ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G2022585 · 1979-04-19 00:00:00 — 1978/79 25852589 Motion 1978/79: 2585 med anledning av propositionen 1978/79:125 med förslag om tillläggsbudget III till statsbudgeten för /79 1 propositionen 1978/79: 125 (tilläggsbudget III) hemställer regeringen att till Byggande av statliga vägar anvisar ett reservationsanslag av 380 milj. kr., att avräknas mot automobilskattemedlen. Av detta belopp avser 190 milj. kr. medel för att statens vägverk skall kunna bedriva statlig vägbyggnadsverksamhet i varvsregionerna (Malmöhus-, Hallands-, och samt ). Syftet med dessa arbeten är i första hand att bereda sysselsättning åt övertalig varvspersonal. Detta syfte kan uppfyllas genom vägarbeten även i till de stora varvsorterna angränsande län, som framgår av den uppräkning av län som återfinns i propositionen. När det gäller situationen i kan man emellertid konstatera att även arbeten i län kan uppfylla det syfte anslaget har. Avståndet till de berörda varvsorterna är inte så långt att några hinder finns för en sådan utvidgning av de län dit arbete kan förläggas. Det är vidare viktigt att de anvisade medlen i första hand kommer att användas för förbättringar av sådana vägsträckor som enligt tillgänglig statistik är särskilt olycksdrabbade. Mot bakgrund av det anförda hemställer vi 1. att beslutar att statlig vägbyggnadsverksamhet med syfte att bereda sysselsättning åt övertalig varvspersonal också bör förekomma i län, 2. att begär att regeringen inom den i propositionen 1978/79: 125 angivna ekonomiska ramen gör en ny fördelning av medlen, 3. att som sin mening ger regeringen till känna att dessa medel i första hand bör användas till förbättringar av särskilt olycksdrabbade vägsträckor. BO () () 1 1978/79.
mot · G2022593 · 1979-04-20 00:00:00 — med anledning av propositionen 1978/79:125 med förslag om tilläggsbudget lil till statsbudgeten för /79 I propositionen 1978/79:125 föreslår regeringen att anvisar ett förslagsanslag av 2,5 milj. kr. förvissa stimulansåtgärder på . Bakgrunden till förslaget är att konkurrenssituation gentemot har försämrats till följd av den införda s. k. charterskatten. Denna skatt utgår med . I utgår en reseskatt med , varför en skillnad i skattebelastning på ca uppkommer till nackdel De stimulansåtgärder som kan vidtas för kan komma att medföra en omfördelning av chartertrafiken inom . har en del reseföretag förlagt charterreseavgångar till exempelvis och flygplatser. När det gäller torde några negativa verkningar inte uppkomma eftersom avståndet mellan och är så stort. Vad avser finns det däremot uppenbara risker för att charteravgångar som skulle kunna tänkas förläggas, eller redan varit förlagda, till nu läggs till . Avgångar från respektive till samma resmål torde betinga samma pris av konsumenterna med tanke på det ringa avståndet. Intäkterna per passagerare blir alltså sannolikt desamma oavsett om en avgång sker från eller . När , genom de föreslagna stimulansåtgärderna, avgångar från medför lägre kostnader per passagerare och därmed ger större täckningsbidrag är det sannolikt att får en sämre konkurrenssituation. Mot bakgrund av det anförda hemställer vi att hos regeringen begär förslag till åtgärder för att motverka en försämrad konkurrenssituation för enligt vad som anförs i motionen.
