ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G2021804 · 1979-01-25 00:00:00 — Motion 1978/79:1804 av om lika villkor för män och kvinnor beträffande efterlevandepension eftersträvas nära nog i alla sammanhang jämställdhet mellan man och kvinna. Det traditionella könsrollsmönstret med mannen som försörjare och kvinnan som den försörjda förlorar alltmer verklighetsanknytning. Såväl gifta som ogifta kvinnors förvärvsfrekvens ökar stadigt. förvärvsarbetar i stort sett lika stor andel av kvinnorna i förvärvsaktiv ålder som motsvarande andel av männen. Oavsett denna faktiska utveckling baseras bestämmelserna ^i lagen om allmän försäkring om efterlevandepensionering fortfarande på gamla och förlegade synsätt. Trots åtskilliga och upprepade propåer i och i andra sammanhang om en sådan ändring i lagstiftningen, att efterlevandepension utbetalas efter såväl män som kvinnor, har ingenting hänt. Visserligen har frågan behandlats av pensionsförsäkringskommittén i betänkandet Familjepensionsfrågor m. m. (SOU 1971:19), men man skisserade endast en form av försörjarpension utan att lämna något egentligt förslag. har till uppgift att utreda frågan. Under hänvisning till detta lämnades motionerna som väcktes om efterlevandepension utan åtgärd av . Dess värre finns det ingenting som tyder på att det snart skall komma något förslag. Tvärtom har man anledning att misstänka att frågan kommer att förhalas. Det beror sannolikt på att de övergångssvårigheter som skulle bli förknippade med en sådan reformering av efterlevandeskyddet som tillgodoser kraven på jämställdhet avskräcker. Jag anser emellertid att de svårigheter som omformandet av änkepensionen till en könsrollsneutral efterlevandepension innebär måste anses väga lätt i jämförelse med den orättvisa det innebär att kvinnors arbetsinsatser ej grundlägger rätt till efterlevandepension för deras män. Avgifterna till det inkomstförsäkringssystem det här är fråga om, ATP, tas däremot ut enligt samma regler, oavsett om det gäller mäns eller kvinnors inkomster. Såvitt jag förstår kan det inte finnas något som helst sakligt grundat motiv för att den här påtalade orättvisan inom den allmänna pensioneringen skall bestå. Problemet borde ha blivit löst redan tidigare under det decennium vi nu befinner oss i. handläggning av frågan bör påskyndas. Med stöd av det ovan anförda hemställs att hos regeringen begär påskyndande av pensionskommitténs arbete med att utforma förslag, syftande till jämställdhet mellan män och kvinnor inom den allmänna försäkringen i vad gäller efterlevandeskyddet.
mot · G2021805 · 1979-01-25 00:00:00 — 1978/79:1805 av om ändrat karensdagssystem inom sjukpenningförsäkringen Antalet korttidssjukfall fortsätter att öka. Det framgår bl. a. av den i bil. 8 till prop. 1978/79:100 lämnade redovisningen. Korttidssjukfallen svarar för av antalet sjukdagar men av antalet sjukfall. Sjukfrånvaron medför naturligtvis betydande kostnader i form av såväl sjukpenningutgifter som administrationskostnader. Sjukförsäkringens totala beloppsomfattning kan från 19751, o. m. 1979 beräknas ha stigit från ca 14 till ca eller med . Det kan jämföras med inflationen under nämnda tidsperiod. Den var endast något mer än hälften så stor. Sjukförsäkringen präglas således av tendenser till kostnadsexplosion. Det måste ifrågasättas om samhället har råd med en sådan utveckling som den här redovisade. De kostnader som refererats till här är i och för sig skrämmande stora - bara någon miljard lägre än hela folkpensionsanslaget! men de utgör endast en del av samhällets totala kostnader i sammanhanget. Där spelar främst korttidsfrånvaron en fatal roll för produktionen med driftstörningar och krav på betydande överkapacitet i arbetskraften som beredskap mot den sammantaget höga sjukfrånvaron. (Det förekommer att företag har genomsnittlig sjukfrånvaro, varvid korttidsfrånvaron är det allvarliga problemet.) Det vore säkert överoptimistiskt att tro att det genom regeländringar skulle gå att komma till rätta med problemet i någon betydande omfattning. Korttidsfrånvaron torde i viss utsträckning vara ett symptom på mera djupgående allvarliga förändringar i människors sätt att tänka och