ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G202866 · 1979-01-24 00:00:00 — av m. fl. om en översyn av bestämmelserna om militärt skyddsområde m. m. Som skydd för totalförsvarsanläggningar av betydelse har det upprättats särskilda skydds- och kontrollområden inom vilka utlänning och utländskt fartyg är underkastade begränsningar i sin rörelsefrihet. Bestämmelser om detta utfärdades efter en utredning som gjordes . I direktiven för denna utredning hette det bl. a.: Beträffande skyddet av totalförsvarets anläggningar måste en avvägning göras mellan säkerhetskravet samt motstridiga allmänna intressen liksom önskan att ingreppen i fredstid blir så lite kännbara som möjligt för den enskilde. Det kan enligt vår mening ifrågasättas om den avvägning som gjorts är rimlig och fortfarande stämmer med nämnda uttalande i direktiven. Den omständigheten att båtsporten fått så många utövare har riktat uppmärksamheten på restriktionerna,och deras räckvidd har ifrågasatts av dem som önskar ta sig fram på olika vattenvägar. Betydande delar av ligger inom de angivna militära skydds- och kontrollområdena och en konflikt mellan de militära intressena och andra ligger nära till hands inom ett sådant naturskönt och för fritidsfolket lockande område. Motsvarande gäller säkerligen i betydande grad även övriga skyddsområden som finns avgränsade utanför , i , på norra och utefter . Utlänning kan få särskilt tillstånd att besöka skyddsområde men prövningsförfarandet är krångligt. Tillämpningen av bestämmelserna skapar inte sällan irritation. Man synes mera ha i sikte handelssjöfarten och bortser från småbåtarna. Det ifrågasätts inte sällan om restriktioner för utländska besök av här aktuellt slag längre har samma betydelse för skyddet av våra försvarsanläggningar. En avancerad teknik erbjuder ändå en främmande makt möjligheter att samla den information man önskar. Vi vill inte ifrågasätta vår rätt och plikt att med lämpliga åtgärder skydda anläggningar av vikt för totalförsvaret mot otillbörlig insyn. En avvägning bör emellertid ske så att inte enskilda personers rörelsefrihet inskränks längre än som är sakligt motiverat. Det synes därför vara angeläget att undersöka om gällande bestämmelser kan ges en mera begränsad räckvidd än vad som är fallet. Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi att hos regeringen begär en skyndsam översyn av Bestämmelser för utlännings och utländskt fartygs uppehåll inom skyddsområde och kontrollområde. () () () () () ()
mot · G202867 · 1979-01-23 00:00:00 — av m. fl. om ett forskningsprogram rörande civilmotstånd Civilmotståndet har varit uppe till diskussion. I anledning av den socialdemokratiska motionen 1976/77:1504 beslöt den borgerliga majoriteten att avvakta resultatet av den utredning som utfördes av den engelske fredsforskaren , kring de folkrättsliga m. fl. I en socialdemokratisk reservation till försvarsutskottets betänkande 1976/ 77:13, reservation 3, framhölls att ett mer konkret inriktat utredningsarbete borde ta sin början vid sidan om klarläggandet av de folkrättsliga aspekterna. Den senare utredningen torde bli klar under innevarande år. Problemet med hur frågan om hur civilmotståndet hanterats i den politiska debatten är att man tenderar att utreda ett problem i taget. Kunskapsuppbyggnaden borde emellertid kunna ske parallellt med detta slag av undersökningar. Delvis beror detta på att vi inte exakt vet vilka frågor som är viktigast att få belysta. Därför borde en utredning med uppgift att utarbeta ett forskningsprogram kring civilmotståndet utföras. Holländarna har t. ex. en interdepartemental arbetsgrupp som håller på med ett sådant arbete. En andra uppgift borde vara att utreda en del organisatoriska frågor. Hur kan man t. ex. bygga upp en decentraliserad organisation under medverkan från bl. a. folkrörelser med frivillig anslutning och, å andra sidan, få nödvändig stabilitet. Vi har endast angett några av de frågor som måste aktualiseras och utredas. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att hos regeringen begär en utredning i syfte att skapa förutsättningar för ett forskningsprogram om civilmotstånd. () () GOTAB 61175 Slockholm 1979
mot · G202869 · 1979-01-23 00:00:00 — Motion 1978/79:869 av om den eftergymnasiala utbildningen för försvarsmaktens personal Studier på samhällets bekostnad även på högskolenivå är en medborgerlig rättighet. Till den del eftergymnasiala studier i allmänna läroämnen förekommer inom av försvaret drivna läroanstalter bör de - i likhet med motsvarande utbildning på gymnasial nivå - kunna överföras tili det allmänna utbildningsväsendet. Därigenom torde betydande rationaliseringsvinster stå att vinna. Om studier kan bedrivas vid närmast förbandsorten belägna universitet, högskola eller högskolekurs lär därjämte rekryteringen av befäl kunna underlättas genom ökad trivsel . att hos regeringen anhåller om utredning av hur eftergymnasiala studier i allmänna ämnen kan överföras från försvarets till allmänna utbildningsväsendets utbildningsenheter. I* 1978/79.
