mot · G2022433 · 1979-03-29 00:00:00 — Enligt vår mening bör man ta ett större grepp över hela avdragsområdet med sikte på att kraftigt begränsa avdragen och därigenom åstadkomma en ökad rättvisa i skattesystemet. Genom en sådan reform skulle marginalskatterna kunna sänkas påtagligt i en betydande del av skalan utan att detta får de ogynnsamma effekter från fördelningssynpunkt som folkpartiförslaget medför. Vi vill dessutom i anslutning till frågorna kring marginalskatten framhålla att en väsentlig anledning till att dessa totalt sett höjts är att de kommunala skatterna ökat. Vi föreslog en skatteomläggning som siktade till att kommunalskatten skulle tas ned för den enskilde skattebetalaren. En nedtagning av kommunalskatterna tar även ned den totala marginalskatten med samma procenttal. Enligt vår mening är detta system med nuvarande förutsättningar överlägset det som regeringen föreslår. Vi återkommer senare till detta förslag. 1978/79: 2433 Det socialdemokratiska förslaget till skatteomläggning Såsom vi framhöll inledningsvis bör den långsiktiga skattepolitiken inriktas på att successivt förskjuta skatteuttaget från beskattning av hushållens inkomster till beskattning av produktionen. Genom en sådan omfördelning kan man uppnå flera fördelar: För det första förskjuter man skatteuttaget närmare det som realt sett är den egentliga källan för all skattekraft nämligen produktionen. Man beskattar således i större utsträckning inkomsterna innan de fördelas ut till hushållen, vilket bl. a. från effektivitets- och kontrollsynpunkt bör leda till betydande fördelar. För det andra leder en sådan förskjutning till att man kan begränsa skatteuttaget hos de enskilda hushållen. Man mildrar därigenom också de marginaleffekter som uppstår vid en hög nivå på beskattningen av hushållens bruttoinkomster. Skatteomläggningen bör ses som ett led i en sådan långsiktig omfördelning av skatteuttaget. Flushållen betalar två olika direkta skatter på sin inkomst: den statliga inkomstskatten och kommunalskatten. Man kan då konstatera att för inkomster ända upp till . är den kommunala skatten helt dominerande. Det är därför naturligt att söka efter en lösning som innebär att sänkningarna av den direkta inkomstskatten i första hand siktar till att ta ned kommunalskatten. Om skatteomläggningarna helt koncentreras på den statliga skatten blir utrymmet för omläggningar i låg- och mellaninkomstskikten relativt begränsat. I samma riktning talar det förhållandet att det i första hand är den kommunala skatten som har stigit. Genom den långa raden av omläggningar av den statliga skatten har denna kommit att spela en allt mindre roll för flertalet inkomsttagare. De kraftiga kommunala skattehöjningarna har lett till en ökad skattebörda för låg- och medelinkomsttagarna, och det har även vilket vi tidigare framhöll medfört att de totala marginalskatterna stigit. De fortsatt stora skillnaderna i utdebitering mellan olika kommuner har dessutom blivit alltmer kännbara i takt med att de kommunala skatterna har ökat. De stora löntagarorganisationerna har också krävt en skattereform som dämpar de höga kommunalskatterna för att därigenom bl. a. mildra marginalskatterna. Vi föreslår därför att fysiska personer under får tillgodoräkna sig ett särskilt avdrag från slutskatten som uppgår till av den totala kommunalskatten dock lägst 700 och högst . Detta nya kommunalskatteavdrag medför att den särskilda skattereduktionen som uppgår till . Nettoeffekten av avdraget från kommunalskatten blir då i motsvarande mån reducerad. Detta förslag till kommunala skattesänkningar påverkar inte kommu 1978/79: 2433 Förslaget har inte något annat syfte än att mildra kommunalskatten för den enskilde skattebetalaren. I vår motion med anledning av propositionen 