ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G2021230 · 1979-01-25 00:00:00 — Motion 1978/79:1230 av m. fl. om befrielse från socialförsäkringsavgift för vissa arbetstagare Arbetsgivare skall erlägga socialförsäkringsavgift till sjukförsäkringen, folkpensioneringen och försäkringen för tilläggspension (19 kap. 1 § första stycket AFL). Begreppen arbetsgivare resp. egenföretagare betyder i detta sammanhang att för arbetstagare betalar arbetsgivaren socialförsäkringsavgifter, medan egenföretagaren själv betalar avgifterna för sina försäkringar (egenavgifter). För socialförsäkringsavgiften till folkpensioneringen gäller, om man är arbetstagare, att arbetsgivaren skall betala denna avgift även om arbetstagaren fyllt . Egenföretagaren - fysisk person - är däremot befriad från egenavgiften, om han vid årets ingång fyllt . För ATP däremot tas ingen avgift ut vare sig av arbetsgivare eller egenföretagare, om den försäkrade vid årets ingång uppnått . När det gäller sjukförsäkringen erlägger egenföretagaren (= den försäkrade), som fyllt och fortfarande arbetar, ingen sjukförsäkringsavgift men är alltjämt inskriven i allmän försäkringskassa och kan även inplaceras i sjukpenningklass, om han till kassan uppger sin beräknade rörelseinkomst. Om man däremot är arbetstagare, vilket man är även i ett enmansaktiebolag, skall bolaget som arbetsgivare påföras och betala sjukförsäkringsavgift även om arbetstagaren fyllt . I socialförsäkringsutskottets betänkande 1974:1 framhölls bl. a. att det från rättvisesynpunkt knappast kunde anses tillfredsställande att skyldigheten för en egenföretagare att erlägga avgift till folkpensioneringen för egen inkomst skulle vara beroende av verksamhetsformen. Enligt utskottet borde denna fråga liksom frågan över huvud taget om en övre åldersgräns för avgiftsuttaget tas upp inom pensionskommittén och ges en skyndsam lösning. kan konstateras att orättvisorna ännu kvarstår. Det enda logiska är därför att ger regeringen i uppdrag att framlägga förslag om att arbetsgivaren skall befrias från att erlägga socialförsäkringsavgift till sjukförsäkringen och folkpensioneringen för arbetstagare som fyllt . Med stöd av vad som anförts hemställs att hos regeringen anhåller om förslag som befriar arbetsgivare från att erlägga socialförsäkringsavgift till sjukförsäkring och folkpensionering för arbetstagare som fyllt . () . NISSER (m)
mot · G2021234 · 1979-01-25 00:00:00 — av m. fl. om delpension för vissa uppdragstagare Arbetstagare, som vid sidan av sin ordinarie anställning har politiska eller fackliga förtroendeuppdrag, har inte kunnat fä sin rätt till delpension grundad på inkomsten härav. Har uppdragen varit av sådan omfattning att de tagit omkring hälften av den ordinarie arbetstiden i anspråk har delpension över huvud taget inte kunnat beviljas. Dessa problem löses nu i propositionen 1978/79:69 genom att arbetstagare som har bisyssla har möjlighet att få hela sin verksamhet lagd till grund för delpension. Emellertid kommer han då att bli behandlad enligt reglerna för egenföretagare. Det är enligt vår mening orimligt att facklig eller politisk förtroendeman, som är ledig med löneavdrag från sitt ordinarie arbete för att utföra uppdrag om inte detta är av mindre omfattning och han väljer att begära att man bortser från det vid bedömning av hans rätt till delpension - vid delpensioneringen dels skall vara tvungen att trappa ner sin arbetstid till minst hälften, dels får sitt pensionsunderlag bedömt på grundval av de tre senaste årens pgi. I de situationer det här gäller är ju den arbetstid som tagits i anspråk för uppdragen registrerad hos arbetsgivaren och kan alltså dokumenteras på samma sätt som övrig arbetstid. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar om sådant tillägg i 6 § förslaget till lag om delpensionsförsäkring att med förvärvsarbete som anställd jämställs fackliga och politiska förtroendeuppdrag som arbetstagare utför under tid, då han åtnjuter ledighet under ordinarie arbetstid och får vidkännas inkomstavdrag. () ()
