mot · G2022322 · 1979-03-27 00:00:00 — 1978/79 2322-2323 av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:121 om användningen av automatisk databehandling (ADB) i statsförvaltningen Regeringen har i propositionen 1978/79:121 delgett riksdagenen del tankar om användningen av ADB i statsförvaltningen. Förutom ett stort antal självklara uttalanden om ADB:s roll och önskvärda effekter av användningen av ADB förekommer en svepande kritik mot tidigare beslut av regering och riksdag. Något försök att bygga under denna kritik görs inte. Den är enligt vår mening i huvudsak oberättigad eller i vart fall klart missvisande. När det exempelvis hävdas att det endast i begränsad utsträckning funnits av statsmakterna formulerade riktlinjer och regler för användningen av ADB och för handläggning av ADB-frågor är detta i och för sig riktigt. Men regeringen tycks helt förbise den samordnande och initiativtagande roll som de centrala rationaliseringsorganen - statskontoret och - haft på ADB-området. Vidare framstår det som naturligt att ADB-utvecklingen fick fortgå , innan tiden kunde anses mogen för statsmakterna att lägga fast mera bestämda riktlinjer för hanteringen av ADB-frågorna. tillsatte den socialdemokratiska regeringen datasamordningskommittén (DASK) just i syfte att få underlag för mera övergripande riktlinjer på området. De mera väsentliga inslagen i regeringens redovisning bygger på förslag från DASK. När regeringen nu förordar s. k. myndighetsspecifika ADB-system, där ökad hänsyn skall tas till möjligheten att använda en decentraliserad och användaranknuten systemstruktur framstår detta som helt naturligt med hänsyn till den datatekniska utvecklingen . Av samma skäl är det troligt att behovet av statlig servicebyråverksamhet minskar för framtiden. ADB-system och driftorganisation som med 1960-talets datateknik skulle ha inneburit ett betydande ekonomiskt slöseri är nu - - både möjliga och önskvärda just på grund av den snabba datatekniska utvecklingen. Mot bakgrund av dessa förhållanden framstår regeringens kritik mot de mera centraliserade datasystem som utformades som helt malplacerad. De flesta frågorna i redovisningen rör vilket beslutsunderlag regeringen anser sig behöva och hur det skall tas fram. Enligt vår mening är det och bör förbli ett privilegium för regeringen att själv bedöma vilket beslutsunderlag den anser sig behöva i olika frågor. bör därför inte genom beslut eller uttalanden binda vare sig den sittande eller kommande regeringar i detta hänseende. Vi vill dock fästa uppmärksamheten på att den reglering som regeringen avser att införa innebär en väsentligt ökad centralisering och 1 1978/79. byråkratisering av beslutsfattandet på ADB-området. När det gäller frågor om exempelvis systemutformning och datordrift hade det varit önskvärt att hade förelagts förslag från regeringen till vissa principiella ställningstaganden. Behovet av sådana ställningstaganden vitsordas också av föredragande statsrådet (propositionen s. 3). Några förslag framläggs emellertid inte. Föredraganden säger vidare (s. 4) att de flesta av de frågor som han tar upp är av den arten att det ankommer på regeringen att fatta beslut om dem. Endast ett förslag underställs , nämligen ett visst anslagskrav. Detta skulle kunna tolkas så att regeringen i övrigt anser sig kunna själv lägga fast principerna på det här området. Denna tolkning motsägs dock av vad föredragande statsrådet framhåller om behovet av principiella riktlinjer från statsmakternas sida. Avsikten från regeringens sida måste i stället vara att i den mån inte uttryckligen tar avstånd från vad föredraganden anfört - i stort som smått - på 135 sidor, har det godtagits av . Ett sådant förfaringssätt är helt otillständigt gentemot . Vi vill i sammanhanget erinra om 3 kap. 1 § riksdagsordningen, enligt vilken regeringen avger förslag till genom proposition. Vad som konstituterar en proposition är sålunda att den innehåller förslag. Med hänvisning till det sagda bör inte nu i sak behandla den delgivna redovisningen. I stället bör regeringen beredas tillfälle att återkomma med förslag i ämnet. Det anförda bör ges regeringen till känna. I propositionen begärs att anvisar ett nytt anslag till Information till statsmyndigheterna m. fl. om användning av automatisk databehandling i statsförvaltningen på . Anslagsändamålet är oklart angivet. De medelsbehov som eventuellt kan dölja sig bakom anslagskravet kan enligt vår mening tillgodoses från det befintliga anslaget Viss rationaliserings- och utvecklingsverksamhet. Propositionen bör alltså i denna del avslås. Vi vill i sammanhanget kommentera ett par frågor som tidigare aktualiserats från socialdemokratiskt håll. Det gäller dels frågan om inrättandet av ett dataråd eller liknande organ, dels formerna för utredning av de med den ökade ADB-användningen allt mer betydelsefulla sårbarhetsfrågorna. Frågan om ett dataråd nämns av föredragande statsrådet i den tidigare berörda redovisningen (s. 133). Han uttalar förståelse för tankarna på någon form av dataråd men anser att det inte nu är rätt tidpunkt att tillsätta ett sådant. Skälet härtill är att det pågår utredningar på vissa områden. Enligt vår mening behövs ett övergripande organ med uppgift att bevaka utvecklingen av datoriseringen, främja kunskapsutvecklingen inom området och föreslå åtgärder för att garantera en positiv utveckling av datoranvändningen i samhället under demokratisk styrning och kontroll. I detta organ bör de politiska partierna och arbetsmarknadens parter vara företrädda. Med hänsyn till de angivna uppgifterna finns det enligt vår mening inte någon anledning att avvakta de utredningar som pågår på vissa områden. I en socialdemokratisk motion till innevarande (mot. 1978/ 79:1791) yrkades att skulle uttala sig för att den s. k. sårbarhetskommittén kompletterades med företrädare för politiska partier. Detta motionskrav har avvisats av den borgerliga majoriteten i försvarsutskottet (FöU 1978/79:17). Vi noterar att denna ståndpunkt rimmar illa med regeringens nu deklarerade inställning. 1 regeringens tidigare berörda redovisning (avsnitt 5.3) betonas nämligen vikten av att ytterligare förstärka politikernas insyn och inflytande i ADB-frågorna. Det första krav man kan ställa i det sammanhanget är att företrädare för politiska partier får medverka i utredningar av för samhället betydelsefulla frågor i enlighet med den tradition som utbildats socialdemokraterna haft regeringsansvaret. Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi 1. som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om den av regeringen lämnade redovisningen om användningen av ADB i statsförvaltningen, 2. avslår regeringens förslag om anslag till Information till statsmyndigheterna m. fl. om användning av automatisk databehandling i statsförvaltningen. () () () () BO () P. O. ()