mot · G202870 · 1979-01-24 00:00:00 — av m. fl. om kostnadsfria AD-vitaminer till barn Genom beslut - i anledning av den borgerliga trepartiregeringens förslag i prop. 1976/77:150 (bil. 3) - slopades de gällande bestämmelserna om skyddsläkemedel åt vissa kvinnor och barn. Från socialdemokratisk sida ansåg vi (SfU 1976/77:2y) att den socialpolitiska samordningsutredningen skulle få i uppdrag att pröva om dessa skyddsläkemedel borde ingå bland de kostnadsfria läkemedlen. I första hand är det här fråga om möjligheter att tillhandahålla AD-vitamin till barn. Flera landsting har efter riksdagsbeslutet infört gratis utdelning av AD-vitamin. Därmed har man inlett en enligt vår mening lämplig utveckling. För att ett sådant system skall få sådan effekt att alla barn tillhandahålls ADvitaminer finns det emellertid skäl för staten att via den allmänna försäkringens ersättning till landstingen stimulera landstingen att utan kostnad för den enskilde ge AD-vitamin till barnfamiljerna. Vi föreslår att begär att regeringen i samband med förhandlingarna om nya ersättningar till landstingen från den allmänna försäkringen begär förslag i enlighet med det sagda. Med hänvisning till det anförda hemställs att begär hos regeringen förslag om ersättning till landstingen från den allmänna försäkringen för tillhandahållande av AD-vitamin för barn. () () () () () () () () ()
mot · G202871 · 1979-01-23 00:00:00 — av m. fl. om översyn av begreppet gravt hörselskadad vid handikappersättning Handikappersättningen för hörselskadade begränsas f. n. enligt 9 kap. 5 § lagen om allmän försäkring att gälla endast gravt hörselskadade, som med hörapparat saknar möjligheter att uppfatta tal. Den definition som anges i lagen får betraktas som otillfredsställande. Den praxis som har utbildats vid bedömning av behovet av handikappersättning har blivit ytterst olika beroende på typ av prov, läkare, intygets formulering samt den utredning av vederbörande försäkringskassa som ligger till grund för pensionsdelegationens avgörande. Den medicinska bedömningen får anses otillfredsställande, då t. ex. praktiska hörseltest med tal oftast ges i tyst rum. Läkarens samtalston och röst kan också ha avgörande betydelse. Hänsyn måste tas till att förmågan att uppfatta t. ex. tal ytterligare försämras i bullrig miljö såsom arbets- och boendemiljö. En annan huvudprincip vid handikappersättning åt hörselskadade bör finnas. Handikappersättning bör ges till alla döva och till dem som har stora svårigheter eller saknar möjlighet att uppfatta tal med hörapparat samt till dem som i sin dagliga livsföring är helt beroende av hörapparat. föreslog i en utredning, Ds S 1977:6, Erfarenheter av handikappersättningen, att begreppet "gravt hörselskadad borde bli föremål för översyn. Regeringen har därefter lämnat i uppdrag att utreda de handikappades utgifter och med ledning av dessa få fram schabloner för en bedömning. I direktiven har ej tagits upp frågan om begreppet gravt hörselskadad. Med hänvisning till ovanstående föreslår vi att beslutar hos regeringen begära att tilläggsdirektiv lämnas den arbetsgrupp som tillsatts för att se över vissa handikappersättningar i syfte att klargöra begreppet gravt hörselskadad. (s) () () ()