1978/79: 95 om den kommunala ekonomin tar vi upp de åtgärder som vi i dagens läge anser vara nödvändiga för att underlätta den kommunala sektorns verksamhet. Ett av motiven för dessa åtgärder är att begränsa den kommunala utdebiteringen framöver. För att ytterligare begränsa marginaleffekterna för låg- och mellaninkomsttagare föreslår vi dessutom en mindre justering av marginalskatterna. Vi föreslår en sänkning i skiktet 43 . och i skiktet . Sammantaget leder de av oss framlagda förslagen till skattereform till följande skatteförändringar . Det socialdemokratiska förslaget till skattesänkningar utdebitering . Skattesänkning i procent av disp. I jämförelse med folkpartiförslaget leder vårt förslag till något högre skattesänkningar för inkomster upp till . För inkomster däröver blir våra sänkningar mindre än vad folkpartiregeringen föreslagit. Den av oss förordade sänkningen leder emellertid såsom framgår av tabellen till en betydligt jämnare fördelning av den disponibla inkomstens procentuella ökning. Vårt förslag bör därmed på ett helt annat sätt kunna läggas till grund för en avtalsrörelse än folkpartiförslaget. Detta senare förslag ger som tidigare framhölls utmanande stora sänkningar till de högre inkomsttagarna, som finansieringsfrågan lämnas olöst. I vårt förslag får de verkligt låga inkomsttagarna inte särskilt stora skattesänkningar. Vid utformningen av vårt förslag i dessa delar har vi emellertid dels tagit hänsyn till effekterna av de av oss föreslagna höjningarna av bostadsbidragen, dels också till de förslag till mera enhetliga och höjda bostadstillägg för pensionärer som framläggs i annat sammanhang. 1978/79: 2433 Eftersom det nya kommunalskatteavdraget är baserat på den faktiska utdebiteringen i varje kommun kommer skattesänkningen enligt det socialdemokratiska förslaget att bli större ju högre utdebiteringen är. Skillnaden mellan skattesänkningarna vid högsta resp. lägsta utdebitering framgår av följande tabell. Skattesänkningar vid olika kommunala utdebiteringar I regeringsförslaget tas ingen hänsyn till dessa skillnader i utdebitering. I stället får alla lika stor skattesänkning oavsett kommunalskattens storlek. Vi socialdemokrater hävdar däremot att de som bor i särskilt skattetyngda kommuner t. ex. , och är i större behov av sänkningar av sin direkta inkomstskatt än de som bor i kommuner med låga kommunalskatter. Kostnaderna för den av oss föreslagna skatteomläggningen är ca 1/lägre än folkpartiregeringens förslag. Enligt vår mening bör dessa pengar i stället användas för att höja de allmänna barnbidragen. I vår skatteskala är skiktsgränserna uttryckta i absoluta krontal inte i basenheter. Vi utgår ifrån att utskottsbehandlingen sker på ett sådant sätt att kan ta ställning till detta förslag oavsett ställningstagandet till vårt yrkande om upphävande av indexregleringen. Höjning av de allmänna barnbidragen De svenska löntagarhushållens realinkomster sjönk kraftigt . sker visserligen en viss återhämtning, men det övervägande antalet hushåll kommer likväl att för treårsperioden 1979 ha fått vidkännas en klar minskning av sin levnadsstandard. Gjorda undersökningar pekar klart på att det i första hand är barnfamiljerna som fått vidkännas de största sänkningarna. En väsentlig anledning till detta var den tidigare borgerliga regeringens inflationspolitik under i första hand . Den allmänna konsumentprisnivån steg då kraftigt, men långt kraftigare steg dock prisnivån på dagligvaror. Särskilt kraftiga var prisstegringarna på livsmedel som utgör en stor kostnadspost för barnfamiljerna. Även hyresutvecklingen har varit mycket oförmånlig, vilket också drabbat många barnfamiljer hårt. 1978/79: 2433 föreslog vi socialdemokrater flera åtgärder som skulle underlätta den svåra