mot · G2022500 · 1979-04-18 00:00:00 — med anledning av propositionen 1978/79:112 om regionalpolitik I propositionen 1978/79:112 om regionalpolitiken behandlas flera viktiga frågor av stort intresse för utvecklingen bl. a. på . a. behandlas frågor angående ortsplan, planeringstal, indelningen i stödområden, stöd till företag inom turistnäringen samt särskilda åtgärder i glesbygder. Beträffande stödområdesindelningen föreslås i propositionen att inplaceras i stödområde 4. i liksom har föreslagit att inplaceras i stödområde 5. Några av motiveringarna härför anförs i det följande. 1945 nådde befolkningstalet på ett maximum med nära 60 000 invånare. Som följd av strukturförändringarna inom främst jordbruket och stenindustrin skedde en kraftig utflyttning, och befolkningen var 1962 nere i 53 518 personer. Detta var en åderlåtning som relativt sett överstiger den utflyttning som skedde från de s. k. skogslänen. Utflyttningen, som i huvudsak omfattade invånare i förvärvsarbetande åldrar, har orsakat en ogynnsam befolkningsstruktur-stor andel åldringar och barn samt en liten andel i förvärvsarbetande åldrar. Höga födelsetal har bidragit till högre andel barn i befolkningen som sakta ökat till ca 55 000 invånare. präglas vidare av en stor andel glesbygdsbefolkning, detta som en följd av de areella näringarnas betydelse. Andelen invånare i glesbygd är 46 96 jämfört med rikets 17 96. Ännu en förklaring till den spridda bebyggelsen är att ca 55 000 gotlänningar har en yta till sitt förfogande. Tätortsboendet är fördelat till 65 96 på och i övrigt på 11 tätorter med varierande storlekar på ca 250-1 725 invånare. Det står klart att stora delar av och speciellt norra, södra och östra bör komma i fråga för det nya glesbygdsstöd som förordas i propositionen. 1 1978/79. näringslivsstruktur avviker markant från den riksgenomsnittliga. De areella näringarna är så stora som för riket. Industrins andel däremot är inte större än drygt hälften av rikets. Antal sysselsatta (20-w ) På grund av ensidigheten i näringslivet karakteriseras den gotländska arbetsmarknaden av bristande valmöjligheter. Hög arbetslöshet, speciellt utbredd bland ungdomen, betydande undersysselsättning och brist på nya arbetstillfällen kan utläsas av rapporterna från länsarbetsnämnden på . stod ca 2 000 personer utanför den ordinarie arbetsmarknaden. Problemen på arbetsmarknaden uppvisar således stora likheter med de förhållanden som är rådande i det nuvarande inre stödområdet. Därtill kommer att medelinkomsten för de yrkesutövande på är den lägsta i landet. Stora ansträngningar görs, med de medel som står till buds inom regionen, för att förbättra och utveckla näringslivet. Åtgärder har vidtagits för att stimulera till en mer arbetsintensiv jordbruksdrift. Ansträngningarna att stimulera ytterligare nyetablering och vidareutveckling inom industrin har emellertid ännu inte lett till mera påtagliga resultat. Den största näringsgrenen på är offentliga tjänster med av de sysselsatta att jämföra med motsvarande siffra för riket som är . I denna sektor ingår emellertid också försvaret, som sysselsätter ca 1 200 personer och där en utredning med förslag till omorganisation och minskning av antalet anställda har presenterats. I propositionen behandlas även frågor angående stöd till turistföretag. besöks av mer än 300 000 turister. Direkt eller indirekt beräknas av den gotländska befolkningen ha sin utkomst från denna näring. I samverkan mellan och har framtagits ett utvecklingsprogram för turismen. Förverkligandet av detta program kommer emellertid att bli mycket kapitalkrävande. tillhör landets primära rekreationsområden och det är viktigt att det ekonomiska stöd som kan avdelas för turistnäringen också kommer till del. Slutligen kan nämnas att det i regi f. n. pågår ett arbete med utarbetandet av ett näringspolitiskt program för . Enligt bedömningar som bl. a. redovisas i länsrapport torde, trots alla ansträngningar, sysselsättningsutvecklingen markant försämras . Det allvarligaste i denna utveckling är att industrisysselsättningen minskar. Inom jord- och skogsbruket fortsätter sysselsättningen att minska men med lägre takt . Detta innebär att svårigheter kommer att uppstå att hålla den målfolkmängd uppe som fastställt för till 1985 - 55 000 invånare. Befolkningsunderlaget för samhällsservice och kommersiell service har redan nu nått kritiska gränsvärden framför allt på norra och södra . Om länsrapportens prognoser tillåts bli verklighet kommer också den inomregionala balansen att ytterligare rubbas. För att säkra en god länsservice för totalt samt kommundelsservice för norra resp. södra har behovet av ytterligare arbetstillfällen beräknats till 3 000. För andra delar av vårt land kan i viss mån såväl brist på arbetstillfällen som bristande service tillgodoses genom pendling, i vissa fall