ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G2021713 · 1979-01-25 00:00:00 — om beskattningen av ekiperingsbidrag till militär personal Det finns ett stort antal yrkeskategorier som har skyldighet att bära uniform eller andra speciella arbetskläder i tjänsten. I vissa fall tillhandahålls sådana arbetskläder av arbetsgivare, medan de i andra fall skall anskaffas av den anställde. 1 det senare fallet förekommer ibland bidrag för sådana köp. För militär personal utgår t. ex. ett engångsbidrag om . (ekiperingshjälp) samt ett årligt ekiperingsbidrag om . Dessa belopp är skattepliktiga. Konstruktionen med ekiperingsbidrag som skall beskattas och från vilket man inte får göra avdrag för styrkta utlägg är märklig. På grund av inflation och höga marginalskatter blir bidragen allt mindre värda, och reellt blir de efter skatt av helt marginell betydelse. Konstruktionen med bidrag och skatter medför en rundgång av allmänna medel - om arbetsgivaren är statlig eller - som förefaller orimlig. De blygsamma belopp som efter skatt återstår för uniform eller annan utrustning är som regel oproportionerligt små i förhållande till de verkliga utläggen. I anvisningar när det gäller avdrag för arbetskläder m. m. har viss uppmjukning skett . Av många skäl finns det dock anledning att vara restriktiv med sådana avdrag för alltför stora grupper löntagare. Däremot borde det vara naturligt att yreksgrupper som redan uppbär bidrag för arbetskläder/uniformer och därmed har en accept på att de har speciella utlägg för sådana också skall ges möjlighet att göra avdrag upp till det belopp som bidraget utgör. Med anledning av vad som anförts hemställs att uttalar att avdrag för arbetskläder skall kunna medges för styrkta utlägg upp till det belopp som befintligt ekiperingsbidrag utgör.
mot · G2021714 · 1979-01-25 00:00:00 — av tredje vice talmannen om en förenklad deklarationsblankett för pensionärer och löntagare Avlämnandet av självdeklaration upplevs av många som en invecklad och besvärlig sak. Speciellt äldre personer oroar sig i förväg för denna handling. Ett huvudskäl till denna oro och upplevelsen att avlämnandet av självdeklarationen är en krånglig åtgärd är utan tvivel att man betraktar deklarationsblanketterna som alltför invecklade. I ett flertal länder har man ett betydligt enklare system att uppge sina inkomster. På vissa håll kan det närmast betraktas som en kortfattad anmäla på en enkel blankett. För många personer i vårt land som endast har pension eller löneinkomst borde det enligt min mening gå att infora en enklare blankett där endast inkomsten behöver ifyllas. Något som sedan enkelt kan kontrolleras av taxeringsmyndigheten mot lönebesked. Genom en sådan åtgärd skulle ett mycket stort antal av de ca 5,9 miljoner deklarationspliktiga personerna i få ett betydligt förenklat sätt att redovisa sin årsinkomst. Med hänvisning till det anförda vill jag hemställa att begär att regeringen vidtar åtgärder för att införa en ny, förenklad deklarationsblankett.
mot · G2021716 · 1979-01-25 00:00:00 — av m. fl. om rätt till avdrag vid beskattningen för gåvor till religiösa m. fl. Enighet torde i princip råda om att de insatser som görs av exempelvis religiösa, kulturella och humanitära organisationer utgör ett värdefullt komplement till samhällets egna institutioners arbete. I kampen mot bl. a. brottslighet, alkoholmissbruk och narkotikamissbruk är frivilliga insatser ett nödvändigt stöd till de statliga insatserna. Värdet av detta enskilda stöd kan svårligen uppskattas. Från statens synpunkt måste det framstå som en väsentlig förmån att enskilda organisationer på det sociala och religiösa fältet kompletterar angelägna samhällsfunktioner. Starka skäl talar för att samhället bör underlätta dessa organisationers frivilliga arbete. För att stärka verksamheten bör avdragsrätt medges vid beskattning för gåvor till organisationer som bedriver allmänt och socialt nyttigt arbete med religiös, humanitär, kulturell, vetenskaplig och därmed jämställd inriktning. Trepartiregeringen uttalade sig i regeringsförklaringen för införandet av en sådan avdragsrätt och lät utreda frågan men hann inte fullfölja med förslag till . har ett sådant förslag aviserats av folkpartiregeringen till innevarande . Det är synnerligen angeläget att propositionen verkligen läggs fram. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen begäratt proposition om rätt till avdrag vid beskattningen för gåvor till religiösa m. fl. ändamål skyndsamt läggs fram. () () GOTAB 61334 Slockholm 1979
