mot · G2022281 · 1979-03-26 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:110 om riktlinjer för skogspolitiken, m. m. Skogen - en tillgång för alla Skogen utgör - rätt skött - vår värdefullaste naturtillgång. Skogsnäringen sysselsätter omkring 300 000 människor. Skogsprodukter av olika slag svarar för av landets exportinkomster. Skogsnäringen har även en stor regional betydelse. Omkring 1 000 orter är mer eller mindre beroende av näringen, och i många glesbygdsorter utgör den enda underlaget för samhällsservicen. Men skogsmarken utnyttjas även för andra ändamål än virkesproduktion. Den ger bär, svamp och vilt, och den används för renbete. För det rörliga friluftslivet utgör den en oumbärlig tillgång. Värdet av dessa nyttjandeformer är - till skillnad från virkesproduktionen - svårt att mäta i pengar, men detta förhållande gör dem inte mindre betydelsefulla. I enlighet med detta bör också 1 § i förslaget till skogsvårdslag ha följande lydelse: Skogsmark med därpå växande skog är en nationell tillgång, som skall skyddas, vårdas och skötas så att den varaktigt ger människor, djur och växter en god miljö och en med hänsyn till markens produktionsförmåga och övriga allmänna intressen hög avkastning av virke och andra nyttigheter. Den är tillgänglig för alla enligt allemansrätten. Ett samhällsekonomiskt synsätt klarar målkonflikter Skogen utnyttjas alltså för många olika ändamål. Därför ställs också många olika krav på skogen och skogsbruket. Dessa olika krav står ofta i motsatsställning till varandra. Så t. ex. kommer ofta krav på produktionshöjande åtgärder i konflikt med de krav som måste ställas från miljösynpunkt. När det gäller dessa konflikter har skogsutredningen ensidigt ställt upp på skogsindustrins sida och allvarligt nonchalerat övriga intressen. I regeringens proposition finns ingen antydan till hur dessa konflikter skall lösas. För vpk är det en självklarhet att kräva att hänsyn måste tas till alla nyttjandeformer. Utgångspunkten för vår politik är ett samhällsekonomiskt synsätt som förenar kraven på hög sysselsättning, god miljö och höjd virkesproduktion. Produktion av högkvalitativt barrträdsvirke och vedenergi Skogar som anläggs kommer att skördas om ungefär . Vi vet väldigt litet om vad skogarna kommer att användas till i en så avlägsen framtid. Men att skogarna kommer att utnyttjas på ett eller annat sätt kan vi vara förvissade om. Därför bör den produktionsinriktning som väljs ge så stor valfrihet som möjligt för dem som en gång skall besluta vad skogsråvaran skall användas till. Vidare bör inriktningen vara sådan att skogsmarkens virkesproducerande förmåga utnyttjas på ett effektivt sätt och att landets naturliga produktionsförutsättningar - i relation till andra länder tas till vara. Med ledning av dessa synpunkter anser vpk att den övergripande produktionsinriktningen skall vara produktion av främst barrträdsvirke av hög kvalitet. Anläggningen av nya skogsbestånd skall ske i förband som är väsentligt tätare än de som tillämpas . Genom ändamålsenliga röjningar och gallringar skall trädslagsfördelningen regleras, och värdefulla timmerdimensioner drivas fram till slutavverkningar. En sådan inriktning ger valfrihet för framtiden. Stor andel sågtimmer erhålls vid slutavverkningen, och massaved faller ut vid de gallringar som genomförs under beståndets omloppstid. Skulle man inte behöva sågtimmer, går det mycket bra att göra pappersmassa av detta eller att använda det för energiändamål. Produktionsinriktningen medför även långa omloppstider - längre än de som tillämpas - vilket gör att markens produktionsförmåga utnyttjas bättre än . Skogsforskningen har nämligen visat att den optimala omloppstiden med hänsyn till högsta möjliga produktion är väsentligt längre än man trott. Den tätare beståndsanläggningen medför även att markens produktionsförmåga utnyttjas bättre i de nya bestånden. Denna merproduktion kan tas till vara vid en sen röjning eller tidig gallring och då flisas och användas som