ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G2021673 · 1979-01-25 00:00:00 — 1978/79 1673-1682 om riksdagsledamots styrelseuppdrag i kommunala församlingar Den kommunala verksamheten har vuxit starkt i omfattning. Kommunerna och landstingen svarar för en betydande del av den offentliga verksamheten. För att kunna styra samhällsekonomin måste regering och riksdag ha möjligheter att påverka den totala expansionen på det kommunala området. Det har blivit vanligt att överenskommelser träffas mellan staten och kommunerna om tillåtna gränser för dessas utgiftsexpansion. Dessa överenskommelser har i allmänhet haft positiv effekt, även om avsaknaden av sanktioner mot de kommuner eller landsting som icke följt överenskommelserna varit en svaghet. Det är ofrånkomligt att staten också måste göra liknande överenskommelser med . Även om regeringen sköter förhandlingsarbetet av rent praktiska skäl, är det ytterst som är ansvarig. blir därigenom motpart liksom regeringen i förhandlingarna med . Mot denna bakgrund är det betänkligt att i styrelserna för dessa båda förbund återfinna riksdagsmän, t. o. m. som ordförande. Man kan ifrågasätta det lämpliga i denna ordning; reellt om än icke formellt handlar det här om ett jävsförhållande. Det minskar allmänhetens förtroende att samma personer finns med på båda sidor förhandlingsbordet. Även i andra fall är ordningen med riksdagsmän i kommun- och landstingsförbundens styrelser betänklig. Remisser från t. ex. riksdagsutskott kan ibland besvaras av den person som begärt remissvaret. Det synes emellertid mindre lämpligt att lagstiftningsvägen försöka ändra på det förhållande som här har påtalats. De som har en dubbelposition bör frivilligt avstå från endera av posterna. bör uttala sig i denna riktning. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställs att uttalar att samma person ej bör vara riksdagsledamot och medlem av landstings- eller kommunförbundens styrelser. () () 1 1978/79.
mot · G2021674 · 1979-01-25 00:00:00 — om utgivning på kassettband av tidskriften och departement har ett forsta nummer av tidningen utgivits. Ett nytt nummer är planerat att utkomma . Det första numret var tyvärr inte tillgängligt för de synskadade genom att utgivningen inte skedde genom för dem lämpliga informationsmedia. Det vore värdefullt för de synskadade om den projektgrupp som håller i försöksutgivningen vid utgivandet av nästa nummer kunde utge detta på kassett. Informationen, som vänder sig till samtliga medborgare, bör vara utformad på ett sådant sätt att alla kan tillgodogöra sig den. Inte heller denna är tillgänglig för de synskadade. I första hand anser vi att den bör utgivas på kassett. Genom ett sådant förfarande kan klarhet vinnas om huruvida intresset är så stort att den även bör utgivas i punktskrift. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att publikationerna Riksdag och Från Riksdag & Departement skall utges i sådan form att de blir tillgängliga även för synskadade.
mot · G2021677 · 1979-01-25 00:00:00 — Motion 1978/79:1677 av om utgivning på kassettband av tidskriften och departement Från många håll framfördes då berättigad kritik för att tidningen, som var avsedd att spridas till alla medborgare, inte gjorts tillgänglig för synskadade. I sitt av ännu ej behandlade förslag till fortsatt utgivning av informationstidningen har informationsgrupp också föreslagit att eventuella framtida utgåvor skall framställas även som taltidning. Ingen vet f. n. om ytterligare insatser kommer att göras för samtidig information om till alla medborgare. Däremot finns tidskriften och departement, som ger saklig och lättläst information från både riksdags- och regeringsarbete. Det är ett rimligt krav att denna information blir tillgänglig även för synskadade. Det kan ske genom att tidskriften ges ut som s. k. taltidning, inspelad på kassett, till samma prenumerationspris som den tryckta upplagan. Utgivare av Från riksdag och departement är , som bör fä i uppdrag att ombesörja utgivning och distribution av tidskriften som taltidning. Nämnden bör också anvisas erforderliga medel för att täcka merkostnaderna för denna utgivning. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställer jag att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utgivning av tidskriften och departement, inspelad på kassett för synskadade prenumeranter.