mot · G202872 · 1979-01-23 00:00:00 — om rätten till handikappersättning efter strupoperation Bedömning av handikappersättning enligt 9 kap. 2 § lagen om allmän försäkring utgör en känslig och svår del av försäkringskassornas arbete. Tyvärr lämnar lagen också utrymme för viss godtycklighet, som gör att samma handikapp bedöms olika i olika delar av landet. Det är naturligtvis större risk för detta vid handikapp med varierande drag. Ett av de handikapp som inte borde innebära någon särskild svårighet vid bedömning av ersättning gäller personer som tvingats operera bort struphuvud och stämband, s. k. laryngektomerade. Dessa utgör en mycket liten grupp. Enligt för laryngektomerade var det 1978 bara ca 25 personer i landet som erhöll handikappersättning. Av framställningarna till försäkringskassorna synes bara vissa gå vidare till för prövning. Det sker i de fall då personal har svårighet att bedöma merkostnader för handikappet. Av praxis utgår vanligtvis inte handikappersättning för laryngektomerade, när de redovisade merkostnaderna understiger av basbeloppet. Krav på redovisning av sådana merkostnader ger utrymme för godtycklighet både hos den handikappade och hos försäkringstjänstemannen. Kostnader för slitage på blusar, skjortor, polotröjor, sänglinne, ökat behov av näsdukar, stomaskydd, tvättmedel, läkarbesök, slemlösande mediciner, ström- och driftkostnader för slemsug och luftfuktare etc. borde rimligtvis vara desamma i hela landet. Bedömningar av varierande grad av slitage och renlighet borde inte behöva göras. Alla dessa kostnader finns naturligtvis och det borde, i ett till handikapp generöst samhälle, vara möjligt att arbeta med schablonbelopp i detta fall och kanske också vid andra handikapp. När det gäller blindhet har samhället fastställt handikappersättningen till av basbeloppet, dövhet etc. Men vid detta handikapp tvingas den opererade att utöver alla de psykologiska konsekvenser detta speciella handikapp medför också sätta sig ned för att försöka värdera sina merkostnader. Dessutom frestas personen i fråga att hålla merkostnaderna så högt att de tillsammans minst överstiger av basbeloppet. Det är ovärdigt vårt samhälle att på så klara förutsättningar inte kunna arbeta med smidigare handläggning. Enbart anmälan till med läkarintyg borde vara tillräckligt för utbetalning av ett schablonbelopp motsvarande viss procent av basbeloppet. Med hänvisning till det i motionen anförda föreslås att beslutar att hos regeringen begära sådana anvisningar till 9 kap. 2 § lagen om allmän försäkring att handikappersättning till laryngektomerade kan utgå som schablonbelopp.