mot · G2021718 · 1979-01-25 00:00:00 — av om veckopendlares skatteavdrag Vårt skattesystem rymmer många problem. Det gäller inte minst rätten till avdrag. Man upprörs av uppgiften om hur förslagna höginkomsttagare kan finna utvägar att på sätt, som definitivt inte ligger i linje med tanken om beskattningen som instrument för utjämning, reducera sin beskattningsbara inkomst till en nivå som på intet sätt överensstämmer med deras livsföring. Denna tendens bör verkligen motverkas. Åtgärder i det syftet bör dock inte få slå över i omänsklig behandling av fall där sunt förnuft och human rättsuppfattning talar för att avdrag borde medges. Jag begränsar mig här till att behandla situationen då inkomsttagare har familjebostaden på en ort och fått arbete på en annan. Avståndet kan tänkas vara sådant att det medger veckopendling. Familjen kan måhända göra försök med bosättning på arbetsorten. Men svårigheter för maken eller makan att få nytt arbete kan uppstå liksom andra problem. Det kan också uppstå svårigheter genom barnens byte av skola. Familjen kan känna sig tvingad att flytta tillbaka till hemorten. Omflyttningen av människor i samhället beror inte alla gånger på individerna själva, utan kan bero på vederbörandes utbildning och arbete. tvingas man flytta av brist på arbete eller därför att företag eller annan arbetsplats flyttar eller upphör. I vissa fall kan genomgången utbildning leda till anställning på annan ort än bostadsorten, där tillgången till arbete dessutom kan vara ringa, men där familjen har sina rötter. Många familjer kan anpassa sig i en ny livsmiljö. Andra kan det inte och svåra problem kan uppstå. Det måste vara förnuftigare redan från samhällsekonomisk synpunkt att medge avdrag för fördyrande omkostnader än att förorsaka den arbetslöshet som kan bli följden av att någon av makarna tvingas lämna sin anställning. Detta måste bli kostsammare för samhället än att medge ett rimligt avdrag. Vad jag främst tänker på är dock de drabbades situation. Ett avslag, där ett bifall från mänskliga synspunkter skulle te sig motiverat, kan uppfattas som en orättfärdig dom mot den utsatta parten i familjen och kanske ibland också mot människor som inte har så lätt att tala för sig. Jag har här avsiktligt relaterat ett gränsfall, där den som känner vägarna och förstår att skaffa de rätta intygen kan ha större förutsättningar än andra att få sina synpunkter beaktade. Verkligt stötande är om reella formaliteter, som den som inte är så väl bevandrad på skatteområdet saknar kännedom om, får fälla utslag i negativ riktning. Med stöd av det anförda hemställer jag att hos regeringen begär översyn av bestämmelserna för veckopendlares rätt att fä avdrag vid inkomsttaxering för kostnader föranledda av dennes bostads- och arbetssituation.
mot · G2021719 · 1979-01-25 00:00:00 — av m. fl. om skattebefrielse för metanol har ett större råoljeberoende för sin energiförsörjning än flertalet andra industristater. Drivmedelsförsörjningen är kanske den mest sårbara sektorn inom energiområdet på grund av det extrema oljeberoendet. Därför är det angeläget för att söka få fram alternativ till den nuvarande drivmedelsförsörjningen. Dessa alternativa drivmedel bör helst kunna tillverkas av inhemska, förnyelsebara råvaror. startades verksamheten vid (). Företaget ägs av svenska staten och AB . företräds det statliga ägarintresset av . lämnade företaget en sammanfattande rapport över det utrednings- och utvecklingsarbete som bedrivits sedan starten. Det finns anledning att i samband med kommande energipolitiska överväganden och beslut återkomma till det fortsatta utvecklingsarbetet på metanolområdet. Det synes inte föreligga några avgörande hinder av fordonsteknisk karaktär mot en introduktion av metanol som drivmedel. Däremot återstår vissa frågor att lösa främst i vad gäller distributionen. För att få bättre underlag för att lösa dessa problem planerar SMAB nu fältprov med distribution av metanol. Fältprovet avses pågå , dock längst tills det av beslutade energiforskningsprogrammet löper ut . Metanolhaltig bensin beräknas komma att distribueras via två bensinstationer (i och ) och via ett antal s. k. gårdscisterner. Omkring tusen bilar väntas delta i försöket. Ett tiotal bilar kommer att anpassas för användning av ren metanol. Vidare planerar man att driva två å fyra bussar med dieselmotorer på metanol. I detta fall kommer bränslet att bestå av metanol och motorbrännolja, medan den metanolblandade bensinen avses innehålla metanol. Staten bör naturligtvis med olika medel främja metanolutvecklingen. Därmed kan försörjningstryggheten och beredskapssituationen förbättras. Dessutom kan man uppnå miljömässiga fördelar. Genom att metanolen verkar oktantalshöjande kommer framför allt blyet i bensinen att kunna elimineras. gjorda försök visar att också andra utsläpp, t. ex. mängden koloxid, kolväten och kväveoxider, minskas redan vid användning av bensin med metanolinblandning. Statens stöd till metanolutvecklingen bör ske både via energiforskningsprogrammet och via anslaget för stöd till demonstrationsanläggningar och prototyper. De försök och fältprov som inleder introduktionen av metanol på marknaden i bör emellertid också stödjas genom skattebefrielse för metanol i varje fall . Därefter får man återigen pröva frågan, bl. a. med hänsyn till i vilken utsträckning inhemska råvaror används. Några problem från skatteteknisk synpunkt torde knappast uppstå vid skattebefrielse för metanol. bör därför begära ett förslag i frågan från regeringen. Med hänvisning till det anförda föreslås att hos regeringen hemställer om förslag angående skattebefrielse för metanol som drivmedel. () () () () () . () () () () ()
