mot · G2021327 · 1979-01-25 00:00:00 — av och om könsrollsfrågorna i skolundervisningen har vi i läroplan inskrivet att könsrollsfrågor skall ingå i undervisningen. Enligt läroplanens mål och riktlinjer bör skolan verka för jämställdhet mellan män och kvinnor i familjen, på arbetsmarknaden och inom samhället i övrigt. Den bör orientera om könsrollsfrågan, stimulera eleverna till att debattera och ifrågasätta rådande förhållanden. Det beskrivs mycket ingående hur denna undervisning bör ske på olika stadier och i skilda ämnen. Uttrycket verka för måste innebära att skolan då det gäller könsrollsfrågor medvetet skall påverka eleverna i deras synsätt. Detsamma gäller också demokratisk fostran och internationell förståelse. Könsrollsfrågor och jämställdhet har således givits en hög prioritet i undervisningen. Vi kan konstatera att skolan på intet sätt lyckats leva upp till den fina målsättningen. Det finns skäl att söka finna orsaken till detta förhållande. Eleverna påverkas självfallet i sin hemmiljö och övriga omgivning till sin könsrollsuppfattning. Skolans uppgift är enligt läroplanen att i sitt arbete motverka traditionella könsrollsattityder och stimulera eleverna att debattera och ifrågasätta de skillnader mellan män och kvinnor i inflytande, arbetsuppgifter och löner som finns på många områden i samhället. Men vilka förutsättningar har lärarna att undervisa i könsrollsfrågor? Vilka kunskaper har de fått i sin utbildning? Då det gäller grundutbildningen har ingen högskola för lärarutbildning någon speciell tjänst för undervisning i könsrolls- och jämställdhetsfrågor. Det finns inte heller speciella undervisningstimmar avsatta för ändamålet. Inom lärarnas fortbildning finns JIF-kurser (Jämställdhet och internationell förståelse). Vid dessa kurser finns inga speciella kompetenskrav på kursledarna, och deltagarna har vida ramar att själva bestämma kursinriktningen, vilket innebär att kursinnehållet i hög grad beror på deltagarnas intresseinriktning. Dessa kurser är också helt frivilliga och är förlagda till sommaruppehållet. Det är därför ett relativt litet antal lärare som får del av denna utbildning. Könsrolls- och jämställdhetsfrågor ingår således inte i den ordinarie lärarutbildningen, och fortbildningen har ytterst begränsad räckvidd. Finns det skäl att förmoda att lärare utan utbildning har förmåga att förmedla kunskaper och insikter inom detta område? Det är knappast troligt. Det traditionella könsrollstänkandet är så djupt rotat hos de flesta människor att det krävs ingående kunskaper för att över huvud taget bli medveten om vidden av frågan. Lärarna har inte fått några förutsättningar att leva upp till läroplanens målsättning, eftersom det helt saknas utbildning på detta område. Eftersom könsrolls- och jämställdhetsfrågorna av många människor uppfattas som kontroversiella och provocerande är det speciellt viktigt att de framställs på rätt sätt. Det finns annars en uppenbar risk för blockering och avståndstagande. Vi måste därför genom kunskaper som ger fakta om bakgrunden till våra könsroller, hurde växer fram och förstärks, söka komma fram till en medvetenhet. Den historiska bakgrunden till våra könsroller är inte särskilt väl dokumenterad. Om männen, speciellt de mer framträdande i gången tid, har historien berättat åtskilligt. Kvinnorna, med några få undantag, har glömts bort. I likhet med de färgade i är det för kvinnorna att söka sina rötter. Det är hög tid att också kvinnorna får del av sin historia-del av tidigare generationers kvinnoliv. Också för männen är det angeläget att få hela det historiska perspektivet. För denna gigantiska uppgift att söka dokumentera halva befolkningens historia harvi i vårt land två forskare. i har en tjänst i kvinnohistoria som innehas av docent , och docent i innehar en personlig forskartjänst i kvinno- och könsrollsforskning vid humanistiska fakulteten inom . Den sista tjänsten inrättades så sent som . Dessutom finns särskilda medel anslagna-i årets budgetproposition föreslås . Sammantaget är det blygsamma belopp som satsas i jämförelse med andra forskningsområden. Det är angeläget att stimulera till en bredare forskning som kan medverka till ökad kunskap i könsrolls- och jämställdhetsfrågan. Dess karaktär av tvärvetenskaplig forskning innebär att vi måste