mot · G2022610 · 1979-04-23 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:109 om ändring i datalagen (1973:289) I och med att datorerna började utnyttjas i stor skala för lagring och sammanställning av persondata ökade möjligheterna och riskerna för intrång i personlig integritet drastiskt. Dessa risker berör alla i samhället, vilket förklarar den politiska enighet som räder om behovet av en lag och en tillsynsmyndighet som skyddar individen mot otillbörligt integritetsintrång. Det finns goda skäl till misstro mot en sådan enighet. Begreppet integritet är en abstraktion utan innehåll, så länge det inte knyts till bestämda situationer. Att värna den personliga integriteten blir lika litet förpliktande som att värna om friheten. Ett reellt innehåll får detta värnande forst när följande frågor ställs: mot vem, för vilka grupper, under vilka förhållanden? När problemet konkretiseras i frågor som: Bör statliga personregister användas för selektiv direktreklam? Bör båtförsäkringsregister samköras med förmögenhetsredovisningar för upptäckande av skatteflykt? - då spricker enigheten och intressegrupperna intar de ståndpunkter som kan förväntas. Datalagstiftningen utgår vidare från ett alltför snävt integritetsbegrepp, privatlivets helgd. Rätt till integritet bör betyda rätt till självständighet, rätt till självbestämmande, en rätt som givetvis får inskränkas med hänsyn till kollektivets behov. En sådan rätt är t. ex. rätten att bestämma över vilken information om näraliggande personliga förhållanden som skall delges andra. Integritetsbegreppet måste vidgas till att omfatta en individs hela situation, i arbetslivet lika väl som i privatlivet och i samhället i övrigt. En förutsättning för att uppnå verklig integritet är att ha avgörande inflytande över hela sin situation. Det är tillfredsställande att regeringen foijer en av de viktigaste slutsatserna i DALK:s () betänkande och förutskickar tilläggsdirektiv till DALK att utreda en lagstiftning som utvidgas till att omfatta all personregistrering, inte bara den som utförs med viss teknik. Det är typen och användningen av uppgifter och syftet med registreringen som är det centrala, inte vilken teknik som används. En allmän personregisterlag eller ännu hellre integritetslag hade behövts redan före datateknikens genombrott och är ännu mera angelägen . En sådan lagstiftning måste utgå från det vidgade integritetsbegreppet och speciellt försvara integriteten på arbetsplatsen. Förslagen till mindre förändringar i datalagen är till större delen rimliga med utgångspunkt i den ovannämnda, snäva syn på integritet som datalagen och propositionen ger uttryck för. Även inom denna ram behövs dock skärpt lagstiftning för att stärka skyddet för den personliga integriteten, speciellt på arbetsplatserna och mot kommersiellt utnyttjande av persondata. För folkets flertal är integritet på arbetsplatsen minst lika viktig som därutanför. Det är integritetsintrång att i datoriserade produktionsstyrningssystem mäta individuella anställdas prestationer eller beskära handlingsmöjligheterna vid utförande av ett arbetsmoment eller minska arbetstagarnas tvärkontakter på arbetsplatsen. En mycket påtaglig effekt av automationen (med eller utan datorer), som den bedrivits, är att den lett till en påtaglig utarmning av arbetets innehåll och till en ökad arbetsdelning för hundratusentals anställda i administrations- och produktionsarbete. För dessa anställda är detta ett mycket större integritetsintrång än att finnas i myndigheternas register. För att kunna möta detta måste de anställda och deras fackliga organisationer ges möjlighet att tillvarata och skydda sin integritet vid införande av datorstödda system. För detta fordras information och utbildning på de anställdas villkor, tillgång till egen expertis och i sista hand vetorätt för de anställda. Detta är så viktigt att särskild lagstiftning behövs. LO och TCO framför i sina remissvar på DALK:s betänkande att sådan lagstiftning bör övervägas, om inte bestämmanderätt för de anställda kan erhållas genom medbestämmandeavtal, vilket