ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G202828 · 1979-01-24 00:00:00 — av andre vice talmannen och roedsson om vidgad rätt till förlustutjämning Rätt till förlustutjämning gäller tor skattskyldig vars verksamhet lämnat underskott som inte skattemässigt kan avräknas mot överskott av annan förvärvskälla . Underskottet får då utnyttjas såsom förlustavdrag när som helst vid taxering . Beträffande fåmansbolag gäller att förlustutjämning endast får ske om ägarförhållandena i det väsentliga är desamma då förlusten skall utnyttjas som vid förlusttillfället. Denna bestämmelse har tillkommit för att förhindra handel med förlustbolag utan andra tillgångar än rätt till förlustavdrag. Reglerna kan dock leda till uppenbart obilliga resultat. Det stadgas visserligen att rätten till förlustutjämning skall bestå, om ändring i ägarförhållandet betingas av att aktier övergått till någon på grund av arv, testamente eller bodelning. Om emellertid t. ex. änka eller barn efter en hälftendelägare saknar ekonomiska möjligheter att behålla aktierna och därför överlåter dem till andra hälftendelägaren, förlorar denne helt rätten till avdrag för förlust som uppkommit innan han övertog ifrågavarande aktier. Vi förordar därför en sådan komplettering av bestämmelserna att rätt till förlustutjämning skall kvarstå, om den som övertagit aktier på grund av arv, testamente eller bodelning överlåter dessa till person som redan tidigare innehar aktier i företaget. Risk för missbruk kan härigenom icke befaras uppkomma. Det torde ankomma på vederbörande utskott att utarbeta erforderlig lagtext. Åberopande det anförda hemställs att beslutar om sådan ändring i förordningen (1960:63) om rätt till förlustutjämning vid taxering för inkomst att rätten till förlustutjämning kvarstår, om den som övertagit aktier i fåmansbolag på grund av arv, testamente eller bodelning överlåter dessa till person som redan tidigare innehar aktier i företaget.
mot · G202829 · 1979-01-24 00:00:00 — Motion 1978/79:829 av om ändrade bestämmelser rörande ränta på kvarstående skatt och respitränta En person blev för mantalsskriven i kommun. Genom ett förbiseende blev han taxerad i . Sedan han vid telefonsamtal med skattemyndigheten i denna kommun påtalat den felaktiga taxeringen fick han besked om att skatten från fögderi skulle återbetalas, vilket också skedde. fick han besked om att invänta krav från fögderi. När ingenting hände ringde vederbörande till fögderi. Han upplystes då om att han skulle få en skattsedel på tillkommande skatt. När fortfarande ingenting hände ringde den skattskyldige ånyo upp fögderi. Det visade sig då att han blivit bortglömd och att man i saknade kännedom om att den i erlagda skatten återbetalats. Inte förrän påfördes den skattskyldige taxering för i kommun. Han påfördes härvid såväl kvarskatteränta med . som respitränta med . Den skattskyldige har hos länsskatterätten överklagat lokala skattemyndighetens beslut att påföra honom respitränta, men besvären har lämnats utan bifall. Hans enda möjlighet att vinna rättelse lär vara att hos justitiekanslern framställa anspråk på ersättning för ekonomisk skada. Enligt min mening måste det anses ytterst otillfredsställande att en skattskyldig, i ett fall som det nu refererade, kan påföras ränta inte bara på kvarstående skatt utan också respitränta. Den felaktiga taxeringen och den långa tid som förflutit innan taxeringen slutligt fastställts beror ju på omständigheter varöver den skattskyldige inte kunnat råda. Han har dessutom fäst skattemyndigheternas uppmärksamhet på sin taxering och begärt att få betala in skatten för det aktuella året. Det måste anses synnerligen rimligt att en skattskyldig inte påförs vare sig kvarskatteränta eller respitränta då en felaktig taxering uteslutande beror på omständigheter som ligger utanför den skattskyldiges kontroll. Med hänvisning till det anförda hemställer jag att hos regeringen anhåller om förslag till ändringar i gällande uppbördsregler i enlighet med vad i motionen anförts.
