mot · G2021810 · 1979-01-25 00:00:00 — 1978/79:1810 > av m. fl. om underlaget för uttag av arbetsgivaravgifter Arbetsgivaravgifter för anställd personal tas f. n. ut på summan av kontantlönen och naturaförmåner i form av bostad och kost. Andra naturaförmåner räknas däremot inte in i det avgiftspliktiga underlaget. har systemet att ge olika typer av naturaförmåner, s. k. fringe benefits, i stället för en höjd kontantlön fått en allt större utbredning. Ett av skälen till denna utveckling är att de faktiska kostnader arbetsgivaren har och gör avdrag för av praktiska skäl sällan i sin helhet motsvaras av en förmånsbeskattning hos den anställde. redovisas inte ens förmånen. Ett annat skäl är att det inte utgår några arbetsgivaravgifter på andra förmåner än bostad och kost. Allteftersom skatter och avgifter höjs får arbetsgivarna och de anställda givetvis ett allt större gemensamt intresse av att låta arbetsersättning utgå i form av naturaförmåner av olika slag. Den naturaförmån som utan jämförelse är mest frekvent är rätten att för privat bruk få disponera en arbetsgivaren tillhörig bil. Det har blivit allt vanligare att man, i samband med att lönen bestäms, reducerar kontantlönen om i stället en bil får fritt disponeras. Det står klart att det rör sig om betydande belopp. Här kan också pekas på den starka utvecklingen av leasingmarknaden för bilar. En stor del av dessa bilar torde vara sådana som anställda i företagen kan utnyttja för privat bruk. Företagsskatteberedningen har i sitt slutbetänkande Beskattning av företag (SOU 1977:86) föreslagit att förmån i form av bil skall inräknas i underlaget för uttag av arbetsgivaravgifter. Vi delar den uppfattningen. För detta talar också önskemålet om att företagare och anställda skall behandlas lika. Värdet av egenföretagarens privata utnyttjande av en bil, som utgör inventarium i förvärvsverksamheten, beskattas nämligen och kommer därigenom att öka avgiftsunderlaget. Socialdemokraterna yrkade i en motion (1977/ 78:1495)att värdet av förmån av fri bil skulle inräknas i underlaget för uttag av arbetsgivaravgiften. Den borgerliga majoriteten i avslog detta med motiveringen att frågan då var föremål för beredning inom regeringen och att senare skulle föreläggas ett regeringsförslag i frågan. Så har emellertid inte skett. Frågan uppges fortfarande vara föremål för beredning. Vi anser därför att det nu är än mer angeläget att tar ställning i sakfrågan. Utformningen av en regel om att arbetsgivaren skall vara skyldig att erlägga arbetsgivaravgifter för värdet av anställdas bilförmåner måste av praktiska skäl bli schablonmässig. Någon exakt koppling mellan förmånens vid inkomsttaxeringen uppskattade värde och avgiftsberäkningen torde således inte kunna komma i fråga. Övervägande skäl talar för att värdet av bilförmånen - såvitt gäller avgiftsberäkningen - får fastställas på grundval av bilens prisklass enligt anvisningar (klass I-V) och en antagen privat körsträcka av 1 . Med den föreslagna utvidgningen kan statsinkomsterna beräknas öka med ca 450 milj. kr. Härutöver tillförs AP-fonden inkomster genom ökade ATP-avgifter. Till grund för avgiftsberäkningen har därvid lagts ett antagande om ca 200 000 bilar med ett genomsnittligt förmånsvärde på . (Grupp III enligt anvisningar.) Denna del av företagsskatteberedningens förslag bör snabbehandlas, så att den förordade utvidgningen kan träda i kraft . Vi hänvisar här till den av oss i vår motion om den ekonomiska politiken redovisade uppläggningen av finanspolitiken. Det bör ankomma på vederbörande utskott att utarbeta nödvändig lagtext. Med hänvisning till vad som i motionen anförts hemställs att beslutar att förmån i form av fri bil från skall inräknas i underlaget för uttag av arbetsgivaravgifter. () () () () () HANS () () () () () () () () () ()