mot · G2021990 · 1979-01-25 00:00:00 — Gällande lagstiftning bör ses över och skärpas. Bristerna måste rättas till. Kraven på forskningsinsatser bör redovisas och program för det framtida arbetet upprättas. Kontroll- och laboratoriefunktioner behöver ses över och behoven av åtgärder redovisas. Administrationen bör granskas och möjligheterna till samordning undersökas. Vi föreslår att en särskild gift- och kemikommission tillsätts för att samordna och leda arbetet. Våra förslag redovisas mera detaljerat i det följande. Det är viktigt att kunskaperna om de kemiska ämnena förbättras. Detta gäller inte minst i fråga om deras hälso- och miljöfarlighet. Därför måste insatserna på forskningssidan förstärkas som det internationella samarbetet byggs ut. Resurserna för inhemsk forskning måste öka, i vad avser både labo ratorieundersökningar och epidemiologiska undersökningar. Ett effektivt system måste i enlighet med beslut byggas upp för att samla inte minst arbetsmedicinsk information från utlandet och sedan sprida den till berörda intressenter. Forskningen om bekämpnings- och gödselmedel måste intensifieras. Vi bör sträva efter att möjligt avbryta användningen av kemiska bekämpningsmedel inom jord- och skogsbruket. Det är emellertid ännu inte möjligt att göra det. Med tanke på de risker många av dessa medel för med sig för såväl människor som miljö är det emellertid angeläget att kraftfulla åtgärder vidtas i syfte att snabbt och i avsevärd grad nedbringa kemikalieanvändningen i jord- och skogsbruket. Som ett led i dessa strävanden bör ett tidsbestämt forsknings- och undersökningsprogram upprättas. Målet skall vara att snabbt nå fram till en kraftig minskning av användningen av kemikalier i jord- och skogsbruk. En viktig del i ett sådant forskningsprogram är att kartlägga de effekter på människornas hälsa som användningen av kemiska medel leder till. De senaste årens debatt har fäst ökad uppmärksamhet vid dessa risker. Det har visat sig att vissa kemiska medel medför ökad risk för cancer, fosterskador, allergier och ärftlighetsförändringar. I vissa avseenden har den bedrivna forskningen gett avsevärt ökade kunskaper. Det är nödvändigt att dessa kunskaper ytterligare förbättras genom intensifierad forskning och kartläggning. Särskild uppmärksamhet bör därvid ägnas områden inom vilka vi har relativt begränsade kunskaper. Det gäller bl. a. de kemiska medlens effekter på nervsystemet samt deras fosterskadande och genetiskt skadliga effekter. I fråga om en del av de bekämpningsmedel som varit registrerade saknas dokumentation som entydigt visar att de inte åsamkar skador i naturen. Särskild uppmärksamhet bör ägnas åt sådana bekämpningsmedel. En annan viktig del i ett sådant forskningsprogram är en samordnad forskningssatsning i syfte att minska användningen av kemiska medel i jord- och skogsbruk. Detta arbete måste inrymma såväl grundforskning som målinriktad, tillämpad forskning. Den måste också bygga på en samverkan mellan olika vetenskapliga institutioner och berörda myndigheter. För att nå bästa möjliga effekt bör ett sammanhållet projekt gemensamt för berörda forskningsråd, samt sättas upp. Frågan om användning av kemiska medel i jord- och skogsbruket har många skilda infallsvinklar. Detta leder till ett behov av en bred bas för verksamheten, som bör innefatta såväl konventionell forskning kring de bekämpningsmedel som används som forskning kring alternativa metoder till dessa medel. 