vara. Vantrivsel, stress i arbetet och påfrestande miljö bidrar säkert. Emellertid riktas så mycket kritik mot sjukförsäkringens utformning - och den sätts i samband med missbruk, bedrägeri och lättvindigt ansvarstagande - att det bör prövas i särskild ordning huruvida inte en regelrevision kunde vara på sin plats. a. kan då övervägas införande av , men med sådana undantag att t. ex. de som på grund av sjukdomens art får ständigt återkommande insjuknandeperioder inte drabbas. I sådana fall bör f. ö. givetvis läkarintyg föreligga. gör en av trepartiregeringen tillsatt utredning en översyn av sjukpenningförsäkringen i syfte att pröva bl. a. möjligheterna till införande av s. k. sjuklön av sjukfrånvaron. Enligt min mening bör kommittén även få uppdraget att, som ett alternativ, pröva frågan om införande av karensdagar eller självrisk i sjukpenningförsäkringen. Tilläggsdirektiv bör utformas i det syftet. Med stöd av det ovan anförda hemställs att hos regeringen begär tilläggsdirektiv till den kommitté som har att se över sjukpenningförsäkringen, syftande till utredning av införandet av karensdagar i sjukpenningförsäkringen.
mot · G2021806 · 1979-01-25 00:00:00 — om studiestöd vid viss av studieförbund bedriven undervisning Vid saknas möjlighet att avlägga jur.kand.-examen. Stiftelsen vid har emellertid gett kurser som ingår i en sådan examen. Undervisningen har successivt byggts ut och omfattar nu samtliga erforderliga ämnen. Undervisningen, som är avgiftsbelagd och i huvudsak bedrivs av professorer och andra lärare från , följs varje termin av mellan 300 och 400 studerande. var dessa inskrivna vid , men efter högskolereformen är så inte längre fallet. De har därför nu inte någon möjlighet att erhålla studiemedel, vilken rätt de i princip varit berövade . Intresset för juridikstudier i är stort. Det är samhällets uppgift att tillgodose behovet av nyttig utbildning där underlag finns. Upptagningsområdet för omfattar normalt , södra , , , , nordvästra och norra , med ett personunderlag på 1,5 till 2 miljoner. Enbart av det skälet borde det finnas en traditionell juristlinje i . Detta förefaller emellertid f. n. vara svårt att förverkliga. När nu samhället av resursknapphet inte kan fullgöra sina uppgifter, bör det vara angeläget att stödja och uppmuntra enskilda initiativ som motverkar en regional snedfördelning av resurserna. Det måste då ligga i samhällets intresse att ge Kursverksamhetens juristutbildning möjlighet att fortleva. En nedläggning av utbildningen skulle inte endast drabba dem som är beroende av studiemedel utan också alla dem som förvärvsarbetar och därför, eller av andra skäl, är bundna till . Då de yrkesverksamma är en stor målgrupp för den nya högskolan skulle det vara olyckligt om en examensinriktad utbildning som verkligen engagerat denna grupp fick läggas ner. Det effektivaste sättet att motverka en sådan nedläggning är att bereda studerandena möjlighet att erhålla studiemedel. Det är högst otillfredsställande att de som vill studera juridik i går miste om en förmån, som tillkommit för att ge rättvisa och ökade möjligheter till studier för alla. Ett förslag till lösning av detta problem skulle kunna vara att anta följande principer för rätt till studiemedel för högre utbildning i något av de erkända studieförbundens regi, nämligen att det skulle röra sig om en s. k. universitetscirkel som är studieplansbunden, dvs. följer en av UHÄ fastställd studieplan. Vidare skulle erfordras att examination sker i enlighet med universitetens krav, eller att examinationen formellt sker genom ett univer Slutligen skulle lärarna vara anvisade av ett universitet. Med dessa strikta krav skulle centrala inte behöva riskera att ett otal studiecirkeldeltagare skulle bli berättigade till studiemedel och därigenom överskrida nämndens budget. Tvärtom skulle bara ett fåtal personer utöver de nu studiemedelsberättigade därigenom erhålla denna rätt. Med hänvisning till det anförda hemställs att uttalar att rätt till studiemedel skall tillkomma alla som deltar i undervisning som bedrivs av de erkända studieförbunden i form av studieplansbundna universitetscirklar med av anvisade lärare och efter fastställt examinationsförfarande.
