mot · G2022177 · 1979-02-13 00:00:00 — 1978/79 2177-2184 med anledning av propositionen 1978/79:90 med förslag till ändring i rättshjälpslagen (1972:429) m. m. Vid väcktes i anledning av propositionen 1975/76:47 med förslag till lag om ändring i rättshjälpslagen motionen 1975/76:83 angående vissa ändringar i rättshjälpslagstiftningen. yttrade vid behandlingen av motionen bl. I likhet med motionärerna och flera remissinstanser ställer sig utskottet däremot tvekande inför den restriktivitet som präglar departementschefens uttalanden rörande den praktiska tillämpningen av de nya stadgandena i 9 § andra stycket och 19 § tredje stycket. Utskottet har härvidlag särskilt fäst sig vid frågan om hur man skall kunna åstadkomma erforderlig balans mellan i ekonomiskt hänseende olika lottade makar. Även om utskottet biträder departementschefens uppfattning att rättshjälp i bodel ni ngsfråga inte regelmässigt kan få omfatta både förmånen av skiftesman och förmånen av biträde åt en eller båda parterna, synes det förhållandet att en mera bemedlad part kan skaffa sig en alltför fördelaktig position ofta kunna leda till stötande resultat. Av det anförda framgår att utskottet i likhet med motionärerna har den principiella uppfattningen att den nya ordningen borde tillämpas med mindre restriktivitet än vad som följer av departementschefens uttalanden. ,lertid kan man enligt utskottets mening när det nu gäller att ytterligare utvidga rättshjälpsförmånerna inte underlåta att beakta de starkt stegrade kostnaderna för samhällets rättshjälp i stort. I avsaknad av närmare beräkningar av den kostnadsökning som en utvidgad reform kan medföra anser sig utskottet därför f. n. böra godta att den av departementschefen förordade ordningen tillämpas under ett inledande skede. Frågan om en utvidgning av förmånerna i enlighet med vad utskottet angivit som sin principiella uppfattning bör emellertid tas upp till övervägande av utredningen om en allmän översyn av rättshjälpssystemet. Utredningsuppdraget bör också innefatta en omprövning av den prioriteringsregel som det nya stadgandet i 19 § tredje stycket rättshjälpslagen innebär. Förslag i anledning av utredningens överväganden i det här behandlade hänseendet bör föreläggas utan dröjsmål. Utskottet hemställde att beträffande skiftesman vid bodelning i anledning av motionerna 1975/76:83 och 1975/76:84 skulle ge regeringen till känna vad utskottet anfört om en utvidgning av rättshjälpsförmånerna vid bodelning. I propositionen 1978/79:90 med förslag till ändring i rättshjälpslagen m. m. uttalas angående behovet av allmän rättshjälp vid bodelning bl. a. följande: När det gäller behovet av allmän rättshjälp vid bodelning har lagstiftaren intagit en restriktiv hållning. Detta har kommit att prägla praxis. Som utredningen framhåller grundas denna hållning ytterst på ekonomiska skäl. I första hand har man ansett att parterna bör kunna klara upp saken själva. Om detta inte är möjligt måste samhället bistå dem och detta bör ske på billigast möjliga sätt, i första hand genom medverkan av eventuellt biträde i skillnadsmålet och i andra hand genom att allmän rättshjälp beviljas i bodelningsärendet. 1 det senare fallet bör rättshjälpen normalt lämnas genom skiftesman. Endast i undantagsfall bör också biträde kunna förordnas. Enligt min mening har de principer som ligger bakom nuvarande regler fortfarande bärkraft. Det årliga antalet bodelningar är betydande. Ökade möjligheter att få allmän rättshjälp i bodelningsärenden skulle innebära risk förstora kostnadsökningar. I rådande statsfinansiella läge kan jag inte förorda någon ändring av nuvarande reglering i detta hänseende. Något förslag till utvidgning av förmånerna vid bodelning framläggs sålunda icke i propositionen, trots justitieutskottets hemställan härom. Regeringen gör gällande att det statsfinansiella läget är sådant att någon ändring av nuvarande ordning när det gäller bodelningar icke kan äga rum. Kostnaderna skulle bli för höga. Regeringen föreslår emellertid trots det statsfinansiella läget en utvidgning av allmän rättshjälp åt vissa näringsidkare. De synpunkter och de värderingar som gavs uttryck för i motionen 1975/ 76:83 gäller än . Vi finner det anmärkningsvärt att regeringen trots utskottets skrivelse härom icke funnit anledning framlägga förslag om vidgade möjligheter till biträde vid bodelning. Vi vill erinra om att en grundläggande princip i rättshjälpslagstiftningen är att bereda den enskilde ett tillfredsställande rättskydd samt att skapa ökad jämlikhet (prop. 1972:4 s. 225). Även om den utvidgning av rättshjälp för näringsidkare som föreslås kan anses berättigad, anser vi likväl att prioritet måste ges åt rättshjälp vid bodelning. Det får ankomma på vederbörande utskott att utarbeta erforderlig lagtext. Med hänvisning till motionen 1975/76:83 och till vad som ovan anförts hemställer vi att vid behandlingen av propositionen 1978/79:90 beslutar 1. att utvidga rättshjälpsförmånerna vid bodelning på sätt som föreslagits i föreliggande motion, 2. att avslå propositionens förslag till utvidgning av rättshjälpsförmånerna för näringsidkare.