mot · G202874 · 1979-01-24 00:00:00 — av m. fl. om översyn av sjukersättningen till person som uppbär fosterlega Sjukförsäkringen har sedan sin tillkomst förbättrats vid olika tillfällen och ger nu i normalfall en mycket god kompensation för inkomstbortfall vid sjukdom m. m. För vissa grupper ger dock de gällande reglerna mindre tillfredsställande utfall i detta avseende. En grupp människor som drabbas hårt är de som har fosterbarn och erhåller fosterlön. Den som uppbär fosterlön får vid sjukdom avdrag med belopp motsvarande den ersättning som erhålls i fosterlön. Detta får ofta helt orimliga konsekvenser. Om fosterförälder uppbär särskild föräldrapenning med grundbelopp (/dag) sänks detta grundbelopp vid fosterförälders sjukdom motsvarande beloppet av uppburen fosterlega. Genom frivilliga avgifter kan hemmamakar försäkra sig för viss sjukpenning, som tillsammans med obligatorisk sjukpenning får uppgå till högst . Om erhållen fosterlön berättigar till en sjukpenning på . och ifrågavarande fosterförälder blir sjuk, blir denne helt utan sjukpenning. Detta måste vara helt felaktigt och kan resultera i svårigheter att placera barn i fosterhem. Det kan också bli så att barn måste tas in på vårdhem under tid som vårdare är sjuk, därför att vårdaren drabbas ofördelaktigt ekonomiskt. Den tillsatta kommittén för översyn av sjukförsäkringen bör också överse den ovan aktualiserade frågan och komma med förslag, som på ett rättvist sätt löser denna fråga. Med hänvisning till vad i motionen anförts hemställs att hos regeringen begär att kommittén för översyn av sjukförsäkringen gör översyn av sjukersättningen för personer som uppbär fosterlega. () () () () ()
mot · G202875 · 1979-01-24 00:00:00 — om översyn av reglerna om rätt till handikappersättning Enligt 5 kap. 1 § lagen om allmän försäkring, AFL, stadgas följande: Svensk medborgare, som är bosatt i riket eller som varit mantalsskriven härstädes varunder han fyllt och för , är berättigad till folkpension enligt vad nedan sägs. Enligt 3 § kungörelse (RFFS 1978:13) om handikappersättning klargörs att rätten till handikappersättning är kopplad till rätten till folkpension. Av 3 § tredje stycket framgår att handikappersättning för försäkrad som är blind utgår av basbeloppet för tid före den månad då hel ålderspension eller förtidspension enligt lagen om allmän försäkring börjar utgå. För tid därefter utgår ersättningen av basbeloppet, om stödbehovet inte ger anledning till högre ersättning. Handikappersättning till gravt hörselskadad utgår av basbeloppet, om ej stödbehovet ger anledning till högre ersättning. Rätten till handikappersättning är således knuten till rätten att enligt 5 kap. 1 § AFL uppbära folkpension. Detta innebär att blinda eller gravt hörselskadade invandrare inte har möjlighet att få den handikappersättning som lagen anser att svenska medborgare i samma situation har behov av och rätt till. Vårt land har den sociala och humanitära inställningen att invandrare och flyktingar som har bosatt sig här skall ha samma rättigheter och skyldigheter som svenska medborgare. Vi har mottagit flyktingar, väl medvetna om att de har haft olika slag av handikapp. Flera blinda politiska flyktingar finns i vårt land. Även om de efter utbildning har kunnat erhålla arbete och i många fall arbete jämsides med svenskar med samma handikapp, har de ej trots motsvarande merutgifter blivit berättigade till handikappersättning. Vi är klara över att detta förhållande icke kan ha varit lagstiftarnas mening. Vi förutsätter därför att regeringen, om så beslutar, beredvilligt medverkar till att rätta till detta missförhållande för en redan hårt prövad grupp av människor. Vi vet att de invandrare och flyktingar som enligt 3 § kungörelsen om handikappersättning skulle ha varit berättigade till ersättning innebär en ringa ekonomisk belastning. Dessa människor har emellertid inga organisationer eller påtryckningsgrupper som för deras talan. Regeringens proposition 1978/79:75 innehåller inte förslag till lösning av dessa problem. Med stöd av ovanstående hemställs att beslutar att hos regeringen anhålla att bestämmelserna om rätten till handikappersättning ses över.