mot · G2021807 · 1979-01-25 00:00:00 — av m. fl. om pensionstillskott oberoende av anslutning till ATP-systemet Genom införande av pensionstillskott som gjorts beroende av anslutningen till ATP har många av dem som begärt undantagande från ATP gått miste om en förmån som de ej kunnat förutse skulle komma att utgå. Den s. k. pensionskommittén har utrett frågan om rätt till pensionstillskott förden som begärt undantagande från ATP. Utredningens majoritet har dock avvisat förslag om att införa en sådan rätt. I regeringens proposition 1978/79:75 om vissa pensionsfrågor behandlas endast några av förslagen från pensionskommittén, men frågan om pensionstillskott för dem som är undantagna från ATP tas ej upp. Orimligheten i det nuvarande systemet förefaller än tydligare om man tar hänsyn till att den som haft undantagande från ATP fick betala högre folkpensionsavgift än de som hade anslutit sig till ATPsystemet. Detta var följden av att avgifterna till ATP var avdragsgilla under punkten Allmänna avdrag. Därav följer givetvis att den taxerade inkomsten, och därmed också folkpensionsavgiften, blev lägre för ATP-anslutna än för skattskyldiga, som begärt undantagande från ATP. Även om särskild folkpensionsavgift numera inte utgår på den taxerade inkomsten, så blir de slutliga effekterna för denna grupp skattskyldiga dock desamma. Kostnaderna för folkpensioneringen täcksju i stället genom s. k. socialförsäkringsavgifter, som utgår på rörelseidkares inkomster. Om vederbörande rörelseidkare är ansluten till ATP blir underlaget för beräkning av socialförsäkringsavgifter lägre än det blir för den som anmält undantagande. Det är alltså uppenbart att företagare, som begärt undantagande från ATP, under sina aktiva år betalt såväl större avgifter till folkpensioneringen som högre stats- och kommunala skatter än kolleger anslutna till ATP med samma bruttoinkomster av jordbruk eller rörelse. Enligt vårt förmenande är de nuvarande bestämmelserna beträffande undantagande från rätten till pensionstillskott förden som inte är ansluten till ATP-systemet en så uppenbar orättvisa att den måste elimineras möjligt. Med hänvisning till vad som i motionen anförts hemställs att hos regeringen begär att ett förslag skyndsamt läggs fram, innebärande en rätt till pensionstillskott för den som begärt undantagande från ATP. () () () ()
mot · G2021809 · 1979-01-25 00:00:00 — 1978/79 1809-1819 Motion 1978/79:1809 av m. fl. om företagens kostnader på grund av sjukfrånvaro Den stigande sjukfrånvaron innebär mycket dryga kostnader för samhället som helhet liksom för företagen och de enskilda medborgarna, som i slutändan får stå för kostnaderna. Enligt budgetpropositionen beräknas de samlade utgifterna för sjukförsäkringen 1979 uppgå till , därav för sjukpenningen 12,8 miljarder. Arbetsgivaravgiften till sjukförsäkringen har höjts och uppgår nu till av utbetalade löner. Utrednings- och forskningsrapporter som presenterat , har bl. a. visat att kostnaderna är orättvist och ojämnt fördelade mellan olika företag. Sjukfrånvaron på små arbetsplatser, tio anställda och färre, uppgår bara till en tredjedel av sjukfrånvaron vid de största arbetsplatserna. Eftersom arbetsgivaravgiften inte tar hänsyn till detta utan bara beräknas på utbetald lön, innebär detta att småföretagen får bära en stor del av kostnaderna för sjukfrånvaron vid de stora företagen. I själva verket får de i regel bära en tyngre börda än storföretagen, eftersom de ofta har en mera arbetsintensiv produktion. Mot denna bakgrund föreslås att sjukpenningkommittén får tilläggsdirektiv att skyndsamt utreda möjligheterna att fördela kostnaderna på ett sätt som bättre svarar mot sjukfrånvarons omfattning på olika arbetsplatser, exempelvis genom att arbetsgivarna - i utbyte mot sänkt arbetsgivaravgift till sjukförsäkringen - själva delvis får svara för lön under korttidsfrånvaro. Med stöd av ovanstående hemställs att beslutar att hos regeringen anhålla om att sjukpenningkommittén erhåller tilläggsdirektiv angående en rättvisare fördelning av kostnaderna för sjukfrånvaron mellan små och stora företag. () PER () 1 1978/79.
