mot · G2022651 · 1979-05-02 00:00:00 — 1978/79 2651-2656 med anledning av propositionen 1978/79:185 om ändring i dubbelbeskattningsavtalet mellan och Med jämna mellanrum hamnar på bord förslag till ändring i dubbelbeskattningsavtal. Propositionen 1978/79:185 om ändring i dubbelbeskattningsavtalet mellan och är den senaste i raden. Propositionen är typisk i det avseendet att vad som redovisas är endast den begränsade del av avtalet där den föreslagna ändringen kommer in. Som regel är detta redovisningssätt praktiskt och ändamålsenligt. Men om skall bli något mer än en formell beslutsapparat på detta område, borde det också tas fram ett mera övergripande material, som underlag för mera övergripande bedömningar. Dubbelbeskattningsavtal sönderfaller vid närmare betraktande i två delar. Avtalen har för det första till uppgift att se till att personer och företag som har ekonomisk anknytning till de två länder som ingår avtalet inte råkar ut för dubbel beskattning. För det andra är syftet att genom avtal om samarbete mellan ländernas skattemyndigheter begränsa möjligheterna till skatteflykt i samband med ekonomiska transaktioner mellan länderna. har det internationella skattefusket och skatteflykten blivit alltmer uppmärksammade både i och utomlands. Problemets storlek har vuxit i takt med den ökade utrikeshandeln och den faktiska ekonomiska integration som har ägt rum i . Olikheter i skilda länders skatte- och civillagstiftning, framför allt kontrollsvårigheter och det bristande samarbetet mellan olika staters skattemyndigheter, underlättar i hög grad uppkomsten av skattebrott där utlandstransaktioner är involverade. Vissa länder i tycks det gå lätt att samarbeta med när det gäller att hålla efter internationella skattesmitare. Andra tycks däremot vara betydligt mera ointresserade. För del torde de båda ändpunkterna på skalan representeras av och på ena sidan och de nordiska länderna på den andra. Med de senare länderna har vi ett mycket väl fungerande multilateralt samarbete när det gäller handräckning i skattefrågor. En indikation bland många på att man nu kräver mera bestämda åtgärder mot internationell skatteflykt och mot vissa länders speciella skattelagstiftning syftande till att locka till sig utländska finansbolag av olika slag är att ställde sig bakom en resolution på detta område. Man beslöt då att rekommendera medlemsstaterna att sluta ett multilateralt avtal om skattesamarbete för att bekämpa skattefusk och skatteundandragande och att ta initiativ till åtgärder för att 1 1978/79. begränsa internationell skatteflykt. i riksdag har också i ett betänkande (1978/79:2) över en socialdemokratisk motion uttalat bl. a. följande: Om man inte genom internationella överenskommelser snabbt kan komma till rätta med rådande missförhållanden återstår endast att pröva frågan om internationella (svenska) åtgärder. Enligt min mening har ett definitivt behov av överblick och sammanfattande bedömning av den dåligt överblickbara mängd av dubbelbeskattningsavtal (inklusive alla revideringar) som har slutit med olika länder. Det talar för att en parlamentarisk utredning nu bör tillsättas för detta ändamål. Mot bakgrunden av den diskussion som har varit bör huvuduppgiften vara att analysera och jämföra de olika dubbelbeskattningsavtalen i de delar dessa avser handräckning och samarbete för att bekämpa internationellt skattefusk. Detta bör leda fram till en redovisning av vilka luckor som i dessa avseenden existerar i olika avtal. I samband med att de internationella skattebrotten har ökat , har man i olika länder ställt frågan, om den avtalsmetod som de bilaterala dubbelbeskattningsavtalen innebär är tillräckligt effektiv. Kritiken går i första hand ut på följande: För det första täcker dessa inte alla länder i . För det andra är spännvidden i avtalens innehåll mycket stor. För det tredje är det så att tillräcklig koordination i samarbetet mellan olika länders skattemyndigheter saknas genom systemet med varierande bilaterala avtal. För det fjärde kan inom överenskomna förändringar i vissa fall ta mycket att få införda i de olika bilaterala avtalen. Synpunkter av detta slag bör också prövas av den föreslagna parlamentariska utredningen liksom vilka alternativ eller kompletterande åtgärder, såväl nationella som internationella, som existerar, om man vill uppnå bättre resultat i kampen mot internationell skatteflykt. Inget hindrar naturligtvis att en sådan översyn av dubbelbeskattningsavtal också uppmärksammar avtalen i de delar dessa avser skydd mot dubbelbeskattning av svenska medborgare. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställer jag att hos regeringen hemställer om en parlamentarisk utredning i syfte att se över dubbelbeskattningsavtal med andra länder, speciellt i de delar som avser samarbete för att bekämpa internationell skatteflykt.