1978/79: 1990 Förbättrade metoder bör eftersträvas då det gäller att bedöma de risker som är förknippade med användningen av olika kemiska medel. En viss, men begränsad, verksamhet pågår i syfte att förbättra möjligheterna att mäta dessa risker. Vid institutionen för strålningsbiologi vid Wallenberglaboratorierna i har sålunda vissa gynnsamma resultat, vilka väckt intresse även utomlands, redan uppnåtts. Förstärkta resurser i arbetet på att utveckla mätmetoder som möjliggör klara och relevanta jämförelser mellan olika risker skulle sannolikt relativt snabbt kunna leda till resultat. Ovan har nödvändigheten av en förbättrad bedömning av de risker som är förknippade med olika kemiska medel berörts. Detta är angeläget också vad beträffar användningen av kemiska medel i jord- och skogsbruket. Behov finns av relevanta jämförelser av olika kemiska bekämpningsmedel men också av jämförelser mellan dessa medel och alternativa metoder liksom mellan olika bekämpningsmetoder och de bekämpade sjukdomarna eller skadedjuren. Genom resistensförädling av våra kulturväxter kan behovet av bekämpning nedbringas därigenom att växtsorter som är resistenta mot de aktuella sjukdomarna tas fram. Resistensförädlingen har av detta skäl fått en allt större uppmärksamhet i miljödebatten. Beträffande vissa växtslag har man redan nu nått betydande framgångar, beträffande andra är man nära lösningar. En betydande satsning på resistensförädling bör kunna leda till att man kommer till rätta med vissa växtsjukdomar utan att kemiska medel behöver användas. Förbättrade kunskaper är nödvändiga när det gäller alternativa bekämpningsmetoder främst biologisk och mekanisk bekämpning. Vid arbetet med alternativa bekämpningsmetoder bör också möjligheterna till samverkan mellan olika bekämpningsmetoder, integrerad bekämpning, ägnas uppmärksamhet. Också en samverkan mellan kemisk och icke-kemisk bekämpning kan vara av intresse, om den kemiska bekämpningen inte helt kan undvikas. Nya bekämpningsmedel, t. ex. biologiska, måste underställas lika stränga krav i fråga om hälso- och miljörisker som de använda typerna av bekämpningsmedel. För att den erforderliga samordningen skall uppnås bör en särskild ledningsgrupp tillsättas. I gruppen bör ingå företrädare för myndigheter, berörda forskningsorgan, näringsliv och fackliga organisationer. Det är också viktigt att det program produktkontrollnämnden redovisat och begärt anslag till för /80 kan fullföljas. Det innebär bl. a. fortsatta undersökningar om bekämpningsmedel, studier av toxiska metaller, bl. a. bly och kadmium, kontroll av olika produkters miljöfarlighet, förbränning och destruktion samt testning av cancerogena och mutagena effekter och riskvärdering. Regeringen har i sitt budgetförslag ej tillgodosett produktkontrollnämndens anslagskrav. Vi anser inte att det av nämnden förordade 1978/79: 1990 programmet kan minskas. Vi föreslår därför på annat ställe i denna motion att produktkontrollnämndens krav skall tillgodoses. Det är vidare viktigt med ytterligare kunskap i fråga om bekämpningsmedel, handelsgödsel, bilavgaser, metaller, testsystem för kemiska substanser osv. Den av regeringen föreslagna satsningen på miljöforskning anser vi också otillräcklig. Vi föreslår därför på annat ställe i denna motion att anslaget till miljöforskning höjs med 4,6 milj. kr. i förhållande till regeringens förslag. Ett ställningstagande till arten och graden av skadlighet hos ett kemiskt ämne eller en produkt kräver en ingående undersökning av dess kemiska, fysikaliska och biologiska egenskaper. Det finns redan ett stort antal laboratorier med goda möjligheter att bedöma ämnens och produkters kemiska och fysikaliska egenskaper. Däremot är laboratorieresurserna ännu starkt begränsade då det gäller att fastställa de biologiska egenskaperna, dvs. effekterna på människa och miljö. Endast vid ett fåtal högt specialiserade laboratorier i vårt land finns personal, utrustning och rutiner för utvärdering av kemiska ämnens biologiska effekter. Dessa laboratorier är knutna till forskningsinstitutioner och läkemedelsindustrier. De saknar ledig kapacitet för den omfattande uppdragsverksamhet som kommer att behövas om en förhandsundersökning av kemiska ämnen skall kunna genomföras. Tillverkare och importörer bör som tidigare framhållits åläggas ansvaret för att nya kemiska ämnen och produkter inte tas i bruk förrän deras egenskaper från hälso- och miljösynpunkt undersökts och kontrollerats. En förhandskontroll bör således införas. Om detta skall kunna