöva vårdnaden, om det ej är uppenbart med hänsyn till barnets bästa att vårdnaden bör anförtros åt särskilt förordnad förmyndare. Således finner man i lagtexter uttryck såsom han, honom, denne, osv. även om man därmed avser såväl mari som kvinna. Detsamma gäller de lagar som blivit föremål för översyn. Inom allt fler samhällssektorer pågår ett mer eller mindre intensivt arbete för att rensa ut dylika traditionella värderingar och fördomar om manligt och kvinnligt. För att inte motverka detta arbete bör motsvarande intentioner gälla även på lagstiftningens område. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos regeringen begär att vid översyn av äldre lagar samt utarbetande av nya lagtexter dessa utformas könsneutralt. HANS NYHAGE (m) () () ()
mot · G2021199 · 1979-01-24 00:00:00 — av i och om ersättning till yrkesfiskare vid oljeskador I samband med den s. k. Bravokatastrofen i , när olja under kraftigt tryck sprutade från en oljeplattform innan man lyckades täta läckan, var stora värden såväl ekonomiska som miljömässiga i allvarlig fara. Lyckliga omständigheter gjorde emellertid att man kom förhållandevis lindrigt undan. Med den stora aktivitet som råder inom oljeprospektering och oljeutvinning i kan man dock vara ganska övertygad om att denna olycka inte kommer att vara den sista i sitt slag. En näring som särskilt hårt och drabbas av oljekatastrofer till havs är yrkesfisket. Redan genom den bottenförstöring som äger rum vid oljeprospektering omöjliggörs fisket inom stora områden. De företag som utvinner olja från havsbotten ersätter endast direkta kostnader för oljebekämpning och i viss mån även fiskredskap som förstörs vid fiske, om man kan påvisa att skadan åstadkommits genom åtgärder från företagens sida. Efter Bravokatastrofen var man från såväl havsforskningens som fiskets sida oroad över hur det skulle gå med fiskyngel och plankton i det berörda området. Eftersom oljeläckan kunde tätas efter ganska inträffade som bättre var ingen massdöd bland fiskyngel . Om en ny olycka av liknande slag skulle inträffa har man inga garantier för att väderleksförhållanden och andra för en snabb tätning av läckan nödvändiga förutsättningar är lika gynnsamma som vid Bravokatastrofen. Stora havsområden kan då komma att beläggas med olja, och skulle detta inträffa när plankton och fiskyngel driver i vattenytan kan såväl yngel som yngelplatser förstöras med åtföljande felslaget fiske framåt som följd. Med hänvisning till det anförda hemställs att anhåller hos regeringen att frågan om ersättning till yrkesfiskare även vid indirekt inkomstbortfall förorsakat av oljeutvinningsföretag upptas till behandling på internationell nivå.
mot · G2021200 · 1979-01-24 00:00:00 — Motion 1978/79:1200 av om registrering av aktiebolags firma En registrering hos patentverket skall enligt bestämmelser i patentlagen, mönsterskyddslagen och varumärkeslagen föregås av ett kungörelseförfarande som innebär att invändningar mot registreringen inom kan framställas hos patentverket. Syftet med ett sådant invändningsförfarande, som är utformat på ett likartat sätt i de tre lagarna, är uppenbart: patentverkets egen granskning ger inte en fullgod garanti för att den sökta registreringen inte kan tänkas kollidera med något annat tidigare skyddat objekt. Det är enklare och billigare att genom ett invändningsförfarande behandla invändningar före registrering än att i efterhand behöva föra talan vid domstol. firmalag är uppbyggd på ett sätt som till sina huvuddrag anknyter till varumärkeslagen. En direkt koppling föreligger så till vida att firmaregistrering ej får ske om firman är förväxlingsbar med närings- eller varukännetecken under vissa närmare angivna förhållanden. Den granskning som på denna punkt skall ske utförs emellertid helt av registreringsmyndigheten. Någon parallell till det invändningsförfarande som ovan nämnts finns inte. Detta har i flera fall medfört att firmanamn registrerats som senare visat sig strida mot annans registrerade eller inarbetade varumärke. 1 dessa situationer blir en kostsam och för båda parter osäker process det enda sätt på vilket tvisten kan slitas. Detta förhållande är inte tillfredsställande. En rimlig slutsats är att ett invändningsförfarande motsvarande det som gäller vid bl. a. varumärkesregistrering bör införas också i samband med registrering av firma. Sådan registrering sker emellertid enligt flera olika lagar. registreras exempelvis firma för ekonomisk förening och handelsbolag medan patentverket enligt föreskrift i aktiebolagslagen registrerar firma för aktiebolag. Då den huvudsakliga kollisionsrisken i praktiken torde föreligga mellan varumärke och aktiebolags firma borde det räcka att endast för denna företagsform uppställa krav på invändningsförfarande vid registrering av firma. Också önskemålet att undvika ett krångligt och utdraget registreringsförfarande för de mindre företagen talar för att ett krav på invändningsförfarande inte bör införas i handelsregisterlagen och lagen om ekonomiska föreningar. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos regeringen begär förslag till ändring i aktiebolagslagen syftande till att införa ett invändningsförfarande vid registrering av aktiebolags firma motsvarande det som gäller enligt bl. a. varumärkeslagen.
