mot · G202970 · 1979-01-24 00:00:00 — 1978/79 970-977 om utredning rörande sjöfarten till och Den trafikpolitik som inleddes med beslut innebar att bilismen prioriterades på alla andra trafikgrenars bekostnad. De som beslutade den gången levde med 1950-talets utvecklingsoptimism som grund för sina bedömningar, en grund som förutsatte fortsatt, flödande oljeimport till billigt pris. De tänkte sig också som ett framtida bilsamhälle, genomkorsat av motorvägar både inom och utanför städer och samhällen, allt enligt USAmodell. De som var kritiska spjärnade emot förgäves; man kan inte rida spärr mot utvecklingen, och bilsamhället har kommit för att stanna, det var de vanligaste argumenten. , senare, kan vi se att kritiken var befogad, och vi kan glädjande nog också konstatera ett omtänkande på så gott som alla håll. Det finns alltså all anledning att gå vidare och undersöka möjligheterna till bättre och billigare transporter på alla områden där det är möjligt. De trafikgrenar som drabbades hårdast av beslut var järnvägarna och den inrikes sjöfarten. Det första området skall inte beröras här, vpk har tidigare i motioner till utförligt behandlat den frågan. När det gäller den inrikes sjöfarten har partiet i sin trafikpolitiska motion 1977/78:1607 anfört följande: I en samhällelig styrning och planering av trafikpolitiken måste större vikt läggas vid sjötransporter än . I ett flertal andra länder satsar man i avsevärt mycket större utsträckning på sjötransporter än vad som sker i . Man har i stora delar av , såväl i väst som i de socialistiska länderna, gjort stora investeringar för att bibehålla och utveckla de inre vattenvägarna och kustsjöfarten. Satsningarna fortsätter också som en följd av de goda erfarenheter man har gjort. Härigenom' har det mindre och medelstora tonnaget fått ett underlag för sin verksamhet och en möjlighet att överleva. Antalet arbetstillfällen har inte bara bibehållits utan också ökats. Man har kunnat påvisa klara samhällsekonomiska vinster. Det finns ingen anledning att tro att effekterna av en större upprustning och utökning av de inre vattenvägarna och kustsjöfarten i vårt land skulle leda till sämre resultat. Sjötransporter är överlägsna andra transportsätt ur flera olika synpunkter. Kostnadsmässigt är sjötransporter överlägsna alla andra transportgrenar. Kostnaderna per tonkilometer är ca vid sjötransport, vid järnvägstransport och vid landsvägstransport. Också ur miljösynpunkt är det fördelaktigt att använda vattenvägar. Ett enda fartyg med en lastkapacitet på 800-1 000 ton kan ersätta 40-50 20-tons lastbilar. Att den tunga lastbilstrafiken utgör ett vida större miljöproblem än både sjötransporter och transporter på järnväg står utom allt tvivel. Man behöver bara nämna bullerproblemen och luftföroreningarna. Både sjötrafik och järnväg är också att föredra ur energisparsynpunkt. 1 1978/79. Ett utvecklat system med modema pråmar och lämpligt anpassat övrigt tonnage, såsom mindre containerfartyg och tank- och bulkfartyg på kanaler, insjöar och vissa kuststräckor, som lämpar sig för sådan trafik, skulle skära ner fraktkostnaderna betydligt. Det måste anses vara ytterst värdefullt från allmän samhällelig synpunkt med en större satsning på godstransporter sjöledes. Man kan heller inte bortse från de trafiksäkerhetsproblem som är förknippade med den tyngre landsvägstrafiken. Det förekommer ofta att lastbilar med tunga laster råkar ut för haverier och trafikolyckor med omfattande personskador och stora materiella förluster som följd. Landsvägstransporter av farliga laster utgör också ett hot mot miljön i allmänhet. Ett haveri med en last av giftiga ämnen kan fä katastrofala följder för hela samhällen, exempelvis genom att grundvattnet skadas. Många av dessa riskmoment på trafikområdet kan elimineras eller starkt reduceras om transporterna i stället sker sjöledes. En annan synpunkt som kan anföras är de regional- och sysselsättningspolitiska effekter en utökad sjöfart på landets kanaler och insjöar kan föra med sig. För att sjöfart på kanaler och insjöar samt viss kustsjöfart skall bli lönsam och utgöra ett alternativ till landtransport måste verksamheten drivas rationellt och efter moderna metoder. För det krävs det i första hand att befintliga kanaler rustas upp och fördjupas. Kanal- och insjöhamnar måste fä erforderlig modernisering så att containerfartyg, roll-on-roll-off- och andra specialfartyg kan betjänas på ett rationellt sätt. Det är också av stor vikt att samhället till stora delar handhar och äger anläggningarna och fartygen. Sanerings- och upprustningsarbetena kan med fördel utföras som beredskapsarbeten, vilka skulle ge många arbetslösa arbete. bör klart uttala nödvändigheten av att en upprustning av kanaler och övriga inre vattenvägar med det snaraste igångsätts efter nödvändig utredning. Den upprustning av sjöleden in i som genom förts och som i första hand kommit städer som till del stämmer väl överens med de uppfattningar som vpk framförde i den ovan citerade motionen. , som också är ett Mälarlandskap, har av geografiska och därmed ekonomiska skäl kommit åt sidan i denna utveckling. i ett längre perspektiv och med hänsyn tili de kostnads- och säkerhetsskäl som alltmer talar till insjöfartens fördel är det emellertid realistiskt att också tänka sig en utbyggnad av hamnarna i och . Rätt lokaliserade vid de vikar av som går upp till resp. städer kan sådana anläggningar få en stor betydelse ur transportsynpunkt. När det gäller leden in till är det framför allt passagerna vid Stäket och Erikssund som fordrar stora arbeten. En upprustning av leden får också betydelse för kommun. Det kan sägas att sjöfarten i detta område nu är blygsam och att kostnaderna för att öka den till större och flera fartyg än de små skutor som trots allt trafikerar leden kommer att bli höga. Men det är en framtidssatsning som kommer att löna sig och som kommer att skapa mängder av arbetstillfällen och även efteråt. De AMS-medel och kommunala beredskapspengar som satsas av de berörda kommunerna för att hålla de arbetslösa sysselsatta kunde här användas på ett bättre sätt. Med hänvisning till det anförda föreslås att hos regeringen hemställer om en utredning om utbyggnad av sjöfartslederna till och . (vpk) (vpk)