mot · G2021678 · 1979-01-25 00:00:00 — av och om hus Planerna på ett garage under riksplan framför gamla på är enligt vår uppfattning en hård utmaning mot miljö- och kulturintressena. Inte minst har det i samband med de arkeologiska utgrävningarna framkommit många fynd som är av stort kulturhistoriskt värde. Vi anser att en omprövning av tidigare beslut beträffande byggandet av garage i denna mycket känsliga kulturmiljö bör ske. kan genom en omprövning av beslutet visa sitt ansvar för bevarandet av värdefulla kulturarv. Helst hade vi sett att hela frågan om en återflyttning av till kunde omprövas. Enbart planerna på ett garagebygge visar på det orimliga i det beslut som tagits. Det kommer säkert att uppstå ytterligare problem i samband med ombyggnationen. Från den synpunkten är det angeläget att ytterligare utredningar sker, när det gäller bl. a. garagefrågan. Om det visar sig nödvändigt att skall hålla ett antal garageplatser, anser vi att ett lämpligt alternativ är att behålla platserna i det nuvarande . I detta sammanhang bör det också prövas om inte riksdagshotellet vid bör förhyras även i fortsättningen - detta på grund av att torde behöva lokalbeståndet för andra ändamål än som bostadsrum och att det dessutom knappast är lämpligt att bostäder ordnas i samband med arbetsplatsen. Med hänvisning till vad som ovan framhållits föreslår vi att uppdrar åt förvaltningsstyrelsen att för prövning framlägga ett reviderat ombyggnadsförslag i enlighet med vad som framförts i motionen.
mot · G2021679 · 1979-01-25 00:00:00 — av m. fl. om ärendefördelningen mellan utskott 1970 utarbetade tvåkanmarriksdagens konstitutionsutskott på uppdrag av förslag till riksdagsstadga för den kommande enkammarriksdagen. Nämnda förslag har antagits och utgör riksdagsordning, i vilken bl. a. ärendefördelningen mellan utskott regleras. När det gäller frågor som berör arbetarskydd, arbetstid och semesterfrågor skall dessa enligt riksdagsordningen beredas av socialutskottet. Vi anser att detta inte i första hand är en socialpolitisk fråga, utan i första hand en arbetsmarknadspolitisk fråga. , som bereder alla övriga frågor av arbetsmarknadspolitisk karaktär, borde även bereda de ovan nämnda frågorna. Med stöd av det ovan framförda vill vi föreslå att beslutar om en ändring i riksdagsordningen beträffande ärendefördelningen mellan utskott, på så sätt att arbetarskydd, arbetstid och semesterfrågor överförs från socialutskottet till arbetsmarknadsutskottet. () ()
mot · G2021681 · 1979-01-25 00:00:00 — om möjlighet till praktiskt arbete för riksdagsledamot Utredningar visar att förtroendet för politikerna minskar på ett oroväckande sätt. har avståndet mellan väljare och valda ökat, bl. a. genom kommunsammanslagningarna. Förtroende mellan politiker och väljare är nödvändigt - det utgör själva grunden för en demokratis funktionsduglighet. De politiska partierna har ett stor ansvar härvidlag. Det ligger också i intresse att medverka till att minska avstånden och skapa ett förtroendefullt förhållande mellan politiker och väljare. En väg vore att låta riksdagsmännen arbeta praktiskt ute på olika arbetsplatser . Om riksdagsmännen vår och höst arbetade på verkstadsgolvet, på sjukhus, på ålderdomshem, i skolor, affärer och barndaghem, bland handikappade - givetvis på de anställdas villkor när det gäller arbetstider och arbetsmiljö i övrigt - så skulle mycket vinnas. Det skulle bli ökad kontakt mellan politiker och en del av väljarkåren, ett viktigt erfarenhetsutbyte och en bättre förståelse - kanske t. o. m. en ömsesidig förståelse - för problem och svårigheter i arbetslivet. För riksdagsmännen skulle det dessutom kunna innebära nya insikter om arbetslivet, som skulle kunna bli till nytta i riksdagsarbetet och ett komplement till det teoretiska kunnandet. Kanske kunde t. o. m. arbetspraktiken bli ett led i jämställdhetsarbetet, genom att manliga ledamöter fick erfarenhet av arbete som är traditionellt kvinnligt och vice versa. En förutsättning för projektet är att arbetsmarknadens parter ställer upp på det. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar undersöka möjligheterna för riksdagsmännen till två veckors praktiskt arbete ute i arbetslivet.
