ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G202930 · 1979-01-24 00:00:00 — om en översyn av hemspråksreformen, m. m. Flera undersökningar och forskningsresultat visar att många invandrarbarn och ungdomar i vårt land har en besvärlig situation. Arbetslösheten bland invandrarungdomarna är hög. Andelen invandrarelever som fortsätter till gymnasieskolan är låg i förhållande till de svenska eleverna (58 96 mot ca 90 96), och många avbryter sina gymnsiestudier. Många drabbas av identitetskriser därför att de inte känner sig hemma någonstans; de känner ingen samhörighet med det svenska samhället eller med föräldrarnas hemlandskultur. Den yttersta anledningen till svårigheterna är i de flesta fall att barnen inte behärskar något av språken omkring sig. De utvecklar inte sitt modersmål och har därmed inte heller någon god grund för att lära sig svenska. Den hemspråksreform som trädde i kraft var en nödvändig åtgärd för att förbättra invandrarelevernas situation. Det är utomordentligt viktigt att de resurser som tillskapats genom reformen används på ett sådant sätt att de får största möjliga effekt. Förslaget i årets budgetproposition - som förbereddes av statsrådet - att sammanföra bidragen för stödundervisning i svenska och hemspråksundervisning till en gemensam resurs för flexibel användning är ett steg i rätt riktning för att skapa möjligheter att sätta in större insatser framför allt på de lägre stadierna. Emellertid är inte detta tillräckligt. En snabb översyn av hemspråksreformen utan avvaktan på en utvärdering är nödvändig. Vid en sådan måste man beakta de problem som de särskilt invandrartäta skolorna har. Specialresurser i form av särskilda lokalbidrag och ökade förstärkningsresurser vore en värdefull hjälp för dem, inte minst när det gäller elevvården. Vid en översyn av hemspråksreformen bör också övervägas att på ett bättre och effektivare sätt än samarbeta med invandrarnas egna organisationer. Det skulle kunna skapa en bättre kontakt mellan skolan och invandrarbarnens hem,om invandra ro rganisatio nema finge ta ett medansvar för hemspråksundervisningen - givetvis fortfarande med skolan som huvudman. Ett annat problem när det gäller hemspråket är de vattentäta skott som finns mellan bidragskvoterna, framför allt till förskolan och . Medel kan inte överföras från en bidragskvot till en annan. skriver i sitt meddelandeblad nr 19/77 till kommunernas sociala centralnämnder och skolstyrelser att de extra resurser som statsbidragen för invandrarbarnen utgör bör ses som en gemensam resurs och vara föremål för 1 1978/79. en gemensam planering. Möjligheterna till en flexiblare användning av resurserna för hemspråksträning och hemspråksundervisning över bidragskvotsgränserna bör prövas. Ju tidigare insatserna sätts in, desto större möjligheter att främja en aktiv tvåspråkighet! Med stöd av det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär en snabb översyn av hemspråksreformen i syfte att göra den effektivare, 2. att hos regeringen begär att försök med hemspråksundervisning i nära samarbete med invandrarnas egna organisationer startas.