mot · G2021201 · 1979-01-25 00:00:00 — av i och om översyn av reglerna för namnbyte Enligt svensk lag (NamnL 23 § 1 st.Iskall som huvudregel varje levandefött barn - oavsett om det är föräldrarnas eget eller ett adoptivbarn - ges förnamn efter födseln. Denna namngivning kan ske antingen vid ett dop eller på annat sätt. I senare fallet skall namnet före sexmånadersfristens utgång anmälas till pastor. Om ett barn (biologiskt eller adoptivbarn) utan dop har fått förnamn inom sexmånadersfristen kan det lä ytterligare namn efter denna tidpunkt antingen vid dop inom eller vid motsvarande religiösa förrättning inom annan kyrka eller samfund - i sistnämnda fallet skall namnet anmälas till pastor (24 § 1 st.). Namngivning av barn eller vid religiös förrättning därefter är kostnadsfri. Den som har förvärvat förnamn antingen eller vid religiös förrättning efter denna tidpunkt kan få ytterligare förnamn om särskilda skäl föreligger (24 § 2 st.). Detta prövas efter ansökan hos namnmyndigheten (patent- och registreringsverket). Liksom vid alla andra slag av namnärenden hos denna myndighet är sådan ansökan förenad med en kostnad av . (NamnF 7 §). På motsvarande sätt - efter ansökan hos namnmyndigheten - kan, om synnerliga skäl anses föreligga, namnmyndigheten medge att den som redan förvärvat förnamn får byta ut ett namn mot ett annat eller bli av med ett visst förnamn, även detta till en kostnad av . Kostnaden för tillägg av förnamn baseras inte på förhållandet om barnet är svenskt eller utländskt, biologiskt eller adopterat. Avgörande är å ena sidan om beslutet sker genom dop eller om det eljest enligt ovannämnda regler skall anmälas till pastor, i vilka fall det är kostnadsfritt, eller å andra sidan om det fattas efter ansökan hos namnmyndigheten, varvid enligt gällande ordning vid handläggning av namnärenden kostnad utgår. Enkelt uttryckt kan man säga att ett anmälningsärende är kostnadsfritt medan ett ansökningsärende är belagt med avgift. Det ligger dock i sakens natur att avgiftsbelagda förnamnstillägg är vanligare vid adoption av utländska barn än i andra fall med hänsyn till det tidsödande administrativa förfarandet vid sådan adoption, ett förhållande som torde kunna beaktas genom författningsändring. Den tillsatta namnlagsutredningen (Ju 1972:06) har inte direkt haft att särskilt uppmärksamma denna fråga. Enligt vår uppfattning bör ett ansökningsärende för att förvärva nytt förnamn i kostnadshänseende jämställas med ett anmälningsärende. Vidare föreställer vi oss att det administrativa förfarandet skulle kunna förenklas och därmed påskynda ärendebehandlingen. En översyn av dessa frågor bör ske. Det torde vara lämpligt att översynen utförs av den sittande namnlagsutredningen. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att hos regeringen begär översyn av reglerna för namnbyte i enlighet med vad som anförts i motionen. HANS () i
mot · G2021202 · 1979-01-24 00:00:00 — Motion 1978/79:1202 av m. fl. om behandling av efterlevande makes pensionsförsäkring som enskild egendom Rätt till pension är giftorättsgods. Detta gäller dock inte sådan rätt som ej kan överlåtas eller eljest är av personlig art. Hit räknas exempelvis pension på grund av offentlig anställning och tjänstepensionsförsäkring meddelad av SPP. Vidare kan makar genom äktenskapsförord bestämma att pensionsförsäkring skall vara enskild egendom. 1 de fall pensionsförsäkring utgör giftorättsgods kan efterlevandes egen pensionsförsäkring drabbas av arvsbeskattning. Detta har varit stötande eftersom även sådana pensionsförsäkringar har en klar försörjningsfunktion samt saknar realiserbart värde, eftersom de inte kan återköpas eller belånas. Dessutom inkomstbeskattas utfallande pensioner i sin helhet. Med anledning av det anförda föreslår vi att ändring görs i giftomålsbalken på så sätt att efterlevandes pensionsförsäkring inte skall anses ingå i giftorättsgodset vid bodelning med anledning av makes död. Till dess giftomålsbalkens bestämmelser ändras bör man finna en ändamålsenlig lösning inom arvs- och gåvoskattelagstiftningens ram. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att hos regeringen anhåller om förslag till ändring i giftomålsbalken på så sätt att efterlevandes pensionsförsäkring inte skall anses ingå i giftorättsgodset vid bodelning med anledning av makes död. () ()
