mot · G2022551 · 1979-04-18 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:202 om avgiftsuttaget till försäkringen för tilläggspension och arbetsskadeförsäkringen ,Tn. I propositionen 1978/79:202 föreslås att avgift till försäkringen för ATP skall höjas . Nuvarande uttag är av det avgiftsgrundande underlaget. Följaktligen innebär förslaget att avgifterna förde nämnda åren blir 12,00,12,25,12,50,12,75 och 13,. Avgiften till arbetsskadeförsäkringen föreslås höjd så att den utgör . Denna avgift är nu av lönesumman. Vidare föreslås att avgiften för finansiering av samhällets barnomsorg utvidgas till att gälla även egenföretagare fr. o. m. . En utvidgning av underlaget för beräkning av arbetsgivaravgifter till att omfatta naturaförmån och fri bil föreslås också i propositionen. Utöver vad som här redan nämnts föreslås slutligen ATP-poäng på vissa bidrag till konstnärer och på dagpenning till frivilliga inom totalförsvaret. Vi ansluter oss till dessa två sistnämnda förslag men kan inte biträda propositionen i övrigt. Såsom framhålls i motionen 1978/79:2527 av m. fl. angående den svenska kapitalmarknaden (prop. 1978/79:165) är en lönsamhetsförbättring av strategisk betydelse för möjligheten att nå övergripande ekonomisk-politiska mål. Av det skälet bör över huvud taget inga höjningar av arbetsgivaravgifterna nu tillåtas. Endast om pensionstryggheten eljest skulle påverkas negativt kan vi tänka oss att nu medverka till en höjning av ATP-avgiften. Så är emellertid inte fallet. Enligt huvudalternativ innebär oförändrade avgifter att fondstyrkan (fonden dividerad med årets utgifter) vid utgången av blir 7,4. Detta är fullt tillfredsställande ur pensioneringens synpunkt och skiljer sig endast obetydligt från vad fondstyrkan skulle bli med det i propositionen föreslagna avgiftsuttaget (7,7). Inte heller kapitalmarknadsskäl skulle kunna motivera en fondökning. Lönsamheten i näringslivet avgör såväl behovet av kapitalinsatser som utrymmet för sådana: god lönsamhet initierar nyinvesteringar och medför större ekonomiska möjligheter för sådana. Dålig lönsamhet ger motsatt effekt. Höjda arbetsgivaravgifter f. n. riskerar allvarligt inkräkta på lönsamheten och innebär allvarliga samhällsekonomiska skadeverkningar ATP-fonder tilltagna utöver vad pensionstryggheten kräver kan inte påverka situationen nämnvärt under sådana förhållanden. med sviktande lönsamhet under bördan av skatter och avgifter torde ha föga intresse av att låna pengar till en ekonomiskt meningslös fortsättning av verksamheten. F. ö. skulle pensionstryggheten på det viset äventyras. Inrättandet av ytterligare en pensionsstyrelse, något som tas upp i propositionen 1978/79:165, skulle ytterligare accentuera äventyrligheten därvidlag. Den frågan behandlas också i den ovannämnda motionen. Med anledning av vad vi här anfört och under hänvisning till den nämnda motionen av m. fl. yrkar vi på ett oförändrat avgiftsuttag till ATP . Beträffande förslaget om avgiftsuttaget till arbetsskadeförsäkringen anser vi att man med hänsyn till fonderingens syfte och fondens utveckling måste göra ett undantag från principen att inte godkänna några som helst höjningar av arbetsgivaravgifterna. Några bärande skäl för att avgiftsuttaget skall höjas ända till redovisas emellertid inte i propositionen. Visserligen kan vi ansluta oss till vad föredraganden där anför om att fondstyrkan inte bör tillåtas bli alltför låg med hänsyn till bristfälliga erfarenheter av vad arbetsskadeförsäkringen kan komma att medföra i fråga om kostnader. Vi anser emellertid att en fondstyrka på 1,9 vid utgången av är till fyllest och föreslår därför att avgiftsuttaget sätts till 0,50 96. Vad gäller förslaget om att barnomsorgsavgiften skall ingå i egenavgiften ansluter vi oss till vad som uttalas i motionen 1978/79:2349 angående skattepolitiken av m. fl. Det understryks där att det var de tre icke-socialistiska partierna som då beslut fattades om införandet av en barnomsorgsavgift medverkade till undantaget för egenföretagare. Något som motiverar en ändring härvidlag har inte inträffat. Vi tar alltså avstånd från propositionsförslaget på denna punkt. Också frågan om den nu föreslagna utvidgningen av underlaget för beräkning av arbetsgivaravgifter till att omfatta även naturaförmåner i form av fri bil har kommenterats i den nyssnämnda motionen. Där anförs att en bilförmån så länge den inte ger rätt till pension eller sjukförsäkringsersättning inte heller bör belastas med avgifter för detta ändamål. Det föreslås visserligen i propositionen att denna rätt skall införas för den nämnda naturaförmånen. Då det gäller sjukförsäkringen harvi svårt att inse varför förmånen av fri bil skulle medge högre sjukpenning. Det är däremot lättare att motivera ett samband mellan en naturaförmån och nivån på ATP. Emellertid är av pensionskommittén föreslagna ändringar av reglerna för ATP under beredning inom . Vi anser att man måste avvakta resultatet av denna beredning innan man kan ta ställning till det nu framlagda förslaget. Vi yrkar således avslag på propositionen i motsvarande del. Med stöd av det anförda hemställs att vid behandlingen av propositionen 1978/79:202 beslutar 1. att med avslag på propositionen i motsvarande del fastställa ATP-avgiften till oförändrat 11,75 96 av det avgiftsgrundande löneunderlaget, 2. att med avslag på propositionen i motsvarande del fastställa avgiften till arbetsskadeförsäkringen till 0,50 96 , 3. att avslå förslaget att avgiften för finansiering av barnomsorgen skall utsträckas till att omfatta även egenföretagare, 4. att avslå förslaget om utvidgning av underlaget för beräkning av arbetsgivarnas avgifter till socialförsäkringen till att omfatta även naturaförmåner i form av fri bil. () () () () () () HANS NYHAGE (m) G. ()