mot · G302109 · 1979-11-21 00:00:00 — Motion 1979/80:109 med anledning av propositionen 1979/80:38 om ersättning till kommunerna för hjälp till flyktingar m. fl. I propositionen 1979/80:38 föreslås en förenkling av reglerna för den statliga ersättningen till kommunerna för socialhjälp och andra insatser för flyktingar. 1 vissa stycken - hjälp till försörjning - föreslås dessa regler omfatta också utlänningar som utan att vara flyktingar ansökt om uppehållsoch arbetstillstånd, s. k. UAT-sökande. Övriga kommunala insatser tolkservice, barn- och äldreomsorg, social hemhjälp, vård enligt barna- och nykterhetsvårdslagarna samt psykiatriskt, psykologiskt och kurativt stöd skall ersättas med en schablonberäknad kostnad för flyktingar men inte för UAT-sökande. Dessa övriga kostnader beräknas till 25 96 av socialhjälpskostnaderna. Utanför ersättningsramarna faller hjälp till personer som av invandrarverket medgivits rätt att stanna i landet som anknytningsfall till en flykting eller invandrare. Den föreslagna ersättningen skall i princip betalas t. o. m. då uppehålls- och arbetstillstånd utfärdats. För kommuner med hög procent invandrare, många förskolebarn och s. k. anknytningsfall, äldre invandrare utan möjlighet att få arbete, och-framför allt-med en fortgående invandring innebär tidsgränsen en drastisk minskning av det statliga stödet jämfört med nu gällande regler. Enligt propositionen kan ersättning utgå utöver huvudregelns tidsram för flyktingar som på grund av sjukdom, handikapp o. d. inte kunnat skaffa sig försörjning . Också i övrigt ställer propositionen i utsikt en generös bedömning från fall till fall, där man tar hänsyn till förutsättningarna i enskilda kommuner. Men för personer som fått uppehålls- och arbetstillstånd av andra skäl än att de är flyktingar föreslås ersättning upphöra då tillståndet beviljats eller - för dem som fät avslag på sin ansökan - efter förpassningsbeslut. Enligt vår mening bör huvudregeln jämte möjlighet til' förlängning också gälla dessa fall. De s. k. anknytningsfallen utgör i hela landet en relativt liten grupp, men de är koncentrerade till ett fåtal kommuner. Också dessa bör enligt vår mening inrymmas inom huvudregeln. Möjligheterna att få arbete är förde två kategorierna vi här berört knappast större än för flyktingar, och kommunerna kan inte rimligtvis göra någon åtskillnad mellan dessa båda grupper i sina åtaganden. Ersättning enligt schablon för "andra insatser De remissvar som lämnats på en promemoria, utarbetad av en arbetsgrupp inom (Ds S 1979/7), Ersättning till kommunerna för hjälp till flyktingar etc., ger vid handen att schablonen för de flesta kommuner är fullt tillräcklig. För andra kommuner- med den sammansättning av fly ktingoch invandrargrupper som beskrivits i det föregående - täcker den inte på långt när de verkliga kostnaderna. Detta påpekas, förutom av berörda kommuner, också av och invandrarverket. För flyktingar som i ordnade former överförs till landet tar staten det fulla ansvaret, medan s. k. spontant invandrade har fri bosättningsrätt. Av olika skäl har ett fåtal kommuner kommit att få ansvar för ett oproportionerligt stort antal anknytningsfall och UAT-sökande,t. Vad beträffar de UAT-sökande föreslås ingen statlig ersättning för andra insatser än hjälp till försörjning, eftersom ytterligare insatser av den enskilde kan uppfattas som ett ställningstagande till tillståndsfrågan. Trots löften om minskade handläggningstider - hos polisen, invandrarverket och - uppgår väntetiderna för svårbedömda grupper och enskilda, bl. a. assyrier/syrianer, ofta till . Det vore inhumant av kommunerna att vägra dessa människor t. ex. tolk- och kuratorshjälp. De omständigheter som vi pekat på kan i ekonomiskt betungande kommuner få till följd att angelägna behov måste eftersättas, vilket för samhället som helhet kan få svåra sociala verkningar. I propositionen förutskicka en ytterligare förenkling av den statliga bidragsgivningen genom att också ersättningen för socialhjälpskostnaderna byggs på någon form av schablon, eventuellt med ett fast belopp per flykting och UAT-sökande inom kommunen. det nu är fråga om borde schablonersättningen kunna differentieras. I underlaget för schablonen beräknas t. ex. barnomsorgskostnader med . per barn och dag, medan kommunens kostnader är ca så höga. En viktig del i kommunernas insatser för flyktingar och invandrare är kultur- och fritidsverksamheter, men kostnaderna för dessa har inte tagits med i beräkningsunderlaget. Likaså saknar kostnaderna för administration, vilka i invandrartäta kommuner är mycket betungande; invandrarärenden kan ta av socialassistenternas handläggningstid. Ersättning till frivilliga organisationer I propositionen föreslås vidare att statliga anslag inte längre skall utgå till frivilliga organisationer som arbetar med flyktingar. Det vore olyckligt om t. ex. den sommarlägerverksamhet för flyktingbarn som Svenska röda korset bedriver av detta skäl skulle upphöra. De åtgärder som propositionen behandlar ersätts till allra största delen av staten, och propositionens förslag innebär om man beaktar rationaliseringsvinsterna knappast några utgiftsökningar. Om, som vi föreslår, ytterligare några grupper inordnas under huvudregeln, förenklas administrationen ytterligare som ekonomiskt betungade invandrarkommuner undgår en försämring av det statliga stödet för sin invandrarhjälp. De ändringar vi föreslår innebär visserligen en mindre ökning av det totala statliga stödet men kan sänka andra sociala kostnader för stat och kommun genom att undanröja konfliktorsaker mellan olika grupper i invandrarkommunerna. Med hänvisning till vad vi anfört hemställer vi 1. att UAT-sökande och s. k. anknytningsfall inordnas under huvudreglerna för statlig ersättning för kommunernas socialhjälpskostnader och för att möjligheten till förlängd ersättning också gäller dessa grupper, 2. att UAT-sökande och anknytningsfall ingår i underlaget för schablonberäkningen av ersättning för andra insatser, 3. att schablontillägget differentieras och för kommuner med stora ekonomiska åtaganden för flyktingar och invandrare och med fortgående invandring får omfatta av socialhjälpskostnaderna eller att invandrarkommuner erhåller ersättning utöver schablonen, 4. att den statliga ersättningen till frivilliga organisationer för deras flyktingarbete bibehålls.