mot · G2021682 · 1979-01-25 00:00:00 — Motion 1978/79:1682 av om sekretessbestämmelserna för läkemedel En departementspromemoria har utgivits av om den statliga läkemedelskontrollen. En viktig fråga i sammanhanget kräver ytterligare utredning, nämligen frågan om allmänhetens insyn. Det finns skäl forén viss sekretess när det gäller läkemedelsbolagen, men skall ett företags väl och ve gå före allmänhetens intresse? Var skall gränsdragningen göras? Två journalister har hos begärt att få tillgång till diarieförd korrespondens mellan läkemedelsföretaget och gällande sammansättning och marknadsföring av p-piller (Conluten och Conlunett). lämnade inte ut handlingarna, med hänvisning till 2 § p. 2 civilförvaltningens sekretesskungörelse. Journalisterna besvärade sig över beslut. Kammarrätt och regeringsrätt fann ej skäl att ändra beslut. Enligt gällande lagstiftning går ett företags intresse före allmänhetens rätt till information. De aktuella preparaten är indragna från marknaden . Trots detta har enligt gällande lagstiftning allmänheten icke rätt till information om sammansättning och marknadsföring. Ett offentliggörande av korrespondensen skulle kunna lända vederbörande tillverkare till men. Detta är oroväckande från allmänhetens synpunkt. Det behövs en ändring av de sekretessbestämmelser som gäller för läkemedel. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om ändrade sekretessbestämmelser för läkemedel enligt vad i motionen angivits. GOTAB 61320 Slockholm 1979
mot · G2021683 · 1979-01-25 00:00:00 — om den konstnärliga utsmyckningen av hus Den konstnärliga utsmyckningen av lämnar mycket övrigt att önska. Det finns inte mycket av skönhet att njuta av, ingen stimulerande och inspirerande konst och inget att vila ögonen på under en hetsig arbetsdag. Trots att vi har en förnämlig hemslöjdstradition i vårt land är plenisalens textilier grå och tämligen ointressanta. Hotellvestibulens konst är närmast deprimerande - människan förlorad i det teknologiska samhället. Det sker dock en viss förnyelse och av allt att döma vissa konstinköp. Plötsligt kan man i en korridor eller trappavsats upptäcka ett vackert strandmotiv eller en rolig vävnad. Vi upplever naturligtvis konst olika, men i det hus där riksdag arbetar finns det anledning att ställa stora och särskilda krav på konst. Då riksdag förhoppningsvis flyttar tillbaka till finns det anledning att snart nog börja planera för den konstnärliga utsmyckningen där. Där bör då ges utrymme för hemslöjden. Man kan tänka sig att våra landskap bidrar med det som är karakteristiskt för dem. Det skulle kunna bli något av det vackraste som landsbygdens kvinnor skapat . Det ligger också en fin symbolik i detta att varje landskap skulle medverka till att smycka hus. En samordning måste givetvis ske för helhetens skull. Det behövs också annan konst som har anknytning till vårt lands politiska utveckling. Man kan tänka sig folket i arbete - i olika arbetsmiljöer och i olika utvecklingsstadier av näringslivet, man kan tänka sig historiska händelser utan att för den skull koncentrera sig på kungar och liknande. Det viktigaste är att man som utgångspunkt har att "ali makt utgår från folket, och att därför hus skall spegla utvecklingen i vårt land och för vårt folk. Över huvud taget borde ett riksdagshus ha mycket mer av svensk kultur, måleri, konsthantverk och hemslöjd än vad nu är fallet. Alla textilier borde vara hemvävda. Man borde visa med exempel vilka stimulerande miljöer man på detta sätt kan skapa. Det skulle också kunna innebära en god vidareutveckling för svensk hemslöjd, konst och konsthantverk. Det vore lämpligt att en liten arbetsgrupp med företrädare för partierna tillsattes för att tillsammans med förvaltningsstyrelsen och vederbörlig expertis utarbeta förslag till konstnärlig utsmyckning av det nya . 1 1978/79. Med hänvisning till det anförda hemställs att ger förvaltningssty reisen i uppdrag att utarbeta förslag till konstnärlig utsmyckning av det nya i enlighet med motionen.