mot · G202931 · 1979-01-23 00:00:00 — av och i om försöksverksamheten med idrottsgymnasier har i 13 kommuner i landet bedrivits försöksverksamhet med kombination av gymnasieskolestudier och elitidrott. Den av SÖ föreslagna utvidgningen till högst 20 kommuner /80 avvisas i statsverkspropositionen. Det finns f. n. tre friidrottsgymnasier i resp. , och . gjorde en hemställan till SÖ om inrättande av ett friidrottsgymnasium med Svenska friidrottsförbundets och starka stöd. Deras positiva inställning måste ses mot bakgrunden av de goda träningsmöjligheter som finns i kommunen och den geografiska anknytningen till på . Trots detta tog SÖ icke med bland försökskommunerna. menade att ett försök med friidrottsgymnasium med riksintagning ändå borde starta i , och verksamheten går 1979/80 in i sitt tredje år. Kommunen ansvarar för kostnaderna för den numera heltidsanställde idrottsläraren, för extramål, skjutskostnader och särskild hälsokontroll. Träningsmöjligheterna blir unika när Bosöns nya hall för friidrottsträning inomhus blir klar. Det stora antalet sökande visar intresset för och behovet av denna verksamhet. De båda friidrottsgymnasierna i och enbart kan inte anses tillgodose behovet i såväl som östra . Tyvärr står elever till skillnad från dem i och utanför möjligheten till vissa justeringar i timplanen. Skolan får ej det speciella statsbidrag för utbyte av fem lektioners vanlig undervisning mot ämnet specialidrott-friidrott som ges inom ramen för försöksverksamheten. Denna omdisposition skulle innebära en viktig lättnad i studiebördan för dem. Eleverna utgör inte bara en elit från idrottssynpunkt utan ligger även studiemässigt väl till, som de har en avsevärt tyngre arbetsbörda än sina kamrater. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar utvidga försöksverksamheten med kombination av gymnasieskolestudier och elitidrott att även omfatta friidrottsgymnasiet i . G. () i
mot · G202932 · 1979-01-24 00:00:00 — av m. fl. om lokalisering av en statlig högskoleenhet till Enligt riksdagsbeslut är högskoleort, och statlig högskoleenhet skall inrättas på orten. Regeringen har förordnat om en interimsstyrelse för den statliga högskoleutbildningen i fr. o. m. . Den interimistiska styrelsen har att fullgöra de arbetsuppgifter som ankommer på enhetsstyrelse och rektorsämbete. För verksamheten har genom regleringsbrev anslagits . till interimsstyrelsen för /79. Av redogöre'ser i anslagsframställningar-från framgår att verksamheten redan nu har stor omfattning i form av ett utbildningsutbud med kontinuitet i såväl struktursom studerandetillströmning och som motsvarar ett stort behov hos näringslivet och står i överensstämmelse med länsplaneringen. Under /79 har en planeringsram på 300 årsstudieplatser, vilka fördelats på ett antal kurser som ger plats åt 800 stuerande. Vidare bedrivs försöksverksamhet med yrkesteknisk högskoleutbildning med inriktning mot handel och distribution, vilken linje föreslås bli allmän linje från den ljuli 1979. Dessutom ges vårdlärarutbildning åt 12 studerande genom decentraliserad utbildning från . för högskoleområde tillstyrker i sitt yttrande över anslagsframställningar att högskoleenhet inrättas i och understryker vikten av en ändamålsenlig administration av utbildningen och planering av verksamheten. Detta är nödvändigt för att bereda studerande möjlighet att fortsätta studier med en för lämplig utformning av utbildningen. UHÄ finnér inte skäl att avvika från förslag och föreslår att statlig enhet inrättas i . Sammantaget uppfyller högskoleutbildningen i med god marginal de av utbildningsutskottet uppställda kriterierna för att en högskoleenhet skall kunna inrättas. Regeringens förslag att av ekonomiska skäl uppskjuta inrättande av en statlig enhet till är för länet regionalpolitisk! För det pedagogiska utvecklingsarbetet och för att möta de berättigade krav på service som allmänhet, näringsliv och studerande redan nu ställer på högskolans organisation och dess personal i är det oundgängligen nödvändigt att resurser ställs till förfogande i form av en statlig högskoleenhet. För den verksamhet som bedrivs enligt intentioner måste medel ställas till förfogande, så att den kan genomföras på ett adekvat sätt med normalt arbetsgivaransvar och lagstadgad anställningstrygghet för personalen. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att en statlig högskoleenhet inrättas från () () () () () () () () () ()