mot · G2021203 · 1979-01-24 00:00:00 — av m. fl. om ändring av lagen om gravrätt m. m. I lag om gravrätt m. m. föreskrivs bl. a. de rättigheter och skyldigheter som gäller för gravrättsinnehavare resp. upplåtare. Av 12 § första stycket framgår följande: Gravrätt medför även rätt att förse grav med gravvård, därest det ej strider mot vad som är avsett att gälla för den del av begravningsplatsen varom är fråga. Beträffande gravvårds utseende och beskaffenhet samt övriga anordningar på gravplatsen skall iakttagas, vad upplåtaren föreskriver. Upplåtaren må dock icke meddela andra föreskrifter i dessa hänseenden än som påkallas för att tillgodose en god gravkultur. Det är vanligt förekommande att gravrättsinnehavare tecknar avtal med kyrkogårdsförvaltning om vård av gravplats. Dessa avtal innehåller ofta en klausul med krav på gravrättsinnehavaren att denne skall medge församlingen rätt att utan gravrättsinnehavarens medgivande utföra de ändringar på gravplatsen vilka församlingen anser vara erforderliga med hänsyn till ändrad ordning för eller omläggning av kyrkogården. Helt naturligt finnér många människor det stötande att intrång och förändringar skall kunna göras på en grav utan att gravrättsinnehavaren lämnat sitt medgivande. En grav är ändock en plats som de flesta människor fortfarande vårdar pietetsfullt och som de önskar ha kvar i det skick som de själva eller tidigare generationer planerat den. Gravlagen bör därför enligt vår mening förses med ett tillägg om att ändring av gravplats ej må ske utan gravrättsinnehavarens skriftliga medgivande. bör genom kungörelse och genom skriftligt meddelande till gravrättsinnehavare meddela vilka förändringar de önskar utföra på gravplats och inhämta gravrättsinnehavarens tillstånd därtill. Vi är medvetna om att svårigheter kan uppstå när det gäller gravrättsinnehavare. Lagen kan därför lämpligen medge kyrkogårdsförvaltning att utan gravrättsinnehavarens tillstånd utföra förändringar å gravplats om svar ej gått att erhålla . Vi förutsätter att vederbörande utskott utarbetar erforderlig lagtext. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att beslutar om ändring av lag om gravrätt m. m. i enlighet med vad i motionen anförts. () () () ()
mot · G2021204 · 1979-01-22 00:00:00 — 1978/79 1204-1208 om begränsning av antalet muntliga arrendeupplåtelser Avtal om upplåtelse av jord till brukande Gordbruksarrende) skall enligt 8 kap. 3 § JB upprättas i skriftlig form. Ett muntligt arrendeavtal kan medföra viss rätt till skadestånd för arrendatorn, men är i övrigt att anse som ogiltigt. Har skriftligt avtal inte upprättats har arrendatorn inte någon möjlighet att i efterhand tvinga fram sådant avtal.Statistiska centralbyrån har på uppdrag av arrendelagskommittén utfört en enkätundersökning rörande jordbruksarrenden och arrendeavgifter i , , och . Undersökningsresultaten finns redovisade i kommitténs betänkande (SOU 1978:36) Arrenderätt 1. Jordbruksarrendatorns besittningsskydd m. m. Undersökningen visar att muntliga arrendeupplåtelser är relativt vanliga. I uppgår således andelen muntliga arrendeavtal till och motsvarande areal åker till . I övriga undersökta län är andelen muntliga upplåtelser lägre men likväl betydande. Av undersökningen framgår