mot · G202876 · 1979-01-24 00:00:00 — av m. fl. om en översyn av förteckningen över kostnadsfria läkemedel Kostnadsfria läkemedel är en del av läkemedelsförmånerna. Andra delar är rabatterade läkemedel och kostnadsfria förbrukningsartiklar vid sjukdom. Förteckningen över vilka läkemedel som skall vara kostnadsfria fastställs av regeringen efter förslag från . Förutsättningen för att lagen skall tillämpas är att man omfattas av sjukförsäkring enligt lagen om allmän försäkring, lider av någon av de ca 30 i förteckningen upptagna långvariga och allvarliga sjukdomarna och att man besöker den öppna vården. I förteckningen över kostnadsfria läkemedel saknas många sjukdomsgrupper av långvarig och allvarlig karaktär. Som exempel kan nämnas psoriasissjuka, hypertonikerjhögt blodtryck), reumatiker samt patienter som tvingas till speciell diet, t. ex. på grund av glutenintolerans. Vi anser det angeläget att alla sjukdomsgrupper av långvarig och allvarlig karaktär, vilka omfattas av intentionerna bakom lagen om kostnadsfria och prisnedsatta läkemedel m. m., också tas upp i förteckningen över kostnadsfria läkemedel så att berörda människor kostnadsfritt får läkemedel och förbrukningsartiklar i nödvändig omfattning. Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen om översyn av förteckningen över kostnadsfria läkemedel. () ()
mot · G202877 · 1979-01-24 00:00:00 — av och om sjukpenning till elever vid ungdomsvårdsskola De av staten inrättade och drivna ungdomsvårdsskolorna har till uppgift att bereda vård, fostran och utbildning åt dem som omhändertagits för samhällsvård och skrivits in som elever vid skolorna. omfattar dels vård inom skola, dels olika anordningar för vård utom skola. Elev kan därvid placeras i enskilt hem och beredas arbete mot arbetsmarknadsmässig lön, varvid eleven själv betalar sitt uppehälle. Inkomsten är skattepliktig och pensionsgrundande. Enligt 3 kap. 15 § lagen om allmän försäkring (AFL) utgår sjukpenning inte för tid då försäkrad är intagen i ungdomsvårdsskola. Bestämmelsen tillämpas även i fråga om sådana elever som vårdas utanför skolan. När dessa elever blir arbetsoförmögna på grund av sjukdom förlorar de sin arbetsinkomst men får inte, som andra försäkrade arbetstagare, kompensation för den förlorade arbetsinkomsten i form av sjukpenning. Dessa omständigheter har föranlett sjukförsäkringsutredning att i ett betänkande (S 1969:3) påpeka att en ändring är befogad. Utredningen framhåller att vårdformen - vård utom skola - utgör en förberedelse för elevs utskrivning från ungdomsvårdsskola och för övergången från anstaltsmiljön till de mera fria förhållanden som eleven möter efter utskrivningen. fick i uppdrag att utreda frågan om stödet vid sjukdom förbi. a. ungdomsvårdsskoleelever. föreslog i Ds S 1977:4 bl. a. att den som är inskriven i ungdomsvårdsskola men vårdas utom skolan skall ha rätt till sjukpenning på samma villkor som övriga försäkrade. Detta har ännu inte föranlett något förslag till ändring i lagen om allmän försäkring. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutarom ändring av lagen om allmän försäkring så att ungdomsvårdsskoleelev som vistas för vård utom skola och som därvid har avlönat förvärvsarbete skall tillerkännas sjukpenningförmåner.
mot · G202878 · 1979-01-23 00:00:00 — av m. fl. om viss översyn av reglerna för ersättning från den särskilda föräldraförsäkringen I lagen om allmän försäkring (AFL, 4 kap. 11-15 §§) regleras bl. a. föräldrarnas rätt till ersättning då de gemensamt är vårdnadshavare och en av föräldrarna har en sjukpenning som understiger garantinivån. Särskild föräldrapenning kan maximalt utbetalas räknat fr. o. m. barnets födelse och fram till dess barnet fyller eller t. o. m. barnets första skolår. För 60 av är särskild föräldrapenning lika stor som sjukpenningen, dock lägst . Ett villkor för att få hel särskild föräldrapenning med belopp högre än . är att båda föräldrarna har en sjukpenninggrundande inkomst av . Undantag får dock göras, om någon av föräldrarna av särskilda skäl inte har möjlighet att själv vårda barnet. Halv eller fjärdedels särskild föräldrapenning kan emellertid utbetalas efter förälderns sjukpenning, oberoende av den andra förälderns sjukpenning. Detta kan i extrema fall leda till att halv särskild