mot · G2022429 · 1979-03-29 00:00:00 — Detta bör kunna omfatta utbildning inom ramen för arbetsmarknadsutbildningen, varvid sålunda såväl utbildning i företag, , som anlitande av det reguljära utbildningsväsendet kan komma i fråga. Möjligheterna till samverkan med det s. k. textilgymnasiet i bör särskilt uppmärksammas. I syfte att underlätta företagens rekrytering bör därjämte medverkan ske med introduktionsstöd avseende nyanställd yngre arbetskraft. Till denna del synes det introduktionsstöd som tilllämpas inom den regionalpolitiska stödverksamheten kunna tjäna som Kostnaderna för dessa åtgärder bör bestridas över anslaget Bidrag till arbetsmarknadsutbildning. De industripolitiska åtgärderna bör alltjämt beaktas som konstruktiva och verksamma instrument när det gäller att främja tekobranschens långsiktiga utveckling och konkurrensförmåga. Av särskild vikt i nuvarande läge är att dessa åtgärder integreras i den planering som vi tidigare förordat. Bedömningarna i detta avseende bör inte enbart avse den nu aktuella planeringsperioden, utan också behov och verkningar på måste beaktas. Innan de industripolitiska åtgärderna infogats i ett sådant framåtsyftande program, bör inte ställning tas till deras omfattning efter /80. Från nämnda utgångspunkt kan det inte godtas att nu skall besluta om framtida avtrappningar eller ändringar i reglerna för olika aktuella åtgärder. Den nedtrappning som förordats i fråga om ramen för konsultbidrag, utbildningsstöd och marknadsföringsstöd på hemmamarknaden för budgetåren 1980/81 och 1981/82 bör följaktligen avvisas av . För /80 bör i enlighet med industriverkets förslag ramen höjas med 4 milj. kr till 20 milj. kr. I propositionen föreslås att tiden för den generella räntebefrielsen i samband med strukturgarantier fr. o. m. /80 skall minskas från två till . Vidare föreslås att fr. o. m. /81 räntebefrielse skall komma i fråga endast efter behovsprövning. Sistnämnda förslag torde innebära olägenheter från konkurrenssynpunkt. Därjämte talar ovannämnda skäl för att icke nu beslutar om ändringar beträffande dessa industripolitiska åtgärder. Vi önskar framhålla att den statliga tekokoncernen, sedan den tvååriga rekonstruktionsperioden gått till ända, bör jämställas med andra företag i fråga om möjligheter inom tekopolitikens ram. Offentliga organs upphandling samt frågor i handelsledet Enligt gällande upphandlingskungörelse för statliga myndigheter (SFS 1973:600) skall myndigheten "vid upphandling utnyttja förefintliga konkurrensmöjligheter och även i övrigt iaktta affärsmässighet samt behandla anbud och anbudsgivare objektivt (§ 3). Likartade bestämmelser gäller även för primärkommuner och landsting. Det torde inte finnas skäl att generellt ifrågasätta de regler som gäller, men det kan inte vara rimligt att statliga myndigheter och verk, landsting och kommuner genom sina upphandlingar motverkar de åtgärder som statsmakterna beslutar i syfte att trygga sysselsättning och verksamhet inom krisdrabbade branscher. 1978/79: 2429 De offentliga upphandlingarna har särskilt för tekoindustrin stor betydelse. Vid upphandling utomlands eller vid neddragning av offentliga beställningar drabbas givetvis främst de företag som upprätthåller den från beredskapssynpunkt viktigare delen av produktionen med risk för försvårade överlevnadsmöjligheter. Det bör därför övervägas om inte det prisutjämningsbidrag som står till överstyrelsens för ekonomiskt försvar (ÖEF) förfogande bör höjas för att därigenom medverka till erforderlig försörjningsnivå. Detta skulle även ge kommuner och landsting förbättrade förutsättningar att medverka i detta hänseende. En väg som bör utnyttjas är enligt vår mening upphandlingar med visst utvecklingssyfte dvs. sådana där stat och kommun av exempelvis sysselsättnings- och regionalpolitiska skäl i samarbete med ett visst bestämt företag tar fram en viss speciell produkt anpassad efter köparens speciella önskemål. I sammanhanget bör även den svenska handelns roll uppmärksammas, bl. a. i fråga om prissättningssystem. Det torde inte kunna bestridas att det nu allmänt förekommande systemet med procentuella påslag i handeln inte är kostnadsrelaterat eller kostnadsneutralt. Kostnaderna i handelsledet torde till klart övervägande del vara s. k. styckekostnader och endast till en mindre del omsättningsrelaterade kostnader. Från allmän konkurrenssynpunkt framstår därför en ändring av prissättningsmetoderna såsom angelägen. Genom de undersökningar och det arbete som utförts till denna del av bl. a. SPK torde goda underlag ha erhållits för bedömningar i detta avseende. Regeringen bör därför uppta överläggningar och förhandlingar med företrädare för intressenterna inom handeln i syfte att få till stånd en mera kostnadsrelaterad prissättning. I detta sammanhang bör också upptas frågor rörande vilka möjligheter handeln kan ha att medverka till uppfyllnad av de försörjningspolitiska målen på tekoområdet. En utgångspunkt bör härvid kunna vara att det ligger i handelns eget intresse att hålla ett så fullvärdigt sortiment som möjligt