mot · G2021684 · 1979-01-24 00:00:00 — När jag deltog i finska öppnande hade man där en trevlig sed. Efter öppnandet inbjöds ledamöter och gäster till gemensam samvaro med förfriskningar och sandwichar. Det skulle vara trevligt med något liknande efter det svenska öppnande. Det skulle vara trevligt för ledamöterna - som tyvärr känner varandra dåligt - att få träffas under andra former än rent arbetsmässiga. Det skulle vara trevligt för ledamöter och anställda att få träffas på detta sätt. Det skulle också vara trevligt för ledamöter och gäster att få kontakt med varandra. Utrymme finns det ju gott om i matsalar, i foajéer och på hyllan. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar om en gemensam samvaro efter riksdagsöppnandet i enlighet med motionen.
mot · G2021685 · 1979-01-25 00:00:00 — av och om öppnande Det tillämpade ceremonielet vid öppnande saknar så gott som helt det tidigare riksdagsöppnandets solennitet. Många människor anser också att det nuvarande öppnandet på är alltför enkelt. Man saknar drabanternas tramp, uniformerna, högtidsklädseln - över huvud taget allt det som av hävd hör till en så viktig händelse i statsverksamheten som öppnande. strävar efter att komma i kontakt med medborgarna och få dem intresserade för de politiska frågorna. Det saknar då inte betydelse att själva inledningen av får en sådan utformning att den väcker allmänhetens intresse. Och det högtidliga öppnandet i rikssalen nådde verkligen ut till de mest skilda grupper i vårt land och gjorde, för att uttrycka sig populärt, i bästa mening reklam för . Säkerligen bidrog det också i många fall till att hos medborgarna öka intresset för vardagsarbete. Med hänvisning till det anförda hemställs att uppdrar åt talmannen att undersöka möjligheterna att i stort sett återgå till tidigare ceremoniel vid öppnande och förlägga huvuddelen av ceremonierna till rikssalen.