fungera, måste samhället se till att importörer och tillverkare kan få de försök och andra laboratorieundersökningar utförda som då avkrävs dem. Detta bör ske genom att laboratorieresurser för konsultativ verksamhet inom det toxikologiska området byggs upp i samhällets regi och i anknytning till existerande forskningsinstitutioner. Uppdragsverksamheten bör genom avgiftsfinansiering kunna göras självbärande. Den bör förutom egna laboratorieundersökningar också kunna ta formen av produktbedömningar med utgångspunkt i vad som redan är känt om de ingående ämnena. Utbyggda laboratorieresurser för prövning av kemiska ämnens biologiska effekter kommer också att kunna utnyttjas av myndigheterna i deras arbete. Många av de kemiska ämnen som är allmänt förekommande i samhället är nämligen ofullständigt undersökta från hälso- och miljösynpunkt. För att de behövliga undersökningarna skall kunna genomföras krävs resurser i form av välutrustade laboratorier och kvalificerad personal. Det råder i vårt land stor brist på toxikologisk expertis (toxikologi är 1978/79: 1990 läran om kemiska ämnens skadeverkningar). En tvåårig toxikologutbildning vid pågår f. n. Denna utbildningslinje bör permanentas, och möjligheten att inrätta samma slags utbildning vid andra högskolor bör prövas. Toxikologisk konsultverksamhet i privat regi förekommer redan i viss utsträckning i landet, och det är troligt att denna verksamhet kommer att öka i omfattning i takt med att samhället skärper kraven på tillverkare och importörer. Sådan konsultverksamhet kan ta formen dels av laboratorieundersökningar, dels av produktbedömningar med utgångspunkt i vad som redan är känt om de ingående ämnena. I båda fallen rör det sig om ett högt kvalificerat utredningsarbete på områden där varje misstag kan få allvarliga konsekvenser. Det är därför angeläget att samhället tillförsäkras full insyn i och utövar en noggrann kontroll av sådan konsultverksamhet. Syftet med laboratorieundersökningar och annan förhandskontroll är att förhindra att ämnen och produkter kommer till sådan användning att de ger upphov till skada. Några fullständiga garantier om en riskfri miljö kan dock inte uppnås enbart genom förhandskontroll. Dels finns osäkerhetsmoment i de använda experimentella metoderna, dels kan skador i praktiken uppkomma därför att ämnena används på ett annat sätt än vad man förutsett eller i kombination med andra ämnen. Därför krävs förutom för handskontrollen också en väl uppbyggd organisation för att upptäcka hälso- och miljöpåverkan och för att spåra dess orsaker. En sådan organisation bör kunna övervaka risker i människans totala miljö. Till de viktigaste inslagen i en sådan övervakning hör epidemiologiska undersökningar för grupper som är utsatta för särskild miljöpåverkan. Därigenom bör man också få bättre möjligheter att bedöma de långsiktiga förändringarna i livsmiljön. En av de viktigaste uppgifterna för den medicinska delen av företagshälsovården är att upptäcka och utreda sjukdomar som kan misstänkas ha samband med kemiska ämnen och andra arbetsmiljöfaktorer på arbetsplatsen. Erfarenheten visar också att de anställda själva, och särskilt skyddsombuden, kan lämna viktiga bidrag till strävandena att upptäcka nya samband mellan yrke och sjukdom. Det finns emellertid också många typer av arbetssjukdomar som lätt kan förbli oupptäckta trots en skärpt uppmärksamhet från företagshälsovårdens och skyddsombudens sida. Exempel på detta är genetiska skador, cancer och andra sjukdomar som har så lång fördröjningstid att en stor del av dem som drabbats hinner lämna arbetsplatsen innan sjukdomen visar sig. För att upptäcka sådana skador krävs epidemiologiska undersökningar, dvs. undersökningar där medicinsk och statistisk kunskap förenas för att kartlägga och följa upp hälsotillståndet hos Sådana undersökningar behövs också ofta för att närmare kartlägga orsakssambandet genom t. ex. företagsläkares eller skyddsombuds iakttagelser då misstanke om yrkessjukdom