mot · G202873 · 1979-01-24 00:00:00 — om ställföreträdaransvar beträffande arbetsgivaravgifter Arbetsgivaravgifter grundar sig i princip på samma underlag som preliminär skatt, nämligen utbetald lön. Arbetsgivare, som under ett kalenderår betalar ut lön uppgående till . i form av kontantbelopp, fri kost eller fri bostad till av honom anställd person (arbetstagare), är skyldig att erlägga arbetsgivaravgift. Vidare föreligger obligatorisk avgiftsskyldighet även för arbete som någon - icke rörelseidkare - utför för en uppdragsgivares räkning utan att vara anställd i dennes tjänst (uppdragstagare), om utgiven ersättning uppgår till . Som uppdragstagare betraktas bl. a. den som innehar förtroendeuppdrag, t. ex. som styrelseledamot, eller har tillfälligt uppdrag att förrätta bouppteckning, verkställa besiktning och värdering, att hålla föredrag m. m. Avtal kan inte träffas som fritar arbetsgivaren/uppdragsgivaren från skyldigheten att erlägga arbetsgivaravgift. Ovannämnda obligatoriska regler gäller inte beträffande uppdrag, som ingår i av uppdragstagaren bedriven rörelse eller bedrivet jordbruk. 1 dylika fall är uppdragsgivaren avgiftsskyldig endast om överenskommelse träffats att ersättningen för uppdraget skall anses som inkomst av anställning (s. k. likställighetsavtal). I fråga om uppdragsersättningar, för vilka således antingen obligatorisk avgiftsskyldighet eller frivilligt avgiftsåtagande föreligger, skall den som gett ut ersättningen betraktas som arbetsgivare och den som utfört arbetet som arbetstagare. Arbetsgivaravgiften uppgår för till ca en tredjedel av bruttolönen och omfattar följande avgifter: - avgift till försäkringen för tilläggspension (ATP) - avgift till sjukförsäkringen - avgift till folkpensioneringen - avgift till arbetslöshetsförsäkringen och det kontanta arbetsmarknadsstödet - avgift till delpensionsförsäkringen - avgift till vuxenutbildningen - avgift till arbetsmarknadsutbildningen - avgift till barnomsorgen - avgift till arbetsskadeförsäkringen (tidigare yrkesskadeförsäkringen) - avgift för sjöfolks pensionering (gäller arbetsgivare som sysselsätter sjömansskattepliktiga sjömän) - byggnadsforskningsavgift (gäller arbetsgivare som sysselsätter arbetskraft i yrkesmässig byggnads- eller anläggningsverksamhet). Någon motsvarighet till det s. k. ställföreträdaransvar, som enligt 77 a § uppbördslagen och 48 a § mervärdeskattelagen gäller för källskattemedel och mervärdeskatt, finns inte för arbetsgivaravgifter. Nämnda företrädaransvar innebär att den som företräder arbetsgivare som är juridisk person är jämte arbetsgivaren resp. den skattskyldige betalningsansvar för skattebelopp som inte levererats till statsmedel i rätt tid och ordning. Det är en allmän uppfattning att bestämmelserna i 77 a § uppbördslagen och 48 a § mervärdeskattelagen verksamt bidragit till en förbättring av uppbörden av källskattemedel och mervärdeskatt. I praktiken har dessa bestämmelser sin egentliga betydelse i fråga om s. k. fåmansbolag. Enligt vad jag inhämtat har emellertid det solidariska ansvaret för betalning av källskattemedel och mervärdeskatt inverkat menligt på uppbörden av arbetsgivaravgifter. I konkurser är inte längre dessa skatter de stora skuldposterna till det allmänna. Den stora skuldposten har i stället blivit arbetsgivaravgifterna. Följden av avsaknaden av ställföreträdaransvar för arbetsgivaravgifterna synes således ha blivit att man i ökad omfattning försöker skaffa sig otillbörliga krediter genom underlåtenhet att erlägga arbetsgivaravgifter. Genom att ett företag inte betalar arbetsgivaravgift förbättras också dess konkurrenskraft, eftersom man har mindre kostnader än konkurrenterna. Seriöst arbetande företag har också enligt uppgift framfört kritik mot denna möjlighet till snedvriden konkurrens. Anförda omständigheter talar enligt min mening för att solidariskt betalningsansvar införs även beträffande alla slag av arbetsgivaravgifter i överensstämmelse med vad som gäller enligt uppbördslagen och mervärdeskattelagen. Bestämmelserna bör ha till innebörd att den som företräder arbetsgivaravgiftsskyldig juridisk person och som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet underlåtit att inbetala arbetsgivaravgift i rätt tid och ordning blir tillsammans med arbetsgivaren solidariskt betalningsskyldig för arbetsgivaravgifterna och därpå belöpande avgifter eller ränta enligt samma villkor i övrigt som gäller enligt nämnda lagar. Det måste nämligen enligt min mening anses som en allvarlig brist att den nuvarande lagstiftningen och det nuvarande uppbördssystemet givit upphov till ovan antydda förhållanden. Jag får därför hemställa att skyndsamt hos regeringen begär förslag om bestämmelser i enlighet med vad i motionen föreslagits om ställföreträdaransvar beträffande arbetsgivaravgifter.