mot · G202343 · 1979-01-16 00:00:00 — av m. fl. om övergång till republik En galjonsfigur på gamla tiders skepp hade stundom en dubbel funktion. Dels hade den ofta en symbolisk innebörd som skulle göra skeppet säkrare och få det att verka mäktigare. På somliga skepp tjänade den dels också syftet att smycka och skyla vad som egentligen tilldrog sig på galjonen, skeppets främsta del. På samma sätt fungerar dagens kungahus. Det har det dubbla syftet att symbolisera överheten och att förgylla överklassens livsstil och ritualer och därigenom bli en förskönande fasad. Härigenom saknar monarkin inte heller nu politisk betydelse. Den används som en präglare av överklassideologi och som ett andligt bedövningsmedel. Monarkin är i sig en symbol för olikställighet. Det ligger i dess natur att människor rangordnas. Det ligger i dess natur att det skall bugas och nigas och att överhet skall ses som överhet. Det ligger i dess natur att idealisera och sprida glans åt samhällets spetsar. Och för att visa denna överhetssymbol sin vördnad kan den mest uppblåste direktör, den mest myndige borgmästare, det mest självgoda kommunalråd förvandlas till en svansande ceremonivarelse, allt i en mystisk maskerad som skall förlänga avståndet mellan samhällsspetsarna och folket. Detta hårdexploateras sedan av de borgerliga massmedierna för att klasskillnadernas opåverkbara ödesbestämdhet skall bankas in i folket. Monarkin är inte det enda medlet i denna massiva ideologiska process. Men den är det enda medlet som har grundlagsskydd. Den är det medlet som är statsfinansierat. Och den har genom sin officiella karaktär och chauvinistiska tradition en glans och genomslagskraft, som göder inte bara en stor del av den kolorerade veckopressen, en stor del av den kommersiella reklamen, utan också en hel hord av tillverkare och försäljare av rojalistiskt krams. Det är lätt att förstå att monarkin är ett smycke för vår borgerlighet och dessutom direkt lönsam för en del av den. Dess ideologiska roll i dagens samhälle gör att den inte saknar politisk betydelse. De formella uppgifter som 1970-talets författningsreformer befriat kungen från var de minst viktiga uppgifterna. De som - trots att de i ord säger sig vara republikaner - använder dessa reformer som grund för påståendet att kravet på republik inte nu skulle vara viktigt att ställa, har inte förstått monarkins verkliga roll. Lika litet som borgerligheten spar resurser för att propagera rojalismens tjusighet, lika litet spar dess politiska representanter på agumenten för att garantera monarkins fortbestånd. Som vilande grundlagsförslag ligger nu ett förslag om kvinnlig tronföljd. Otroligt nog har detta förslag motiverats med argument om jämställdhet. Detta trots att monarkin, med dess bördsrätt, är en institution som minst av allt har med jämställdhet att göra. Detta trots att hela hovtraditionen bär på kvinnomyter som hör medeltiden till. Detta trots att praktiken visat, inte minst , att monarkin används för en kampanj för en direkt gammaldags och förhoppningsvis snart utlevd kvinnoroll. En löjeväckande rest från adelsväldets tid blir inte bättre av kvinnlig tronföljd. Med hänvisning till ovanstående föreslås att beslutar 1. att upphäva de av 1977/riksdag så som vilande antagna förslagen till a) lag om ändring i successionsordningen och därav föranledd, b) lag om ändring i regeringsformen, 2. att såsom vilande anta följande förslag till lag om ändring i regeringsformen, att träda i kraft : Nuvarande lydelse Motionärernas förslag 1 kap. Statsskickets grunder 2 § Regeringsformen, successionsord- Regeringsformen och tryckfriningen och tryckfrihetsförordningen hetsförordningen är rikets grundlaär rikets grundlagar. Konungen är rikets statschef. talman är rikets stats 5 kap. Statschefen 2 § Som statschef får endast den Som statschef får endast den tjänstgöra som är svensk medbor- tjänstgöra som är svensk medborgare och har fyllt tjugofem dr. Han får gare. Hon eller han får icke icke vara statsråd eller vara statsråd. utöva uppdrag såsom talman eller riksdagsledamot. Statschefen skall samråda med Statschefen skall samråda med statsministern, innan han reser utri- statsministern, innan hon eller han Är konungen av sjukdom, utrikes Är talman av sjukdom, resa eller anna orsak hindrad att utrikes resa eller annan orsak hind fullgöra sina uppgifter, inträder enligt rad att fullgöra sina uppgifter som gällande tronföljd medlem av ko- statschef inträder den av nungahuset, som ej är hindrad, för att vice talmän, som är närmast i rang och såsom tillfällig riksföreståndare full- ej är förhindrad, för att såsom tillför Nuvarande lydelse göra statschefens uppgifter. Utslocknar konungahuset, utser en riksföreståndare att fullgöra statschefens uppgifter tills vidare. utser en vice riksföreståndare. Detsamma galler, om konungen dör eller avgår och tronföljaren ännu ej har fyllt . Har konungen utan avbrott varit förhindrad att fullgöra sina uppgifter eller underlåtit att fullgöra dem skall regeringen anmäla det till . bestämmer om konungen skall anses ha avgått. kan utse någon att efter regeringens förordnande tjänstgöra som tillfällig riksföreståndare när ingen med behörighet enligt 3 och 4 §§ kan tjänstgöra. Talmannen eller, vid förfall för honom, vice talman tjänstgör efter regeringens förordnande som tillfällig riksföreståndare, när ingen annan behörig kan tjänstgöra. ordnad statschef fullgöra statschefens uppgifter. Avlider talman fullgöres statschefsfunktionen av den av vice talmän som är närmast i rang och ej är förhindrad, till dess nyval av talman företagits. Därest ingen av talmän är i stånd att tjänstgöra, tjänstgör den av ledamöter som längst tid har varit ledamot av intill dess att talman eller vice talman åter är i stånd att tjänstgöra eller intill dess att val av ny talman och nya vice talmän verkställs. Konungen kan ej åtalas för sina gärningar. Riksföreståndare kan ej åtalas för sina gärningar som statschef. 3. att såsom vilande anta förslaget - i överensstämmelse med ovan föreslagen ändring i regeringsformen 1 kap. 2 § - att successionsordningen (SFS 1974:307) skall upphöra att gälla vid utgången av , 4. att hos regeringen hemställa om förslag till följdändringar i lagtext i övrigt och reglering av andra förhållanden som kan föranledas av beslut enligt 1-3 ovan. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)