mot · G2021237 · 1979-01-25 00:00:00 — av och om studiemedel till gäststuderande har på olika nivåer ökat sitt internationella engagemang. Detta har inneburit att kännedomen och kunkapen om ökat, vilket kan vara förklaringen till att allt fler utländska studenter valt att studera vid svenska universitet och högskolor. fattade beslut om nya regler för utländska studerandes rätt till svenska studiemedel. Enligt beslutet indelas de utländska studenterna i fyra grupper: flyktingar, invandrare, barn till invandrare samt personer med familjeanknytning. Utländska studerande som tillhör de tre förstnämnda grupperna får i regel svenska studiemedel. För den sista gruppen är prövningen oftast mera ingående. Den som inte kan hänföras till någon av ovanstående grupper måste, för att kunna erhålla svenska studiemedel, ha vistats och förvärvsarbetat i , med vederbörligt tillstånd, av . Det har framkommit att av de 12 000 studerande som ej betalt tillbaka sina studieskulder har 3 000 flyttat utomlands. En del av dessa 3 000 kan rimligen förmodas vara utländska studenter som av ett eller annat skäl valt att studera i . Det kan inte vara rimligt att skattepengar försvinner hur som helst - vare sig det gäller pengar till studiemedel eller någon annan verksamhet. Det är också ett byråkratiskt och i och för sig onödigt arbete att hålla på att kräva tillbaka studielån som det troligen inte går att få tillbaka. I stället borde systemet utformas så att antalet studerande som ej betalar tillbaka erhållna studiemedel minskar. Det finns således brister i de regler som gäller såväl för utländska studerandes rätt att erhålla svenska studiemedel som för systemet i stort. Dessa brister måste givetvis undersökas och rättas till. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen hemställer att utredningen om gäststuderande m. m. får i uppdrag att beakta de synpunkter som framförts i motionen.
mot · G2021239 · 1979-01-23 00:00:00 — av m. fl. Studiebidraget inom ramen för det särskilda vuxenstudiestödet räknas f. n. i 15-dagarsperioder. Det medför att eleverna inte får studiebidrag för varje termin när de går i skolan 3 månader och och 4 månader och . Vidare mister den studerande ett halvt månadsbidrag vid frånvaro - av annan orsak än sjukdom - som uppgår . För att komma till rätta med dessa missförhållanden föreslår centrala () en övergång till dagberäkning av studiebidragen. Förutom förbättringarna för de studerande uppnår man administrativa fördelar. Merkostnaderna har av CSN beräknats till 1,4 milj. kr. Vi anser att den föreslagna omläggningen till dagberäkning är en mycket angelägen reform. Den bör dock ske inom ramen för de anslag som föreslås av regeringen. För att skapa ekonomiskt utrymme föreslår vi därför att uppräkningen av antalet dagstudiestöd stannar vid 15 600, dvs. en ökning med 3 100 stöd. Skillnaden mot regeringen, 400 stöd, motsvarar ungefär en kostnad av 1,4 milj. kr. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att beslutar att en övergång till dagberäkning av studiebidragen till äldre studerande i gymnasial utbildning i enlighet med CSN:s förslag inom ramen för det av regeringen föreslagna anslaget under . Studiebidrag m. m. görs. () ()
