mot · G2022229 · 1979-03-26 00:00:00 — med anledning av propositionen 1978/79:115 om riktlinjer för energipolitiken Gaslågor flammar kring stadens krogar till intet gagn eller ändamål. Där förintas i onödan forntida skogar, där brinner på okynne framtidens kol. När våra barnbarn får svälta och frysa på den blankslitna jord som vi lämnar i arv skall de veta att vi har sett kolvätet lysa uppåt väggarna liksom på lek och på slarv. Till aska är jordens skatter förbytta, förbrukad är markens näring och kraft. Till ringa glädje och ingen nytta brände vi upp vad de skulle haft. Ur Gaslågor av . Dikten inledde motionen 1975:2009, men dess enkla budskap kan inte upprepas tillräckligt ofta. Ekologins övergripande krav måste beaktas vid alla långsiktiga beslut av teknisk, ekonomisk och liknande karaktär, om mänskligheten skall kunna överleva på vår jord. Det måste vara den obotfärdiges tro och inte teknisk insikt som utgör beslutsunderlaget för fortsatt satsning på fissionskraften, eftersom dess bristande ekologiska anpassning är uppenbar redan i uppbyggnadsskedet för denna nya teknologi. Jag anser att ekologins krav i högre grad måste beaktas inom energipolitiken och kräver därför: - avvisa satsning på fissionskraft, - utarbeta avvecklingsplan för densamma, 1 1978/79. - gör individuell debitering obligatorisk för energiförbrukning i avsikt att skapa aktivt intresse för hushållning bland medborgarna, - använd veden såsom stor, inhemsk och förnybar energikälla i betydligt högre grad som ersättning för oljan, - forcera SolS5 genom obligatorium för sol fångarvärme i all nybyggnation , - använd havsvinden och pröva lagring av vindkraft i form av tryckluft. Ordet ekologi är grekiskt och betyder ungefär läran om huset/hemmet. Mera fritt översatt omfattar ordet läran om samspelet mellan de levande varelserna och deras omgivning/miljö. Årsmiljoners solljus har påverkat vår planet. En långsam utvecklingsprocess med solenergin som urkraftkälla har byggt upp ett naturens eget råvaruoch energiomvandlingssystem. På flera sätt tillgodogör sig vår planet solenergi. Vid sina försök att göra tillvaron drägligare har människan i årtusenden samverkat med naturen. Men har vi börjat bryta mot ekologins lagar. Vi förbrukar nu i ökande takt jordens ändliga tillgångar och ser inte till att returprodukter återlämnas till naturen osv. Om man tänker sig jordens hela existenstid såsom ett 24 timmars pass, så har mänskligt liv funnits . Människan har i ca idkat jordbruk och boskapsskötsel i stort sett enligt naturlagarna, och endast i har det nuvarande brottet mot ekologin pågått. Redan denna mycket korta tid - i verkligheten - har fött oerhörda konsekvenser. Var och en kan begripa att så kan vi inte fortsätta. Vi måste både efter hand sona" de brott som vi nu begår genom att så långt möjligt eliminera deras konsekvenser och se till att vi inte börjar begå nya brott mot ekologin. Det går inte att planera tekniska och ekonomiska åtgärder m. m. utifrån stundens optimala beräkningar. Ett mänskligt samhälle - hur rationellt och drägligt det än försöker vara - har inte råd att nonchalera de ekologiska perspektiven. Mot ekologins övergripande krav som bakgrund måste vi bl. a. se energipolitiken. Det finns flera skäl för att bromsa och avveckla satsningarna på fissionskraften. Fissionskraften är en från ekologisk synpunkt icke godtagbar form för energiproduktion. Det är lätt att vara efterklok, men detta borde ha stått klart för berörda tekniker redan när initialsatsningar gjordes . Gjort är gjort, men när nu den bristande ekologiska anpassningen - med bl. a. stora uranbrytnings-, avfalls-, transport- och förvaringsproblem - står fullt klar för oss måste det vara felaktigt att fortsätta uppbyggandet av en omfattande och lånsiktig industristruktur för en sådan produktion. Fissionskraften är ett av vårt sekels största brott mot mänskligheten. Kapprustningen och den vansinniga förbränningen av olja och kol är andra sådana brott. Dessa senare är mycket mera omfattande, är därför svåra att eliminera och kräver och tålamod att komma till rätta med. Fissionskraften däremot är ett relativt nytt brott mot ekologin - en icke försvarbar teknologi i sitt uppbyggnadsskede. Det är därför som det är så angeläget att möjligt stoppa den och börja avvecklingen! Såsom kärnkraftsproduktionens kostnader beräknas är den relativt sett inte särskilt dyr. Vad ingen kan kalkylera är vilka kostnaderna kan bli, t. ex. för uranbrytning och återställande av landskap, för anrikningen med sitt utlandsberoende, för avfalIstransporter och -förvaring med alla sina säkerhetsarrangemang och med århundradens bevakning, för det särskilda skyddet av plutonium m. m.