situationen för barnfamiljerna. Vi föreslog t. ex. en temporär höjning av de allmänna barnbidragen och en sänkning av priserna på baslivsmedel . Dessa förslag avslogs emellertid av den borgerliga majoriteten i . Situationen för barnfamiljerna är enligt vår mening fortsatt pressad. Vi anser att det är viktigare att ge dessa familjer ett ökat stöd än att ge kraftiga generella skattesänkningar för höginkomsttagarna. Vi föreslår därför att beslutar att de allmänna barnbidragen höjs fr. o. m. med . per barn och år. En motsvarande höjning bör göras av studiebidraget och det förlängda barnbidraget inom studiehjälpen. Skillnaden mellan vårt skatteförslag inkl. effekterna av de höjda barnbidragen och folkpartiförslaget framgår av den följande tabellen. Det socialdemokratiska skatte- och barnbidragsförslagets effekter för en tvåbarnsfamilj 40 000 366 1 070 50 000 657 1 380 60 000 1 154 1910 70 000 1 856 2 480 80 000 2 475 2 770 Genom detta förslag om en allmän höjning av barnbidragen och genom den annorlunda fördelningsprofil som vi givit vårt skatteförslag har vi åstadkommit en enligt vår mening betydligt rättvisare fördelning av samhällets insatser. Folkpartiregeringens förslag kommer att leda till ökade klyftor och en förskjutning av skattebördan från höginkomsttagarna till de många grupper i samhället som har det ekonomiskt svårt. I stället för att ge höginkomsttagarna utmanande stora skattesänkningar vill vi hjälpa de lägre inkomsttagarna och barnfamiljerna genom sänkta kommunalskatter och höjda barnbidrag. Vårt förslag ligger i linje med socialdemokratins strävan efter ett mera rättvist samhälle. I propositionen 1978/79: 95 om den kommunala ekonomin föreslås att kommunerna får tillgodoräkna sig skatteunderlaget på s. k. förmånsinkomster fr. o. m. . Detta skulle innebära att kommunerna fick tillgodoräkna sig ett ytterligare skatteunderlag på inemot motsvarande en inkomstskatt på ca 6 miljarder. Den statliga budgeten skulle som en konsekvens av enbart denna reform då försvagas med samma belopp. För att neutralisera denna effekt föreslås i propositionen ett borttagande av skattebortfalls 1978/79: 2433 bidraget samt kompensationen skattereform. Detta räcker inte, utan dessutom föreslås även att grundavdraget vid den kommunala taxeringen ökas . Som en konsekvens härav föreslås i propositionen 1978/79: 160 om fortsatt reformering av inkomstskatten, m. m. att det statliga grundavdraget helt slopas. För att motverka effekterna härav på den statliga skatten föreslås en omfattande teknisk omräkning av den statliga skatteskalan och av den särskilda skattereduktionen. I vår motion med anledning av propositionen om den kommunala ekonomin yrkar vi avslag på regeringens förslag om en höjning av det kommunala grundavdraget till . Anledningen härtill är att regeringen inte presenterat en tillfredsställande lösning på den framtida kostnadsfördelningen mellan stat och kommun med anledning av att kommunerna får tillgodoräkna sig skatteinkomsterna på förmånsinkomsterna. De av regeringen presenterade förslagen kommer därtill att skapa byråkratiska följdverkningar av betydande omfattning. Vi finner det anmärkningsvärt att regeringen velat gå fram med detta administrativt krångliga förslag utan någon föregående remissbehandling. Intill dess att ett bättre förslag föreligger om hur man skall kunna bevara neutraliteten mellan stat och kommun i fråga om beskattningsrätten på förmånsinkomsterna bör grundavdragen bibehållas vid . såväl i den statliga som i den kommunala beskattningen. Vi yrkar således avslag på samtliga förändringar som förorsakas av regeringsförslaget om de ändrade grundavdragen. skatteutredning föreslog i sitt slutbetänkande (SOU 1977:91) att en begränsad avdragsrätt skulle införas vid inkomsttaxeringen