föräldrapenning utbetalas med . per dag, medan hel särskild föräldrapenning berättigar samma förälder till . Vid uttag av kvarts särskild föräldrapenning skulle föräldern i detta exempel erhålla . Dessutom får den förälder som utnyttjar halv eller kvarts förmån rätt till det dubbla resp. fyrdubbla antalet ersättningsdagar, jämfört med den förälder som utnyttjar hel förmån. Reglerna för ersättning från den särskilda föräldraförsäkringen är alltså nu helt principlösa. Om halv ersättning enligt sjukpenningklassens belopp kan betalas till förälder som går ned till halvtidsjobb, trots att andra föräldern saknar förvärvsinkomst och är hemma och vårdar barnet och inga särskilda skäl föreligger, bör givetvis även hel ersättning kunna erhållas. En annan och enligt vår uppfattning riktigare princip vore att ingen ersättning utöver de utgick, när ena föräldern inte förvärvsarbetar och inga särskilda skäl för undantag föreligger. I en sådan situation är det faktiskt svårt att mobilisera sociala skäl för ersättning enbart till den andra föräldern, om denne beslutar sig för att delta i vården av barnet. Även landets hårt ansträngda ekonomi talar för den restriktivare linjen. Regeringen bör snabbt ta ställning till vilken princip som skall gälla. Med hänvisning till det anförda hemställs att av regeringen begär en snabb översy n av de regler som tillämpas vid ersättning med hel, halv eller kvarts dagpenning från den särskilda föräldraförsäkringen. () ()
mot · G202879 · 1979-01-23 00:00:00 — om översyn av reglerna för sjukpenningavdrag vid sjukhusvård Genom ett regeringsförslag höjdes avgiften för den som erhåller vård på sjukhus och sjukvårdsinrättningar. Den sjuke får nu betala /dag mot tidigare . I en motion yrkade vi förgäves avslag på förslaget. Det blev en kraftig höjning, särskilt kännbar för den som har låg inkomst och därigenom låg sjukersättning. En löntagare med . i årsinkomst får /dag i sjukpenning. På detta belopp betalas skatt med . och, vid sjukhusvistelse, ytterligare /dag i sjukvårdsavgift. Det som återstår blir /dag eller . Detta skall då räcka till hyra för bostad och andra utgifter såsom el, telefon, TV- och radiolicens, försäkringar osv. Dessa utgifter skall betalas även om vederbörande är inlagd på sjukhus. Om den långtidssjuke kan vistas i sin egen bostad över veckoslut uttas ändå patientavgiften - / dag - för . Det blir en omöjlig ekonomisk situation för den lågavlönade som är inskriven på sjukhus . Andra privata utgifter som den sjuke skall erlägga, exempelvis för hemresor, har också höjts, och detta har motiverats med "hänsyn till penningvärdets förändring. Med den motiveringen finns det ju ingen anledning att ge den långtidssjuke låginkomsttagaren . mindre att leva av. Logiken kräver i stället en ökning. Det är inte sjuka låginkomsttagare som skall lida för ekonomiska åtstramningar. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om minskat sjukpenningavdrag för låginkomsttagare vid vård på sjukvårdsinrättning.
mot · G202880 · 1979-01-24 00:00:00 — av m. fl. om sjukpenningen för hemmamake, m. m. Vid sjukförsäkringens införande fastställdes sjukpenningen för hemmamake till /dag. Beloppet höjdes lill /dag, vilket inte motsvarar den penningvärdeförsämring som skett. Det belopp som närmare motsvarar det ursprungliga beloppet är i dagens penningvärde /dag. En höjning till detta belopp är ett minimikrav. Föräldraförsäkringen motsvarar utgående sjukpenning försäkringen gäller, dvs. Beloppet fastställs efter den skattepliktiga inkomsten och utgör av denna. I botten finns ett garantibelopp på f. n. Unga mödrar utan förutvarande arbete tillförsäkras alltså / dag för att kunna vara hemma och amma och sköta sitt barn. Att beloppet är helt i underkant torde inte behöva råda någon tvekan om. I den mån andra inkomster inte finns, hänvisas de till socialhjälp. En rimlig avvägning vore att garantibeloppet minst motsvarar det som socialutredningen föreslagit för en vuxen person med ett barn, nämligen av basbeloppet. Per utgör detta i runt tal . Med hänvisning till ovanstående föreslår vi att beslutar att hos regeringen hemställa att motionen överlämnas till med begäran om förslag att höja dels sjukpenning för hemmamake, dels garantibeloppet inom föräldraförsäkringen. () () () () () () () ()