mot · G2022594 · 1979-04-20 00:00:00 — men anledning av propositionen 1978/79:141 om redovisning av mervärdeskatt, m. m. I propositionen 1978/79:141 om ändring i lagen om mervärdeskatt föreslås bl. a. att mervärdeskatten fortsättningsvis skall omfatta också handeln med begagnade bilar och motorcyklar. Den som yrkesmässigt omsätter skattepliktiga varor skall, om han förvärvar vara från någon som inte är skattskyldig, få tillgodogöra sig avdrag för ingående mervärdeskatt med belopp som skulle ha utgjort mervärdeskatt om säljaren hade varit skattskyldig. Med denna åtgärd blir det endast det värde som skapas hos den skattskyldige som beskattas. I anslutning till detta förslag erinras om att i samband med att begagnade bilar och motorcyklar en gång undanhölls från den dåvarande omsättningsskatten höjdes bilaccisen. Med den nu föreslagna ändringen av mervärdeskatten föreslås att accisen på bilar och motorcyklar sänks. Enligt vår mening finns numera knappast något skäl att hävda ett samband mellan bilaccisoch mervärdeskatt. Såväl mervärdeskatten som bilaccisen har förändrats utan något som helst inbördes samband. I propositionen har inte heller redovisats något skäl att återupprätta ett sådant samband. Inte heller något annat skäl har redovisats för att genomföra den föreslagna sänkningen av accisen. Det är av flera anledningar tvivelaktigt att skattebelastningen på begagnade motorfordon ökar som samma belastning på nya fordon minskar. Förändringen kommer att stimulera slit-och-släng-mentaliteten då det gäller personbilar. Detta är från hushållningsssynpunkt felaktigt, då all reparationsverksamhet utförs inom landet medan nybilsanskaffningen till utgörs av import. bör därför avslå propositionen i den del vari föreslås sänkning av bilaccisen. Detta innebär att statskassan inte avhänder sig ca 100 milj. kr. Med stöd av det anförda hemställs att avslår den i propositionen 1978/79:141 föreslagna ändringen i lagen (1978:69) om försäljningsskatt på motorfordon.
mot · G2022595 · 1979-04-20 00:00:00 — med anledning av propositionen 1978/79:163 med förslag till lag om skötsel av jordbruksmark I propositionen föreslås en ny lagstiftning beträffande mark som används för jordbruksproduktion. När det gäller nedläggning av jordbruksmark har propositionen följande förslag till lagtext: § 4 Jordbruksmark som avses i 3 § får inte tas ur jordbruksproduktion utan tillstånd. Tillstånd behövs dock inte när åtgärden uppenbarligen saknar betydelse för jordbruket på brukningsenheten eller när marken tas i anspråk för företag vars tillåtlighet prövas i särskild ordning. På jordbruksmark som är lämplig får täkt av matjord för annat ändamål än markinnehavarens husbehov inte ske utan tillstånd. Konsekvensen av lagtextens utformning kan i vissa fall bli att brukningsvärd läggs ned då den kan betraktas som icke intressant av fastighetsägaren på grund av avlägset läge. Sådan kan dock vara av stort intresse för annan jordbrukare vars brukningsenheter finns närbelägna. Det skulle vara en förlust om sådan läggs ned. Marken kan vara intressant för den senare brukaren antingen genom köp eller arrende. bör därför klargöra att i nämnda hänseende inte läggs ned. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att uttalar att brukningsvärd inte läggs ned i de fall som påtalas i motionen. GOTAB 62037 Slockholm 1979
mot · G2022600 · 1979-04-20 00:00:00 — Motion 1978/79:2600 av Hans Nyhage m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:180 om läroplan för m. m. I propositionen 1978/79:180 om läroplan för m. m. föreslås att ämnet hemkunskap införs med minst en veckotimme som moment i orienteringsämnet på lågstadiet. För mellanstadiet föreslås inte någon motsvarande anordning - där skall hemkunskap endast kunna förekomma, om skolstyrelsen har särskilda skäl att åberopa för att införa ämnet först på detta stadium och således inte på lågstadiet. Detta innebär att det i de flesta fall blir ett uppehåll i undervisningen i hemkunskap, vilket säkert medför att de kunskaper som eleverna erhåller på lågstadiet till betydande delar går förlorade och därmed också går förlorade som det första ledet i en naturlig inlärningskedja. har i en särskild skrivelse, ställd till ledamöter, påtalat detta och uttryckt farhågor härför. 