att muntliga avtal förekommer framför allt i fråga om sidoarrenden men i viss utsträckning även när det gäller gårdsarrenden. Undersökningen ger inte någon säker bild av de motiv som ligger bakom parternas val av muntliga avtal som form för upplåtelsen. anser att muntliga arrenden förekommer i en omfattning som inte är godtagbar (se betänkandet s. 52). Kommittén konstaterar också att den av kommittén föreslagna förstärkningen av besittningsskyddet för jordbruksarrendatorn kan få till effekt ett ökat antal muntliga arrendeupplåtelser. Hur man skall gå till väga för att minska antalet sådana upplåtelser ären fråga som kommittén emellertid funnit ligga utanför kommitténs uppdrag. Kommittén anför dock att förekomsten av muntliga arrendeupplåtelser måste uppmärksammas fortlöpande. Vid muntliga arrendeupplåtelser saknar arrendatorn besittningsskydd. Även i övrigt är hans rättsliga ställning mycket osäker. Med hänsyn härtill är det överraskande att muntliga upplåtelser förekommer i den omfattning som SCB:s undersökning visar. För att arrendatorns ställning skall kunna stärkas måste de muntliga arrendeupplåtelserna begränsas. Självfallet är det även av största vikt att de förbättringar i jordbruksarrendatorns besittningsskydd som kan komma att införas med anledning av kommitténs förslag inte motverkas av att jordägare i ökad utsträckning upplåter arrende genom muntliga avtal. Vi anser därför att arrendelagskommittén bör få i uppdrag att närmare utreda hur en begränsning av muntliga arrendeupplåtelser skall kunna åstadkommas. På anförda skäl hemställer vi att begär att regeringen genom tilläggsdirektiv ger arrendelagskommittén i uppdrag att utreda hur förekomsten av muntliga arrendeavtal skall kunna begränsas.
mot · G2021205 · 1979-01-25 00:00:00 — av m. fl. I motionen 1978/79:1108 av m. fl. redovisas moderata samlingspartiets syn på aktuella samhällsfrågor. Med hänvisning till vad som anförts i avsnittet Biståndspolitik i nämnda motion hemställs 1. uttalar att den andel bundet bistånd som gäller behålls oförändrad för /80, 2. uttalar att ett system med s. k. blandade krediter skall inforas i svensk biståndspolitik, 3. till Bilateralt utvecklingssamarbete (C2), Samarbete med enskilda länder, , för /80 anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med 200 milj. kr. minskat reservationsanslag av 200 milj. 4. uttalar att fortsatt bistånd till måste bli beroende av utvecklingen i regionen, 5. till Bilateralt utvecklingssamarbete (C2), Katastrofer m. m., för /80 anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med 120 milj. kr. förhöjt reservationsanslag av 281,9 milj. kr., varvid en del av dessa extra medel förutsätts ställas till FN:s flyktingkommissaries förfogande för hjälp åt flyktingar i , 6. till Bilateralt utvecklingssamarbete (C2), Enskilda organisationer för /80 anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med 20 milj. kr. förhöjt reservationsanslag av 130 milj. kr., varvid dessa extramedel fördelas huvudsakligen till missionssamfunden och de humanitära organisationerna, 7. uttalar att i det till Bilateralt utvecklingssamarbete för /80 anvisade reservationsansslaget för del begränsas till 5 milj. 8. uttalar att i samband med förhandling om biståndet till prövar frågan om bistånd med beaktande av hur de mänskliga fri- och rättigheterna tillämpas i landet, 9. i övrigt godkänner de riktlinjer för bredare samarbete som i motionen anges, 10. uttalar att SIDA:s informationsverksamhet skall tillgodose krav på opartiskhet och saklighet, 11. avvisar förslaget i budgetpropositionen om svensk medverkan med biståndsmedel i driftsskedet av . () () () H. () () () () () () PER () L. () ()