mot · G202831 · 1979-01-23 00:00:00 — av Per m. fl. om översyn av reglerna om avdrag för resa med egen bil till och från arbetet är ett långt land med stor ytvidd. Det består till stor del av mindre tätbefolkade områden. Många människor har därför arbetsplats och bostad på avsevärda avstånd från varandra. De måste "pendla. De långa avstånden finns i hög grad i Norrlandslänen. Åtskilliga människor där är verkliga "långpendlare. De regionalpolitiska satsningarna för att utveckla ett differentierat näringsliv i Norrlandslänen har inte kunnat förhindra att många tvingas till dessa långa arbetsresor. Vissa har sin arbetsplats så långt från hemmet att de endast kan resa hem vid veckosluten eller vid vissa veckoslut och använder då flyg. Vid taxeringen medges de dock avdrag för sådana resor endast med kostnaden för tågbiljett och högst för en resa . Detta är inte rättvist, då den faktiska kostnaden är betydligt högre. Enligt vår mening bör avdragsrätt föreligga för den faktiska kostnaden och för två resor . Med åberopande av det anförda hemställer vi att hos regeringen begär översyn av reglerna om avdragsrätt för resor mellan arbetsplats och bostad på sätt som angetts i motionen. PER () () ()
mot · G202832 · 1979-01-23 00:00:00 — av Per m. fl. om ökade skatteinkomster för kommun med vattenkraftverk, m. m. I kommun har i statlig regi byggts vattenkraftverk . byggnadsverksamhet har senare trappats ned och beräknas helt upphöra. har varit kommunens största arbetsgivare, och i takt med nedtrappningen har folkmängden minskat från 11 1960 till 7 300 . beräknar att kommer ytterligare ca 800 arbetstillfällen att förloras. Ingen annan kommun i levererar så mycket vattenelkraft. Den producerade elektriska energin har ett årsvärde av ca 1 000-1 500 milj. kr. andel av detta är 9-10 milj. kr. i fastighetsskatt och ca 2,5 milj. kr. i s. k. regleringsmedel. Företagsamhet och boende i bör ges bättre möjligheter genom att kommunen tillföres ökade skatteinkomster från mycket lönsamma anläggningar inom kommunen. Samma gäller ett flertal andra inlandskommuner i med vattenkraftverk och regleringsdammar. Om och andra vattenkraftproducenter betalade högre skatt i produktionskommunerna i takt med anläggningarnas ökande avkastningsvärden skulle framtiden vara betydligt ljusare för befolkningen i dessa - trots rika energitillgångar - ofta fattiga kommuner. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen begär ändrade bestämmelser syftande till att skatt till kommuner med anläggningar för produktion av vattenkraft skall erläggas med hänsyn till avkastningsvärdet samt att vid kommande fastighetstaxering nämnda anläggningar skall värderas efter avkastningsvärdet. () () GOTAB 61171 Slockholm 1979
mot · G202833 · 1979-01-24 00:00:00 — 1978/79 833-842 om rätt till avdrag vid inkomsttaxeringen för kompanjonsförsäkring De mindre och medelstora företagen spelar en viktig roll i vårt näringsliv. Förutsättningarna att bedriva företagsamhet har emellertid blivit mer komplicerade och allt färre människor väljer att bli företagare. Det är därför viktigt att vidtaga åtgärder för att vända den negativa trenden. En stor del av de små och medelstora företagen är s. k. familjeföretag eller kompanjonsföretag. För kompanjonsföretagen kan olika typer av förvecklingar inträffa som gör att företagets framtid äventyras. För att i möjligaste mån undvika att ett kompanjonsföretag måste upphöra exempelvis på grund av dödsfall har försäkringsbolagen en s. k. kompanjonsförsäkring där delägarna försäkrar varandra, varigenom verkningarna av en förveckling elimineras och företaget kan leva vidare intakt. Emellertid är dessa kompanjonsföräkringar mycket ekonomiskt betungande för resp. delägare. Premiema, som av förklarliga skäl är stora, är inte avdragsgilla vid inkomsttaxeringen, utan beskattning sker först när försäkringen utfaller. När det däremot gäller pensionsförsäkringar är premierna avdragsgilla vid inkomsttaxering och beskattning sker först vid utfallet. Inom ramen för vissa regler skulle också de s. k. kompanjonsförsäkringspremierna kunna vara avdragsgilla och bli föremål för beskattning först när försäkringen utfaller. Med det höga skatteläge vi har i är det svårt att kunna avsätta tillräckliga medel för för kompanjonsförsäkringar. Det borde därför ligga i samhällets intresse att ge verksamma företag bättre förutsättningar att överleva exempelvis generationsväxlingar. Med stöd av ovanstående hemställs att anhåller att regeringen låter utreda frågan om möjligheterna att medge avdragsrätt för för kompanjonsförsäkringar. 1 1978/79.