för avgifter till fackföreningar. Med dessa avsågs då arbetstagarorganisationer såsom de definieras i 6§ lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet. Avdragsrätten skulle enligt förslaget begränsas till av den erlagda avgiften dock högst . En förutsättning för att avdrag skulle erhållas var att den skattskyldige genom kvitto eller dylikt visade för taxeringsmyndigheterna att han hade erlagt avgift. Även om detta förslag samlade en majoritet i utredningen var meningarna dock redan där delade om detta förslag. Under remissbehandlingen har ytterligare kritiska synpunkter framkommit om denna nya avdragsrätt. Mot denna bakgrund har regeringen valt att inte nu framlägga något förslag på denna punkt. I stället förutskickar föredragande departementschef sin avsikt att tillkalla en utredning med uppgift att föreslå begränsningar i avdragsrätten för avgifter till vissa arbetsgivarorganisationer. Dessa är f. n. i viss utsträckning avdragsgilla, vilket 1978/79: 2433 skapar en skillnad i den skattemässiga behandlingen av fackföreningsavgifter och avgifter till arbetsgivarorganisationerna. Vi vill för vår del understryka det orättvisa i att medlemmar i arbetsgivarföreningar i viss utsträckning kan dra av medlemsavgifter som kostnad i produktionen medan fackföreningsavgifter inte till någon del är avdragsgilla. Vi vill inte motsätta oss att avdragsrätten för medlemsavgifter till arbetsgivarföreningar blir föremål för en utredning med sikte på att rätta till nu föreliggande orättvisor på detta område. Men vi vill understryka vikten av att detta utredningsarbete bedrivs med skyndsamhet så att åtgärder snabbt kan vidtas. Avdragsrätt för periodiskt understöd skatteutredning föreslog i sitt slutbetänkande att avdragsrätten för frivilliga periodiska understöd upphävs. Man pekade på att den socialpolitiska utvecklingen i vårt land medfört att de sociala skäl som tidigare talat för denna avdragsrätt alltmer försvagats och inte längre motiverar att det allmänna genom skattelättnader subventionerar frivilliga understöd. Förslaget har fått ett blandat mottagande av remissinstanserna. Man har bl. a. anfört att det alltjämt finns sociala skäl för att tillåta avdraget. Olika tekniska svårigheter har även anförts som skäl för att ta bort detta. Mot denna bakgrund har regeringen inte f. n. velat lägga fram förslag om en längre gående begränsning än de som finns . Vår principiella inställning är att denna typ av avdrag så långt möjligt bör tas bort ur skattesystemet. Flera remissinstanser pekar emellertid på att man inte grundade ställningstagandet utredning på någon närmare undersökning av arten och omfattningen av understödet. Enligt vår mening kan det finnas skäl att genomföra en sådan undersökning innan slutlig ställning tas i denna fråga. Vi föreslår därför att beslutar hemställa hos regeringen om att en undersökning görs om arten och omfattningen av de frivilliga periodiska understöden. I propositonen föreslås införande av en avdragsrätt för gåvor till organisationer med inriktning på internationell biståndsverksamhet. Till denna kategori bör enligt propositonen också räknas sådana organsationer som verkar för internationellt samförstånd eller för respekt för de mänskliga rättigheterna. Kostnaderna för denna nya avdragsrätt är självklart svåra att uppskatta. I propositionen har man angivit ett belopp på 20 milj. kr., vilket dock förefaller oss vara en underskattning. Enligt vår mening bör detta förslag avslås. Det kan leda till orättvisor 1978/79: 2433 mellan olika organisationer. Genom att öppna denna nya avdragsmöjlighet kommer samhället indirekt att bidra med i detta sammanhang betydande belopp dock utan att ha någon möjlighet att påverka fördelningen av dessa medel. Frivilliga gåvor till