energi. Vidare har bland de bästa förutsättningarna i världen att producera barrsågtimmer av hög kvalitet, och produktionsinriktningen gör att landets naturliga förutsättningar utnyttjas på bästa sätt. Mekanisering under kontroll och stopp för giftanvändning har produktiviteten i skogsbruket, uttryckt som antalet producerade m3 per dagsverke, sexdubblats. Produktivitetsökningen har varit störst i avverkningsarbete och terrängtransport. Detta har åstadkommits genom en ökad mekanisering och genom rovdrift på människor och miljö i form av ökad arbetshets, utslagning och giftanvändning. utfördes praktiskt taget allt avverkningsarbete med motorsåg. Därefter har dock mekaniseringen gått snabbt, och olika typer av avverk ningsmaskiner som i allt större utsträckning ersätter motorsågen har kommit. Mekaniseringsgraden i avverkningsarbete - uttryckt som procentuell andel av arbete med motorsåg som ersatts med maskinellt arbete-varår 1972 . var motsvarande värden 28 resp. . Till 1984 väntas mekaniseringsgraden, enligt skogsföretagens bedömning, öka till hela Skogsbruket är en areell näring utan några större expansionsmöjligheter. Därför har den kraftiga produktivitetsökningen slagit hårt mot sysselsättningen. sysselsattes inom skogsbruket mer än 100 000 människor. varantalet nere i 60 000 människor. Ytterligare mekanisering innebären fortsatt minskning av antalet sysselsatta och ett hot mot många orters existens. Försörjningsunderlaget för många glesbygd sorter kommer att försvinna. Följden blir en fortsatt avfolkning av glesbygden och ökad koncentration till tätorter. En sådan utveckling innebär även att skogsbrukets rekryteringsbas för arbetskraft minskar, vilket leder till ett ytterligare krav på ökad mekanisering. Fortsatt mekanisering måste dock betraktas som ofrånkomlig. Mekaniseringen är dessutom, i den mån den underlättar arbetet och förbättrar arbetsmiljön, önskvärd. Det är därför inte realistiskt att tro att enbart skogsbruket kommer att utgöra ett tillräckligt underlag för samhällsservicen i glesbygden, utan satsning inom andra näringar blir nödvändig. För att motverka de negativa effekterna av en fortsatt mekanisering och för att garantera att den sker i former som är acceptabla för dem som arbetar i skogsbruket kräver vpk att fortsatt mekanisering endast får ske efter godkännande från facket. Giftanvändningen i skogsbruket utgör ett allvarligt hot för det skogliga ekosystemet och medför helt onödiga arbetsmiljörisker. Därtill har den på många håll lett till allvarliga inskränkningar i allemansrätten. Vpk kan inte acceptera detta och kräver därför förbud mot all användning av kemiska bekämpningsmedel i skogsbruket, utom i samband med tillämpning av 20 § i förslaget till skogsvårdslag. Om ett allmänt förbud inte införs kräver vpk att hälsovårdsnämnden i en av kemiska skogsbesprutningar berörd kommun får rätt att stoppa planerade besprutningar inom kommunens gräns. Mekanisering och kortsiktiga vinstintressen har missgynnat skogsvården Den hittillsvarande snabba mekaniseringen har även bidragit till att nödvändiga arbeten inom skogsvården eftersatts. För dessa arbeten finns inga mekaniserade lösningar, utan man är hänvisad till metoder. Arbetena måste dessutom utföras . Beroende på den kraftiga bortrationaliseringen av arbetare räcker de som finns kvar inte till för att klara hela skogsvården. Man anser sig inte heller ha råd att låta de kapitalkrävande avverkningsmaskinerna stå och låta maskinförarna arbeta med skogsvård. Följden blir att skogsvården eftersätts och att den framtida virkesförsörjningen äventyras. En annan orsak till att skogsvårdande insatser inte görs i tillräcklig omfattning är att dessa är långsiktiga investeringar, vilkas avkastning faller ut om kanske . Med de krav på korta avskrivningstider och hög profitkvot som råder i kapitalistisk ekonomi blir sådana investeringar inte företagsekonomiskt lönsamma. Därför kommer de ej heller till stånd, även om de från samhällsekonomisk synpunkt är klart