mot · G202694 · 1979-01-23 00:00:00 — av och om sänkning av försvarskostnaderna, m. m. Generallinjen i den borgerliga regeringspolitiken är att banta ner den offentliga sektorn. Några områden är dock undantagna från svångremspolitiken. De borgerliga maktsymbolerna, tronen, altaret och svärdet, visas i budgetförslaget en omtanke och välvilja som - om det inte direkt drabbade sjukvården, utbildningen, den sociala omsorgen, med flera områden - kunde utmana löjet. Men det är intet spex från regeringens sida. Det är en målmedveten överföring av pengar från produktiva och sociala områden till i första hand krigsindustrin. 1 årets budgetförslag har ytterligare 1 036 milj. kr. lagts till en per capita räknat skyhög militärbudget. Totalt begär försvarsdepartementet 14 988 milj. kr. Utslaget på varje invånare i vårt land blir det cirka två tusenlappar. Militärledningen och med den starkt lierade industriella krafter har lika litet som tidigare lyckats leda i bevis att denna mijardrullning ökar landets och folkets säkerhet. Inte heller att den är nödvändig för den tekniska och vetenskapliga forskningens skull. Allt fler människor kommer till insikt om att det är andra omständigheter än den militära styrkan som gjort att haft fred . Kravet på nedrustning växer sig allt starkare. Som en av undertecknare har gett uttryck för uppfattningen att den politiska avspänningen måste följas av konkreta åtgärder på den militära nedrustningens område. Försvarsdepartementets budgetförslag står emellertid i direkt motsättning till denna uppfattning. Fördelningen av de nära 15 miljarderna mellan de olika vapenslagen ger också vid handen att det militärindustriella komplexet tolkar begreppet försvar på ett annat sätt än vanliga fredligt sinnade männskor. Prioriteringen av fjärrstridsvapen och speciellt attackflyget är en bekräftelse härpå. Den är också en bekräftelse på i vems intressen kapprustningen bedrivs. Frågan om framtida anskaffning av attack- och skolflygplan bereds f. n. inom . Jag avser föreslå regeringen att anmäla frågan i särskild proposition skriver försvarsministern i prop. 1978/79:100, bilaga 7, sid. 66.1 avvaktan på propositionen föreslår han att flygvapnets materielanskaffning får uppgå till 1 977 milj. kr. (sid. 134). För forskning och utveckling föreslås flygvapnet få disponera 418,2 milj. kr. (sid. 137). Denna summa på 2 395,2 milj. kr. är intressant även från en annan synpunkt än storlekssynpunkten, nämligen från synpunkten vem säljer materiel och var bedrivs den aktuella forskningen? Svaret blir Wallenbergsföretag. kommunisterna har i en annan motion begärt att regeringen skyndsamt framlägger förslag om ett förstatligande av den privatägda krigsmaterielindustrin. En sådan åtgärd är enligt vår mening en oundgänglig förutsättning för att den nuvarande kapprustningspolitiken skall kunna avlösas av en försvarspolitik i detta ords egentliga mening. kommunisterna anser att den främsta garantin för att även skall kunna leva i fred ligger i en aktiv fredspolitik. Vårt lands status som alliansfri stat förutsätter emellertid ett neutralitetsförsvar. Detta militära försvar måste basera sig på folkets vilja att vid ett eventuellt angrepp försvara sitt nationella oberoende. Ett folkförsvar av denna typ är inte ekonomiskt ruinerande för landet. Det skulle vara till gagn för fredens bevarande i vår del av världen, för trovärdigheten i den officiellt deklarerade utrikespolitiken och till gagn för landets ekonomi att stoppa kapprustningen och slå in på en ny försvarspolitisk kurs. Ett klart uttalande från sida om en definitiv avskrivning av planerna på ett B3LA och liknande typer av attackflygplan är ett första steg på vägen till en ny försvarspolitik. Med hänvisning till ovanstående föreslås 1. att godkänner de riktlinjer för försvarspolitiken som anges i denna motion, 2. att i enlighet härmed uttalar sig för en minskning av försvarskostnaderna , 3. att hemställer till regeringen att denna motion överlämnas till försvarskommitté.