mot · G2021765 · 1979-01-25 00:00:00 — om ekonomisk brottslighet i samband med konkurser m. m. I samband med konkurser har observerats att konkursinstitutet i allt större utsträckning används av mindre nogräknade personer för att uppnå orättmätig ekonomisk . Genom olika lagliga och olagliga transaktioner körs ett företags ekonomi i botten, vilket som regel leder till s. k. fattigkonkurs. Ofta använder man sig av en serie av bolag, där betalningsströmmarna sker på sådant sätt att ägaren av företagen kan tillgodogöra sig stora summor, medan statens fordringar på grund av utbetalad ersättning enligt lönegarantilagen samt obetalda arbetsgivaravgifter, källskatter och moms blir oguldna. Även andra borgenärer drabbas genom dessa transaktioner. För att försvåra upptäckten av oegentligheterna använder man sig ofta av bulvaner. Det är också vanligt att alla räkenskaper försvinner innan konkursen är ett faktum. Ett annat sätt att tillförskaffa sig fördelar på borgenärernas bekostnad är att träffa avtal som avsiktligt driver företaget i konkurs. Ett företag som håller på att komma på obestånd kan t. ex. träffa avtal om en byggnadsentreprenad till ett pris som inte på långt när täcker kostnaderna för byggandet. Resultatet blir att den som träffat avtal med entreprenören får en byggnad till ett utomordentligt lågt pris, medan entreprenadföretaget går i konkurs. Byggnadens ägare, som kan vara en bulvan, och ägaren till konkursföretaget kan sedan tillgodogöra sig vinsten av den oriktiga entreprenaden. De som drabbas av förlust blir konkursföretagets borgenärer, dvs. leverantörerna av byggmateriel m. m., underentreprenörer m. fl. samt staten i fråga om obetalda skatter och avgifter. De ovan relaterade transaktionerna är svåra att upptäcka. Särskilt gäller detta om konkursen handläggs som s. k. fattigkonkurs. För att komma till rätta härmed fordras en betydligt effektivare konkursförvaltning än f. n. Regeringen har aviserat ett förslag till ändringar i konkurslagen i sådant syfte. Enligt min mening är det angeläget att understryker vikten av att till konkursförvaltare utses personer som har kompetens och erfarenhet nog att genomskåda bul vanförhållanden, skenavtal m. m. Det är vidare viktigt att konkursförvaltaren anmäler till åtal de brottsliga transaktioner och förfaranden som kan klarläggas. Förvaltaren måste också sköta konkursboets avveckling så att till boet återvinns tillgångar som genom skenavtal, bulvanavtal m. m. frånhänts företaget. Ett stående inslag när det gäller debatten om konkurser är förhållandet att ägaren till ett konkursföretag ganska omgående efter konkursen dyker upp med ett nytt bolag, som snart försätts i konkurs. Det är därför angeläget att det införs någon form av konkurskarantän. Förslag härom skall enligt vad som uppgivits läggas fram av konkurslagskommittén . Ett annat förhållande som försvårar upptäckten av brottsliga transaktioner är att det f. n. inte finns någon möjlighet att få fram uppgift om de bolag som en person är styrelseledamot i. Detta beror på att patentoch registreringsverkets aktiebolagsregister saknar en systematisk förteckning över personer som är styrelseledamöter i aktiebolag. Enligt min mening bör man utreda möjligheten att tillskapa en sådan förteckning. I detta sammanhang bör också utredas om man bör införa förbud att använda firmanamn som är detsamma som eller vilket liknar det som tidigare innehafts av ett bolag som gått i konkurs. Det förtjänar också att påpekas att det finns ett annat sätt för bolag eller annan juridisk person att upphöra och som kan användas för samma brottsliga syfte som ovan framhållits beträffande konkurs, nämligen likvidation. När det gäller en frivillig likvidation utser bolagsstämman en eller flera likvidatorer. Har bolaget inte tillgångar som täcker likvidationskostnaderna, skall rätten på anmälan av likvidatorerna förklara att likvidationen skall nedläggas och bolaget anses upplöst. I det nu berörda fallet kan vem som helst utses till likvidator. Handlingsfriheten när det gäller manipulationer med förefintliga tillgångar torde därför vara stor. Enligt min mening bör reglerna om likvidation i lämpligt sammanhang bli föremål för översyn. På anförda skäl hemställs 1. att antar sådana ändringar i konkurslagstiftningen att de synpunkter som anförts i motionen blir tillgodosedda, 2. att hos regeringen begär utredning av frågan om införande av en systematisk förteckning hos patent- och registreringsverket över personer som är styrelseledamöter i aktiebolag, 3. att hos regeringen begär förslag till regler om förbud att använda firmanamn i enlighet med vad som anförts i motionen, 4. att hos regeringen begär att reglerna om likvidation av aktiebolag och andra bolag blir föremål för översyn.