mot · G202934 · 1979-01-24 00:00:00 — av m. fl. om gruppindelning av till äggsbidraget för Vid riksdagsbehandlingen av propositionen 1977/78:85 om nytt statsbidrag för m. m. redovisades bl. a. från kommunerna i beräkningar över utfallet av det nya systemet. Dessa beräkningar tydde på stora bidragsförluster jämfört med det gamla systemet. Vid budgetarbetet har i en rad kommuner de farhågor som redovisades bekräftats. Framför allt synes schabloniseringen av tilläggsbidraget vara felkonstruerad. Vid en enkät i kommunerna har det framkommit att behovet av tilläggsbidrag varierar mellan och , beroende på bl. a. stora variationer i tjänstledighet för lärare. Det är otillfredsställande att en rad kommuner skall göra miljonförluster därför att bidragssystemet är felkonstruerat. Rättvisa kan åstadkommas genom att tilläggsbidraget delas in i grupper motsvarande gruppindelningen av veckotimpriset. Kommunerna bör sedan grupperas efter den faktiska avvikelsen från riksgenomsnittet. Den föreslagna gruppindelningen av tilläggsbidraget bör genomföras redan i statsbidraget /79. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att beslutar att i statsbidraget för införa en indelning av tilläggsbidraget i fem grupper. () () () ()
mot · G202935 · 1979-01-24 00:00:00 — av m. fl. om förstärkning av resurserna för fredsforskning vid universiteten Vid 1976/framhöll utbildningsutskottet och angående freds- och konfliktforskningen vid universiteten att det beredningsarbete som då pågick i denna fråga måtte resultera i förslag om en förstärkning av ifrågavarande forskningsorganisation (UbU 1976/77:20, s. 129-130). I budgetpropositionen 1977/78 framhöll vidare utbildningsministern att han vid anslagsberäkningen förutsatt en viss förstärkning av fredsforskningens vid universiteten resurser (prop. 1977/78:100, bil. 12, s. 482). Forskningen är hänvisad till en mycket bräcklig bas, där idealitet och engagemang utgör en hörnpelare i verksamheten. Inte desto mindre har fredsforskningen kunnat utnyttja sina få resurser till att initiera relevanta och högkvalitativa forskningsprojekt. Vid universiteten i och har forskningen dessutom kompletterats med livaktiga program för grundutbildning i internationella relationer resp. freds- och konfliktkunskap. I sker nu verksamheten under beteckningen , i inom ramen för humanekologi. Som en följd av och regeringens ställningstaganden har organistionen för fredsforskning förstärkts, främst i , som erhållit en halvtidstjänst för institutionssekreterare. De direkta basresurserna för forskning är emellertid fortfarande begränsade och utgörs av en forskartjänst. Det är nu angeläget att göra direkta förstärkningar av forskningen, inte endast av organisationen. Vägarna till detta kan vara många. Bredden och vitaliteten i fredsforskningen gör det angeläget att väcka frågan om inte en professur i freds- och konfliktforskning borde inrättas vid någon av de tre orterna. En sådan professur borde ges en inriktning på grundläggande freds- och konfliktforskning. Universitetens fredsforskning skulle därmed kunna utgöra en bas för tillämpad forskning, t. ex. inom ramen för (). Detta får emellertid bli föremål för prövning. Med hänvisning till tidigare ställningstagande hemställer vi att hos regeringen anhåller om förslag till en plan om utbyggd freds- och konfliktforskning vid universiteten. () () () () () ()
mot · G202937 · 1979-01-24 00:00:00 — Av m. fl. om ökat inslag av fackliga kunskaper i undervisningsplanen har en serie av nya lagar införts på arbetsmarknadsområdet. Dessa lagar stärker arbetstagarens roll och ålägger arbetsgivaren huvudansvaret för arbetsmiljön och efterlevnad av lagarna. Bland stora tunga lagar som införts kan nämnas den omarbetade arbetarskyddslagen, där skyddsombudens ställning väsentligt stärktes, produktkontrollagen som ålägger producenten eller importören att bevisa en varas ofarlighet innan den får marknadsföras, lagen om anställningsskydd, anpassningslagen och senast den nya arbetsmiljölagen. De nya lagarna kommer att kräva ökad kunskap i fackliga frågor från arbetstagarnas sida. Även om arbetsgivarna ålagts informationsskyldighet till sina anställda om riskerna på arbetsplatsen, nya säkerhetsbestämmelser osv. ger inte detta tillräcklig kunskap för de anställda att kunna hävda sin rätt enligt de nya lagarna. Den absoluta majoriteten av alla skolelever kommer att bli