mot · G2021811 · 1979-01-25 00:00:00 — om ändrat karensdagssystem inom sjukpenningförsäkringen Regeln om en dags karenstid för sjukpenning enligt lagen om allmän försäkring innebär, att den försäkrade får sjukersättning fr. o. m. dagen efter sjukanmälan. Om den försäkrade således känner sig litet krasslig och därför för säkerhets skull ringer till sjukkassan och sjukanmäler sig och är sjuk, utgår ersättning i praktiken utan karens. Detta trots att den försäkrade inte avstått från ordinarie lön, vilket är fallet när sjukanmälan sker under arbetstid som frånvaron inleds. En rimligare regel vore enligt min mening att sjukanmälan fick äga rum fram till t. ex. för att ersättning skulle utgå fr. o. m. . Om den sjukförsäkrade arbetar den aktuella dagen och sjukanmäler sig eller kvällen, skulle denna anmälan behandlas som om den skett påföljande morgon, och regeln om en dags karenstid skulle därmed bli mer rättvis. Med stöd av ovanstående hemställs att hos regeringen begär förslag till sådan ändring i lagen om allmän försäkring att karenstidsregeln, i enlighet med vad i motionen anförts, blir mer rättvis.
mot · G2021812 · 1979-01-25 00:00:00 — av m. fl. om de högskolestuderandes försäkringsskydd ersattes lagen om yrkesskadeförsäkring (YFL) med lagen om arbetsskadeförsäkring. Den nya lagen innebar att försäkringsskyddet för bl. a. högskolestuderande och elever vid arbetsmarknadsutbildning avsevärt försämrades. I YFL jämställdes den som åtnjöt undervisning vid eller som undergick yrkesutbildning med arbetstagare. De studerande var även försäkrade för färdolycksfall till eller från utbildningsplatsen genom YFL och hade därmed samma grundförsäkringsskydd som arbetstagare. F. n. omfattades åtskilliga studerande ej av lagen om arbetsskadeförsäkring. Eftersom de flesta studerande dessutom är s. k. O-klassade, dvs. ej har någon inkomst, omfattas de ej heller av den allmänna försäkringen. Regeringen har uppdragit åt () att utreda möjligheten att inom arbetsskadeförsäkringens ram utvidga elevskyddet till att omfatta såväl undervisningstid som resor mellan bostad och utbildningsplats i vad avser främst arbetsmarknadsutbildning och vuxenutbildning som sker under former som nära överensstämmer med förvärvsarbete. finns ca 150 000 högskolestuderande. , då den nya högskolelagen trädde i kraft, har studerandesammansättningen ändrats markant. Medelåldern har höjts och allt fler har familj. Endast ett fåtal högskolestuderande erhåller särskilt vuxenstudiestöd (SVUX). De flesta finansierar sina studier med studiemedel. Mot denna bakgrund borde det i försäkringshänseende vara självklart att samtliga studerande omfattas av lagen om arbetsskadeförsäkring. Omfattningen av försäkringsskyddet bör inte vara beroende av om en person erhållit studiemedel, AMS-bidrag eller SVUX. I detta sammanhang bör noteras att samtliga former av studiestöd kan utgå för en och samma utbildning. En annan mycket eftersatt grupp, verksam inom högskolan, är de forskarstuderande. Medelåldern var för dessa enligt SCB:s statistiska meddelande U 1978:25. Dessa bör givetvis också ha samma försäkringsskydd som övriga studerande. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att hos regeringen anhålleratt RFV:s utredningsuppdrag att inom arbetsskadeförsäkringens ram utvidga elevskyddet till att omfatta såväl undervisningstid som resor mellan bostad och utbildningsplats, i vad avser främst arbetsmarknadsutbildning och vuxenutbildning som sker under former som nära överensstämmer med förvärvsarbete, utvidgas till att omfatta samtliga studerande. () () HANS NYHAGE (m)
