mot · G2022495 · 1979-04-17 00:00:00 — 1978/79 2495-2499 med anledning av propositionen 1978/79:136 om trädgårdsnäringen I proposition nr 1978/79:136 föreslår regeringen åtgärder till stöd för den inhemska trädgårdsnäringen. Propositionen grundas på ett av trädgårdsnäringsutredning framlagt delbetänkande (SOU 1978:51) Svensk trädgårdsnäring: Produktion - Rationalisering - Internationella förhållanden samt remissbehandlingen av detta. Givetvis är det värdefullt att vi har en omfattande och differentierad trädgårdsproduktion i landet. Åtgärder till stöd och skydd för produktionen måste emellertid på detta område liksom inom andra sektorer i näringslivet, som präglas av en betydande importkonkurrens, avvägas noga mot konsumenternas berättigade krav på friaste möjliga tillgång till produkter till fördelaktiga priser. De riktlinjer för en svensk trädgårdsnäringspolitik, som framlagts av utredningen och som i stort sett accepteras i propositionen, innebär inte heller en alltid riktig avvägning mellan producent- och konsumentintressen på detta, med hänsyn till bl. a. näringsfysiologiska synpunkter, angelägna varuområde. Sålunda finns det anledning att starkare understryka att det grundläggande för en trädgårdsnäringspolitik måste vara, att konsumenterna får en tillfredsställande tillgång till ett varierat sortiment av branschens produkter till rimliga priser. Det får inte vara ett egenändamål att upprätthålla en viss given produktion, om genom strukturella förändringar och ändrade villkor t. ex. på transportområdet andra länder kan leverera dessa produkter till lägre priser. Vad handelsministern uttalat i propositionen om betydelsen för vårt land av en omfattande och fri utrikeshandel som grundläggande även på detta varuområde borde ha givits större utrymme i jordbruksministerns riktlinjer för en särskild trädgårdspolitik. Detta utesluter inte att vissa uppjusteringar av tullskyddet kan vara berättigade. Men vi vill hävda, att stor försiktighet måste gälla i fråga om användningen av selektiva medel till stöd för en näring, vars produktion ehuru viktig ej avser en för överlevnad oundgänglig försörjning. Ej heller är det rimligt att med hänsyn till sysselsättningen i branschen som målsättning hävda en året-runt-produktion med mindre än att en sådan är naturligt motiverad och i konkurrens med utländska produkter kan erbjudas konsumenterna till priser, som inte är högre. Mycket talar för att trädgårdsprodukter i alltmer ökande omfattning kommer att produceras i åtskilliga länder i den tredje världen, vilka ofta har gynnsammare odlingsförutsättningar än . Ett aktivt arbete pågår 1 1978/79. genom olika internationella biståndsorgan, ibland med svenskt stöd, för att utveckla en sådan produktion med huvudsaklig inriktning på export. Man kan därför inte utesluta, att importen i viss utsträckning kommer att överta en del av ett framtida, sannolikt ökat konsumtionsutry mme. Det är angeläget att också ha dessa förhållanden i åtanke, om man önskar fastställa särskilda riktlinjer för trädgårdspolitiken. Det är med tillfredsställelse vi noterar, att trädgårdsnäringsutredningens vidlyftiga förslag till ett fondsystem med något slags marknadsreglering med bl. a. obligatorisk odlarregistrering, anmälningstvång av odlade arealer och uppnådda priser samt ett komplicerat system med pristillägg till odlare, som inte uppnått en skälig men utomordentligt svårfastställbar lönsamhetsnivå, inte vunnit gehör hos regeringen. Förslaget skulle ju innebära en om jordbruksregleringen påminnande reglering omfattande inemot 6 000 odlingsföretag och alla handelsföretag i olika led, som har hand om distributionen av svenska produkter och importerade varor inom detta varuområde. Förslaget innebär införande av planhushållning med statliga odlingsdirektiv inom en typisk småföretagarverksamhet och förutsätter sannolikt vidare någon form av importkontroll för att kunna förverkligas. En sådan reglering skulle sannolikt också innebära högre priser för konsumenten och motverka den konsumtionsökning som är angelägen av näringsfysiologiska skäl. Förutom den administrativa apparat och det krångel, som förslaget medför, syns uppläggningen vara omöjlig från handelspolitiska synpunkter. Att belasta även utländska produkter - ej sällan från - med särskilda avgifter till en