- i avfallet mot både läckage och sabotage m. m. och för nedmontering av aggregat med omhändertagande av byggnadsmaterial m. m. som är strålningssmittat osv. Kärnkraftsutnyttjandet innebär en bindning, som kräver kostnader långt in . Det finns därför anledning att räkna med att kärnkraften egentligen blir en dyr kraftproduktionsform till skillnad från de förnybara energikällorna som - även om dyrbar forskning och produktutveckling krävs - så att säga har drivmedlet gratis (solstrålning, vind, vågor, vatten m. och inte lämnar efter sig något kostnadskrävande avfall att ta hand om. Stora centraliserade anläggningar, som dessutom innebär ett betydande riskmoment för omgivningen, är en olämplig form för kraftproduktion. Utöver stora kostnader för distribution av kraft tillkommer en extra sårbarhet vid fel i anläggningen, vid krig och vid terrordåd. En kostnadskrävande bevakningsapparat måste bli följden utan att säkra garantier uppnås mot driftavbrott, t. ex. på grund av våldshandlingar. Det finns skäl att för framtiden i det öppna demokratiska samhälle som vi önskar ha i stället satsa på energiproduktion i decentraliserade anläggningar av för omgivningen ofarlig typ. - Oenigheten om energipolitiken rör sig inte bara om valet mellan olika energiformer. Den handlar också om vilket slags samhälle vi vill planera för. 1* 1978/79. Ingen vet hur stora problemen blir vid nedmonteringen av ett kärnkraftsaggregat. Såväl reaktorutrustning som byggnadsmaterial kan beräknas vara så "nedsmittat av radioaktiv strålning att särskild hänsyn måste tas till hanteringen av allt material både under nedmontering och vid senare förvaring. I en awecklingsplan måste därför såsom ett led ingå nedmontering av ett äldre kärnkraftverk för att få klarlagt hur stora problemen är och vilka kostnaderna blir. Innan sådan erfarenhet vunnits bör bränsle inte tillföras någon ytterligare reaktor! All energiomvandling är förenad med risker från ekologisk synpunkt. Det blir därför ett oavvisligt krav att den energi som framställs utnyttjas på ett meningsfullt sätt och att energislöseriet begränsas. Sträng energihushållning är det mest miljövänliga sättet att minska all energiomvandlings skadeverkningar! Det finns ett klart behov av en effektivisering av energisparverksamheten, säger bostadsministern i propositionen. I denna konstateras också att energistödet /78 inte nådde den nettoenergibesparing som var avsedd. Propositionen förbättrar reglerna för utgående energisparstöd men förbigår den effektivaste metoden för energihushållning. Sammanlagt svarar bostäder, service m. m. för av vår energiförbrukning, varav hushållens andel uppgår till ca . Det är därför av särskilt stor betydelse att de många hushållens beteenden styrs i energisparande riktning. Bästa sättet att skapa motiv för hushållning med energi är att låta förbrukaren själv få betala. Ett exempel lär vara tillräckligt för att belysa riktigheten av ovanstående påstående. visade 1974 i två svenska undersökningar att varmvattenförbrukningen minskade vid införandet av individuell mätning resp. . En amerikansk undersökning anger att vattenförbrukningen inomhus blev lägre vid införandet av individuell mätning, medan undersökningar i resp. i anslutning till och vattenförsörjningsfråga visade minskning av den totala vattenförbrukningen med resp. . Enligt en aktuell undersökning i är vattenförbrukningen i lägenhet i flerfamiljshus 66 96 högre än i en jämförbar villalägenhet. Även om hänsyn tas till att högre antal boende i enfamiljshus än per lägenhet i flerfamiljshus genom viss rationaliseringsvinst beräknas minska förbrukningen i de förra med 6 å 7 96, så skulle vid övergång till individuell mätning en minskning uppstå vid förbrukning av varmvatten med och av vattenförbrukningen totalt med . Det torde vara obestridligt att samma tendens skulle bli följden vid individuell debitering av rumsvärme och el. F. n. har många av våra nya förorter debitering av rumsvärme, varmt och kallt vatten samt el inräknad i hyran. En hyresgäst vet därför inte vad detta egentligen kostar, och något intresse för att spara kan man därför inte begära skall finnas. Man lämnar det lilla sovrumsfönstret öppet när man