1 skrivelsen anförs bl. a. följande: Det ges ej tidsmässiga resurser för att eleverna skall få en god grundläggande handlingsberedskap för hem- och konsumentrollen. Det är dessutom viktigt att goda kostvanor, riktiga arbetsmetoder, jämlikhet mellan könen och grupper, lika rätt och skyldighet att klara sin vardagssituation, medvetenhet om och kunskaper i konsumentfrågor grundläggs tidigt och tränas/praktiseras fortlöpande. Färdigheter och kunskaper på handlingsnivå är tidskrävande att bygga upp och fordrar fortlöpande träning. Det finns enligt vår mening anledning att fästa stort avseende vid vad här anför. Vi delar uppfattningen om det olämpliga i att undervisningen i hemkunskap avbryts på det sätt som föreslås i propositionen. Vi föreslår därför att ämnet erhåller plats också på mellanstadiets schema med en veckotimme. Därmed ökar den läroplansbundna undervisningstiden med , vilket innebär att tiden för de fria aktiviteterna skall minskas i motsvarande grad. Med anledning av det anförda hemställs att beslutar uttala 1. att ämnet hemkunskap införs på mellanstadiet med en veckotimme, 2. att den läroplansbundna undervisningstiden därmed skall öka med en veckotimme, 1 1978/79. Nr 26(X)-2605 3. att tiden för fria aktiviteter skall minskas med veckotimme. HANS NYHAGE (m) () ()
mot · G2022601 · 1979-04-20 00:00:00 — av Hans Nyhage m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:180 om läroplan för m. m. Eleverna i dagens skola har mycket ringa bibelkunskap. Enligt läroplan för skall kristendomsämnet uppta främsta platsen och största delen av ämnet religionskunskap. skall stå i centrum vid denna undervisning. Trots detta vet de unga mycket litet om innehåll och budskap. Konfirmandlärarna omvittnar ofta hur svårt det är att i undervisningen anknyta till innehåll och berättelser. I SÖ:s förslag till förändring av läroplan nämns inte som läromedel. Enligt detta förslag skulle ämnet religionskunskap få en ännu mer undanskymd plats i skolan än . Kristendomsdelen skulle bli avsevärt försvagad. Detta har mötts med oro bland många föräldrar och lärare för vad det skulle komma att betyda förderas barn och elever. har haft och har alltjämt en avgörande betydelse för vårt folk i såväl andligt som kulturellt och socialt avseende. Det skulle vara ödesdigert för den kommande generationen om skulle bli en okänd bok. har i sitt remissyttrande över förslaget påtalat detta och framhållit bristerna i religionskunskapsämnet samt krävt förbättringar. 1 den nu föreliggande propositionen om läroplan uttalar föredragande statsråd dess bättre, att särskild tid bör anges för den samhällsorienterande sektorn och att religionskunskap bör ingå i denna. Vidare framhålls att studium såväl av den svenska kristna traditionen med i centrum som av andra religiösa traditioner måste ges motsvarande utrymme i läroplanen som . Statsrådet markerar alltså dels att tiden för undervisningen i religionskunskap inte får minska, dels att skall stå i centrum vid undervisningen i kristendom. Det finns anledning att kraftigt understryka detta. Det måste rimligen också innebära att ämnet religionskunskap, liksom övriga orienteringsämnen, erhåller särskilda mål och huvudmoment utöver övergripande mål och huvudmoment för hela ämnesblocket. Även om denna bestämda markering görs från statsrådets sida, vilket är värdefullt och glädjande, och även om kyrkan och andra organisationer ges möjlighet att medverka vid fria aktiviteter, anser vi likväl att förutsättningarna för att elverna skall kunna få en fortlöpande bibelundervisning i skolan är ringa. Enligt vår mening bör skolan därför erbjuda en frivillig undervisning i bibelkunskap inom ramen för den timplanebundna undervisningen. På lågoch mellanstadiet bör detta kunna ske genom ett system med s. k. rullande schema, varigenom erforderlig tid i princip erhålls från samtliga övriga Undervisningstiden på dessa stadier maximeras till en veckotimme per årskurs. På högstadiet bör undervisningen i bibelkunskap kunna inordnas i tillvalssystemet. Med anledning av vad ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna 1. att för ämnet religionskunskap, liksom för övriga orienteringsämnen, fastställs särskilda mål och huvudmoment utöver övergripande mål och huvudmoment för hela ämnesblocket, 2. att frivillig undervisning i bibelkunskap bör erbjudas eleverna på samtliga stadier inom ramen för den timplanebundna undervisningstiden i enlighet med vad som anförts i motionen. HANS NYHAGE (m) () ()