arbetstagare och bör som sådana ha kunskap om sina rättigheter och skyldigheter liksom om fackets uppgift och roll. Det är allmänt omvittnat att nuvarande undervisningssystem knappast ens har givit eleverna baskunskap om facket. En hanterlig väg vore att komplettera de fackliga organisationernas vidareutbildning med att föra in facklig kunskap i undervisningsplanen som schemalagt ämne såväl i grund- och gymnasieskolan som i den yrkesinriktade undervisningen. att som sin mening ger regeringen till känna att facklig kunskap bör föras in i undervisningsplanen såväl i grund- och gymnasieskolan som i den yrkesinriktade undervisningen som schemalagt ämne. () i Kumla () () () ()
mot · G202940 · 1979-01-23 00:00:00 — om viss ändring i körkortsförordningen En person, vilken på grund av kriminalitet, alkoholmissbruk och/eller annan misskötsamhet ådagalagt egenskaper, som gör att han inte får betros med körkort, kan kringgå körkortskravet genom att vid förande av körkortspliktiga fordon åberopa övningskörning. Det är sålunda enligt gällande rättspraxis (SvJt 1978:1) till fyllest, att de rent formella kraven i 73-78 §§ i körkortsförordningen är uppfyllda för att övningskörning skall anses föreligga. Även en person, vilken dömts för rattonykterhetsbrott och/ eller olovlig körning och som därför inte kan påräkna körkortstillstånd, kan trots detta obehindrat övningsköra. Ovannämnda förhållande upplevs som otillfredsställande, framför allt av dem som har till uppgift att verka för trafiksäkerhet och trafikbestämmelsernas efterlevnad. Med stöd av ovanstående hemställs att hos regeringen begär ändring av bestämmelserna i körkortsförordningen så att rätt till övningskörning inte föreligger i de fall som nämnts i motionen.
mot · G202942 · 1979-01-24 00:00:00 — om en utvärdering av snabbutbildningen av körkortsaspiranter arbetar trafiksäkerhetsutredningen på att ta fram förslag till hur man på olika sätt skall kunna öka trafiksäkerheten på våra vägar och bringa ner olyckssiffrorna. En viktig komponent i detta arbete är att utreda formerna för hur kvaliteten på förarutbildningen skall förbättras. pågår på ett antal platser i s. k. snabbutbildning av körkortsaspiranter. Man koncentrerar utbildningen till mellan en och för att sedan arrangera uppkörning . En sådan utbildning kom ursprungligen till stånd för att både praktiskt och ekonomiskt underlätta för glesbygdsbefolkningen att ta körkort. har emellertid snabbutbildning börjat erbjudas också i mer tättbebyggda orter i . har t. ex. också trafikskolor i annonserat om intensivutbildning. Därmed harman definitivt lämnat grundtanken att en koncentrerad utbildning endast skall erbjudas den som bor lång ifrån en trafikskola. I alla inlärningssituationer påpekar man vikten av en upprepad träning för att möjliggöra en viss överinlärning, vilket är viktigt för kunskapernas varaktighet. Laboratorn vid pedagogiskt center i , docent , kommenterar utbildningen så här: En s. k. 'hopad inlärning' kan mycket väl innebära, att eleven klarar ett förarprov, men det betänkliga är, att kunskaperna i många fall försvinner mycket snabbt. Med tanke på att det är förare av motorfordon som släpps ut i en alltmer komplicerad trafikmiljö är det betänkligt med ett ökande utbud av en utbildning om vars kvalitet och varaktighet man vet mycket litet. Mot bakgrund av ovanstående hemställs att anhåller att regeringen initierar en utvärdering av effekterna av snabbutbildning av körkortsaspiranter.
mot · G202943 · 1979-01-24 00:00:00 — om obligatoriska reflexer för oskyddade trafikanter Ett allt större antal människor ägnar sig åt lika former av motion. Alla har tyvärr inte fri natur eller motionsslingor till sitt förfogande utan måste springa eller åka rullskidor på mer eller mindre trafikerade vägar. Under en stor del av året är dygnets mörka timmar många eller väderleksförhållandena sådana att sikten är nedsatt. Motionärerna utsätter sig för betydande risker. De oskyddade trafikanterna löper 10-25 gånger större risk att råka ut för en trafikolycka än de skyddade. Dessutom är svårighetsgraden på trafikolyckorna väsentligt högre för de oskyddade trafikanterna. En enkel åtgärd till förbättring är att kräva att oskyddade trafikanter skall vara försedda med reflexer för att synas bättre. Med hänvisning till ovanstående hemställs att anhåller att regeringen inför bestämmelser om obligatoriska reflexer för oskyddade trafikanter.