går till arbetet för att ha lite friskare , i lägenheten hålls full rumsvärme under vintersportlovets frånvaro, man badar i stället för att duscha, det centrala fläktsystemet över spisen suger med samma höga effekt , oavsett om matlagning sker eller ej (även under semesterfrånvaron), den rymliga frysboxen är tillkopplad trots att den sedan månader endast innehåller ett paket glass, intresse saknas att utnyttja ugnens värme för flera ändamål medan den är uppvärmd eller att regelbundet ta till vara elplattornas eftervärme osv. Exemplen kan tusenfaldigas! Att ovanstående innebär slöseri med energi är obestridligt. Det är inte omöjligt att enbart övergång till individuell debitering skulle kunna minska energiförbrukningen i bostäder med 15 å eller lika många TWh. Först med individuell debitering av energiförbrukningen på de verkliga förbrukarna uppstår hos hushållen intresse för fastighetens isolering, ventilation m. m. F. n. är det fastighetsägarna som skall söka och få utgående energisparstöd. De utgörs mycket ofta av fastighetsbolag, vilka normalt låter kostnader för energiförbrukningen vältras över på hyran och hyresgästen. Därför kan påstås att först när de individuella hyresgästerna får ett reellt intresse för hushållning, får bostadsministerns energisparstöd sin stora framgång genom större efterfrågan. Övergången till obligatorisk debitering av kostnaderna för rumsvärme, varmt och kallt vatten samt el bör ske successivt och vara avslutad . Alla byggnader för bostäder och lokaluthyrning (med vissa dispensmöjligheter för äldre hus) bör bli föremål för sådan ominstallation, varvid det kan övervägas att påskynda denna för nyare hus med lättare ominstallationsarbete. Individuell debitering åt det enda sättet att på lång sikt få ett aktivt intresse för energihushållning spritt till de många medborgarna. 4.2 Spjällregulator och mulltoa Många ytterligare detaljåtgärder för att spara energi kan anföras. Här skall endast beröras två sådana. Spjällregulator vid oljeeldning bör göras obligatorisk. Sådana finns redan och har visat sig minska oljeförbrukningen med . En automatisk spjällregulator kan inställas medels minidator, så att den uppnår just för den individuella pannan bästa effektiviteten. Den stänger spjället när termostaten avbryter uppvärmningen, den öppnar spjället helt när eldning på nytt behöver igångsättas och dämpar spjällinställningen sedan lågan tagit sig så att just för pannan avpassad spjällöppning blir följden. Automatisk spjällregulator kostar från ca . och uppåt beroende på pannans storlek. Spjällregulator bör kunna göras obligatorisk utan eller med endast blygsamt statligt stöd. Mulltoatekniken" har förbättrats på ett avgörande sätt. Det finns mulltoaletter som inte ens kvarlämnar mull! En sådan toalett kombineras med en snålspolande WC, som förbrukar ca 0,2 I vatten per spolning (normalt ca ). Tillförsel av ca vid varje spolning gör att bakteriehärden i toaletten avancerar så att slutprodukten endast utgörs av dels ökad kolsyra i utluften från ventilationsröret, dels ca 0,15 1 vatten per person och timme, vilket i vanliga rör kan kopplas direkt till avloppet från dusch, tvättvask o. d. Någon mull att tömma blir det över huvud taget aldrig. Denna nya mulltoa, som är av samma storlek som ett normalt WC, kan installeras såväl i enfamiljshus som i lägenheter i flerfamiljshus. För att hushålla med den dyrbara resursen rent dricksvatten (av vilket enbart till WC åtgår 40 ä per person och dygn) bör den nya mulltoan bli obligatorisk i all nybyggnation av bostäder senast . Staten bör stödja ominstallationen till individuell debitering. Om man antar att alla flerfamiljshus har kollektiv debitering av energiförbrukningen, så skulle ominstallationen beröra ca 2,8 miljoner lägenheter. Ett statligt stöd per lägenhet av t. ex. . skulle medföra en kostnad för staten av ca pengar fördelad . intensivt ominstallationsarbete skulle medföra tryggad sysselsättning inom byggnads- och VVS-industrin, verksamheter som i stort sett arbetar med inhemskt material. I många fall borde arbetet med ominstallation för individuell debitering med fördel kunna kombineras med isoleringsarbete baserat på energisparstödet. Investeringsbeloppet ca såsom energibesparingsinsats är av betydande storlek. Härvid bör dock beaktas att hela den omfattande investeringen har så att säga evärdlig varaktighet, dvs. med samma begränsning som för byggnaden i fråga. Utslaget på