vi anser vara mycket osannolikt med hänsyn till vunna erfarenheter av förhandlingar om medbestämmandeavtal. I avvaktan på sådan lagstiftning måste de möjligheter som finns inom datalagstiftningens ram utnyttjas. Informationskravet kan tillgodoses genom att i datakungörelsen stadgas att protokoll från förhandling enligt 11 $ medbestämmandelagen måste bifogas ansökan till datainspektionen om tillstånd för personregister över anställda (anmälningsförfarande är här uteslutet). Sådan ansökan skall lämnas utan bifall, om de anställdas fackliga organisationer ger sitt veto, vilket bör stadgas i datalagen. Den utbildning som avses gäller inte i första hand att kunna bruka verktyget datorn utan att bygga upp kunskap och kompetens som underlättar en aktivt utövad demokratisk kontroll av den datatekniska utvecklingen och datateknikens användning såväl på kort som på lång sikt, såväl på den enskilda arbetsplatsen som i samhället som helhet. En sådan utbildning bör utgå från deltagarnas egen situation och bl. a. belysa - datateknikens samband med rationaliseringar, orsaker och effekter. - datateknikens konsekvenser för sysselsättningen, - planerings- och beslutsprocesser vid utveckling och införande av datorsystem, - förändringar i arbetsförhållanden vid införande av datorstödda system, - aktionsmöjligheter, egna och andras erfarenheter. Sådan utbildning måste ses som en del av kostnaden för utveckling och införande av datorstödda system på en arbetsplats och genomföras på betald arbetstid och i fackets regi. Även inom det allmänna utbildningsväsendet är det angeläget med en datautbildning som fokuseras till demokratisk kontroll och medbestämmande. Det innebär lika stor risk för otillbörligt integritetsintrång att registrera en anställds arbetsprestationer som att registrera den typ av uppgifter om hälsotillstånd m. m. som anges i 4 § datalagen. Därför instämmer vi i kravet i TCO:s remissvar på DALK:s betänkande att arbetsprestationer tas med i katalogen över känsliga uppgifter som kräver särskilda skäl för registrering. Därvid bör observeras att många datorstödda produktionsstyrningssystem innehåller uppgifter som lätt kan härledas till enskild arbetstagare och därför ger möjlighet till prestationsmätning och otillbörlig personregistrering. Inte minst för denna typ av registrering är det viktigt med facklig vetorätt. Uppgifter om politisk eller religiös uppfattning är mycket känsliga och registrering av sådana kan innebära stora integritetsrisker för den enskilde. Därför måste förutom särskilda skäl krävas den registrerades skriftliga samtycke till sådan registrering. Även om detta normalt ingår i datainspektionens föreskrifter skall det gälla generellt och stå i datalagen. Utlämnande av personuppgift för databehandling i utlandet Sådant utlämnande bör helt förbjudas dels mot bakgrund av att man i andra länder har en annan datalagstiftning eller helt saknar sådan, dels mot bakgrund av de speciella risker för missbruk av personuppgifter som de multinationella företagens verksamhet innebär. Uttag för kommersiellt syfte I propositionens motiv till tillägg till 3 § datalagen påpekas särskilt (s. 16)att utnyttjande av personuppgift för annat ändamål än det den ursprungligen insamlades för kan vara att anse som otillbörligt, även om uppgifterna som sådana är tämligen harmlösa. Uttag ur offentliga register för kommersiellt syfte, t. ex. direktreklam, är ett typexempel på sådan användning av personuppgift för annat ändamål. Avsikten med den mycket viktiga offentlighetsprincipen är att ge den enskilde insyn och kontroll över myndigheters verksamhet, inte att medge kommersiella uttag. Ett förbud mot sådana uttag bör inte innebära något hot mot offentlighetsprincipen, särskilt som datainspektionen uttalat att det är möjligt att avgränsa denna typ av uttag. Ytterligare stöd för ett förbud mot sådana uttag ger de i DALK:s betänkande i avsnitt 13.4.8 redovisade opinionsundersökningar, där en helt dominerande del (i ett fall 93 96) av de tillfrågade motsätter sig sådant utnyttjande av offentliga register. Även flera tunga