mot · G2021240 · 1979-01-24 00:00:00 — Motion 1978/79:1240 av Hans Nyhage m. fl. om anslaget till uppsökande verksamhet på arbetsplatser Från anslaget Bidrag till uppsökande verksamhet på arbetsplatser m. m. utgick under /78 10 milj. kr. i bidrag till den uppsökande verksamheten och 5 milj. kr. i bidrag till utbildning av fackliga studieorganisatörer. Inför /79 höjde dessa bidrag till 19 milj. kr. resp. 6 milj. kr. i enlighet med förslag i budgetpropositionen. Detta innebar att det förstnämnda bidraget nära nog fördubblades - höjningen var här 90 96. Det andra bidraget höjdes med 20 96. Dessa höjningar kan jämföras med motsvarande höjning av bidraget . Detta höjdes med en krona - från . med 2,2 96. I innevarande budgetproposition, bilaga 12, föreslår föredragande statsrådet en ytterligare uppräkning av de båda bidragen. Bidraget till uppsökande verksamhet föreslås höjt med 3 milj. kr. till 22 milj. kr.,dvs. med 16 96,och utbildningsbidraget föreslås öka med 2 milj. kr. kr., dvs. med 33,3 96. Motsvarande höjning av studiecirkelbidraget stannar vid 4,3 96, vilket innebär . Enligt vår mening är det angeläget att i ett ansträngt budgetläge visa stor återhållsamhet, när det gäller nya åtaganden eller ökning av redan befintliga anslag. Bidraget till uppsökande verksamhet på arbetsplatser m. m. räknades upp så kraftigt inför innevarande budgetår att det rimligen måste vara till fyllest med oförändrat anslag under kommande budgetår för att nå ut med den information som bidraget huvudsakligen är avsett för. Vi yrkar därför avslag på de i budgetpropositionen föreslagna höjningarna av anslaget. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att beslutar att från anslaget Bidrag till uppsökande verksamhet på arbetsplatser m. m. skall för /80 utgå dels 19 milj. kr. i bidrag till uppsökande verksamhet på arbetsplatser, dels 6 milj. kr. i bidrag till utbildning av fackliga studieorganisatörer, vilket innebär en minskning av anslaget med 5 milj. kr. HANS NYHAGE (m) ()
mot · G2021241 · 1979-01-25 00:00:00 — 1978/79 1241-1250 om de ekonomiska villkoren för ungdom i olika former av utbildning och praktik I en motion till 1977/lämnade undertecknad m. fl. en motion med yrkande om en översyn av utgående ekonomiska villkor för ungdom i utbildning och praktik. I motionen anfördes exempel på hur ungdomar i samma skola och t. o. m. i samma klass kan ha helt olika ekonomiska villkor, varierande mellan . Vidare anfördes exempel på att ungdomar utan utbildning kunde erhålla mellan 2 700 till . i lön vid beredskapsarbete. Dessa förhållanden skapar, anfördes i motionen, olust bland de unga och leder ofta till avhopp från reguljär utbildning till att tillfälligt söka arbete för att sedan återkomma med arbetsmarknadsstöd innebärande avsevärt högre ekonomiska bidrag. (1977/78:40 s. 21) anförde att den tillsatta studiemedelsutredningen kunde komma att ta upp frågan till behandling. Såvitt är känt har ovannämnda problem ännu ej kommit under någon mer ingående diskussion i nämnda utredning. Jag finner det därför motiverat att på nytt ta upp frågan. De problem som påtalats tenderar att öka, och många exempel anförs på hur ungdomar anser sig orättvist behandlade. Från skogsbruksutbildningen har anförts att avsevärda skillnader råder i de ekonomiska villkoren mellan t. ex. specialkurs i gymnasieskola i körning med skogstraktor och grundkurs för maskinförare om samma längd, , genomförd som arbetsmarknadsutbildning. Den senare kursen har väsentligt bättre förmåner till eleverna och även för företag som sänder sina anställda till kursen. Detta medför en styrning från reguljär utbildning i gymnasieskola med uppstående vakanser till annan mer tillfällig arbetsmarknadsutbildning. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen anhåller att - t. ex. genom tilläggsdirektiv till studiemedelsutredningen - en översyn av utgående ekonomiska villkor för ungdom i olika former av utbildning och praktik företas. 1 1978/79.
