mot · G2021584 · 1979-01-24 00:00:00 — Motion 1978/79:1584 av om ändring av besvärsregel i byggnadslagen Enligt 149 § BL må besvär bl. a. inte framföras över kommunfullmäktiges framställning om fastställelse av generalplan eller om annan åtgärd av regeringen eller enligt BL. Detta stadgande infördes i då gällande stadsplanelag och överfördes något utvidgat BL. var förhållandena annorlunda än , med många mindre städer, köpingar och municipalsamhällen, och avsikten med lagstadgandet var att främja en snabbare handläggning av bebyggelsens planläggning. Genom de båda reformerna i den kommunala indelningen råder numera helt andra förhållanden i de mycket stora kommunerna (se s. 228 i SOU 1974:21 ). Framför allt har planläggningen av bebyggelsen på visst håll utsatts för en styrning, som vållar onödig tidsutdräkt med byggnadslov, mark- och fastighetsägare stora kostnader samt verkar förlamande på byggproduktionen. Det förekommer nämligen att kommuner använt 149 § BL till att förhala bygglovsärenden. Metodiken kan beskrivas på följande sätt: Kommunen gör framställning om byggnadsförbud för ett litet område. När beslut kommer lill markägarens kännedom, överklagar han beslutet hos regeringen. Även här kan avgörandet dröja oskäligt . Går regeringens beslut kommunen emot, fattar kommunfullmäktige ett nytt beslut om framställning om byggnadsförbud, men för ett större område. Någon informationsskyldighet för byggnadsnämnd till markägaren föreligger inte, utan först om får markägaren vetskap om det nya förbudet. Det är inte säkert att ens detta är fallet, om han är bosatt på annan plats. Länsstyrelsernas kungörelse om byggnadsförbud är nämligen inte detaljerade i fråga om tomter och fastigheter utan hänvisar endast till en karta med området inritat, som finns tillgänglig vid personligt besök på styrelsens planavdelning i residensstaden. Någon skyldighet för att delge enskilda fastighetsägare om byggförbud föreligger inte, varigenom besvärstiden kan gå förlorad. JO har också påpekat detta missförhållande i ämbetsberättelsen vid /79 (s. 388). Det råder dessutom viss osäkerhet om huruvida förvaltningslagens 14-20 §§ gäller i fråga om kommunalbesvär på detta område. föreslogs därför i propositionen 1975/76:187 (s. 317) att en översyn av kommunalbesvärsrätten borde företas. Man synes emellertid ej behöva avvakta denna översyn, utan kan nöja sig med att göra en mindre ändring i 149 § BL genom att orden eller om annan åtgärd av regeringen eller enligt denna lag stryks i sista meningen i paragrafens forsta stycke. Genom denna ändring skulle förvaltningslagens bestämmelser bli gällande för beslut om framställning om byggnadsförbud resp. förlängning av byggnadsförbud. Det skall observeras att något u ndantag aldrig gjorts som ger byggnadslagens tillämpning en särställning där förvaltningslagen inte skall gälla. Ändringen av BL medför att det då skulle ställas större krav på den sakliga motiveringen och man kan vänta sig avsevärda besparingar för den statliga förvaltningen genom en kraftig minskning av antalet besvär hos regeringen och sannolikt även hos . Man löser härigenom också det problem om delgivningen som JO påpekat, eftersom kommunikationsplikt då finns redan på det förberedande stadiet. Genom åtgärden kan allmänheten och massmedia vidare få en bättre insikt i den politik som kommunens planläggning utgör. Jag förutsätter att utskottet utarbetar erforderliga förslag till lagtext. Med hänvisning till ovan anförda hemställs att hos regeringen begär ändring av 149 § BL i enlighet med motionen.