av svensk tekoproduktion. Exportfrämjande åtgärder m. m. Inom tekonäringen finns en värdefull industri- och hantverkstradition som i sig inrymmer stora kulturella värden. Samhället måste därför stödja olika satsningar som syftar till att bevara och vidareutveckla det kunnande som finns. Inte minst viktigt är en fungerande utbildning inom olika former av tekohantverk. Förutsättningen för en fortlevnad av dessa kunskaper är att det finns en fungerande industri som bas. Detta bör även kunna utnyttjas i exporthänseende. Förstärkt uppmärksamhet för olika mässor för såväl export- som hemmamarknad, nationella och internationella konferenser och kurser, utställningar, de 1978/79: 2429 sign, produktutveckling, konsumentforskning m. m. kan på ett verksamt sätt bidra att ge den svenska tekonäringen en större inhemsk och utländsk marknad. I sådana satsningar bör man också väga in de möjligheter det ger att utnyttja de olika specialiteter som finns i olika bygder. Ett särskilt stödprogram inom ramen för de branschfrämjande åtgärderna bör upprättas för sådana insatser. Vi ser med tillfredsställelse på de förstärkningar som inom detta anslag föreslås ske till exportfrämjande åtgärder. Översyn av den statliga administrationen inom tekoområdet har den statliga administrationen byggts ut i takt med att olika stödprogram införts. I syfte att förbättra samordningen mellan olika organ inrättades den s. k. tekodelegationen. Delegationens verksamhet har inneburit en viss förbättring, men fortfarande råder enligt vår mening en alltför stor splittring vad beträffar den statliga administrationen. Kritik har riktats från olika håll mot att centrala myndigheter och organisationer är överrepresenterade i de olika samordnings- och samrådsorganen. Åtgärder måste vidtas för att förbättra, samordna och effektivisera den statliga administrationen. En decentralisering av funktionerna måste eftersträvas, och olika regionala och lokala intressen bli representerade i de olika organen. Vidare bör redovisas i vilka former en decentralisering och effektivisering av de statliga aktiviteterna på tekoområdet kan ske. Enligt vår mening bör därför en översyn ske av den centrala statliga organisationen på tekoområdet med uppgift att föreslå åtgärder för en decentralisering och effektivisering av den statliga verksamheten. Såsom framhållits i det föregående finns allvarlig risk för att den erforderliga försörjningsberedskapsnivån äventyras. Inte minst det långsiktiga perspektivet inger oro i detta hänseende. Det är därför nödvändigt att åtgärder nu vidtas för att öka produktivitet och konkurrensförmåga hos branschen. I det föregående har angivits mål och inriktning för tekopolitiken sorn bör bedrivas enligt en övergripande plan, i första hand intill nästa totalförsvarsbeslut, men med en medveten framtidsinriktning. Programmet bör kunna genomföras utan införande av nya stödformer. Omfattningen av de resurser sorn kommer att erfordras kan inte nu närmare beräknas. Med de undantag som framgår nedan godkänner vi därför de i propositionen föreslagna anslagsbeloppen. Regeringen bör ha att 1978/79: 2429 närmare bedöma behoven enligt anförda riktlinjer och om så erfordras återkomma med förslag på tilläggsbudget. Under de därpå följande budgetåren måste de ovan åsyftade åtgärderna fullföljas i syfte att stärka branschens förutsättningar. Något ensartat mått på mål i fråga om produktivitetsutveckling etc. kan inte anges. Sammantaget bör dock som minimikrav för den nu aktuella perioden formuleras målet att branschen , genom främst förbättrad produktivitet och tillfredsställande kapacitetsutnytjande, skall allt övrigt antaget oförändrat kunna svara för av den inhemska marknadens behov. Under hänvisning till det anförda hemställs att med anmälan att propositionen 1978/79: 145 icke kunnat av bifallas till de delar som framgår nedan 1. hos regeringen begär a) att den statliga tekopolitiken skall utformas i enlighet med i motionen angivna allmänna mål och riktlinjer, b) att regeringen verkar för en sådan inriktning av den internationella tekopolitiken som angivits i motionen, c) att för tekoimporten skall tillämpas de former och riktlinjer som angivits i motionen, d) att arbetsmarknads- och regionalpolitiska insatser inbegripet oförändrat s. k. äldrestöd samt utbildnings- och rekryteringsinsatser bekostade över anslaget Bidrag till arbetsmarknadsutbildning skall genomföras för att främja tekoindustrins utveckling i enlighet med vad i motionen anförts, e) att offentlig upphandling av tekovaror skall bedrivas och förhandlingar upptas med handeln i enlighet med vad i motionen anförts, f) att i motionen angivna riktlinjer skall tillämpas i fråga om exportfrämjande åtgärder avseende tekoindustrin, g) att översyn av den statliga tekoadministrationen skall genomföras i enlighet med vad i motionen anförts, 1978/79: 2429 2. för /80 anvisar a) till Försörjningsberedskapslån totalt , b) till Branschfrämjande åtgärder , 3. beaktar vad i motionen i övrigt anförts. () () () . ÅSLING (c) H. () () () () MAJ () () () () () ()