mot · G2022607 · 1979-04-20 00:00:00 — 1978/79 2607-2610 Motion 1978/79:2607 av med anledning av propositionen 1978/79:180 om läroplan för m. m. Fysisk aktivitet är betydelsefull ur många synpunkter. För barn i lågstadieåldern är rörelsebehovet särskilt stort. Barn i utveckling upplever, uttrycker och lär in så mycket med hjälp av kroppen. Fysisk träning i varierad form ger barnen god motorik, kondition och självkänsla. Om tillfällen till motion och andra kroppsliga aktiviteter inte erbjuds regelbundet och i tillräcklig omfattning kan verkningarna härav inte repareras i vuxen ålder. Gymnastikämnet, som glädjande nog nu föreslås fä den riktigare benämningen idrott, har varit styvmoderligt behandlat i hittillsvarande timplan. Inte minst gäller detta lågstadium, där eleverna i årskurs 1 bara haft en lektionstimme och barnen i årskurs 2 . Härtill kommer att barnen också skall hinna med de förberedande och avslutande göromålen - förflyttningar, omklädnad och duschning. Detta är särskilt på lågstadiet tidskrävande moment. har föreslagit utökad tid för gymnastik på lågstadiet. I gengäld skulle tiden för orienteringsämnen minska . Remissinstanserna tycks med (ä undantag ha stött detta förslag. Beklagligt nog har dock inte regeringen accepterat det utan föreslagit en permanentning av nu gällande låga timantal. medicinska expertgrupp för kost och fysisk aktivitet i barnaåren (MEK-B) har framhållit att skolan inte synes tillräckligt ha beaktat barns och ungdomars behov av regelbunden, helst daglig, fysisk aktivitet. Här finns nu en chans att något rätta till detta missförhållande. Den i propositionen 1978/79:180 föreslagna timplanen för lågstadiet skulle medföra - förutom de allmänna riskerna med för litet kroppsliga aktiviteter risk för att viktiga moment i undervisningen ej kan bedrivas i erforderlig omfattning. Jag tänker här främst på simundervisningen, då det är av den största betydelse för barnens säkerhet och harmoniska utveckling att de tidigt får lära sig simma och sedan ges tillfälle att bättra på sin simkunnighet. Med stöd av det anförda hemställer jag att beslutar att tiden för idrott på lågstadi 1 1978/79. um ökas och att tiden för orienteringsämnen minskas med motsvarande timantal.
mot · G2022608 · 1979-04-20 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:187 om huvudmannaskapet för fjällsäkerheten m. m. I propositionen 1978/79:187 föreslås in rättande av ett fjällsäkerhetsråd som statlig huvudman för fjällsäkerheten. I fjällsäkerhetsutredningens betänkande Huvudmannaskapet för fjällsäkerheten m. m. (Ds Jo 1978:7), som ligger till grund för regeringens förslag, redovisades två alternativa möjligheter att lösa frågan om huvudmannaskapet. Den särskilde utredaren förordade att huvudmannaskapet skulle uppdras åt . Enligt detta förslag bör samverkan med andra intressenter inom arbetet med fjällsäkerhet ske genom en rådgivande samverkansgrupp. En alternativ lösning av huvudmannaskapsfrågan som presenteras i utredningen innebär att ett fristående fjällsäkerhetsråd tillskapas. Utredningsmannen har funnit att skälen för förslaget om ett huvudmannaskap knutet till starkt överväger. Motiven är främst kostnadsaspekterna och önskvärdheten att inte onödigtvis tillskapa nya myndigheter. Bland de remissinstanser som stöder detta alternativ märks bl. a. , SMH1, statskontoret, lantbruksstyrelsen, samt länsstyrelserna i och . Vi finner inte att tillräckligt starka motiv har kunnat redovisas för att en ny fristående myndighet inrättas som huvudman för fjällsäkerheten. har redan ett ansvar för naturvårdsförvaltningen, rörligt friluftsliv och rekreation samt för det statliga fjälledssystemet. Vi anser det därför naturligt att myndighetsfunktionen för fjällsäkerheten anförtros åt . Inrättande av en ny myndighet skulle med all sannolikhet komma att medföra ökade administrativa kostnader. I propositionen framhålls angelägenheten av att tillvarata det positiva intresse för fjällsäkerhetsfrågor som finns hos de frivilliga organisationer som är verksamma på detta område. Även vi finner detta angeläget, men vi har svårt att förstå att dessa organisationers engagemang i fjällsäkerhetsarbetet skulle bli svagare om utredarens förslag beträffande huvudmannaskap genomförs. Vi vill därvid betona att samverkan med dessa andra intressenter, enligt utredarens förslag, skall tillgodoses genom en rådgivande samverkansgrupp. 