motiverade. Att så är fallet bevisas av det faktum att ökade skogsägarnas behållning av virkespriset - efter det att kostnader för avverkning, transport och skogsvård fråndragits-från 19 till 52 kr./m3, alltså med , under det att insatserna i skogsvård bara ökade med /m3, . Utrymme för investeringar i skogsvård fanns, men intresset saknades. Stora brister att avhjälpa inom skogsvården Dagens föryngringar är klart otillfredsställande. Närmare hälften klassas som icke nöjaktiga enligt återväxttaxering. F. n. behöver ca 120 000 ha hjälpplanteras för att säkerställa återväxten. Även i de fall då ny skog anlagts genom självföryngring under fröträd finns stora brister. En granskning av riksskogstaxeringens redovisningar visar nämligen att man efter det att den nya skogen säkerställts underlåtit att avverka fröträden till stort men för den framtida beståndsutvecklingen. Det totala virkesförrådet av fröträd och andra s. k. överståndare i plant- och ungskogar uppgår till ca sk. Den årliga röjningsarealen uppgår till ca 250 000 ha. Denna omfattning räcker inte till för att klara det nytillkommande behovet. Denna areal uppgår i stället till ca 350000 ha. Till detta kommer ett eftersläpande behov av röjning. Denna areal uppgår till ca 500 000 ha. Utöver detta finns det ett mycket stort behov av s. k. underröjning i medelålders skog. Detta behov har orsakats av underlåtenhetssynder ännu längre tillbaka i tiden. Ungefär 2 miljoner ha är i behov av sådan röjning. Röjningsvirket från dessa underröjningar lämpar sig mycket väl som energiråvara. Dagens glesa bestånd medför en försämrad virkeskvalitet. Detta gäller framför allt i tallbestånd. För att säkra tillgången på talltimmer av hög kvalitet är det därför nödvändigt med en omfattande stamkvistning. Ca 60 000 ha behöver stamkvistas . För att öka den framtida virkesproduktionen kräver vpk att åtgärder sätts in för att rätta till de brister som här påtalats. Detta skulle ge ca 6 500 nya helårsarbeten. Vpk kräver att meddelar föreskrifter om genomförande av eftersläpande stamkvistning samt eftersläpande röjningsarbeten. Gödsling, dikning och inplantering av contortatall För att höja skogarnas produktionsförmåga föreslår skogsutredningen bl. a. ökad gödsling, dikning av myrmarker och sumpskogar samt inplantering av den kanadensiska tallen contorta. Även i propositionen ges fritt fram för exempelvis skogsgödsling. Departementschefen skriver: Gödslingen av skogsmark har gett ett värdefullt tillskott av virke. Jag finner emellertid ingen anledning för staten att stimulera denna verksamhet. Slutsatsen av detta blir bara en, nämligen: Fritt fram för skogsgödslingen. För skogsägarna är gödsling en god affär, och de klarar den utan statliga bidrag. När det gäller inplantering av främmande trädslag som contorta och dikning av myrmarker och sumpskogar så finns det inte heller här några konkreta förslag från departementschefen. Vpk anser att kunskapen om gödslingens långsiktiga effekter på människa och miljö är alltför dåligt kända. Klart är att kvävegödslingen av skogsmark medför risk för urlakning, nitratförgiftning av grundvatten, förändring av pH och därmed ändrade förhållanden i skogsekosystemet samt brist på andra näringsämnen. Endast av det flyggödslade kvävet tas upp av träden. Resten tas upp av markvegetationen, binds i marken, urlakas eller avgår som gaser vilka bidrar till att bryta ned det livsviktiga skyddande ozonskiktet runt jorden. Dessutom kan det ur energisynpunkt inte vara försvarbart att använda fossila bränslen för att framställa handelsgödsel för skogsbruket. Ytterligare ett skäl mot gödslingen är att färska rön från mikrobiologisk forskning visar att gödslat virke gynnar tillväxten av vissa för människor och djur skadliga mögelsvampar. Vpk kräver därför stopp för fortsatt gödsling i avvaktan på ytterligare forskningsresultat. genomför f. n. en våtmarksinventering. 