mot · G2021813 · 1979-01-24 00:00:00 — Motion 1978/79:1813 av om behovet av information angående föräldrapenningen Föräldrapenning i samband med barns födelse omfattas inte av arbetsgivarinträde utan uppbärs av direkt av tjänstemannen. Tjänstemannen har att anmäla tjänstledighet till myndigheten och får vidkännas C-avdrag. Den som önskar uppbära sådan föräldrapenning skall enligt anvisningarna själv anmäla till , att han är ledig för att vårda barn. Det åligger myndighet att underrätta de anställda om vad de har att iakttaga i fråga om anmälan av sjukdomsfall (inkl. föräldrapenning i samband med barns födelse). Detta innebär att föräldrapenning för tillfällig vård av barn inte får utges för tid innan anmälan om behovet gjorts hos allmänna , där ej hinder mött för sådan anmälan eller eljest särskilda skäl föranleder att sådan föräldrapenning bör utgå. Här måste prövning ske i det enskilda fallet, och beslutet kan överklagas. Informationen från vederbörande myndigheter tycks inte vara till fyllest, då i många fall föräldrar på grund av okunnighet missat anmälan till och endast anmält ledigheten till anställningsmyndigheten. Om man efter prövning, och oftast överklagande, får några pengar alls, dröjer det i varje fall . I ett aktuellt fall är det ännu ej klart. Det här är en förmån som barnfamiljerna skall ha och som de har rätt till. Det är inte tillfredsställande, att man om informationen inte har gått fram ordentligt skall gå miste om ersättningen eller få den . Det borde vara enkelt för den myndighet som tar emot anmälan om ledighet av ovan angivet slag, att i varje enskilt fall påpeka för tjänsteinnehavaren att han själv också måste vända sig till i detta ärende. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av information angående föräldrapenningen.
mot · G2021815 · 1979-01-25 00:00:00 — om bestridandet av driftkostnaderna för teletekniska hjälpmedel till handikappade De olika typer av teleteknisk utrustning som utvecklats för personer med handikapp av skilda slag har visat sig kunna vara till mycket stor hjälp för många människor. Sådan utrustning är t. ex. mobiltelefon, högtalande telefon och telefon med knappsats i stället för fingerskiva. F. n. kan bidrag till anskaffandet av sådan utrustning erhållas av statliga medel. Många handikappade som skulle behöva sådan utrustning drar sig emellertid för att skaffa den på grund av de relativt dryga driftkostnaderna: abonnemangsavgiften för en mobiltelefon är t. ex. . har på grund av sin ställning som affärsdrivande verk inte någon möjlighet att medgiva avgiftsbefrielse för ifrågavarande utrustning. Dådet är angeläget att dessa tekniska hjälpmedel kommer till användning i den utsträckning de kan medverka till att människor med handikapp i så hög grad som möjligt kan reda sig själva, bör det hinder för deras användning som driftkostnaderna f. n. utgör undanröjas. Detta kan åstadkommas genom att driftskostnaderna bestrids med medel från socialhuvudtitelns hjälpmedelsanslag. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar att de fasta driftkostnaderna för teletekniska hjälpmedel till handikappade skall bestridas med medel från hjälpmedelsanslaget.