mot · G202944 · 1979-01-23 00:00:00 — av i om tidigareläggning av byggandet av väg 80 mellan Dalagränsen och Edsken Riks-80 på Dalasidan har färdigställts till stor del och beräknas vara klar . Därmed har man påbörjat en mycket viktig vägdel som är av stort intresse för den tunga trafiken mellan och . Eftersom man gör denna stora satsning på Dalasidan hade många förutsatt att samma satsning skulle göras på Gästrikesidan, dvs. inom och inom samma tidsrymd. Men det ser ut att dröja. Enligt flerårsplanerna finns vägsträckningen fram till Edsken inte i planerna förrän , dvs. Denna förhalning är klart otillfredsställande, eftersom denna sträcka är mycket utsatt för hård och tung trafik. Det är av största v ikt att denna västräcka kan tidigareläggas geno m att extra anslag tillförs före 1987-1988. Detta kan t. ex. vara befogat från arbetsmarknadssynpunkt. Med stöd av vad som anförts hemställs att anhåller att regeringen verkar för att (Dalagränsen-Edsken) tidigareläggs.
mot · G202945 · 1979-01-23 00:00:00 — av och om kommunikationsradio på SJ:s lok De svåra tågolyckor som inträffade under föregående år aktualiserade åter ytterligare åtgärder för att öka säkerhetssystemet inom SJ. Att utrusta loken med kommunikationsradio anses allmänt vara ett viktigt komplement till redan befintliga säkerhetsanordningar. Med kommunikationsradions hjälp skulle information kunna ges till lokförarna, vilka numera är ensamma vid tjänstgöringen i loken. På motsvarande sätt skulle lokförarna kunna meddela sig med föregående eller nästa bemannade station och lämna nödvändiga upplysningar. Även från arbetsmiljösynpunkt skulle kommunikationsradion i loken få stor betydelse. Om man jämför med andra kommunikationsmedel, t. ex. flyg, båt och buss, inser man att SJ ligger långt efter på detta område, vilket onekligen är förvånande. Såväl SJ-personalen som de resande kan med fog ställa höga krav på SJ, när det gäller olika säkerhetsanordningar och säkerhetssystem. Kommunikationsradion utgör dessutom, efter dagens förhållanden, ett från teknisk synpunkt tämligen enkelt system. SJ:s ledning bör därför besluta om att införa kommunikationsradio på tågen. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om kommunikationsradio på SJ:s lok.
mot · G202946 · 1979-01-23 00:00:00 — av m. fl. om trafikinformation via lokalradio Vissa försök med trafikinformation via lokalradion har genomförts på några håll i . Exempel på detta är den information som Radio förmedlar till trafikanterna i . Sådan information omfattar uppgifter om väglag, (halka, snöfall, dimma, vattenplaningsrisk), trafikintensitet, vägarbeten, risk för viltolyckor, avstängning av broar och vägar, förslag till alternativa vägval m. m. Sådana uppgifter till trafikanterna är av mycket stort värde och torde förebygga många trafikolyckor. Denna verksamhet måste därför ses som en viktig del av det intensifierade trafiksäkerhetsarbete som pågår i vårt land. Erfarenheter från andra länder, som kommit längre än vi på detta område, visar att trafikinformation via radion är utomordentligt betydelsefull och mycket uppskattad av såväl trafikanterna som trafikpolisen. Viktigt är dock att information ges för begränsade områden, lokalt eller regionalt, och att sändningarna sker fortlöpande under såväl dag- som . Även information vore av stort värde, men torde vara svårare att genomföra av bl. a. ekonomiska skäl. Vad här har sagts visar att samtliga lokalradiostationer i landet borde införa kontinuerlig trafikinformation under veckans . Detta kräver i sin tur ett utbyggt samarbete med bl. a. , polisen, och kommunerna. De ökade kostnaderna för detta bör inte hindra en utbyggnad av denna viktiga trafiksäkerhetsreform. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande fortlöpande lokal och regional trafikinformation via samtliga lokalradiostationer i . () HANS NYHAGE (m) () () () GOTAB 61190 Slockholm 1979