mot · G202834 · 1979-01-19 00:00:00 — av och om restitution av kyrkoskatt Den som icke tillhör , och har beskattningsbar inkomst erlägger reducerad kyrklig skatt i förhållande till den som är medlem av . Detta gäller dock inte för den som har inkomst av tjänst ombord å fartyg och erlägger s. k. sjömansskatt. I sådant fall betalar såväl medlem som icke medlem full skatt eller medlemsavgift, om man så vill uttrycka sig, till . Sjömansskatt som erlägges för intjänad lön är icke preliminär utan är i princip slutlig skatt, och detta för att åstadkomma förenklingar för såväl arbetsgivare som anställda i en i och för sig speciell anställning. Efter ett beskattningsårs utgång kan dock i vissa fall jämkning av inbetald skatt erhållas efter hänvändelse till sjömansskattekontoret. Vi anser det dock rimligt att varje svensk medborgare oavsett yrke själv skall få välja om full skatt skall erläggas till kyrkan eller ej. Om den som icke är medlem i genom framställning till sjömansskattekontoret kan få restitution å genom sjömansskatten erlagd kyrkoskatt uppnås i detta avseende jämlikhet mellan landanställda och sjöfolk. Åtgärden torde inte medför oöverkomliga administrativa problem för skattekontoret. Vi föreslår därför besluta att hos regeringen begära sådan ändring i gällande skattelag att möjlighet ges för den som utträtt ur och erlagt sjömansskatt att restitution kan erhållas å del av erlagd skatt till den kyrkliga kommunen.
mot · G202835 · 1979-01-23 00:00:00 — av m. fl. om slopande av viss dubbelbeskattning i och Under rådande arbetsmarknadsförhållanden har många arbetstagare i sökt och erhållit anställning i . Många av dem har först i efterhand uppmärksammat att deras inkomster under vissa förhållanden beskattas både i och i . Deras totala skatt blir svensk skatt + svensk folkpensionsavgift + norska sociala avgifter. Följande sammanställning har gjorts av fögderichefen i i samråd med fögderichefen i . Exempel på totaldebitering då i bosatt nordisk medborgare arbetar i för norskt företag och skall taxeras i för denna inkomst. 80 000 kurs kurs 86:50 = Skr 69 200 Ej berättigad till kostnadsavdrag Taxerad inkomst 69 100 Beskattningsbar inkomst 64 600 inkomstskatt (utdebitering 30:-) Folkpensionsavgift 8,3 96 x 69 200 = Norska sociala avgifter: Medlemsavgift till folketrygden NKr 3 040 Sykedel till folketrygden NKr 3 014 Omräknat i svensk valuta Skatt om inkomsten förvärvats i Skatt och avgifter p.g.a. att inkomsten förvärvats i , ca 39 769 De berörda upptäcker först efteråt att det varit föga lönsamt att arbeta. Eftersom de inte känt till beskattningsreglerna har de i allmänhet dessutom dragit på sig betydande skatteskulder, varigenom de kanske fått sin ekonomi förstörd framåt. Om de varit bättre informerade hade de kanske valt att gå arbetslösa i 9 810 19 380 - 400 28 790 5 236 10 979 , tills de fått arbete här. Gällande beskattningsregler är oacceptabla dels för det sätt på vilket de drabbar den enskilde, dels för att de är ett sabotage mot hela tanken om en fri nordisk arbetsmarknad. Det är angeläget att påtalade missförhållanden rättas till fr. o. m. beskattningen av inkomster. Det bör ankomma på utskottet att utarbeta erforderliga ändringsförslag. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att beslutar att gällande regler för beräkning av skatt och sociala avgifter ändras så att skatt och avgifter uttages antingen i eller i . () ()