mot · G2021816 · 1979-01-25 00:00:00 — av om åtgärder mot sjukfrånvaro Att den ökade sjukfrånvaron utgör ett allt allvarligare samhällsproblem förnekas numera knappast av någon. Till de miljarder som utgår i ersättning för mer än 100 miljoner årliga sjukdagar kommer de mycket stora kostnaderna i form av produktionsborfall och fördyrad produktion. En dålig arbetsmiljö anges ofta som en av huvudorsakerna till den stora frånvaron. Mot detta talar emellertid dels att vi i internationell jämförelse torde ha en bra arbetsmiljö, dels att gjorda beräkningar visar att av de anställda svarar för av frånvarotillfällena. För den alldeles övervägande delen, som alltså går till jobben , är följaktligen arbetsmiljön inte ett starkt skäl att sjukskriva sig. De viktigaste åtgärder som har diskuterats för att minska sjukfrånvaron är, förutom förbättrad arbetsmiljö och ökad frånvarokontroll, ett återinförande av en eller samt ett överförande av det ekonomiska ansvaret till företagen. Enligt min uppfattning måste verkliga krafttag till och alla tänkbara uppslag prövas för att stoppa den ytterst oroande utvecklingen, som är ett verkligt hot mot en fortsatt välståndsökning. Nya idéer och erfarenheter från andra länder bör tillvaratas och kunna prövas i försöksverksamhet, exempelvis i några statliga företag. 1 har man sålunda gjort försök vid något företag med ett bonussystem, där en viss ersättning skulle komma den anställde till godo av obruten närvaro. Enligt uppgift skulle sjukfrånvaron därvid ha minskat . En annan idé är att för envar anställd vid årets början reservera ett belopp om exempelvis . Detta utfaller ograverat vid året slut, om vederbörande inte haft någon sjukfrånvaro, och trappas ner med visst belopp för varje korttidsfrånvarotillfälle. Eftersom inget av dessa båda här skisserade förslag innebär någon ekonomisk försämring för de anställda, utan tvärtom ökade inkomster för de flesta, borde de fackliga organisationerna vara intresserade av att medverka i en sådan försöksverksamhet. Med stöd av vad som framförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen föreslagits om försöksverksamhet för att minska sjukfrånvaron.
mot · G2021817 · 1979-01-25 00:00:00 — av i om familjestödet vid tvilling- och trillingfödsel Att få tvillingar eller trillingar kan vara en stor glädje men förorsakar inte desto mindre åtskilliga praktiska bekymmer. a. måste vid trillingfödsel tre utrustningar anskaffas, det går åt 600 blöjor och måste utspisning för tre personer anordnas . Sådant kan ta på föräldrarnas krafter. 1 flera avseenden torde utgående bidrag på ett rimligt sätt kompensera för merkostnader, men i vissa avseenden, t. ex. vid kontrollbesök på sjukhus och vid bilresor till och från läkarbesök, blir kostnaderna tredubbla mot vad som gäller för ett barn. Tvillingfödsel inträffar i ungefär ett fall på 80 födslar, trillingfödsel i ungefär ett fall på 6 000 födslar. Detta innebär att antalet årliga tvillingfödslar i är 1 000-1 200 och trillingfödslarna ca 15. Ett speciellt hänsynstagande till föräldrarnas praktiska svårigheter i dessa fall har inga större samhällsekonomiska konsekvenser. Kanske vore det skäl att se över gällande bestämmelser rörande föräldraförsäkring, barnbidrag etc. också ur denna synvinkel? Med hänvisning till det anförda hemställs att anhåller att regeringen överväger vilka kompletteringar av gällande bestämmelser inom familjepolitiken som kan erfordras för att tillgodose de särskilda behov som tvilling- och trillingfödsel kan föranleda.