1 denna bör alla organisationer som är engagerade i fjällsäkerhetsarbetet samt länsstyrelserna i de fyra fjällänen vara representerade. Det väsentligaste för alla parter måste vara att en effektiv organisation snabbt kan skapas för den viktiga uppgift som en förbättrad fjällsäkerhet utgör. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att med avslag på förslaget i propositionen 1978/79:187 beträffande inrättande av ett Qällsäkerhetsråd beslutar hos regeringen anhålla att huvudmannaskapet för fjällsäkerheten uppdras åt , varvid samverkan med andra intressenter sker genom en rådgivande samverkansgrupp. () () () () () () HANS ALSEN (s)
mot · G2022612 · 1979-04-23 00:00:00 — Motion 1978/79:2612 av med anledning av propositionen 1978/79:117 om bemanning av fartyg, m. m. I propositionen 1978/79:117 föreslås ny reglering av bemanning av fartyg. När det gäller fartområden för vilka certifikat utfärdas föreslås i 1 kap. 11 § d) inskränkt oceanfart: fart på andra europeiska orter än dem som anges under a) - c), dock ej fart norr om eller väster om den linje som anges under c). Denna inskränkning skulle innebära att fartyg med viss befälsbemanning som tidigare gått på nu inte kan befara . Av hävd har de tidigare kunnat göra detta. Den föreslagna inskränkningen bör enligt min uppfattning tas bort. att beslutar anta förslag till ändrad lydelse i lagen om säkerheten på fartyg, 1 kap. 11 § d) inskränkt oceanfart: fart på andra europeiska orter än dem som anges under a) - c), dessutom fart på utomeuropeiska orter vid och , samt fart på norr om nordlig latitud, på och ön .
mot · G2022614 · 1979-04-23 00:00:00 — Motion 1978/79:2614 av med anledning av propositionen 1978/79:125 med förslag om tilläggsbudget III till statsbudgeten för /79 1 propositionen 1978/79:125 med förslag om tilläggsbudget för innevarande budgetår föreslås under tolfte huvudtiteln, , att en försöksverksamhet med flyttningsbidrag i form av sökanderesa för personer i som söker arbete i införs. Ett villkor för att bidrag till sökanderesan skall erhållas är att arbetet anvisas av arbetsförmedlingen. Enligt min mening är det synnerligen tveksamt om man bör föreslå dessa utvidgningar av möjligheterna att få flyttningsbidrag från till . Det är för det första inte principiellt riktigt med tanke på den fria nordiska arbetsmarknaden att förmåner endast skall gälla vissa nordiska medborgare, vilket måste anses strida mot överenskommelse om gemensam nordisk arbetsmarknad och som vi måste slå vakt om. Det är även tveksamt om man på detta sätt ytterligare skall söka uppmuntra en invandring till från . Det går inte att bortse ifrån det sysselsättningsläge som f. n. råder här och de stora problem som vi brottas med när det gäller att skapa nya arbetstillfällen åt 10 000-tals arbetslösa inom landet. För del torde det innebära att människor i de mest produktiva åldrarna lämnar landet, vilket blir till men för landets möjligheter att upprätthålla en effektiv produktion. I annat sammanhang har nödvändigheten av allas rätt till arbete starkt betonats, innebärande bl. a. att även arbetshandikappade skall beredas möjligheter till förvärvsarbete. En ökad invandring av människor i de mest produktiva åldrarna skulle ytterligare försvåra för de mera svårplacerade grupperna på arbetsmarknaden att erhålla ett förvärvsarbete, vilket strider mot de intentioner som tidigare fattats av om åtgärder för förbättrade möjligheter för arbetshandikappade att få inträde på den ordinarie arbetsmarknaden. Enligt min mening bör därför inga flyttningsbidrag beviljas för sökanderesor till . Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar avslå propositionen 1978/79:125 i den del som avser försöksverksamhet med flyttningsbidrag i form av sökanderesor för personer i som söker arbete i .