stödfond till skydd för den inhemska produktionen är inte förenligt vare sig med (art. lil) eller andra svenska internationella åtaganden (art. 15 och art. 22). Eftersom EG, och vissa utvecklingsländer är de stora leverantörerna till på detta varuområde, skulle en sådan finansiering av stöd till trädgårdsnäringen försätta oss i ett mycket besvärligt handelspolitiskt läge i förhållande till länder av utomordentlig betydelse för svensk export och utrikeshandel med uppenbara risker för motåtgärder. Ett liknande förslag framfördes av en trädgårdsutredning men föranledde då inte någon regeringens åtgärd. Vi hoppas, att förhållandet nu skall vara detsamma och att vi definitivt kan avskriva mer omfattande regleringstankar på detta område och låta konsumenterna mera fritt få välja de produkter, som man vill köpa. Vad vi anfört utesluter emellertid inte, att det kan finnas skäl att allmänna medel i större omfattning än som sker anslås kollektivt till de s. k. främjandena för att stärka deras marknadsinsatser och att öka möjligheterna till konsumentupplysning på området. bör överväga denna fråga. Även frågan om ett eventuellt behov av särskild katastrofhjälp, som skulle kunna tillgripas i den mån oförutsebara händelser på ett alldeles avgörande sätt påverkar lönsamheten och som skulle finansieras på ett sätt, som ej berör vår utrikeshandel på detta varuområde, bör närmare utredas. I propositionen föreslås en tämligen omfattande uppjustering av nuvarande tullskydd i syfte att öka ersättningen till inhemska odlare. Som tidigare anförts kan det finnas anledning att göra en sådan justering på några punkter där vikttullarnas effekt kan vara otillräcklig. Det är dock angeläget att understryka att tullskyddet för trädgårdsnäringsprodukter i regel alltjämt ej oväsentligt överstiger den genomsnittliga svenska tullnivån. Har vi i vad gäller svensk produktion i allmänhet - frånsett jordbrukets och fiskets produkter - medverkat till en omfattande nedskrivning av gränsskyddet, är det principiellt ej orimligt att som utgångspunkt för en granskning av det aktuella behovet av tullskydd godta en reducerad nivå också för trädgårdsnäringens produkter. Det är frågan om det aktuella behovet av gränsskydd med hänsyn till importkonkurrensens utveckling och återverkningar i förhållande till näringen och konsumentintresset som är det centrala, ej vad tullskyddet en gång historiskt varit. Det synes inte heller särskilt angeläget att-som utredningen gjort - uppehålla sig vid förhållandena , då svenska produkter i allmänhet på grund av kostnadsutvecklingen inte var konkurrenskraftiga i förhållande till utlandet. Med utgångspunkt i läget under kostnadskrisens år, vilket nu avsevärt förbättrats, kan man ej gärna motivera mera permanenta åtgärder i fråga om gränsskyddet, som ju i sista hand måste betalas av konsumenterna. I det sammanhanget måste också beaktas, att betydande tullhöjningar kan ofördelaktigt återverka på våra handelsförhållanden med EG och EFTA, och åtskilliga länder i den tredje världen. En stor del av de varuslag, för vilka tullhöjningar föreslås, importeras från , och de föreslagna förstärkningarna av gränsskyddet drabbar därför i väsentlig utsträckning EG. Även om vi har formell frihet att vidta förstärkning av tullskyddet i förhållande till EG, fruktar vi, att det kan komma att medföra komplikationer i förhållande till EG (art. 15 i frihandelsavtalet). Det kan försvåra för att få igenom angelägna önskemål gentemot EG i fråga om behandlingen av vissa svenska produkter. Mot denna bakgrund är det av vikt, att vid sin prövning av ärendet noga beaktar eventuella möjligheter att reducera föreslagna tullhöjningar utan att därmed i verkligheten försämra den svenska odlingens möjligheter. Det måste även beaktas, att kompensationskraven i , när bindningar bryts, kan bli relativt stora och besvärande om de riktas mot gränsskyddet för andra produkter inom trädgårdsområdet. Viss återhållsamhet är därför att rekommendera också från denna synpunkt. Vi har därför gått igenom propositionens förslag i det följande bl. a. från denna utgångspunkt. I flera fall har vi funnit, att avkortningar kan ske i fråga om föreslagna tullperioder utan att några reella odlarintressen påverkas. Det vill synas som om handelsministerns uttalande i propositionen, att alla