framkommit. Resurser för yrkesepidemiologiska undersökningar finns f. n. vid arbetarskyddsstyrelsen, högskolorna och de yrkesmedicinska klinikerna. Ett epidemiologiskt arbete är också under uppbyggnad på . Vi har ovan pekat på behovet av att de yrkesmedicinska klinikerna byggs ut. Om detta sker, är det angeläget att de också får möjlighet att utföra epidemiologiska undersökningar. Detta kräver främst att yrkesepidemiologin ges en framträdande roll i den yrkesmedicinska specialistutbildningen. Möjligheterna till nordiskt och internationellt samarbete om denna högst specialiserade utbildning bör utnyttjas så långt som möjligt. En yrkesepidemiologisk utvärdering av cancerregister har påbörjats. Detta arbete bör intensifieras, och bör möjligheten prövas att utnyttja andra sjukdomsregister för samma ändamål. Så t. ex. bör det utrönas i vad mån missbildningsregister kan utnyttjas för undersökningar av samband mellan skador på barn och de kemiska ämnen som modern eller fadern utsatts för på sin arbetsplats eller i andra sammanhang. Det är också angeläget att arbetsskadestatistiken ges en sådan utformning och tilldelas sådana resurser att den ger ett så gott underlag som möjligt för epidemiologiska undersökningar. Antalet kemiska ämnen är så stort och kostnaden för toxikologiska undersökningar så hög att ett intensivt internationellt samarbete är nödvändigt om vi skall kunna införskaffa det kunskapsunderlag som behövs för att bygga upp en praktiskt fungerande produktkontroll. Om en tillförlitlig undersökning har utförts i utlandet skall den inte behöva upprepas i . föreslog i en skrivelse till att frågan om ett informationsanalyscenter för toxikologi med inriktning på miljö och hälsa skulle utredas med sådan skyndsamhet att kunde ta ställning till frågan. Syftet skulle vara att bygga upp en central för utväxling av toxikologisk information. Det skulle också utredas i vilken utsträckning centret förutom rena förmedlingstjänster skulle syssla med insamling, sammanställning och distribution av toxikologiska data samt av litteratursammanställningar och s. k. kriteriadokument. Det förutsattes vidare att centret skulle svara för internationellt utbyte av databaser på det toxikologiska området samt fungera som svensk partner i det in Ingen av de borgerliga regeringarna har tillsatt den begärda utredningen. Därmed kan frågan inte behandlas av . Också i denna fråga har på grund av de borgerliga regeringarnas handlingsförlamning värdefull tid förlorats. Enligt vår mening är miljödatanämndens förslag välgrundat och bör därför förverkligas. Det är särskilt viktigt att den föreslagna centralen får effektiva rutiner för distribution av information till berörda intressenter. Så t. ex. måste fackliga organisationer samt arbetsgivar- och branschorganisationer regelmässigt kunna få uppgifter om nya rön av praktisk betydelse för deras verksamhetsområden. Vi kräver att regeringen åtgärdar miljödatanämndens förslag. Utöver detta finns flera andra former för internationellt samarbete. Forskarnas direkta utlandskontakter är givetvis av stor betydelse. Detsamma gäller myndigheternas deltagande i de internationella projekt som i ökande utsträckning anordnas av FN, och andra mellanstatliga samarbetsorgan. Det är högst angeläget att vi deltar i olika former av internationellt samarbete på miljöområdet. En effektiv kontroll av de kemiska produkterna förutsätter att de myndigheter som svarar för kontrollen har tillgång till fullständiga uppgifter om vilka produkter som förekommer i samhället och om deras innehåll. Man kan inte utöva någon effektiv kontroll över vilka nya ämnen som tillförs marknaden utan att först ha kännedom om vilka ämnen som redan finns där. Redan i propositionen 1973: 17 förutsågs också behovet av en omfattande registrering av innehållet i kemiska och kemisk-tekniska produkter. Pr od uk t re gist re t Förberedelser för ett allmänt register över innehållet i kemiska och kemisk-tekniska produkter pågår inom produktkontrollnämndens