humanitär och liknande verksamhet har haft och kommer säkert även att ha stor betydelse. Men enligt vår mening bör dessa gåvor ske med beskattade inkomster och inte genom en skattebefrielse som i princip innebär att en betydande del av kostnaden får bäras av samhället. Arvsskattefrihet för trossamfund m. m. Enligt 3 § AGL är fri från såväl arvsskatt som gåvoskatt. Detta har ansetts gälla egendom som tillfaller de s. k. rikskyrkliga organen, m. fl. Grunden för denna skattefrihet är att dessa organ ansetts omfattas av den skattebefrielse som tillkommer staten. De fria trossamfunden är däremot bara fria från gåvoskatt (38 § AGL). För dessa beräknas dock arvsskatten enligt gynnsammare regler än de som eljest tillämpas för juridiska personers förvärv. Befriade från gåvoskatt men inte från arvsskatt är vidare församlingar, kyrkor samt stiftelser och sammanslutningar med huvudsakligt syfte att främja religiösa ändamål. Regeringens förslag innebär bl. a. att de fria trossamfunden på samma sätt som skall erhålla befrielse från arvsskatt. Vi vill i princip inte motsätta oss denna utvidgning av arvsskattefriheten men föreslår att den ges en annan och enklare utformning än den som regeringen föreslagit. Vi föreslår att samma trossamfund som enligt 38 § AGL nu är fria från gåvoskatt även blir befriade från arvsskatt. Det bör ankomma på vederbörande utskott att utarbeta erforderlig författningstext. Med hänvisning till det anförda hemställer vi 1.med avslag på hemställan nr 1 i prop. 1978/79: 160 beslutar anta det i motionens bilaga 1 angivna förslaget till lag om ändring i lagen (1947: 576) om statlig inkomstskatt, 2. beslutar avslå hemställan nr 2 i prop. 1978/79: 160 om lag om ändring i kommunalskattelagen (1928: 370), 3. beslutar avslå hemställan nr 3 i prop. 1978/79: 160 om lag om ändring av taxeringslagen (1956: 623), 4. med avslag på hemställan nr 4 i prop. 1978/79: 160 besluta 1978/79: 2433 anta det i motionens bilaga 2 angivna förslaget till lag om ändring i uppbördslagen (1953: 272), 5. beslutar avslå hemställan nr 5 i prop. 1978/79: 160 om lag om ändring i lagen (1958: 295) om sjömansskatt, 6. beslutar avslå hemställan nr 6 i prop. 1978/79: 160 om lag om ändring i lagen (1965: 269) med särskilda bestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt, 7. beslutar avslå hemställan nr 7 om lag om ändring i lagen (1961: 436) om församlingsstyrelse, 8. beslutar avslå hemställan nr 8 i prop. 1978/79: 160 om lag om upphävande av förordningen (1972: 140) om skattebortfallsbidrag, 9. beslutar avslå hemställan nr 9 i prop. 1978/79:160 om lag om ändring i lagen (1970:172) om begränsning av skatt i vissa fall, 10. beslutar avslå hemställan nr 10 i prop. 1978/79: 160 om lag om skattelättnad för vissa gåvor, 11. med avslag på hemställan nr 11 i prop. 1978/79: 160 om lag om ändring i lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt beslutar befrielse från arvsskatt i vissa fall i enlighet med vad som i motionen anförts, 12. beslutar avslå hemställan nr 13 i prop. 1978/79: 160 om lag om ändring i lagen (1962: 381) om allmän försäkring, 13. beslutar avslå hemställan nr 14 i prop. 1978/79: 160 om lag om ändring i lagen (1976: 380) om arbetsskadeförsäkring, 14. beslutar avslå hemställan nr 15 i prop. 1978/79:160 om lag om ändring i lagen (1978: 423) om skattelättnader för vissa sparformer, 15. beslutar att det allmänna barnbidraget skall höjas med . per barn och år, 16. beslutar att till Allmänna barnbidrag () för /80 anvisa, utöver vad regeringen föreslagit i prop. 1978/79: 100, ett förslagsanslag av , 17. beslutar att studiebidraget och det förlängda barnbidraget inom studiehjälpen skall höjas med . 