resp. återstående livstid blir investeringskostnaden för ominstallationen till individuell debitering oftast måttlig. Investeringen ger ju också år en besparing, när det gäller energiförbrukningen. Investeringsbeloppet - ca - kan lämpligen uppvägas av en ytterligare höjning av skatten per m3 olja med , som ger ca 500 milj. kr., kombinerad med en fördubbling av elskatten per kWh från till , som ger ca 900 milj. kr. En sådan höjning av elskatten motsvarar för ett normalhushåll utan eluppvärmning ca . , medan höjningen av oljeskatten motsvarar 150 å . totalt högst ca . - Båda ovannämnda skattehöjningsförslag bidrar också i sig själva till en ökad hushållning med energi. Totala investeringsbeloppet, ca , för ominstallation till individuell debitering bör också ses i relation till kostnaden för ökad energiproduktion. Beloppet torde motsvara ungefär kostnaden för byggandet av två å tre kärnkraftverk med en produktionskapacitet vardera av ca . Från ekologisk synpunkt finns det anledning att söka påskynda omställningen till förnybara energiomvandlingssystem ändå mera än vad propositionen anser. Härvid borde på tre områden kunna göras ytterligare insatser: när det gäller ved i stället för olja, snabbare övergång till solvärme och produktion av vindkraft till havs. Enligt propositionen 1978/79:123 om riktlinjer för industripolitiken m. m. har konkurrensen för våra råvarubaserade industrier ökat väsentligt på den västeuropeiska marknaden genom exploatering av nya råvarutillgångar i andra världsdelar och genom sänkta transportkostnader som minskat fördelen av att ligga nära marknaderna. Eftersom hälften av utrikeshandel går till EG-marknaden är ovanstående av stor betydelse. De nya industriländerna har tillägnat sig samma produktionsteknik som vi, utnyttjar sina egna råvarutillgångar, håller lägre produktionskostnader och avståndet till deras köparländer betyder nu inte längre någon kostnadsfördyring. Den industripolitiska propositionen uttrycker det så, att även på områden där produktionen bygger på egna råvarutillgångar, t. ex. gruv- och skogsindustrin, synes utvecklingen peka på ett snabbare genomslag i ländernas utnyttjande av sina komparativa fördelar. Vi måste således räkna med en ökande konkurrens från dessa länder när det gäller våra traditionella och på egna råvaror baserade produkter såsom skog, malm och stål. Härtill kommer att många bedömare anser att tillväxten inom blir lägre än vad den tidigare varit, varigenom relativprisförändring till svensk förmån försvåras. Svårigheterna för att få lika bra avsättning som för sina, på egna råvaror baserade, produkter blir betydande. Den frågan kan vara berättigad att ställa: Kommer priset på vår malm, vårt stål och vår skog att över huvud taget kunna uppväga kostnaden för vår oljeimport en bit fram med fortsatta prisstegringar för oljan? Det kan finnas anledning att i mycket högre grad än f. n. utnyttja den svenska skogen såsom bas för vår energiproduktion, särskilt inom uppvärmningssektorn. Härvid bör både vanlig skog och särskild snabbväxande sådan liksom restprodukter såsom stubbar och toppar utnyttjas för flisproduktion. Stora, styrande statliga satsningar behövs för en sådan strukturomläggning inom vår med inhemska råvaror arbetande basindustri i den dubbla avsikten att både öka vårt inhemska utnyttjande av dess produkter som ersättning för vikande exportchanser och minska vår import av råvaror, vilka kan ersättas med svenska produkter. Därtill kommer att förbränningsavfallet från skogsprodukter innehåller mindre av skadliga beståndsdelar än avfall från olja och kol. Vidare är skogen som energikälla förnybar till skillnad från olja och kol. Att anpassa vår produktion efter ekologins övergripande krav måste vara ett huvudmål! I motionen 1978/79:2216 skisseras olika statliga stödåtgärder för att ersätta oljeeldning med fliseldning. Allmänt verkande statliga insatser för ökad fliseldning kommer att stimulera såväl skogs- och maskinindustrin som varven och transportsektorn att ta del i denna nya inhemska energiproduktionsstruktur. Målet för en sådan satsning borde kunna bli att ytterligare 20 å oljeeldning fram ersattes med vedeldning enbart genom att vi drar ner exporten av skogens produkter! Övergångsvis borde också torv kunna utnyttjas i stort inom ramen för denna inhemska energiproduktionsstruktur. Kostnaderna för det statliga stödet till uppbyggandet av denna omfattande produktion av flis (och torv) bör