möjligheter bör beaktas att slopa tullarna för tider, som ligger utanför den normala odlingssäsongen, endast delvis kommit till uttryck i de framlagda tullförslagen. I något fall förekommer ej produktion av varan i , utan gällande tull är av fiskal natur och bör kunna avskaffas. Allmänt sett anser vi, att tullnivåerna och förslagen avseende växter och blommor i tulltaxan, kapitel 6, kan godtas. Handelsministern har här åtminstone delvis stått emot kraven på långt gående tullåtgärder mot importen, inte minst från . Nejlikor (06.03.003) bör med hänsyn till kunna göras tullfria, eftersom svenska nejlikor inte marknadsförs . Räknat import uppgick tullen till ca 1,4 milj. kr. Vi skulle också vilja ifrågasätta, om inte orkidéer (ur 06.03.017, 018) skulle kunna göras tullfria, eftersom dessa till övervägande del importeras från i sorter, som ej torde odlas här i landet. Förslagen till tullsatser i kapitel 7 synes i flera fall anmärkningsvärda. Tullarna torde bättre kunna koncenteras till odlingssäsongerna vilket ger konsumenterna lägre priser utan att några reella odlarintressen eftersätts. Ur 07.01.491 Salladskål (1 april31 december). En så hög tull som läggs på amerikansk salladskål, som då är ensam på den svenska marknaden. Svensk produktion finns inte . Genom övergången till värdetull beläggs också den höga frakten från med tull. Något skyddsintresse föreligger alltså inte. Visserligen pågår försök i och i andra europeiska länder att söka få fram salladskål även , men har dessa ej visat sig framgångsrika. bör bli tullfri angivna månader. Skulle försöken lyckas - vilket förefaller mycket ovisst - kan det vara dags att då överväga en utsträckning av den tullskyddade perioden. Att på sätt som propositionen föreslår göra en billig produkt dyr under en oviss försöksperiod kan ej vara rätt mot konsumenterna. Dessa har i stor utsträckning accepterat denna genom importen introducerade produkt som en nyttig och jämförelsevis billig grönsak. 07.01.701 Tomater (16 april31 oktober). Medan det på grund av ändrade produktionsförhållanden kan vara motiverat att låta tullskyddet gälla hela maj månad, finns det med hänsyn till de obetydliga partier, som produceras under andra hälften av april, ingen anledning att då införa ett tullskydd. För dessa med hänsyn till konsumtionsbehovet helt betydelselösa svenskodlade partier uppnås ändå mycket goda priser. Skäl finns inte att belasta den nödvändigtvis mycket stora importen under dessa med en hög tull. Någon betydelse som protektion för svensk odling har tullen inte . Vi föreslår därför, att tullperioden utsträcks att omfatta hela maj och alltså börja . Detta borde också vara lättare att förstå för våra motparter i , med vilka skall förhandlas härom, och kräva mindre kompensation. Räknat import bör man härigenom i förhållande till propositionen kunna inbespara ett tullbeiopp om ca 2,0 milj. kr. 07.01.853 Isbergssallad (1 apri ). Med hänsyn till svenska produktionsförhållanden behövs inte något tullskydd Den föreslagna tullen blir uteslutande av fiskal natur. Ett tullbelopp räknat import om ca 0,7 milj. kr. kan inbesparas om, som vi föreslår, produkten blir tullfri . Någon svensk odling, som behöver tullskydd under angivna period, finns inte. Beträffande frukter och bär i kapitel 8 tror vi, att man som en motvikt mot tullhöjningar på andra områden skulle kunna genomföra tullfrihet för vindruvor(08.04.101,1 juli31 oktober), som inte produceras i landet. Tullen 1978 avsåg här ca 1,5 milj. kr. Beträffande jordgubbar (08.08.201, 8 juni31 augusti) vill vi föreslå, att tullfriheten utsträcks att gälla till , eftersom svenska jordgubbar inte kommer i marknaden förrän strax och då i mycket begränsade kvantiteter. Det gäller räknat på 1978 caO,3 milj. kr. Föräpplen (08.06.101,16juli29 februari)borde den tullfria perioden kunna utsträckas till med hänsyn till att svensk produktion inte förekommer och att någon kommersiell svensk produktion inte börjar marknadsföras förrän mellan , då importstoppet brukar inträda. De väsentliga kvantiteterna svensk frukt kommer i normala fall inte i marknaden förrän omkring . Ett medgivande härvidlag, som är betydelselöst med hänsyn till den svenska odlingen, borde kunna ge vissa fördelar för svensk export till länder i den södra hemisfären, som kan vara intresserade av