1 avvaktan på resultatet från denna kräver vpk stopp för dikning av myrmarker. Dispens kan i vissa fall medges av . Beträffande inplantering av contorta säger skogsutredningen: Det kan emellertid vara risk för angrepp av nu okända insekter eller svampar. Därför bör contortatallen inte ges så stor utbredning att ett bakslag kan äventyra skogsproduktionen inom stora geografiska områden. Trots detta räknar man (i alt. 2) med att inte av skogsarealen i nordvästra och skall beskogas med contortatall. Contortatallen lämpar sig sämre än den svenska tallen som råvara för sågverken, vilket utgör ett ytterligare skäl att begränsa omfattningen. Vpk kräver ett generellt förbud mot ytterligare inplantering av contorta och andra främmande trädslag i avvaktan på en av fastlagd politik för skogsindustrins inriktning. Detta förbud är nödvändigt för att möjliggöra en satsning på sågverksindustrin mot bakgrund av den rådande osäkerheten om contortans lämplighet som sågtimmer. Dispens mot detta förbud kan utfärdas av , dock endast i sådana områden där det i dag är svårt att åstadkomma nöjaktiga föryngringar med inhemska trädslag. Välslutna skogar kan öka skogsproduktionen Vpk anser att en hög virkesproduktion är möjlig att nå på andra vägar. Den tidigare nämnda produktionsinriktningen kräver en kraftigt förbättrad beståndsanläggning, ökad röjning och ökad gallring. En förbättrad beståndsanläggning erhålls bl. a. genom anläggning av tätare förband och genom användning av förädlat skogsodlingsmaterial. Denna intensivare skogsvård ger till resultat mer välslutna skogar än dagens. per hektar det avkastande virkeskapitalet - ökar och därmed också tillväxten. är det genomgående så att i synnerhet de äldre skogarna har alldeles för låga virkesförråd. Enligt beräkningar som gjorts vid skogshögskolan-och som finns omnämnda i skogsutredningens betänkande - skulle man kunna påräkna en produktion på ca sk , mot nuvarande 75, om all skogsmark var bevuxen med skog som vad gäller slutenhet är lika med bättre hälften i dagens skogar. Vpk anser att denna produktionsnivå inte utgör något tak utan att den snarare bör betraktas som ett etappmål. har även låtit göra en särskild taxering av ungskogar för att kunna bedöma den möjliga produktionen. De beräkningar som man grundat på denna taxering visar att det under förutsättning att föryngringarna sköts på ett ändamålsenligt sätt, bör vara praktiskt möjligt att öka den framtida skogsproduktionen med storleksordningen 20 96. Detta har man i utredningen inte tagit fasta på. Dock kan man dra den slutsatsen att man kan räkna med en inte oväsentlig höjning av virkesproduktionen under förutsättning att tillräckliga skogsvårdsinsatser görs. Obligatoriska skogsbruksplaner och kollektiv skogsvårdsfond För att de enligt vpk:s mening nödvändiga skogsvårdsåtgärderna skall bli utförda räcker det inte med de krav som finns i förslaget till ny skogsvårdslag. Vpk kräver även att utredningens förslag om avsättning till särskilt skogsvårdskonto genomförs samt att obligatoriska skogsbruksplaner upprättas för alla skogsfastigheter. Skogsbruksplanerna skall ange vilka åtgärer som skall vidtas för olika bestånd samt när de skall göras. Skogsvårdsstyrelserna skall svara för upprättandet av skogsbruksplanerna. Från samhällets synpunkt är det angeläget att skogsbruk bedrivs på all produktiv skogsmark. måste vi konstatera att det finns stora skillnader vad beträffar de ekonomiska förutsättningarna mellan olika delar av landet. Inom en landsända finns det dessutom stora skillnader mellan enskilda fastigheter beroende på belägenhet eller skogens ålderssammansättning. Det är därför nödvändigt att skogsvårdskostnaderna utjämnas mellan olika regioner och mellan fastigheter inom regioner. Vpk anser inte att olika former av regionalpolitisk! stöd är tillräckligt härvidlag. Vi föreslår därför inrättande av en för hela skogsbruket kollektiv skogsvårdsfond för utjämning av skogsvårdskostnader. Till fonden avsätts en viss andel av virkeslikviden. Bidrag ur fonden utgår för vissa i den tidigare nämnda skogsbruksplanen upptagna åtgärder. Tillvaratagande