mot · G2021243 · 1979-01-25 00:00:00 — av m. fl. om ersättningen för kostnader för utomlands erhållen sjukvård Bestämmelserna i 2 kap. AFL om ersättning för sjukvårdskostnader avser endast vård inom riket, medan rätten till ersättning för vård utomlands regleras i en särskild kungörelse (1962:388). Av bestämmelserna i denna följer att det högsta ersättningsbelopp som kan utgå för kostnader för läkarvård är . per besök och för sjukhusvård . per dag under samma vårdperiod. För läkemedel som den försäkrade inköper eller för resor i samband med vård utgår ingen ersättning. Vid handläggning av en liknande motion vid föregående anförde socialförsäkringsutskottet bl. a. att "intensifierat arbetet med att träffa överenskommelser med andra länder för att därigenom ge personer med anknytning till det svenska socialförsäkringssystemet ett så långt möjligt motsvarande grundskydd vid vistelse eller bosättning utomlands. Utskottet hänvisar också till att vi har träffat konventioner, som berör sjukförsäkringen, med ett flertal länder och att förhandlingar i den aktuella frågan pågår med ytterligare ett antal länder som livligt frekventeras av svenskar. Det kan dock komma att dröja innan pågående förhandlingar kommer att ge resultat och leda till överenskommelser. Det nuvarande ersättningssystemet kan enligt vad vi erfarit i vissa fall leda till konsekvenser som enligt vår mening inte kan accepteras. En svensk på besök i ett land, med vilket inte ingått någon socialförsäkringskonvention, drabbas av en akut sjukdom som kräver omedelbara operativa ingrepp. Hans ersättning från svensk försäkringskassa är då begränsad till ovan angivna belopp, trots att hans utgifter för operation och för vård i anslutning därtill kan uppgå till det mångdubbla. Vi finnér det därför angeläget att i väntan på kommande konventioner de ersättningsbelopp, som anges i särskild kungörelse(1962:388) räknas upp med hänsyn till penningvärdesförsämringen, så att de uppgår till samma värde som de hade vid utfärdandet av ifrågavarande kungörelse . Någon justering av beloppen har efter vad vi erfarit icke ägt rum. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar att hos regeringen anhålla att regeringen vidtar sådana åtgärder för att de belopp enligt särskild kungö reise (1962:388) som utgår för sjukvårdskostnader utomlands räknas upp så att de överensstämmer med dagens penningvärde. L. () i () . NISSER (m)
mot · G2021244 · 1979-01-25 00:00:00 — om ersättning från den allmänna försäkringen för resa till och från rehabiliteringsställe ersätter - med visst avdrag - kostnader för resor till och från sjukvårdsinrättning eller läkare. Det kan emellertid inträffa att en patient som ett led i vård och rehabilitering får tillbringa exempelvis i någon form av internatskola och någon dag på sjukvårdsinrättning för behandling,sjukgymnastik och annan träning. Det tycks inte råda något tvivel om att reseersättning skall utgå för resa från rehabiliteringsvistelsen å skolan och till sjukvårdsinrättningen. Likaså råder det inget tvivel om att reseersättning skall utgå för resa till hemmet eller åter till skolan på sjukvårdsinrättningen. Om behandlingen å sjukvårdsinrättningen skett måste resan därifrån företas till hemmet/bostaden eftersom skolans internat endast gäller under själva skolveckan dvs. Det kan också anses som angeläget att patienten för sin rehabilitering över veckoslut har kontakt med anhöriga. När det sedan gäller resan åter från hemmet till skolan -å vilken patienten vistas i rehabiliteringssyfte - anser att reseersättning ej kan utgå. Skälet härför anges vara att reseersättning endast kan utgå för resor till och från vårdinrättning och enligt normer skulle en skola inte kunna vara en vårdinrättning. Vi anser emellertid att om en skola kan tjänstgöra som en rehabiliteringsinrättning och även kan fungera som ett alternativ till en långvårdsinrättning är skolan en vårdinrättning för patienten i fråga. Något formellt hinder för att utge reseersättning borde alltså inte föreligga. Det är nödvändigt att skapa klarhet kring resebestämmelserna för sjuka och handikappade under rehabilitering. Begreppet sjukvårdsinrättning bör kunna ges en vidare tolkning. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar att i reseersättningsregler ersättning i vissa fall även må utges för resor till och från annat av läkare ordinerat rehabiliteringsställe än sjukvårdsinrättning.
