mot · G2021152 · 1979-01-25 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:81 om ändrade beskattningsregler vid skogsuttag med anledning av skador på skog I propositionen 1978/79:81 föreslås att skogsägare, som drabbats av stormfällning m. m., får sätta in av köpeskillingen för avverkningsrätt och av köpeskillingen för levererade skogsprodukter resp. saluvärdet av uttagna skogsprodukter, mot normalt 60 resp. . Motsvarande lagregler har förekommit tidigare men då endast temporärt i samband med större stormfällningar. Det sistnämnda har, vilket också sägs i propositionen, vållat skogsägarna problem på grund av att ifrågavarande författningar ofta har kommit för sent för att de drabbade skogsägarna skulle kunna planera insättningar på ett riktigt sätt. Den permanentning av lagen som föreslås är därför en angelägen förbättring. Däremot måste vi med ett beklagande konstatera att departementschefen av bl. a. tidsskäl inte ansett sig kunna göra någonting åt de s. k. katastroffallen, vilka tenderar att öka i skogsbruket. Ett katastrofskydd kan utan svårighet genomföras genom ytterligare utvidgning av den ovan nämnda högsta avdragsgilla insättningen på skogskonto. Sålunda bör i ett katastroffall de nämnda procentsatserna kunna höjas till 100 resp. . Eftersom skogskontoinsättningen får baseras såväl på köpeskillingen för den avyttrade skogen som på erhållen försäkringsersättning, innebär den föreslagna höjningen att den katastrofdrabbade skogsägaren inte får någon omedelbar beskattning av dessa intäkter. Detta får anses vara ett rimligt krav med hänsyn till de svåra ekonomiska verkningar i övrigt som följer av så omfattande skador som det är fråga om då stora delar av en fastighets skogsbestånd måste avverkas. När det gäller frågan om skogskontots löptid i katastroffallen anser vi att är ett minimum. De argument som anförs i propositionen mot en 20-årig löptid kan vara relevanta när det gäller mindre skador men inte i de verkliga katastroffallen, vid vilka en skogsägare kan få större delen av sitt försörjningsunderlag utplånat för överskådlig tid. Tvärtom kan en längre löptid än motiveras. För att de nu föreslagna reglerna skall kunna tillämpas i praktiken måste givetvis begreppet katastroffall definieras i lagen. Det är därvid angeläget att man får en enkel definition som är lätt att fstställa i praktiken. Enligt vårt förmenande uppfylls dessa krav om man med katastrofsituation menar att mer än hälften av virkesförrådet på förvärvskällan har skadats. En dylik volymgräns torde utan svårighet kunna fastställas av en tjänsteman från Det skall slutligen understrykas att de nu föreslagna reglerna hjälper de skogsägare som redan har drabbats av katastrofer, för vilka intäkterna skall deklareras vid taxering. Reglerna kommer dessutom att temporärt hjälpa dem som kommer att drabbas av svårare skador på skog innan en eventuell slutlig lagstiftning kommer till stånd. Enligt vår uppfattning kommer genomförandet av en sådan lag ej heller att försvåras av de nu föreslagna reglerna. Det kommer tvärtom att bli relativt enkelt att klara övergången till en eventuell ny, permanent lagstiftning för katastroffallen, eftersom de ovan nämnda skogskontomedlen på grund av den 20-åriga löptiden utgör öronmärkta katastrofpengar, vilka utan svårighet kan transporteras till ett nytt regelsystem. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om förslag av innebörd 1. att regler för avsättning till skogskonto med 20-årig löptid införs, avseende av köpeskilling för avverkningsrätt och för levererade skogsprodukter resp. saluvärdet av uttagna skogsprodukter i de fall avverkning är föranledd av ett katastroftillstånd på fastigheten i fråga, 2. att katastroftillståndet definieras så, att påfordrat en avverkning omfattande mer än fastighetens halva virkesförråd. . NISSER (m) BO ()