detta. Genom de justeringar, som ovan föreslagits, bortfaller en onödig tullbelastning om ca 6 milj. kr. Härtill kommer den tullreduktion, som sammanhänger med den föreslagna tullfriheten på orkidéer och salladskål samt med att tullfrihet för äpplen föreslås också för andra hälften av juli. Från konsumenternas synpunkt uppvägs härigenom en stor del av de nackdelar av tullhöjningar, som synes oundvikliga. Propositionen innebär i stor utsträckning vikttullar inom kapitlen 6 och 8 frånsett några undantag, i vilka fall värdetullar föreslås. Beträffande hela kapitel 7 föreslås konsekvent värdetullar, vilket är ägnat att förvåna. Vi vet inte vad som ligger bakom handelsministerns uttalande i propositionen om att de kontrollsvårigheter som disktuerats både av utredningen och i propositionen främst skulle gälla snittblommor. Ett studium av remissyttrandena från generaltullstyrelsen, kommerskollegium och statens jordbruksnämnd samt handelns organisationer, vilka från olika sidor alla har den största erfarenheten av denna fråga, ger inte något stöd för denna uppfattning. Dessa myndigheter och organisationer förordar alla vikttullar på grund av de speciella förhållanden som från förtullningssynpunkt gäller för dessa varuområden. har i sitt remissyttrande understrukit, att det är avsevärt svårare att kontrollera om tull värdet för en sändning är korrekt än att verifiera att en viktuppgift är riktig. Priset för varor inom trädgårdsområdet fastställs efter tidpunkten för införseln, vilket är administrativt och kontrollmässigt betungande för . värden ter sig för en tulltjänsteman ofta vansklig. Enligt kommerskollegium förekommer för ifrågavarande produkter vanligen skiftande betalningsvillkor, rabatter och kvalitetsskillnader. Detta kan innebära stora variationer i priserna inte bara mellan olika leverantörer utan också från tid till annan. Tullskyddet per enhet kan sålunda vid en värdetull komma att variera starkt, medan det vid en vikttull är oförändrat, vilket torde innebära en större trygghet för den svenska odlingen. Mot bakgrund av fackmyndigheternas anförda betänkligheter mot en övergång till värdetullar anser vi att handelsministern inte anfört tillräckliga skäl för värdetullar. Veterligen fungerar inte systemet med värdetullar särskilt väl i vad gäller importen till EG, som frånsett några få stora importvaror har en relativt sett mycket begränsad införsel från tredje land. För de betydelsefulla importvarorna på detta område har man i praktiken nödgats gå ifrån värdetullar baserade på importvärdet i det enskilda fallet och infört ett system med standard average values - alltså för vissa kortare perioder fastställda importvärden - att ligga till grund för förtullning, oavsett vad det faktiska importvärdet kan vara i det enskilda fallet. Något sådant blir säkert också nödvändigt i vårt land, om tanken på värdetullar för t. ex. hela grönsaksområdet skall genomföras. Vi finner det angeläget att , innan frågan om värdetullar avgörs, begär en kompletterande utredning på denna punkt. Vid vikttullar bör man kunna genomföra en revision i inflationstider. Det finns inga grundlagsenliga hinder att eventuellt överlåta ansvaret för en begränsad sådan revision med iakttagande av vissa fastställda normer till regeringen efter beredning exempelvis av kommerskollegium, jordbruksnämnden och generaltullstyrelsen. Vad beträffar rationaliseringsverksamheten finner vi förslaget till ram för kreditgarantier för lån till rationalisering väl snävt tilltaget. Då efterfrågan på dessa krediter torde bli betydande, vill vi, i stället för 10 milj. kr., i likhet med utredningen föreslå 16 milj. kr. utöver vad som tidigare föreslagits i proposition 1978/79:136 som statlig kreditgaranti för lån till trädgårdsnäringens rationalisering m m. Med hänvisning till vad som anförts hemställs 1. att en fond för stöd till trädgårdsnäringen på sätt som trädgårdsnäringsutredning föreslagit inte bör komma till stånd, men att vissa andra stödåtgärder, som utvecklats i motionen, bör utredas, 2. att tullsatserna för varor inom kapitlen 6-8 i tulltaxan fastställs i enlighet med i motionen framförda förslag, 3. att frågan om ökad användning av vikttullar ytterligare överväg, 1978/79:2495 7 4. att ramen för kreditgarantier till lån för rationalisering ökas med 16 milj. kr. () ()