få till stånd många projekt som belyser frågan ur olika aspekter. Den forskningsrådsorganisation inom verksamhetsområde som inrättades 1977 har därvidlag ett stort ansvar. I dess uppgifter ingår att finansiera forskning men också att initiera forskning av betydelse från samhällelig synpunkt. Forskning i jämställd hetsfrågor bör enligt vår mening räknas dit. Ett uttalande från sida om angelägenheten av ökad forskning om könsroller och jämställdhet skulle enligt vår mening ange en viljeinriktning som kunde leda till att forskningen inom detta område skulle få en högre status. UHÄ (Universitets- och högskoleämbetet) har arbetat fram ett handlingsprogram för jämställdhet inom högre utbildning och forskning. Det har remissbehandlats och är föremål för fortlöpande översyn. Det är självfallet ett angeläget och värdefullt material. Förhoppningsvis kommer det att få effekter också på det lokala arbetet för jämställdhet i högskolan. Däremot finns det inte, som tidigare nämnts, vid lärarhögskolorna någon tjänst för könsrolls- och jämställdhetsfrågor eller avsatta för ändamålet. Ämnesområdet finns inte med i UHÄ:s centrala utbildningsplaner. Vi ser det som en stor brist och kanske grundorsaken till att dessa frågor fått så liten genomslagskraft inom skolväsendet. Självfallet måste de blivande lärarna i sin utbildning få kunskaper också inom detta område. Ämnet är i hög grad tvärvetenskapligt och måste integreras i undervisningen. Eftersom insikterna på detta område ännu så länge är ganska ytliga hos lärarutbildare i allmänhet torde det vara lämpligt att speciella undervisningstimmar avsattes för könsrolls- och jämställdhetsfrågor. Utbildningen skulle då ledas av lärare eller forskare med specialkunskaper inom området. Lika viktigt som grundutbildningen är lärarnas fortbildning. Vi anser att ämnesområdena är så viktiga att det skall anordnas särskilda fortbildningskurser i dessa frågor. Könsrolls- och jämställdhetsfrågorna måste på samma sätt som i grundutbildningen ingå såväl i den tvååriga skolledarutbildningen som i övrig fortoch vidareutbildning för lärare, skolledare och övriga inom skolan verksamma. En viktig förutsättning för att nå resultat i denna undervisning som av många uppfattas som kontroversiell är att läromedlen ger stöd och inte motverkar jämställdhetsarbetet. Tyvärr finns det exempel på detta i dagens läromedel. Den granskning som sker av vissa läromedel i läromedelsnämnd är splittrad: Dels tas ett flertal olika aspekter upp, varav jämställdhetsfrågan endast är en och därför lätt skyms bort. Dels behandlas läromedlen separat i den ordning de kommer in till nämnden, vilket gör att jämförelser mellan läromedel av samma slag försvåras och överblicken går förlorad. granskas minst 300 tryckta läromedelskomponenter, och urvalet begränsas till s. k. centrala läromedel. En samtidig temagranskning av läromedel ur könsrollssynpunkt, som även utsträcks till icke-centrala läromedel, är därför nödvändig. Speciellt i de lägre klasserna, där läromedel i matematik, engelska, orienteringsämnen har en framträdande plats, är en sådan genomgång viktig. Via illustrationer och exempel på mäns och kvinnors beteende kan ju annars lika gärna en fördomsfull som en framsynt bild av könsroller förmedlas. Att inte samtliga läromedel granskas ur denna synpunkt är en allvarlig brist. För jämställdhetsarbetet inom utbildningen är det avgörande att även skolstyrelser, länsskolnämnder och föräldrar på olika sätt görs medvetna om frågans räckvidd och betydelse. Det är genom en medveten satsning på olika plan som man kan förändra och förbättra relationerna mellan kvinnor och män - uppnå verklig jämställdhet. Detta är en förutsättning för ett bättre samhälle. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening uttalar 1. att forskning om könsroller och jämställdhet skall ges hög prioritet vid fördelning av forskningsmedel, 2. att i all utbildning av lärare för grund- och gymnasieskolan skall avsättas undervisningstimmar för könsrolls- och jämställdhetsfrågor i enlighet med vad i motionen anförts, 3. att könsrolls- och jämställdhetsfrågor skall ingå i lärarnas fortoch vidareutbildning i enlighet med vad som anförts i motionen, 4. att regeringen skall beakta vad som i motionen anförts om läromedelsgranskning ur jämställdhetssynpunkt.