mot · G302103 · 1979-11-21 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1979/80:29 om åtgärder för att trygga folktandvårdens utbyggnad, m. m. 1 propositionen 1979/80:29 om åtgärder för att trygga folktandvårdens utbyggnad, m. m. föreslås bl. a. att den till tandvårdsförsäkringen knutna etableringsbegränsningen för privatpraktiserande tandläkare förlängs att gälla t. o. m. . Mot denna bakgrund vill vi anföra följande: Den s. k. etableringsregeln eller begränsningsregeln har ytterst sin grund i p. 9 i övergångsbestämmelserna till lagen (1973:456) om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring. Lagbestämmelsen trädde i kraft . Etableringsregeln innebär betydande inskränkning i tandläkares rätt att fritt utöva sitt yrke på vilken ort som helst. Visserligen undgår tandläkaren att träffas av etableringstvånget om han icke begär att bli uppförd på förteckning hos allmän försäkringskassa. Det medför emellertid kraftigt höjda kostnader för patienterna eftersom tandläkaren då inte får tandvårdsersättning från den allmänna försäkringen. Han har därför i praktiken i många fall ingen handlingsfrihet. En sådan inskränkning som nämnts kan ej undgå att väcka betänkligheter från rättslig synpunkt (jfr 2 kap. 8 § regeringsformen). Emellertid anses syftet med propositionen ej kunna tillgodoses utan en temporär förlängning av etableringsgränsen (till utgången av ). Vi avstår därför från att motsätta oss den förlängningen. Etableringsregeln bör i vad den avser ortsbundenheten dock icke - på grund av p. 9 i sedermera antagna övergångsbestämmelser (1975:1156) kunna rikta sig mot tandläkare som var yrkesverksamma före . I propositionen (s. 16) förekommer emellertid uttalanden som kan tolkas så att ortsbundenheten utsträcks till att avse även sådana tandläkare som påbörjade sin verksamhet i enskild tandvård före angiven tidpunkt, dvs. utan någon begränsning alls bakåt i tiden. Vi avser då främst följande mening: För att i görligaste mån ytterligare bidra till en jämnare regional fördelning av resurserna föreslår utredningen att en begränsning av flyttningsmöjligheterna införs även för tandläkare som var etablerad före . Departementschefen synes utan närmare precisering godta utredningens förslag (s. 16, 4:e stycket). Det bör klargöras att den nu föreslagna prolongeringen ej innebär att etableringsregeln skulle gälla tandläkare etablerade före ,då den lag som innehåller de nya övergångsbestämmelserna trädde i kraft. Syftet med den skärpning av etableringsreglerna som genomfördes var att hindra att tandläkare övertog en praktik på en ort utanför storstadsområdena för omedelbar flyttning till något av dessa områden. Vi kan acceptera att den regeln förlängs att gälla till utgången av . Det finns däremot icke något behov av flyttningsförbud från en ort till en annan utanför storstadsområdena. Vi föreslår därför att uttalar att ortsbundenheten icke skall gälla vid ansökan om flyttning till kassaområde utanför de tre storstadsregionerna. Med stöd av vad ovan anförts hemställs att uttalar 1. att ortsbundenhet för privata tandläkare icke kan gälla tandläkare etablerade före , 2. att ortsbundenhet för tandläkare icke bör gälla vid ansökan om flyttning till kassaområden utanför storstadsregionerna. () ()