mot · G202836 · 1979-01-24 00:00:00 — av m. fl. om avdraget vid inkomstbeskattningen för nedsatt skatteförmåga En allvarlig brist i gällande skattesystem är att erforderlig hänsyn ej tas till den nedsatta skatteförmåga som många människor har, antingen på grund av eget handikapp eller på grund av vård- eller försörjningsansvar gentemot barn, make eller anhöriga med nedsatt skatteförmåga. De bestämmelser som återfinns i 50 § 2 mom. tredje stycket kommunalskattelagen anger som motivering för extra skatteavdrag att skatteförmågan skall vara väsentligen nedsatt. Det är ostridigt att många människor med handikapp har sin skatteförmåga nedsatt. Genom att avdrag inte medges härför kommer dessa i realiteten att drabbas av en extra hög progressiv beskattning. Det kan, enligt vårt sätt att se, inte vara rimligt att progressiviteten i beskattningen ökar på grund av utgifter för en dyrare livsföring som hänger samman med sjukdom eller handikapp och som inte ersätts genom bidrag eller ersättningar av olika slag. Principen om möjlighet till extra skatteavdrag är ju redan knäsatt i 50 § kommunalskattelagen, och vi föreslår att ifrågavarande paragraf endast ändras så, att ordet väsentligen utgår. Åberopande det anförda hemställs att antar följande Lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370) Härigenom förordnas att 50 § 2 mom. kommunalskattelagen (1928:370) skall ha nedan angivna lydelse: 2 mom. För fysisk kronor, bortfaller. Finnes skattskyldigs skatteförmåga under beskattningsåret hava varit nedsatt till följd av långvarig sjukdom, olyckshändelse, ålderdom, underhåll av andra närstående än barn, för vilka den skattskyldige ägt tillgodonjuta allmänt barnbidrag, eller annan därmed jämförlig omständighet, må efter taxeringsnämndens eller, om besvär anförts eller ock särskild framställning därom gjorts året näst efter taxeringsåret, skatterättens beprövande den skattskyldiges taxerade inkomst minskas, förutom med kommunalt grundavdrag, med ytterligare ett efter omständigheterna avpassat belopp, dock högst . Har skattskyldig på grund av jämkning av beräkning av sjömansskatt åtnjutit avdrag för nedsatt skatteförmåga, skall avdrag, som avses i detta stycke, minskas med det belopp, varmed jämkning medgivits. Om skattskyldigs motsvarande tillämpning. Skattskyldig, vars detta stycke. Vad härefter , beskattningsbar inkomst. Denna lag träder i kraft . Äldre bestämmelser äger dock alltjämt tillämpning vid taxering samt vid eftertaxering för eller . BO () () () () ()
mot · G202838 · 1979-01-23 00:00:00 — av m. fl. om vissa skattelättnader för Strävandena i regionalpolitiken går i väsentliga delar ut på att utjämna de skillnader som beroende på stora geografiska avstånd, koncentration av näringsliv och befolkning, klimat m. m. finns mellan olika regioner. När det gäller transporter har detta på ett bra sätt sammanfattats i begreppet att göra rundare. De långa avstånden i medför högre materiella och personella transportkostnader än i landet i övrigt vilket skapar ett ogynnsamt konkurrensläge för näringslivet i . Dessutom medför det strängare klimatet en ökad förslitning av fordonen. Transportstödet bidrar till att minska dessa högre kostnader. Vi har i en annan motion lagt fram vissa förslag till förbättring av transportstödet. Åtgärder inom skatteområdet är emellertid också erforderliga. De långa transportavstånden medför ett ökat behov av fordon, ökat slitage, ökad bränsleåtgång, ökad tidsåtgång och ökat personalbehov för i förhållande till landet i övrigt. Som ett led i regionalpolitiken bör dessa merkostnader kompenseras genom lägre skatteuttag vid införsel av bensin och olja i norrländska hamnar och genom lägre uttag av fordonsskatt i . Anläggningskostnaderna för byggnader m. m. är på grund av klimatet högre ju längre norrut man kommer. Generellt sett kan sägas att i Norrlandslänen är dessa kostnader högre än i övriga . Dessa klimatiskt betingade högre anläggnings- och byggnadskostnader samt uppvärmningskostnader bör utjämnas genom fördelaktigare avskrivningsregler vid beskattning av fastigheter. Med åberopande av det anförda hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna 1. att de ökade merkostnaderna för transporter i kompenseras genom lägre bensin-, olje- och fordonsskatt, 2. att de högre anläggnings-, byggnads- och uppvärmningskostnadema i utjämnas genom fördelaktigare avskrivningsregler vid fastighetsbeskattningen. PER () ()