mot · G2021245 · 1979-01-25 00:00:00 — om sjukpenning till gravida kvinnor vid behandling i öppen vård Gravida kvinnor med flerbörd haren kraftigt ökad risk att föda sina barn för tidigt, och barnen riskerar därför att dö eller skadas. För att förhindra för tidig förlossning har dessa havande kvinnor tidigare varit intagna på sjukhus vissa veckor under graviditeten. har de fått sjukpenning, eftersom de haft nedsatt arbetsförmåga på grund av sjukdom. 1 vissa landstingsområden har den öppna vården byggts ut, så att dessa patienter kan skötas där med täta kontroller och endast behövt intas på sjukhus i sluten vård om något onormalt förekommit. Av humanitära skäl för patienten och av kostnadsskäl för sjukhushuvudmannen är den öppna vården att föredra. Tveksamhet synes nu råda om denna behandling skall betraktas som förebyggande vård eller utgöra grund för utbetalning av sjukpenning på samma sätt som då vederbörande är intagen på sjukhus. Sådana graviditetsbetingade åkommor för vilka sjukskrivning rekommenderas är blödningar, blodtrycksstegringar, äggvita, svullnader i händer, fötter och ansikte m. m. Blödningarna kan vara till skada inte bara förden havande utan även för hennes . Blodtrycksstegring under graviditet kan leda till medvetslöshet och kramper, vilket innebär risk för den havande att mista livet. Samma risker uppkommer vid äggvita och svullnader. Härutöver riskerar gravida kvinnor att föda för tidigt på grund av att livmodern är alltför utspänd. Gravida, som tidigare haft komplikationer under graviditet eller vid förlossning, t. ex. upprepade missfall eller fosterdöd, sjukskrives i allmänhet för att undvika nämnda komplikationer. Tack vare förbättrad mödravård upptäcks nu de havande, som bär på flera , i ett tidigt skede under graviditeten. På de flesta håll i läggs de havande kvinnorna in på sjukhus från sjunde månaden för att förebygga för tidig förlossning, vilket anses vara ett normalt skäl för sjukpenningersättning. I de fall däremot då den öppna vården utbyggts på ett sådant sätt att man kunnat undvika sjukhusvård och i stället föreskrivit vila, oftast sängläge i hemmet samt täta kontroller på mödravårdscentralen, har sjukpenning inte ansetts befogad. Det är angeläget att gravida med flerbörd kan få sjukpenning de får vård för att förhindra missfall eller t. o. m. livshotande åkommor. Sjukpenning bör vara lika berättigad vid behandling i öppen vård som i sjukhusvård. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att lagen om allmän försäkring ändras så att havande kvinnor kan sjukskrivas även vid behandling i öppen vård.
