mot · G2022221 · 1979-03-21 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:115 om riktlinjer för energipolitiken I propositionen 1978/79:115 om riktlinjer för energipolitiken (bil. 3 s. 45) föreslås att 1. bemyndiga regeringen att under de förutsättningar som bostadsministern angett i regeringsprotokollet besluta om grunderna för statligt stöd till energisparande åtgärder i bostadshus m. m. såvitt gäller stödberättigade åtgärder och energisparbidragets storlek. Bostadsministern lämnar(s. 13) en redogörelse för vad hon avser att föreslå regeringen, om bifaller förslaget, nämligen att bidrag inte skall utgå för t. ex. utbyte av fasadskikt och fönster. Vidare anges (s. 14) vissa frågor som anses falla inom det begärda bemyndigandet men som inte skall aktualiseras. Före denna redogörelse ges en vidare och mer allmän beskrivning av bemyndigandets avsedda innehåll: att få besluta om till vilka olika former av åtgärder som stöd skall kunna utgå(s. 10), att få fastställa storleken av bidrag för olika åtgärder (s. 11 )och att besluta att bidrag till energisparåtgärder i småhus i vissa fall skall kunna utgå med högre belopp än . per lägenhet (s. 12). Ett bemyndigande i den sistnämnda delen är knutet till ett förordande (s. 12) av att för småhusens del räntebidrag fortsättningsvis inte skall utgå till räntekostnaderna för arbeten som finansieras med energisparlån - något som följs upp i en särskild hemställan. 2. att skall godkänna detta. Beträffande övergångsfrågorna förordas (s. 17) att de nya bestämmelser som regeringen kan komma att utfärda, efter ett eventuellt bemyndigande, bör tillämpas i ärenden i vilka beslut om bidrag och lån meddelas efter . Vidare sägs att om beslut meddelats 1979 (då tydligen de nya bestämmelserna avsetts träda i kraft) bör beslutet - sålunda - omprövas med tillämpning av de nya bestämmelserna, dock senast i samband med beslut om utbetalning av bidrag och lån. För undanröjande av alla missförstånd deklareras(s. 17) att förslagen innebär - om de godtas - bl. a. att energisparbidrag inte utgår till sådana utbyten av fasadskikt och fönstersom påbörjas till följd av beslut efter . Vidare kommer räntebidrag inte att utgå i samband med energisparlån till småhus, i de fall där beslut har meddelats efter . Här skall inte tas upp frågan om de föreslagna ändringarnas sakliga lämplighet. Avsikten är i detta sammanhang att rikta uppmärksamheten på vissa särskilda frågor som de förordade övergångsreglerna principiellt Den första frågan skall ses mot den självklara bakgrunden att gällande regler skall tillämpas av lånemyndigheterna tills de eventuellt ändras och dessa ändringar trätt i kraft. Propositionen innebär att lånemyndigheter därefter skall - även till låntagares nackdel - återta och ompröva ett redan lämnat och formellt korrekt beslut. Mot detta måste man resa allvarliga invändningar med tanke på det civilrättsliga förhållande som ett lagakraftvunnet lånebeslut grundlägger mellan staten och sökanden. Oavsett bedömningen av förslaget i sak så måste det redan nu anses uteslutet att kan godta en sådan konstruktion. Den andra frågan är då, om i lånebesluten kan och skall tas in något förbehåll om framtida omprövning för att lösa de civilrättsliga svårigheterna. Denna tanke har aktualiserats av genom rekommendation till nämnderna. En sådan rekommendation befriar emellertid inte nämnderna från skyldigheten att följa gällande lånebestämmelser. Här finns inte anledning att gå in på om ett sådant förbehåll i lånebeslutet är en nullitet eller om det krävs besvär i sakfrågan för en ändring. Det får förutsättas att rekommendation inte avsetts ha karaktär av en för nämnderna bindande föreskrift - det måste stå klart för en central tillsynsmyndighet att den nu saknar befogenhet att ge sådana föreskrifter. Kvar står att länsbostadsnämnderna t. v. har att behandla stödärenden som hittills-ett förslag, om än i propositionens form, har i sig självfallet ingen rättsverkan. En tredje fråga är att uttryckssätten i propositionen, när det gäller övergångsfrågor, uppges ha lett till att förslaget anses som redan antaget och att ansökningar på denna grund avslagits. Det får förutsättas att i denna del snabbt ingriper för att åstadkomma rättelser och förhindra upprepanden. I propositionen (bil. 3 hemställan 3) begärs ett motsvarande bemyndigande som för bostäder, även beträffande stödet för kommunala och landstingskommunal byggnader. Grunden (s. 18-20) är dock diffust formulerad. I den mån grunden kan tolkas som innebärande möjlighet att ändra även detta stöd retroaktivt, till sökandens nackdel, får det ovan anförda i princip gälla även denna stödsektor. Det torde normalt inte behöva ankomma på att i ett inledande skede av en beslutsprocess ingripa för att motverka effekter redan av olämpliga och oriktiga förslag från en regerings sida. De här berörda frågeställningarna har emellertid redan aktualiserats i praktisk verksamhet. Detta är ägnat att medföra risk för rättsförluster. Vi nödgas därför att i denna form - med anledning av propositionsförslaget - föreslå att gör ett klarläggande uttalande om den tänkta övergångsregleringen och ger regeringen detta till känna i syfte att påkalla snabba åtgärder för rättelser. Dessa åtgärder bör syfta till att motverka ytterligare missförstånd och till att redan skedda felaktiga bedömningar rättas till. Det ligger i sakens natur att ett sådant riksdagsbeslut måste fattas möjligt för att inte redan skedd skada skall förvärras. Beslutet bör sålunda fattas utan att avvakta beredningen av sakförslagen i propositionen. Utan särkild kommentar bör i detta sammanhang återges bostadsministerns uttalande till regeringsprotokollet i ett avseende. Bostadsministern anför (s. 12-13) att det är "viktigt att undvika tvära och täta omkastningar i stödsystemet. Både medborgarna och företagen måste kunna planera sitt handlande och också kunna förstå varför ändringar görs. I annat fall riskerar man att förlora den spontana vilja att medverka som är en väsentlig förutsättning för att programmet över huvud taget skall kunna genomföras. Med hänvisning till det anförda föreslås att - på förekommen anledning-som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om t. v. fortsatt tillämpning av nu gällande regler för energisparstödet och om avsaknaden av grunder för en framtida omprövning, till sökandens nackdel, av i författningsenlig ordning fattade beslut. H. ()