mot · G202839 · 1979-01-23 00:00:00 — av m. fl. om avdragsrätten vid inkomsttaxeringen för vissa bilkostnader Frågan om reglerna rörande avdrag vid beskattningen för vissa resekostnader mellan arbetsplats och bostad har genom motioner av oss aktualiserats i vid åtskilliga tillfällen . 1 motionen 1976/77:630 anförde vi bl. a. följande: Mångå människor är tvingade att ha sin arbetsplats på stort avstånd från den plats där de bor. De får därigenom avsevärda kostnader för sina resor mellan dessa platser. Det gäller i särskilt hög grad dem som är bosatta i glesbygder. Vid taxeringen medges vissa avdrag för resekostnaderna mellan arbetsplats och bostad. Avdraget beräknas enligt viss schablon. Schablonen bygger på vissa genomsnittliga körsträckor såväl beträffande resorna mellan bostad och arbetsplats som för övriga (privata) resor. För den som ej uppfyller dessa förutsättningar betyder schablonen att avdrag av erforderlig storlek ej medges. Schablonen - som är lika över hela landet - missgynnar sålunda enligt vår mening dem som har de längsta körsträckorna. Dessa bor som vi ovan nämnt ofta i Norrlandslänen. Enligt vår mening är kostnaderna för egen bil högre vid samma färdsträcka i landets nordliga delar än i övriga delar. Att så är fallet visas bl. a. i att den statliga bilersättningen utgår med högre belopp i de fyra nordligaste länen än i övriga län. IY och Z län utgår den med och i AC och BD län med ett högre belopp per kilometer färdsträcka än i landet i övrigt. Den större bilkostnaden i Norrlandslänen borde få slå igenom också när det gäller avdragsrätten för dem som måste göra resor mellan arbetsplats och bostad. En differentiering av avdragsrätten bör därför övervägas så att de som tvingas pendla med bil mellan arbetsplats och bostad i de nordliga länen kompenseras för sina högre kostnader. och har dock ständigt gått emot våra synpunkter. har utskottet hänvisat till skatteutredning. Vi är emellertid envisa därför att vi vet att vi företräder många människor som bor framför allt i den norrländska glesbygden och som upplever sig vara i hög grad missgynnade av nuvarande regler. Eftersom skatteutredning nu avslutat sitt arbete utan att någon förbättring i förevarande hänseende föreslagits anser vi det angeläget att åter prövar frågan. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att hos regeringen hemställer om översyn av reglerna för avdragsrätt för resor med bil mellan arbetsplats och bostad i syfte att nå kompensation för de högre bilkostnaderna i de fyra nordligaste länen. () ()
mot · G202840 · 1979-01-24 00:00:00 — av och om statsbidrag till skyddsvärnet i I enlighet med de principer som fastslogs av riksdag har frivårdsorganisationerna i huvudsak erhållit resurser för övervakningsverksamhet, häktes- och anstaltsarbete, samt viss utrednings- och remisskapacitet inom sjukvårdsområdet. Utöver detta hänvisas frivårdens klienter till de lokala resurser som tillhandahålls i huvudsak genom försorg. Den verksamhet som bedrivs genom i utgör ett utomordentligt värdefullt tillskott till de resurser som lokalt står till förfogande, inte minst på grund av att verksamheten är inriktad på arbete med frivårdens klienter. har i betänkandet Frivård i storstad gjort följande sammanfattande bedömning av situationen för den verksamhet som föreningen i bedriver (SOU 1976:9 s. 143-144): För att säkerställa och stabilisera den verksamhet som bedrivs av föreningen i , och som utan tvekan är betydelsefull för frivården i regionen, erfordras avsevärda resurstillskott och en organisationsform som skapar förutsättningar för arbetsro och långsiktig planering. Resursbehovet är så omfattande att man mot bakgrund av det rådande kommunfinansiella läget rimligen inte kan