remissinstanser, bl. a. i , LO och TCO, uttalar starka betänkligheter mot denna form av missbruk av offentlighetsprincipen och föreslår starka begränsningar. Kommersiellt syfte i detta sammanhang innebär naturligtvis inte riktad information, där sådan är av uppenbart samhälleligt intresse, t. ex. för återkallande av alla bilar av viss årsmodell med allvarligt konstruktionsfel. Register för forskning och statistik Datalagstiftningen får inte utnyttjas som svepskäl för att hindra eller allvarligt försvåra samhällskritisk eller annan obekväm forskning. Detta tycks inte ha skett i någon större utsträckning, men det existerande generella tillståndsförfarandet skulle kunna missbrukas till sådan styrning av forskningen, vilket framhålls i ett antal remissvar från forskare och statistiker. För att minska denna risk och underlätta för forskarna bör datainspektionen ges i uppdrag att i samråd med forskarna komma fram till ett förenklat ansökningsförfarande som täcker de flesta forsknings- och statistikregister. I en framtida allmän integritetslag bör särskilda regler gälla för forsknings- och statistikregister. Denna skyldighet (10 jj) är en av de viktigaste i datalagen och av central betydelse för den enskildes rättssäkerhet. Vi kan inte finna att det finns särskilda skäl som medger att avgift tas ut för sådan underrättelse. I de mycket speciella fall som tas upp i DALK:s betänkande, mycket kortvariga register för teständamål, forskning och statistik och s. k. loggningsregister, dvs. register över vilka uttag och förändringar som gjorts i ett register, och s. k. backupregister, dvs. säkerhetskopior av ett register, kan det i vissa fall vara motiverat med undantag från underrättelseskyldigheten. Det är mycket betänkligt att som i propositionens förslag ge lagtexten en så gummiartad utformning att regeringen har möjlighet att undanta ytterligare typer av register från underrättelseskyldigheten. Av lagtexten skall framgå precis vilka fall som avses och att undantag endast medges efter tillstånd av datainspektionen i varje enskilt fall. Om och när nya typer av register och teknik blir aktuella skall ta ställning till om lagstiftningen behöver ändras. Detta är principiellt viktigt och inte onödig byråkrati. Propositionen föreslår i och för sig, men först på , utredning av en lagstiftning oberoende av teknik. Tills denna lagstiftning blir verklighet bör datalagens regler vara så precisa som möjligt. Även propositionens förslag till undantagsregel från tillståndskravet (2 § tredje stycket) har en sådan utformningatt lagstiftningsrätten riskerar övergå från till regeringen och kan därför inte utan vidare godtas. I motivtexten (s. 31) ges exempel på register som kan undantas, nämligen: personregister som uppstår vid utnyttjande av enklare former av datorutrustning, nämligen kontorsutrustning som skrivautomater och andra system för framställning av text och dokument (s. k. ordbehandling), datorutrustning för grafisk produktion, hemdatorer med lagring av uppgifter för personligt bruk och datoriserade konferenssystem. Motivtexten måste skärpas till att gälla dessa typer av register och teknik och inga andra. Även här måste i avvaktan på en allmän integritetslag gälla att måste få ta ställning till vilka typer av ny teknik som kan undantas när en sådan blir aktuell. Med stöd av det anförda och med godkännande av propositionen 1978/79:109 i övrigt föreslås 1. att hos regeringen begär förslag till lagstiftning som ger de anställda och deras fackliga organisationer möjlighet att tillvarata och skydda sin integritet vid införande av datorstödda system genom information och utbildning på de anställdas villkor, tillgång förde anställda till egen expertis och vetorätt för de anställdas fackliga organisationer. 2. att begär att regeringen i samråd med offentligt anställda forskare och statistiker utarbetar ett förenklat tillståndsansökningsförfärande för personregister för offentlig forskning och statistik. 