18. beslutar att till Studiebidrag m.m. () för /80 anvisa, utöver vad regeringen föreslagit i prop. 1979/79: 100, ett förslagsanslag av , 19. beslutar uttala att kostnaderna för skatteomläggningen 1980 och övriga nu aktuella åtgärder inkl. dem som aktualiseras av prop. 1978/79: 95 om kommunernas ekonomi finansieras genom ett skatte- eller avgiftsuttag på produktionen som för 1978/79: 2433 1980 ger staten full täckning för kostnaderna, dvs. 20. beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om avdrag för fackföreningsavgifter, 21. beslutar hemställa hos regeringen om en undersökning om arten och omfattningen av de frivilliga periodiska understöden i enlighet med vad som anförts i motionen. 1978/79: 2433 Förslag till Lag om ändring i lagen (1947: 576) om statlig inkomstskatt Härigenom föreskrivs att 10 § 1 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt1 skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse 10 § 1 morn.2 Statlig inkomstskatt utgår för fysiska personer, oskifta dödsbon och familjestiftelser med viss i särskild ordning bestämd procent av nedan angivna grundbelopp. när beskattningsbar inkomst icke överstiger 3 basenheter enligt lagen (1977:1071) om basenhet enligt 1 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt: av den beskattningsbara inkomsten; när beskattningsbar inkomst överstiger 3 men icke 5 basenheter grundbeloppet för 3 basenheter och av återstoden i» t. p Ändå att statlig inkomstskatt skall uttagas med av grundbeloppet, må likväl icke den å någon del av den beskattningsbara inkomsten belöpande skatten uppgå till högre belopp än som motsvarar av denna inkomstdel. avses i denna lag stiftelse, som enligt de för densamma gällande stadgar har till huvudsakligt ändamål att tillgodose viss familjs, vissa familjers eller bestämda personers ekonomiska intressen. Föreslagen lydelse 10 § Statlig inkomstskatt utgår för fysiska personer, oskifta dödsbon och familjestiftelser med viss i särskild ordning bestämd procent av nedan angivna grundbelopp. när beskattningsbar inkomst icke överstiger . 1 Senaste lydelse av lagens rubrik 1974: 770. 2 Senaste lydelse 1978:912. 1978/79: 2433 av den beskattningsbara inkomsten; när beskattningsbar inkomst överstiger 16 200 men icke »» »» Ändå att statlig inkomstskatt skall uttagas med av grundbeloppet, må likväl icke den å någon del av den beskattningsbara inkomsten belöpande skatten uppgå till högre belopp än som motsvarar av denna inkomstdel. avses i denna lag stiftelse, som enligt de för densamma gällande stadgar har till huvudsakligt ändamål att tillgodose viss familjs, vissa familjers eller bestämda personers ekonomiska intressen. Denna lag träder i kraft och tillämpas första gången i fråga om 1981 års taxering. 1978/79: 2433 Lag om ändring i uppbördslagen (1953: 272) Härigenom föreskrivs att 2 skall ha nedan angivna lydelse. § 5 mom. uppbördslagen (1953:272)' 5 morn.2 Skattskyldig fysisk person, som varit bosatt eller stadigvarande vistats här i riket under någon del av beskattningsåret åtnjuter särskild skattereduktion med det belopp varmed 0,4 basenheter, enligt lagen (1977:1071) om basenhet enligt 10 § 1 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt, överstiger . 5 mom. Skattskyldig fysisk person, som varit bosatt eller stadigvarande vistats här i riket under någon del av beskattningsåret åtnjuter särskild skattereduktion med belopp motsvarande av påförd kommunalskatt dock lägst 700 och högst . I fråga om särskild skattereduktion äga bestämmelserna i 4 mom. fjärde, femte och sjätte styckena motsvarande tillämpning. Denna lag träder i kraft och tillämpas första gången i fråga om preliminär skatt för samt slutlig och tillkommande skatt på grund av taxering. () () () HANS () () () () () () () () () () 1 Lagen omtryckt 1972: 75. Senaste lydelse av lagens rubrik 1974: 771. 2 Senaste lydelse 1978:915.