mot · G202948 · 1979-01-23 00:00:00 — av och om vägbyggandet Den långsiktiga planeringen för utbyggnad av vägnätet utgör i vissa fall ett hot dels mot värdefull , dels mot landskapet. Många skäl talar för att en restriktivare syn borde tillämpas på tillkomsten av nya vägar och att man i första hand satsar på redan gjorda investeringar. Av ekonomiska skäl vägbyggen är kapitalkrävande - bör upprustning och ombyggnad så långt möjligt följa nuvarande vägsträckningar. Sker så minskar markbehovet liksom risken att få en av vägar starkt genombruten landskapsbild. a. vissa delar av utgör varnande exempel på hur landskapet skurits sönder av alltför tätt dragna vägar. Såväl vid nybyggnad som vid ombyggnad måste denna syn på markåtgången vara vägledande. Siffrorna för antalet trafikolyckor ute på våra vägar är fortfarande höga. Med förhållandevis små medel kan man emellertid nå goda effekter för att minska olycksriskerna. Vanliga trafikanter har länge frågat sig varför man t. ex. inte satsar mer på att underlätta s. k. filkörning vid anslutningsvägar (avfarter). Det är väl känt att många trafikolyckor uppstår vid vänstersväng, där möjligheter till filkörning ej finns. Deras antal borde kunna reduceras avsevärt genom en konsekvent genomförd utbyggnad av länsvägarnas avfarter. I detta sammanhang kan erinras om att under trepartiregeringen på listan över lämpliga beredskapsarbeten även togs upp åtgärder för att minska riskerna vid vänstersväng, t. ex. vägbreddning med skilda körfält. Detta torde fortfarande äga aktualitet såväl för att öka trafiksäkerheten som för att skapa sysselsättningstillfällen. Med anledning av vad ovan anförts hemställer vi att beslutar 1. att vid ny- och ombyggnad det befintliga vägnätet bör utnyttjas bättre, 2. att tillräckliga medel bör stå till förfogande inom länen för att förbättra trafiksäkerheten vid vägkorsning och anslutande väg.
mot · G202949 · 1979-01-24 00:00:00 — av m. fl. om samårdsskyldighet vid vägbyggnad Inom sker kontinuerligt planering för ett stort antal nya vägbyggen och omfattande vägombyggnader. De flesta berör arealer med motstridande intressen för markanvändning, t. ex. skyddet för jordbruksoch skogsmark, naturvård, friluftsliv m. m. och har därmed inverkan på kommunernas markplanering. Då det gäller det samlade jord- och skogsbruket företräder lantbruksnämnd och skogs vårdsstyrelse dessa näringsgrenar vad gäller strukturfrågorna. Tyvärr kommer dessa organ ofta alltför sent in i planeringsarbetet. När de anmodas att avge remissvar är ett omfattande arbete redan nedlagt i projektering. Genom tidig medverkan från lantbruksnämnd och skogsvårdsstyrelse kan planeringen på bästa sätt tillgodose såväl ett aktivt utövande av jordbruk och skogsbruk som underlätta arrendering för berörda fastigheter. Enligt vår mening bör det författningsenligt åligga att, så snart planering av ny väg skall påbörjas eller då betydande vägombyggnad skall ske, kontakta såväl lantbruksnämnd som skogsvårdsstyrelse för att få del av deras synpunkter. Vi anser att det därigenom blir lättare för att få vägsträckningen fastställd och därmed minska antalet korridorområden som läggs ut för kommande vägbyggen. Detta skulle vara till fördel, inte bara för jordbruket och skogsbruket utan också för många kommuner. Genom att det ofta tar avsevärd tid att fastställa vägsträckningama och arbetar med flera alternativ, ofta på lång sikt, uppstår icke sällan hinder även för kommunernas planering och utveckling. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att skyldighet skall föreligga för att kontakta lantbruksnämnd och skogsvårdsstyrelse så snart såväl ny väg skall börja planeras som då en omfattande vägombyggnad skall ske.