mot · G2022615 · 1979-04-23 00:00:00 — med anledning av propositionen 1978/79:125 med förslag om tilläggsbudget III till statsbudgeten för /79 I propositionen 1978/79:125 om tilläggsbudget lil /79 (bil. 4 B 13) har regeringen föreslagit att 40 milj. kr. anvisas som särskilt sysselsättningsbidrag till . Av propositionen framgår endast att företaget med detta bidrag skulle förbinda sig att inte före varsla någon anställd om uppsägning. Förhållandena mellan staten och företaget sägs vara reglerade i särskilt avtal. Innehållet i detta avtal redovisas inte för . Inga upplysningar lämnas om företagets behov av finansiellt stöd. Uppgifter om personalsituationen i företaget saknas. Besked om antalet berörda anställda lämnas ej. Information om berörda enheter inom koncernen ges inte. Utvecklingen av sysselsättningen i företaget efter behandlas inte. Inga upplysningar lämnas om bidragets eventuella samband med tidigare lån till företaget. Upplysningar om de fackliga organisationernas eventuella medverkan och synpunkter vid utarbetandet av avtalet saknas. Över huvud taget gäller att regeringen inte uppfyllt de lägst ställda kraven på underlag för beslut. Det allmänna sysselsättningsläget i är nu mycket ansträngt. Detta gör det angeläget att på allt vis värna om arbetstillfällena i länet. De upplysningar som regeringen lämnat till grund för beslut om särskilt sysselsättningsbidrag är av en karaktär som gjort det naturligt att avslagit regeringens proposition i denna del och återförvisat frågan till regeringen för en nöjaktig beredning. Med hänsyn till arbetsmarknadsläget i i allmänhet och tidigare svårigheter inom här berörda näringar är det av största vikt att eventuella akuta sysselsättningsproblem i företaget lår en tillfredsställande lösning. Utskottet bör därför självt ta behövliga initiativ för sammanställning av nödvändigt beslutsunderlag samt därefter bereda frågan om behovet av och formerna för statliga insatser för att slå vakt om sysselsättningen inom . Beslutsunderlaget bör, förutom besked rörande tidigare preciserade frågeställningar, bl. a. inbegripa uppgifter rörande företagets ekonomiska förhållanden, produktion och kapacitetsutnyttjande samt orderläge och marknadsutsikter. beslut bör därefter grundas på utskottets överväganden. Med stöd av vad som anförts hemställs att med avslag på propositionen 1978/79:125 i vad avser beslutar begära att regeringen vidtar nödvändiga åtgärder för att sysselsättningen skall kunna upprätthållas i företaget.
mot · G2022620 · 1979-04-23 00:00:00 — med anledning av propositionen 1978/79:159 med förslag till lag om rätt till ledighet för vissa föreningsuppdrag inom skolan, m. m. Av tradition har statsmakten överlåtit åt arbetsmarknadens parter att avtalsvägen reglera förhållanden som rör arbetsgivare och arbetstagare. Denna svenska modell har befrämjat vår samhällsutveckling. Enligt min mening talar övervägande skäl för att även frågan om rätt till ledighet från anställning för fullgörande av föreningsuppdrag är just en sådan fråga som bör lösas avtalsvägen. Denna ståndpunkt överensstämmer också med remissyttrande över utredningsförslaget. Jag vill också erinra om att regeringen lika litet för detta förslag som för tidigare förslag om utvidgad föräldraförsäkring presenterat några ekonomiska kalkyler över de kostnader som förslaget kommer att föra med sig. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar avslå propositionen 1978/79:159 med förslag till lag om rätt till ledighet för vissa föreningsuppdrag inom skolan m. m.