mot · G2021654 · 1979-01-24 00:00:00 — av m. fl. om förbättrade villkor för mindre och medelstora företag fungerande näringsliv är en förutsättning för full sysselsättning och fortsatt välståndsutveckling. Därför behövs en realistisk näringspolitik, som tar hänsyn till företagsamhetens behov. Vi häri arbetat på att förbättra villkoren för företagandet i . Detta mångåriga arbete kröntes med en betydande framgång i och med att trepartiregeringen lade fram småföretagarpropositionen,den första propositionen någonsin som tillägnats enbart de mindre och medelstora företagen. Men mycket finns kvar att göra. Propositionen måste följas upp. De mindre och medelstora företagen är av väsentlig betydelse för ett lands ekonomi och sysselsättning. Företag med mindre än 200 anställda svarar för av antalet sysselsatta i svenskt näringsliv, dvs. ca 720 000 arbetstillfällen. De svarar vidare för av industrins förädlingsvärde och för av industrins investeringar och export. De små och medelstora företagen är även betydelsefulla ur regionalpolitisk synvinkel. Många av dessa företag har betydande problem. Den svenska välfärden har vuxit fram genom enskilda initiativ och frivilligt samarbete. Det är positiva tillgångar, som vi bör slå vakt om. Vårt ekonomiska system måste bygga på konsumentens fria val, på frihet att starta och driva företag och på enskild äganderätt. Den enskilda äganderätten ger individen en trygghet och ett oberoende som inte finns i ett socialistiskt samhälle. I den ideologiska debatten mot marknadsekonomin talar socialister om hur farligt det är att låta utvecklingen styras av anonyma marknadskrafter. Men de s. k. marknadskrafterna är inte anonyma. De som påverkar utvecklingen i utgörs av 8 miljoner svenska konsumenter, några hundra tusen små och stora företag samt - på grund av vårt stora internationella beroende - av miljoner konsumenter och tusentals företag i utlandet. I det marknadsekonomiska systemet ingår också alla de lagar och förordningar som påverkar det ekonomiska livet. Marknadskrafterna är inte anonyma, men de är många. 1 detta faktum ligger fördelen i att förlita sig till marknadskrafterna framför att koncentrera den ekonomiska makten till ett fåtal. Enligt vår uppfattning bör näringsfriheten grundlagsskyddas. Kapitalanskaffningsfrågan är särskilt svårlöst. Förde mindre företagen står aktiemarknaden som regel inte till förfogande. Obligationslånemarknaden är avsedd för de större företagen. Eftersom möjligheterna till självfinansiering genom nyemissioner hos ifrågavarande företag, och framför allt nystartade mindre företag, är begränsade, blir behovet av att i företaget kunna behålla vinstmedel särskilt stort. Ett sätt att förbättra denna företagskategoris finansiering är att försöka jämställa deras villkor med de större företagens. En av de centrala frågorna i en sådan anpassning är att de mindre och medelstora företagens möjligheter att få krediter med längre löptid (motsvarande obligationslån) förbättras. Den ökade kreditrisk som kreditinstituten skulle utsättas för, bör kunna kompenseras med statliga kreditgarantier. Visserligen har åtgärder vidtagits i den s. k. småföretagarpropositionen, men detta är inte tillräckligt. Arbetet med att tillförsäkra de mindre och medelstora företagen rimliga kreditmöjligheter måste fortsätta. Företag utan fast egendom eller varulager (t. ex. flertalet konsultföretag) har små möjligheter att konsolidera sin ekonomiska ställning. Redan små konjunktursvängningar medför lätt permitteringar, eftersom inga obeskattade reserver finns att ta av under svåra år. Avdragsgilla konjunkturutjämningsfonder vore ägnade att förbättra läget för dessa företag och göra det lättare för dem att överleva tillfälliga kriser. Sålunda skulle företag som inte har rätt till eller inte gjort avsättning till varulagerreserv få avsätta motsvarande 20 96 av de totala personalkostnaderna till en dylik fond till dess att fonden uppgår till ett maximalt belopp, motsvarande exempelvis personalkostnader (lön och sociala kostnader). Sjukfrånvaron i mindre och medelstora företag är väsentligt lägre än i de större företagen. har sjukfrånvaron i företag med mindre än fem anställda kretsat kring ca 5 96. I företag med upp till 50 anställda har siffran varit ca 8-10 96, medan företag med mer än 500 anställda haft en frånvaro kring 15 96. Det finns all anledning att låta denna omvända stordriftsfördel komma de mindre och medelstora företagen till godo. Ett förslag till differentierade sjukförsäkringsavgifter bör tas fram. Med anledning av vad som ovan anförts hemställer vi1 att hos regeringen anhåller om förslag till särskilda kreditgarantier för obligationslån eller motsvarande till mindre och medelstora foretag. () () 1 Se även motionerna 1978/79:1655-1657.