av virkesspill och stubbar för energiändamål kvarlämnas i samband med avverkning ca virkesspill. Spillet består av lump, toppar, onormalt höga stubbar och kvarglömt upparbetat virke. Dessutom kvarlämnas fällda men ej upparbetade träd. Volymen av dessa uppgår till ca . Volymen stubbar efter slutavverkning uppgår till ca .. Av denna volym räknar man med att är tillgänglig för industriändamål. Om dessa stubbar och hälften av virkesspillet togs till vara, skulle alltså ca virke ytterligare erhållas. Vpk kräver att åtgärder vidtas för att tillvarata detta virke för utvinning av energi. Tillvaratagandet av detta virke skulle skapa 5 200 nya helårsarbeten bara i skogsbruket. Dessutom skulle ca olja sparas. Åtgärderna medför även som en väsentlig bieffekt en bättre skogshygien. Detta kan ske genom att t. ex. utfärda föreskrifter om sådant tillvaratagande i samband med röjning och slutavverkning. Det bör åligga att utarbeta sådana föreskrifter. Därför föreslås föjande tillägg till skogsvårdslagen 13 §: Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om hur hyggesavfallet skall behandlas i samband med röjning, gallring och slutavverkning i syfte att tillvarata detta. Vpk ser det som en allvarlig brist att behandlingen av ny skogspolitik inte kopplas till frågan om den svenska skogsindustrins framtid. Trots att industrifrågorna inte behandlas i propositionen tar vi upp dessa. Den svenska skogsindustrin kännetecknas av en mycket låg vidareförädlingsgrad. export av skogsprodukter har en närmast kolonial prägel. Hälften av skogsråvaran används till export av rundvirke, flis, sågade trävaror och pappersmassa - alltså varor med mycket låg förädlingsgrad. Vid en jämförelse med andra skogsindustriländer har den i särklass lägsta vidareförädlingsgraden. En kraftigt ökad satsning på vidareförädling där den svenska arbetarklassens yrkeskunnande och landets naturliga förutsättningar i form av råvara tas till vara ter sig därför som en självklarhet. Av särskilt intresse är då investeringar inom trävaruindustrin, beroende på att dessa - sett i relation till andra investeringar inom skogsindustrin - är arbetskraftsintensiva, energisnåla och miljövänliga. Under högkonjunkturerna har skogsindustrin stora vinster. Dessa vinster har till stor del investerats utomlands. En del har även investerats i nya anläggningar i . För del har detta lett till större enheter, som tillverkar samma produkter som tidigare men med färre anställda. Den tekniska produktutvecklingen och vidareförädlingen av produkterna har skett utomlands. För att Hnna nya användningsområden för produkter från skogsindustrin och för att skapa nya arbetstillfällen är det absolut nödvändigt med en kraftig satsning på forskning och produktutveckling. kommer enligt forskare proteinet att bli viktigt. På träkemins område har vi ligninet och butanol (för ersättning av bensin som drivmedel) som några exempel. Men forskning och utveckling är svältfödda i , trots att vi vet att andra länder, där skogen växer betydligt snabbare än i vårt land, snart kan ha erövrat den svenska teknologin på detta område. Även när det gäller möbel- och trähustillverkning kan viktiga åtgärder vidtas för att öka produktionen och utvecklingen. Marknadsföringen bör byggas ut ordentligt för bl. a. undersökning av olika länders förutsättningar för användande av svenska träprodukter. För att öka vidareförädlingsgraden inom den svenska skogsindustrin kräver vpk: - ökad satsning på forskning och produktutveckling inom bl. a. träkemin, - satsning på bl. a. marknadsföring av möbel- och trähusprodukter, - ökad satsning på sågade och hyvlade trävaror, - minskad export av avsalumassa till förmån för inhemsk förädling. Skogsindustrins kapacitet måste avpassas till skogarnas långsiktiga produktionsförmåga Den svenska skogsindustrin är kraftigt överutbyggd. Vid fullt kapacitetsutnyttjande överstiger industrins behov den aktuella tillväxten i skogen med ca 20 miljoner m3.1 högkonjunkturer leder denna