produktkontrollbyrå. Arbetet med att införa produktkongistret har påbörjats. I en första etapp har 2 500 tillverkare och importörer av deklarationspliktiga varor inlämnat uppgifter om produktnamn och tulltaxenummer på ca 120 000 produkter. avser att i en andra etapp stegvis inkräva uppgifter om bl. a. produkternas innehåll. I en skrivelse till regeringen har produktkontrollnämnden underställt regeringen de förslag till kungörelser för det fortsatta arbetet, som nämnden utarbetat. Regeringen har ännu inte lämnat produktkontrollnämnden något svar på framställningen. Det är enligt vår mening anmärkningsvärt att regeringen på detta sätt fördröjer arbetet med produktregistret. 1978/79: 1990 Vi vill därför med skärpa understryka vikten av att arbetet med produktregistret bedrivs med stor skyndsamhet. Vidare måste största möjliga öppenhet tillämpas i fråga om de uppgifter som lagras i registret. Uppgifter om vilka beståndsdelar som ingår i till registret deklarerade produkter kan inte regelmässigt få hemlighållas under hänvisning till konkurrensskäl. Det finns så förfinade analysmetoder att de beståndsdelar som ingår i en produkt kan fastställas med tämligen stor exakthet. Därför kan uppgifter om den kemiska identiteten hos de beståndsdelar som ingår i en produkt i de flesta fall utlämnas från produktregistret utan men för uppgiftslämnaren. I de fall då en producent anser att produktens sammansättning skall hemlighållas bör han i samband med deklarationsförfarandet skriftligt motivera varför uppgiften måste skyddas. Det kan också övervägas att i sådana fall ställa särskilda krav på att producenten kan redovisa gjorda undersökningar av ämnets egenskaper från hälso- och miljösynpunkt. De myndigheter som för sin handläggning av hälso- och miljöfrågor har behov av uppgifter ur produktregistret måste ha tillgång till dessa uppgifter på ett praktiskt och ändamålsenligt sätt. Förutom de centrala myndigheterna gäller detta också myndigheter med regionalt och lokalt tillsynsansvar såsom yrkesinspektionen och länsstyrelsernas naturvårdsenheter samt skyddsombuden. För det förebyggande miljöarbetet är det i regel inte nödvändigt att ha tillgång till exakta koncentrationsuppgifter. De ingående beståndsdelarnas halter bör därför anges tillräckligt preciserat för att utgöra underlag för detta arbete utan att tillverkningshemligheter röjs för konkonkurrenter. Skyddsombuden bör medverka i kontrollen av att alla deklarationspliktiga varor deklareras hos myndigheten i föreskriven ordning. Det kan ske genom att varje fullständigt deklarerad produkt tilldelas en särskild beteckning (s. k. PK-nummer), som tillverkaren/importören blir skyldig att märka varan med. Skyddsombuden kan då kontrollera att denna beteckning finns på de produkter som används på arbetsplatsen. Därigenom kan eventuella försök att kringgå deklarationsskyldigheten effektivt motverkas. Det är angeläget att skyddsombuden bereds effektiva möjligheter att kontrollra att alla deklarationspliktiga varor som används på arbetsplatsen är vederbörligen deklarerade. Förhandskontroll av nya ämnen kommer att underlätta kontroll av befintliga ämnen som det skapar förutsättning för nya former av myndighetskontroll av den kemiska miljön. En av de viktigaste nytillkommande möjligheterna är att nya ämnen kan kontrolleras innan de tas i bruk. Praktiskt sker detta genom att en lista över samtliga förekommande ämnen görs upp så snart produktregistret står klart. 2 1978/79. 