över länsgränserna. Detta är inte möjligt för del, där havsbarriären starkt försvårar möjligheterna att repliera på eller att samverka med andra regioner. All sysselsättningsplanering måste därför inriktas på att de på bosatta skall beredas arbete på ön. Detta innebär även att de mycket svagt differentierade arbetsmarknaderna på måste breddas, så att acceptabla valmöjligheter kan erbjudas. - tre lokala arbetsmarknader Inom ramen för länsplaneringen har det fastslagits att skall betraktas som bestående av tre lokala arbetsmarknader; detta bl. a. för att de synnerligen svåra inomregionala obalanserna inte skall skymmas av en i vissa avseenden mera gynnsam totalbild. Nedan redovisas befolkningsutvecklingen på de lokala arbetsmarknaderna, norra och södra . Befolkningsutveckling: 1965 1975 Norra () 7 614 6 827 - 787 Södra () 15 591 14 016 - 1575 Mellersta () 30 552 33 557 + 3 005 totalt 53 757 54 400 + 643 Dessa siffror visar att norra och södra kommundelarna har fått en befolkningsminskningsom överstiger förden senaste , som som helhet ökat något . Förvärvsintensiteterna inom norra och södra är mycket ogynn samma, medan totalt överensstämmer med riket i detta avseende. Hittillsvarande effekter av stödverksamheten ingår fr. o. m. i det allmänna stödområdet. uttalade att med hänsyn till svårigheterna på det för annat regionalpolitiskt stöd än sysselsättningsstöd kan vara berättigat med en generös tillämpning. Praxis är också att fr. o. m. 1974 50 96 i lokaliseringsbidrag genomgående utgår till klara industriprojekt som uppfyller sysselsättningskravet. utgår sysselsättningsstöd till företag på som beviljats lokaliseringsstöd. Med anledning av propositionen 1976/77:100, såvitt gäller regional utveckling jämte motioner, beslöt att den i propositionen föreslagna möjligheten att i vissa fall ge statligt stöd till kommuner i det inre stödområdet för att man skall kunna uppföra industrilokaler för uthyrning även skall gälla . Någon sådan industrilokal har emellertid ännu inte kunnat uppföras på på grund av bristande efterfrågan. I sitt yttrande till regeringen i anledning av uppdraget till länsstyrelserna att lämna förslag om inplacering av kommuner i stödområden, konstaterar på bl. a. att det regionalpolitiska stödet i form av lokaliseringsstöd inte givit tillräcklig effekt i fråga om . Orsakerna till den otillräckliga effekten är flera men främst två. Dels är det befintliga beståndet av industriföretag att bygga stödverksamheten på mycket begränsat, dels har lokaliseringsstödet ej förmått skapa nyetablering av företag med tre undantag när . konstaterar vidare att den uppgång som skedde efter det att inlemmades i allmänna stödområdet avstannat efter 1974. Den faktiska ökningen av antalet sysselsatta i stödföretag på var /79 297 personer, fördelade med 2 personer på den norra, 139 personer på den mellersta och 156 personer på den södra arbetsmarknaden. föreslår för sin del att förs till inre stödområde 5 och uttalar att detta är särskilt motiverat för de norra och södra lokala arbetsmarknaderna. På uppgick bristen på arbetstillfällen till 2 000, och beräknas bristen öka ytterligare med 1 000 och uppgå till totalt 3 000. Om ej dessa arbetstillfällen kan tillskapas måste en befolkningsminskning(från 55 000 till 53 300 inv.) befaras under förutsättning att befolkningens önskemål om sysselsättning medför avflyttning. Alternativet är en avsevärd undersysselsättning på . Skulle en befarad befolkningsminskning besannas skulle detta allvarligt hota serviceunderlaget särskilt på norra och södra . I andra delar av landet kan i vissa fall brist på arbetstillfällen och bristande serviceunderlag tillgodoses genom pendling. Detta är inte möjligt för del där ö-läget försvårar möjligheterna att repliera på eller att samverka med andra regioner. förhållanden är i många avseenden speciella mot bakgrund av: - det isolerade ö-läget och den speciella näringsstrukturen med liten industriandel och stor jordbrukssektor, - hittillsvarande otillräckliga effekter av det regionalpolitiska stödet och att effekterna drastiskt minskar, - att propositionens förslag med inplacering i stödområde 4 inte skulle ge en förstärkning av stödet till , - hittillsvarande svaga sysselsättningsutveckling och ogynnsamma framtidsutsikter beträffande sysselsättning och folkmängd i förhållande till jämförbara centra och regioner, - relativt sett mycket stora behov av tillskott av arbetstillfällen och detta behovs starka koncentration till de södra och norra arbetsmarknaderna. Med hänvisning till det anförda hemställs att 1. beträffande förslaget till rikets indelning i stödområden beslutar att skall inplaceras i stödområde 5, 2. beträffande föreslagna riktlinjer för åtgärder i glesbygder som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av glesbygdsstöd på . VdiUrMi^ Fsti-ng&o f Rgr.