i huvudsak täckas av däremot svarande bortfall av oljeimportkostnader. Propositionen ägnar med rätta betydande intresse åt övergången till solfångarvärme. Även om de åtgärder som ovan föreslagits beträffande individuell debitering och ökat utnyttjande av ved skulle få beräknad effekt finns det all anledning att driva projektet 85. Det tekniska utvecklingsarbetet beträffande både solfångarkonstruktion och solvärmelagring är inte så långt kommet att en mera allmän övergång till solfångarvärme kan påräknas. Propositionens tanke att staten genom upphandling av solvärmesystem till statliga byggnader skall stimulera utvecklingsarbetet är tilltalande. Andra statliga stödinsatser föreslås också, vilka tillsammantagna bör påskynda utvecklingen för solfångarvärmen. Jag vill endast erinra om att ett obligatoriskt införande av ett visst system eller viss verksamhet ofta innebär ett påskyndande av systemets resp. verksamhetens utveckling. Sådant har tydligt kunnat märkas i krissituationer, då en produkt som det varit brist på snabbt ersatts av en annan, t. ex. övergången från bensin- till träkolsdrivna bilar under . Obligatorisk solfångarvärme med kompletteringsvärme i form av eldning med fasta inhemska bränslen i alla nybyggnader (givetvis med dispensmöjligheter) skulle innebära ett starkt incitament till snabbare produktutveckling och utgöra ett ytterligare led att förstärka projektet 85! räknar i sina olika alternativ med vindkraft på 2 å . Som hinder för snabbare utökning av vindkraftproduktionen anförs bl. a. problem när det gäller anspråk på mark och sättet för lagring av el, producerad via vindkraft. Allmänt verkar det som om vindkraftfrågan gått i stå. Man har låst sig för vindkraftverk av viss typ och storlek, och lagringsfrågan för vindkraft synes inte ha avancerat. Här skall blott skisseras två varianter som kunde vara värda att prövas. Tekniken att bygga havsplattformar har snabbt avancerat i takt med behoven vid Nordsjöborrningarna. Svenska företag har därvid varit föregångare i många avseenden. Havsplattformar för vindkraftverk, placerade utom syn- och hörhåll från kusten, vore en metod att lösa markfrågan och komma ifrån miljöproblemen med inpassningen i naturen och bullret. Vattnen utanför , farvattnen kring och uppåt ostkusten skulle kunna utnyttjas för gruppvis placering av vindkraftverk på havsplattformar. Vindkraftprojekten tycks genomgående vara inriktade på direktproduktion av el. Man får därvid automatiskt problemet med ojämn produktion och lagringssvårigheter. Vindkraft]or tryckluftslagring är en form som har hamnat i skymundan. Den har två fördelar framför direkt vindkraftproduktion av el. Dels kan ett vindkraftaggregat för tryckluftsproduktion fungera mera kontinuerligt, då även de lägsta vindstyrkorna räcker för en blygsam produktion av tryckluft. Dels kan tryckluftsproduktionen lagras i stora utrymmen (även bergrum kan tänkas) för mera regelbundet utsläpp till generatorer för elproduktion. Med vindkraft för tryckluftsproduktion har man löst lagringsproblemet och kan få en bättre utjämning i tiden av elproduktionen. En försiktig bedömning av effekten av ovanstående olika förslag ger minskning av oljeberoendet av följande omfattning fr. o. m. : Med åtgärder enligt ovan behåller vi vår goda standard, dämpar slöseriet med jordens ändliga tillgångar och får därmed bättre anpassning till ekologins krav än enligt propositionen. Även om majoritet för propositionens kärnkraftsutbyggnad uppnås kan samtliga ovanstående åtgärder med oförminskad effekt genomföras, varigenom en ännu bättre energisituation föreligger år 1 990 än den propositionen vågar utgå ifrån. Med hänvisning till vad som anförts hemställs 1. att beslutar avvisa förslaget om fortsatt utbyggnad av fissionskraften, 2. att hos regeringen begär a) förslag till avvecklingsplan för fissionskraften, b) förslag till obligatorisk ominstallation till individuell debitering av förbrukningen av rumsvärme, varmt och kallt vatten samt el, c) förslag till åtgärder för omfattande satsning på energiproduktion via flis, d) förslag om obligatorisk solvärme i all nybyggnation , e) utredning om möjligheterna att utnyttja vindkraft på de två nya sätt som motionen skisserar. - övergång till individuell debitering av energiförbrukningen - betydande satsning på fliseldning - vindkraft producerad till havs och via tryckluftslagring 15 å 20 20 å 25 2 å 3 Oå 1 Total minskning av oljeberoendet ca