mot · G2021206 · 1979-01-24 00:00:00 — Motion 1978/79:1206 av tredje vice talmannen m. fl. om cyklar ur arméns överskottslager till Enligt uppgift har man inom armén avyttrat cyklar vid ett flertal tillfällen. Det har gällt användbara cyklar, och skälet till att man avyttrat dem är att man haft ett alltför stort lager av cyklar. Cyklarna har för en symbolisk summa överlåtits till FFV för vidare försäljning. Vid en resa som vi under slutet av gjorde till bl. a. konstaterade vi hur stort behov det där fanns av cyklar. Man redovisade också vilka svårigheter man hade att anskaffa sådana. Vi mötte missionärer och uhjälpsarbetare på olika platser som framförde önskemål om att erhålla cyklar. De hade behov av cyklar i sin egen verksamhet, men de önskade också cyklar för att kunna ställa dem till förfogande för befolkningen i byarna för att underlätta deras kommunikationsmöjligheter och ge dem större kontaktmöjligheter. Det skulle därför vara en stor hjälp om kunde överlåta användbara cyklar från arméns förråd till av typ . Förmedlingen av cyklarna kunde lämpligen ske genom de insamlingscentraler som missionen och organisationer har upprättat i . att hos regeringen anhåller att cyklar ur arméns överskottslager ställs till missionens och u-hjälpens förfogande på sätt i motionen angivits. () () () () ()
mot · G2021207 · 1979-01-24 00:00:00 — om åtgärder för att ge medborgare tillgång till biblar och litteratur står bakom FN:s förklaring om de mänskliga rättigheterna. Varje stat som undertecknat denna förklaring är förpliktad att verka för dess efterlevnad i världen. Till de mänskliga rättigheterna hör trosfrihet och trosfrid. Ingens samvete får kränkas. Som kristna finner vi detta självklart. Att delta i gudstjänst, att äga och sprida litteratur kan inte förmenas någon. Nära oss ligger och dess satellitstater, bland dem de underkuvade baltiska staterna med vilka vårt land i synnerhet är förbundet. Fastän den sovjetiska författningen garanterar medborgarna samvetsfrihet lever de kristna i under svåra förhållanden. Både den synliga och den underjordiska kyrkan saknar litteratur. är i praktiken en förbjuden bok, oåtkomlig för de flesta och dyr. Vi känner till att hungern efter litteratur är stor, vilket har lett till försök att införa på hemliga vägar. Det är upprörande att denna bok skall behöva införas genom smuggling och att den som för med litteratur eller förvärvar den kan straffas för fientlig verksamhet mot . I en motion till förra framförde vi ett krav att regeringen skall uppta förhandlingar med i fråga om tryckning och spridning av . och avslog vår motion med hänvisning till det utsiktslösa i vår önskan fastän utskottet delade vår uppfattning och redogjorde för det svåra läge sovjetmedborgarna befinner sig i. Utskottet ansåg att kyrkor och samfund eventuellt skulle kunna genom direktkontakter mellan kyrkorna i någon mån nå de syften motionärerna eftersträvar. Vi delar inte den då av utskottet framförda meningen utan hävdaratt kritik från ansvariga i demokratierna i västvärlden och påtryckningar t. ex. från den gör intryck och kan förväntas förbättra deras situation som inte har samvets- och trosfrihet. Det är omvittnat från de kristna i att aktioner utifrån har positiv verkan. Om FN:s medlemsnationer påminner de sovjetiska myndigheterna om plikten att garantera alla medborgares samvetsfrihet innebär det hopp om lättnader för dem som inte har mänskliga rättigheter trots författnigens formella lydelse. En upprepad vädjan till makthavarna i sovjetblocket att medge fri framställning och spridning av litteratur är en framkomlig väg. Det bör vara angeläget för oss att och kraftfullt framföra kravet att kyrkorna och de enskilda kristna i alla FN:s medlemsstater skall åtnjuta fullständig tros- och tankefrihet. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär åtgärder i syfte att ge medborgare tillgång till biblar och litteratur.