överkapacitet till en oerhörd kamp om råvaran. Resultatet blir upptrissade virkespriser och en planlös utslagning av de industrier som inte klarar konkurrensen om råvaran. Vpk accepterar inte detta. Vi kräver att en plan upprättas för att anpassa skogsindustrins kapacitet till vad skogarna uthålligt kan producera. Nationalisera de privata skogsbolagen För att de stora problem som skogsindustrin står inför skall kunna lösas på ett för arbetarklassen och samhället acceptabelt sätt kräver vpk att den privata skogsindustrin förstatligas. De privata skogsföretagens skogar överförs till domänverket, som erhåller nya direktiv för sin verksamhet. Direktiven skall ange att domänverkets skogsbruk skall bedrivas utifrån och sammanförs till ett bolag. Ny utredning behöver tillsättas Vpk anser att en ny utredning om skogspolitiken bör tillsättas. Som skäl för detta anför vi följande: och propositionen har på ett nonchalant sätt underlåtit att närmare utreda miljökonsekvenserna av sina förslag. Vidare har man inte tagit tillbörlig hänsyn till de krav som finns från andra nyttjandeformer än virkesproduktion. Av de skogsproduktionsprogram som man utrett hävdar man att alternativ 3 beskriver effekterna av de restriktioner som aktualiserats i den allmänna debatten. Detta påstående saknar all grund. Alternativet kan betraktas som en provokation. Ingen har intresse av en fortsatt undermålig beståndsanläggning. I stället borde man ha utrett ett alternativ med den inriktning och ambitionsnivå som förslagen i denna motion har. Det måste dessutom betraktas som anmärkningsvärt att man inte alls berört skogens användning som energikälla. Vpk anser vidare att en ny skogspolitik måste kopplas till frågan om skogsindustrins framtid. Skogsbruket och skogsindustrin är två delar i en helhet och kan därför inte behandlas var för sig. I en ny utredning bör även frågan om obligatoriska skogsbruksplaner och en kollektiv skogsvårdsfond behandlas. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar i första hand 1. att med avslag på propositionen 1978/79:110 hos regeringen begära en ny utredning med direktiv i enlighet med de förslag och principer som utvecklas i motionen, i andra hand, därest yrkandet under 1 icke skulle vinna bifall, 2. att uttala att den övergripande produktionsinriktningen skall vara produktion av barrträdsvirke av hög kvalitet, 3. att med avslag på regeringens förslag till 1 § i förslaget till skogsvårdslag anta en ny 1 § av följande lydelse: 1 § Skogsmark med därpå växande skog är en nationell tillgång, som skall skyddas, vårdas och skötas så att den varaktigt ger människor, djur och växter en god miljö och en med hänsyn till markens produktionsförmåga och övriga allmänna intressen hög avkastning av virke och andra nyttigheter. Den är tillgänglig för alla enligt allemansrätten. 4. att hos regeringen hemställa om förslag till lag innebärande att fortsatt mekanisering av skogsbruket först får ske efter godkännande av berörda fackföreningar, 5. att hos regeringen hemställa om skyndsamt förslag till lag som innebär förbud mot alla kemiska bekämpningsmedel i skogsbruket utom i samband med tillämpning av 20 § i förslaget till skogsvårdslag, 6. att, om yrkandet under 5 icke vinner bifall, hos regeringen hemställa om förslag till lag innebärande att hälsovårdsnämnd inom en av skogsbesprutning berörd kommun skall ha rätt att stoppa planerade besprutningar inom kommunens gräns, 7. att begära att regeringen uppdrar åt att denna meddelar föreskrifter om genomförande av stamkvist ning samt eftersläpande röjningsarbeten, 8. att begära att regeringen meddelar förbud mot fortsatt skogsgödsling i avvaktan på vidare forskningsresultat, 9. att hos regeringen hemställa om förslag till lag som förbjuder dikning av myrmarker i enlighet med vad som anförs i denna motion, 10. att hos regeringen hemställa om förslag till lag om generellt förbud mot ytterligare inplantering av contorta och andra främmande trädslag i enlighet med vad som anförs i motionen,