förvänta att skulle ta kostnadsansvar för en upprustning av verksamheten till acceptabel nivå. Föreningen har trots de otillräckliga resurserna kunnat upprätthålla verksamheten genom att personalen utfört ett uppoffrande arbete. Från personalens sida har emellertid vid upprepade tillfällen krävts att de personella resurserna ökas till vad som finnes på andra liknande institutioner i landet. förslag väckte också förhoppning hos såväl personal som hos styrelsen att föreningen skulle få de resurser som erfordras för att Skyddsvärnet skulle vara en effektivt arbetande i med omnejd. Om dessa förhoppningar grusas, finns stor risk för att personalen söker sig till andra arbetsplatser och att föreningens verksamhet på grund därav måste inskränkas. Då de lokaler i fastigheten nr 6 som hyrs av skyddskonsulenten för Göteborg-Frölundadistriktet kommer att bli lediga, är det angeläget att inackorderingshemmet kan kompletteras med dessa lokaler och en utökning av personalen, bl. a. för att svara mot kraven i fråga om placerade enligt § 34 Kvl. Med stöd av ovanstående hemställes att beslutar om ett särskilt anslag om . till i , för utökning av antalet platser och personal vid inackorderingshemmet vid nr 6.
mot · G202841 · 1979-01-24 00:00:00 — av i m. fl. om nytt polishus i har 1978 hemställt om byggnadsuppdrag för nybyggnad av förvaltningsbyggnad i för polis- och åklagarväsendet. Nybyggnaden skall ingå i projektreserv och omfatta ca totalareal motsvarande rumsareal inom en byggnadsvolym på ca . Kostnaderna beräknas till . Arbtena kan påbörjas efter erhållet byggnadsuppdrag, dock tidigast , och beräknas pågå . Situationen för de anställda inom polisväsendet i är svår på grund av lokaluppsplittring och tungarbetade lokaler. Från sysselsättningssynpunkt skulle detta bygge ha stor effekt på sysselsättningen i . Vi finner det nödvändigt att detta bygge kommer till stånd. Med hänvisning till det anförda hemställes att som sin mening ger regeringen till känna att byggande av polishus i igångsätts. () . ()
mot · G202842 · 1979-01-24 00:00:00 — av m. fl. om inrättande i av tre länsrätter I budgetpropositionen framhåller regeringen att det är angeläget att genomförandet av den nya länsrättsorganisationen sker . Det innebär att länsskatterätterna, fastighetstaxeringsrätterna och länsrätterna bryts ut ur länsstyrelserna och förvandlas till en ny allmän förvaltningsdomstol i varje län, kallad länsrätt. I samband med de planerade organisatoriska förändringarna finns det anledning att särskilt uppmärksamma situationen i . Flertalet länsrätter kommer att fö ett befolkningsunderlag på ca 300 000 invånare. Länsrätten i skulle däremot betjäna ett befolkningsunderlag på en och en halv miljon invånare fördelade på ett förhållandevis stort antal kommuner. Det finns en uppenbar risk för att en länsrätt i inte kommer att kunna fungera med samma smidighet som andra mindre länsrätter, inte kunna hålla samma kontakt med allmänheten och inte ha samma överblick över sitt ansvarsområde. Det finns anledning att allvarligt pröva om inte flera länsrätter bör inrättas i för att få mindre enheter med mer överskådliga ansvarsområden. En naturlig fördelning skulle kunna vara en länsrätt för - eventuellt tillsammans med några andra kommuner där särskilda geografiska skäl motiverar det - samt en länsrätt för den och en för den norra. De norra och södra länsrätterna bör givetvis förläggas till kommuner med goda kommunikationsförhållanden, men med brist på arbetsplatser av den karaktär det här är fråga om. Likaså bör den mellersta länsrätten förläggas utanför . Med hänvisning till vad som anförts föreslås att hos regeringen hemställer om en skyndsam utredning om inrättande av tre länsrätter i , samt att länsrätterna lokaliseras till delar av där det är angeläget från sysselsättningssynpunkt. () P. O. () GOTAB 61172 Slockholm 1979