mot · G2021689 · 1979-01-25 00:00:00 — av m. fl. Att arbete bör inledas med en officiell öppningshögtidlighet torde det råda stor enighet om. Öppnandet har skett under enkla former i det nuvarande provisoriska . Det måste konstateras att vid med sina rulltrappor erbjuderen mindre lämplig miljö för ett högtidligt öppnande. Många medborgare vet numera inte ens när som öppnas. Detta medför att allmänhetens insikt om centrala roll i samhället minskar. Vi finner denna utveckling vara allvarlig och anser det viktigt att alla möjligheter bör tas till vara för att ge , rikets högsta beslutande organ, värdighet och förtroende. Ett medel att nå detta mål är att i modifierad form låta öppningsceremonin liksom tidigare äga rum i rikssalen. Denna utgör en lämplig inramning för en sådan högtid. Liksom tidigare bör också öppnandet föregås av en gudstjänst i slottskapellet. Det högtidliga öppnandet i rikssalen byggde på hundraåriga traditioner. Visserligen hade många förändringar i riktning mot förenkling ägt rum, men de högtidliga formerna och värdigheten i ceremonierna slog man vaktorn. Enligt vår mening är det betydelsefullt att öppnas i former som markerar det historiska sambandet med tidigare statsskick och historia. högtidliga öppnande var också synnerligen uppskattat av stora delar av svenska folket, vilket TV:s sändningar i hög grad bidrog till. Det torde heller inte råda någon tvekan om att en majoritet av svenska folket vill att skall återinföra ett högtidligt öppnande i de former som tidigare tillämpades, då börjar sitt arbete . Vi finner det också angeläget att inför folk slår vakt om goda traditioner, som kan bidra till att ge värdighet kring och förtroende för riksdag. Vi vill därför föreslå att uttalar att öppnande bör ske i rikssalen på i former som ansluter till dem som varit brukliga men som är anpassade till den gällande riksdagsordningen. Ett sådant högtidligt öppnande bör äga rum vid början av varje ny mandatperiod. Under mellanliggande år bör öppnandet ske i under former som fastställs av talmannen i samråd med vice talmännen. Med stöd av ovanstående hemställs att uttalar 1. att öppnande vid början av varje ny mandatperiod bör äga rum i rikssalen under former som i stort ansluter till dem som tidigare tillämpades vid högtidliga öppnande, 2. att öppnande under mellanliggande år bör ske i under former som fastställs av talmannen i samråd med vice talmännen. L. () i . NISSER (m) () () () () () () () G. () i () () () () () () ()
mot · G2021692 · 1979-01-25 00:00:00 — av m. fl. om suppleants tjänstgöring i styrelse Enligt lag om val av ledamöter i styrelse (SFS 1976:891) består styrelse utöver ordföranden av 14 ledamöter som utses genom val av . För varje ledamot utses en suppleant. Bestämmelsen om att för varje ledamot skall utses en suppleant skall tolkas så att suppleanterna är att betrakta som personliga. Härav följer att om ordinarie ledamot samt dennes suppleant är förhindrade att närvara kan ingen ytterligare suppleant inkallas. Detta förhållande kan leda till att den meningsriktning som ledamoten och dennes suppleant företräder icke blir företrädd på styrelsens sammanträde på det sätt som förutsattes när valet skedde. Med den valprocedur som sker av styrelse fördelas i allmänhet platserna i styrelsen i förhållande till de olika partiriktningarnas andel av ledamöter. Detta förhållande har också kommit till uttryck i länsstyrelseinstruktionen genom att valet under vissa förutsättningar kan förrättas proportionellt. De nuvarande reglerna för suppleants tjänstgöring kan komma att leda till att den proportionella fördelningen av ledamöterna i styrelse förändras och att styrelsen därigenom får en annan sammansättning än som förutsattes när valet skedde. Detta förhållande är otillfredsställande. Med anledning av vad som redovisats hemställs att hos regeringen begär skyndsamt förslag till sådana bestämmelser beträffande suppleants tjänstgöring i styrelse att den vid valtillfället förutsatta proportionella fördelningen av styrelsens sammansättning kan bibehållas även när personlig suppleant är förhindrad tjänstgöra för ledamot. () ()