3. att med ändring i propositionen 1978/79:109 beslutar anta följande förslag till lag om ändring i datalagen (1973:289): Personregister över cinställda viel företog eller myndighet för icke inrät Första stycket gäller icke i fråga om personregister vars inrättande beslutas av regeringen eller . Före sådant beslut skall dock yttrande inhämtas från datainspektionen. las eller Joras utan tillstånd från berörda löntagarorganisationer. Första och andra styckena gäller icke i fråga om personregister vars inrättande beslutas av regeringen eller . Före sådant beslut skall dock yttrande inhämtas från datainspektionen och i fråga ont personregister över anställda från herö rila löntagarorganisationer. Tillstånd att inrätta och föra personregister som innehåller uppgift om någons politiska eller religiösa uppfattning får meddelas endast om särskilda skäl föreligger. Vad som sagts gäller dock ei personregister som sammanslutning avser att föra beträffande sina egna medlemmar. Tillstånd att inrätta och föra personregister sorn innehåller uppgift om någons arbetsprestationer får meddelas endast om särskilda skäl föreligger. Tillstånd att inrätta och föra personregister som innehåller uppgift om någons politiska eller religiösa uppfattning får meddelas endast om särskilda skäl föreligger och den registrerade gett skriftligt tillstånd till registreringen. I ad som sagts gäller dock ei personregister som sammanslutning avser att föra beträffande sina egna medlemmar. Underrättelse enligt första stycket Underrättelse enligt första stycket skall lämnas utan kostnad för den skall lämnas utan kostnad för den enskilde, f öreligger särskilda skäl får enskilde. dock datainspektionen i fråga om visst slag av personuppgif ter eller i fråga om underrättelse om att personuppgift om Propositionens .forsla}; enskild ej förekommer i registret medge att avgift tages ut. 10 § fjärde stycket Första stycket gäller icke heller, om det i fråga om visst slag av personuppgifter är uppenbart att underrättelse kan underlåtas på grund av att det inte föreligger någon risk för otillbörligt intrång i registrerads personliga integritet. Underrättelse får dock underlåtas endast efter medgivande från datainspektionen. Första stycket gäller icke heller, om det i fråga om visst slag av personuppgifter är uppenbart att underrättelse kan underlåtas på grund av att det inte föreligger någon risk för otillbörligt intrång i registrerads personliga integritet neli personuppgifterna ingär i ett mycket kortvarigt register för teständamål, offentlig forskning eller statistik, register över vilka uttag och förändringar som gjorts i ett register (loggningsregister) eller säkerhetskopia av ett register (baekuppregister). Underrättelse får dock underlåtas endast efter medgivande från datainspektionen i varje enskilt fall. Personuppgift som ingår i personregister får ej lämnas ut om det finns anledning antaga att uppgiften skall användas till automatisk databehandling i strid med denna lag. Finns det anledning antaga att personuppgift skall användas för automatisk databehandling i utlandet fär uppgiften lämnas ut endast efter medgivande av datainspektionen. Sådant medgivande får lämnas endast om det kan antagas att utlämnande nr uppgiften icke kommer att medföra otillbörligt inträng i personlig integritet. Personuppgift som ingår i personregister får ej lämnas ut om det finns anledning antaga att uppgiften skall användas till automatisk databehandlingi strid med denna lag. Finns det anledning antaga att personuppgift skall användas för automatisk databehandling i utlandet får uppgiften ej lämnas ut. Uttag för kommersiellt syfte av personuppgift ur offentligt register fälej förekomma. 4. att som motiv till undantagsregeln i 2 $ näst sista stycket uttalar att regeln endast gäller personregister som uppstår vid utnyttjande av enklare former av datorutrustning, nämligen kontorsutrustning som skrivautomater och andra system för framställning av text och dokument (s. k. ordbehandling), datorutrustning för grafisk produktion, hemdatorer med lagring av uppgifter för personligt bruk och datoriserade konferenssystem, s. k. telekonferenssystem. FIVOR (vpk) (vpk) (vpk) C.-II, (vpk) (vpk)