1978/79: 1990 nen som inte finns upptagna på denna lista får därefter inte marknadsföras eller tas i bruk förrän tillstånd från kontrollmyndighet inhämtats. Den som ansöker om sådant tillstånd skall på egen bekostnad utföra de undersökningar om ämnets effekter på människor och miljö som myndigheten kräver. Särskilt angeläget är att tillförlitliga uppgifter tas fram om eventuella tumörframkallande, fosterskadande eller genetiskt skadliga effekter samt om eventuell ansamling i naturen. Genom en registreringsavgift kan tillståndsprövningen av nya ämnen ske utan kostnad för samhället. Registreringsavgiften bör också täcka kostnaden för de undersökningar myndigheten anser sig behöva göra för att kontrollera inlämnade uppgifter. Även när det gäller ämnen som redan finns på marknaden kan myndighet behöva kräva in uppgifter och göra vissa utredningar. Förhandskontrollen kan inte införas förrän produktregistret är upprättat. Detta understryker ytterligare vikten av att arbetet med produktregistret bedrivs med yttersta skyndsamhet. Att även för nya produkter införa en allmän förhandskontroll av det slag som vi här föreslår för nya ämnen skulle kräva betydligt större resurser. Ett sådant system skulle troligen inte heller vara det bästa sättet att använda samhällets begränsade tillgång på t. ex. toxikologisk expertis. I stället finns det anledning att gradvis bygga ut produktkontrollen till att omfatta allt fler produktgrupper. Det bör t. ex. ges ut föreskrifter om vilka ämnen och kombinationer av ämnen som skall få förekomma i lim- och klisterprodukter, i slipmedel, färger, hårsprayer etc. Mycket talar för att huvudansvaret för denna typ av produktkontroll i fråga om de flesta produktgrupper bör ligga hos arbetarskyddsstyrelsen, som redan nu med stöd av arbetsmiljölagen har denna befogenhet. Även för detta arbete kommer produktregistret att ge ett delvis nödvändigt kunskapsunderlag som inte finns . För att kunna genomföra en sådan kontroll måste arbetarskyddsstyrelsen ges ökade resurser. Syftet med de tidigare beskrivna åtgärderna är att eliminera sådana kemiska ämnen och produkter som kan ersättas av andra från hälsooch miljösynpunkt lämpligare produkter. Väsentliga förbättringar av den kemiska miljön kan uppnås på detta sätt. Det är dock inte möjligt att helt undanröja användningen av ämnen som kan få skadliga effekter vid felaktig hantering. Produktinformation, arbetarskyddsföreskrifter samt kontroll och tillsyn är därför lika viktiga led i arbetet för en säker kemisk miljö som den direkta produktkontrollen. Det är ett oavvisligt krav att den som på sin arbetsplats eller i annat 1978/79: 1990 sammanhang hanterar kemiska produkter skall ha tillgång till utförlig information om produkternas egenskaper från hälso- och miljösynpunkt. Den som hanterar en kemisk produkt skall inte behöva sväva i osäkerhet om vilka risker som föreligger och om hur man kan skydda sig mot dessa. är det inte så. Detta beror till viss del på bristande kunskaper hos tillverkare och återförsäljare om egenskaperna från hälso- och miljösynpunkt hos de varor de säljer, vilket i sin tur sammanhänger med bristande undersökningsresurser och bristande kompetens för bedömning av varors skadlighet. Men bristerna i produktinformationen beror också på att t. ex. de gällande märkningsbestämmelserna är föråldrade och dåligt avpassade för yrkesmässig hantering. Bestämmelser för annan form av produktinformation än märkning saknas ännu helt. Detta är djupt otillfredsställande. Det finns ett stort behov av förbättrade bestämmelser för produktinformation. Den översyn av gällande märkningsbestämmelser som genomförs i produktkontrollnämndens och arbetarskyddsstyrelsens regi i det s. k. produktinformationsprojektet bör leda till förbättrade förhållanden. Detta projekt syftar dels till att genom mer detaljerade föreskrifter för klassificering, märkning och annan produktinformation ge tillverkare och försäljare bättre möjlighet att leva upp till intentionerna i lagen om hälso- och miljöfarliga varor, dels till att ge arbetstagare och konsumenter bättre information om produkters egenskaper. En viktig roll för den framtida produktinformationen spelar också det arbete med regler för och produktion av skyddsblad som f. n. äger rum under arbetarskyddsstyrelsens överinseende. Det är angeläget att de olika projekt som pågår på produktinformationens område samordnas med varandra och med samhällets övriga åtgärder för att uppnå en bättre kontroll av den kemiska miljön.