mot · G2021246 · 1979-01-24 00:00:00 — av m. fl. om viss ändring av ATP-beräkningen Sedan ATP-systemet infördes haren rad tekniska och fördelningspolitiska brister däri kommit . Redan i själva grundkonstruktionen ligger givetvis från jämlikhets- och rättvisesynpunkt brister. Tjänstepensionen utgår från löneförhållandena och permanentar därmed inkomstklyftorna när människor pensioneras. De t. o. m. förstärker klyftorna, då frånräkningen av basbeloppet slår proportionsvis hårdare på lågavlönade än på högavlönade. har ett säreget fenomen inträtt, som är ett allvarligt hot mot framför allt de lågavlönades pensioner. Basbeloppet höjs, som känt, med inflationen. Så länge inflationen förlöpte parallellt med motsvarande - eller högre - höjningar av inkomsterna, inträdde inga särskilda rubbningar i systemet. är emellertid inflationen-och därmed ökningen i basbeloppet-större än ökningen i de nominella lönerna. Följaktligen sjunker det pensionsgrundande beloppet och därmed de framtida pensionerna, och detta speciellt för lågavlönade. För dessa är ju utrymmet mellan basbeloppets nivå och lönenivån förhållandevis litet, och sänkningen blir proportionsvis större. Arbetsgivarnas ATP-avgifter blir i motsvarande mån mindre. Det från rättvisesynpunkt felaktiga och från allmän fördelningspolitisk synpunkt helt skeva i detta förhållande är uppenbart. Det är dessutom ett allvarligt hot mot alla lågavlönades möjlighet att som pensionärer få en i absoluta mått rimlig standard. Det påtalade missförhållandet bör åtgärdas. Det kan t. ex. ske genom en spärregel, som innebär att skillnaden mellan lönenivån och basbeloppets nivå ej tillåts minska. att hos regeringen hemställer om skyndsamt förslag till en spärregel i ATP-beräkningen, innebärande att basbeloppet frånräknas inkomsten endast i den utsträckning det ej medför minskning i det därefter återstående beloppet. (vpk) (vpk)
mot · G2021248 · 1979-01-25 00:00:00 — av m. fl. om möjlighet för privatpraktiserande tandläkare att utnyttja delpensionsreformen Fr. o. m. öppnas - om regeringens proposition 1978/ 79:69 bifalles - möjligheter även för egna företagare att komma i åtnjutande av delpension fr. o. m. det år de fyller . Reformen är ett steg i rätt riktning och innebär att de tidigare skillnader i förmånshänseende inom socialförsäkringen som förevarit mellan olika förvärvsarbetande i stort sett elimineras. Alla företagare kan dock fortfarande inte - trots lagens allmängiltighet utnyttja lagens möjligheter, även om det sociala behov delpensionsförsäkringen avsett täcka föreligger. För vissa grupper, däribland privatverksamma tandläkare, gäller nämligen vissa etableringsbegränsande regler. Enligt nu gällande av utfärdade regler kan privattandläkare som önskar träda i pension vid normal pensionsålder överlåta sin verksamhet endast under förutsättning att han bedrivit denna kontinuerligt och med en redovisad arbetstid av . Undantag från 30-timmarsregeln medges, om vederbörande kan styrka sjukdom eller annat giltigt-av honom opåverkbart - skäl för att arbetstiden varit lägre. Eftersom övergång till delpension måste betecknas som en frivillig åtgärd, kan denna i och för sig inte sägas utgöra grund för avsteg från 30-timmarsregeln, vilket i sin tur leder till att ingen privat verksam tandläkare kan utnyttja möjligheten till delpension utan att riskera att stå utan möjlighet att överlåta sin praktik. Undantag från 30-timmarsregeln måste således generellt medges vid delpensionering för att denna reform skall kunna utnyttjas av privatpraktiserande tandläkare. Ett ytterligare hinder för många tandläkare när det gäller möjligheten att utnyttja delpensionsreformen har samband med kravet att upprätthålla lönsamheten i rörelsen och anställningstryggheten för de anställda. Detta kräver i många fall att tandläkaren till sig kan knyta annan tandläkare som kan fullgöra de arbetsuppgifter han måste lämna från sig. Nuvarande etableringsregler omöjliggör detta, eftersom de lägger hinder för varje annan form av etablering än ersättningsetablering. Också dessa regler måste ändras, om delpensionsreformen skall kunna utnyttjas också av privatpraktiserande tandläkare. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att hos regeringen anhåller om åtgärder i enlighet med vad i motionen anförs för att undanröja sådana regler som omöjliggör för privatpraktiserande tandläkare att utnyttja den sociala reform som delpensionsförsäkringen är avsedd att utgöra. () , (m) HANS NYHAGE (m)