mot · G2021693 · 1979-01-24 00:00:00 — av Per m. fl. om stöd till vissa tidskrifter Vi i är namnet på den tidskrift som kvartalsvis utges av , ett gemensamt policy- och samordningsorgan för de sju nationella föreningarna . Tidningen har normalt 32 sidor och utges i sin trespråkiga skandinaviska upplaga med 85 000 exemplar och i en finskspråkig variant, Pohjola, med 5 000 exemplar. Upplagornas fördelning är f. n. följande: Vi i började utkomma och redigerades av den norska . utges tidskriften av det då nyinrättade gemensamma sekretariatet för , vilket är förlagt till . Tidskriften är inregistrerad som svensk periodisk skrift och har svensk redaktör. I likhet med många andra tidskrifter, utgivna av ideella organisationer, utges Vi i under stora ekonomiska svårigheter. Den totala utgiftsposten för tidskriften på budget är , vilken fördelas på följande delposter: 1 syfte att förbättra Vi i ekonomi har ansökningar inlämnats till de två bidragsbeviljande organ som kan komma i fråga i , nämligen dels presstödsnämnden, som förvaltar stödet till organisationstidskrifter (PFS 1977:607), dels , och bibliotek, som utdelar bidrag till kulturtidskrifter. Resultatet av dessa ansträngningar har i båda fallen varit negativt. motivering för avslag var att stöd ej kan utgå för , enär stöd författningsenligt endast kan utgå till tidskrift som i huvudsak distribueras inom . Tidskriften uppfyllde nämligen inte nämndens krav på att till spridas inom . angav inte något motiv för avslaget, men det finns skäl anta att det förhållandet, att Vi i vid sidan av svenskspråkigt material också har text på danska och norska, kan ha orsakat avslaget. Man kan alltså konstatera, att det är "Vi i Norden-karaktär av som medför att bidrag inte kan erhållas ur svenska statsmedel. Med hänsyn till att Vi i inte heller kan räkna med några fasta bidrag ur nordiska medel är tidskriftens framtid ytterst osäker. En nedskärning av sidantalet eller en glesare utgivning kan komma att bli aktuell om inte ett ekonomiskt tillskott kan säkras. De argument som kan anföras för att också Vi i borde komma i åtnjutande av stöd ur olika svenska statsmedel för organisations- och kulturtidskrifter är bl. a. följande: a. Stärkandet av nordiskt samarbete måste uppfattas som ett grundläggande svenskt intresse. Vi i är ett viktigt informationsorgan om detta samarbete som riktar sig till 30 000 svenska Nordenmedlemmar. Vi i innehåller en avsevärd del material om och svenska förhållanden, vilket riktar sig till läsare i grannländerna. Tidskriften fungerar därmed delvis också som ett informationsorgan om i grannländerna, vilket motiverar att denna kommer i fråga för olika stödformer. Förordningen om statligt stöd till organisationstidskrifter (SFS 1977:607), som omöjliggör att stöd kan utgå till tidskrifter av typ som Vi i , bör därför ändras så att bidrag kan beviljas. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begäran förordningen om statligt stöd till organisationstidskrifter (SFS 1977:607) ändras i enlighet med vad i motionen anförs. P. O. () () () () C.-H.
mot · G2021694 · 1979-01-25 00:00:00 — av och om vallokalers anpassning till handikappades behov Vid de allmänna valen händer det alltför ofta att vallokalerna är dåligt anpassade till handikappade väljares behov. Föreskrifter om en bättre tingens ordning i detta hänseende bör inte ges i vallagen, eftersom det bör vara självklart att med lämplig vallokal förstås en lokal som är lämplig för alla, även för handikappade. Men tills denna självklarhet blivit självklaräven för alla valnämnder är det nödvändigt att den centrala valmyndigheten utfärdar klara och detaljerade anvisningar. I dessa anvisningar bör bl. a. följande uppmärksammas: Alla vallokaler skall vara tillgängliga även för rullstolsbundna. Om så behövs måste rullstolsramper anordnas vid ingångarna. De avskilda platser som omtalas i vallagen (8 kap. 10 §) skall vara så anordnade, att även en sittande väljare, t. ex. en rullstolsbunden, får insynsskydd och bord i lämplig höjd. Stolar skall finnas tillgängliga, så att äldre och handikappade som inte orkar stå och vänta eller som måste sitta och rösta kan få sittplats. Personal skall finnas till hands för den som behöver hjälp. Anvisningar om lämpliga vallokaler bör utformas i samråd med handikapporganisationerna. Enkäter bland handikappade har visat att dessa och andra enkla krav på en acceptabel vallokal långt ifrån alltid är tillgodosedda. Det är därför angeläget att centrala valmyndigheten åläggs att på alla sätt verka för att alla valnämnder blir medvetna om sina skyldigheter gentemot alla väljare, inte bara gentemot de friska och starka. Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande vallokalers anpassning till handikappades behov.