mot · G2021721 · 1979-01-25 00:00:00 — om avdrag vid inkomsttaxeringen för underhållsbidrag till barn Avdrag i deklarationen medges med f. n. högst . per barn och år för underhållsbidrag till barn som inte bor hos den som betalar underhållet. Utbetalas underhållsbidraget på grund av dom, medges avdraget oavsett barnets ålder. Enligt vår uppfattning borde avdragsgränsen - i varje fall i vad det gäller barn - sammanfalla med den summa som motsvarar bidragsförskott till barn , dvs. av basbeloppet, vilket skulle innebära ca . i avdrag per barn . Avdraget skulle med detta system anslutas närmare till den verkliga kostnaden och dessutom bli värdesäkert. Det sistnämnda måste anses vara ett rättvisekrav med hänsyn till att såväl bidragsförskott som underhållsbidrag till barn indexreglerats. Den invändningen kan resas att underhållsbidrag lika litet som bidragsförskott ej beskattas hos mottagaren och att en höjning av avdragsgränsen skulle medföra ytterligare skattefrihet. Att lösa frågan genom att beskatta bidraget hos mottagaren - vårdnadshavaren - låter sig knappast göra, då det kan skapa nya orättvisor. Däremot bör barnen kunna stå som mottagare liksom då det gäller barnpension. Bidragsnivåer och barn under grundavdragsbeloppet inkl. schablonavdraget - totalt . - skulle då inte beskattas. Vi föreslår följaktligen att regeringen utarbetar förslag till regler syftande till dels att avdragsrätten för underhållsbidrag vidgas till att motsvara bidragsförskottets belopp för aktuellt inkomstår, dels att underhållsbidrag och bidragsförskott i fråga om förmånsmottagare och skatteplikt jämställs med barnpensionen. Det torde få ankomma på vederbörande utskott att utarbeta erforderlig författningstext. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om förslag syftande till 1. att högsta avdragsgilla belopp för underhållsbidrag till barn minst skall motsvara beloppet för det under ifrågavarande inkomstår gällande bidragsförskottet, 2. att underhållsbidrag och bidragsförskott till barn i fråga om förmånsmottagare och skatteplikt jämställs med barnpension.
mot · G2021722 · 1979-01-25 00:00:00 — om ändring i lagen om mervärdeskatt avslog under höstriksdagen propositionen 1978/79:33 samt därtill fogade förslaget om ändringar i lagen om mervärdeskatt och begärde att regeringen under innevarande lägger fram en omarbetad proposition avseende mervärdeskatten. Beslutet föranleddes av oklarheter i förslaget. Uppskovet kom även att gälla icke kontroversiella delar av propositionen. Det är min förhoppning att regeringen under vårriksdagens första del lägger fram ett nytt förslag; detta inte minst för att få till stånd ett beslut som innebär avskaffandet av mervärdeskatt på ränta. Att ränta skall inräknas i beskattningsvärdet vid skattepliktig omsättning är en orättvisa vid enskilda personers kreditköp. Den som har möjlighet att erhålla lån eller kredit i annan form från annat håll än hos säljaren undgår beskattning av räntan, medan den som är hänvisad till säljarens kreditinstitut drabbas av en fördyring. Särskilt för dyrbarare kapitalvaror som bilar eller bussar kan pristillägget för skatt på räntan bli ansenligt. När det gäller t. ex. transportföretag i bussbranschen, där man inte är mervärdeskatteredovisningsskyldig, blir skatten på räntan ett förhöjt inköpspris på varan. Räntan utgör inte egentlig omsättning och räknas varken i inkomsttaxeringshänseende eller enligt vedertagna företagsekonomiska principer som försäljningsintäkt. Förslaget om ändrade beskattningsregler har heller inte mött invändningar från något håll. Det finns även andra faktorer som talar för att regeringen behandlar förslaget med stor skyndsamhet. Med stöd av vad som i motionen anförts hemställer jag att beslutar om skyndsammaste möjliga ändring i lagen om mervärdeskatt.
mot · G2021723 · 1979-01-25 00:00:00 — Motion 1978/79:1723 av m. fl. om värderingen av djur vid jordbruksbeskattningen Inflationsbeskattningen av stam- och rekryteringsdjur infördes efter förslag av jordbruksbeskattningskommittén och efter överläggningar mellan bl. a. och lantbrukarnas skattedelegation. Den innebär att djurbesättningar, som tidigare redovisats som levande inventarier, i stället skall upptas som lagertillgång. Värestegring som i stort sett är en följd av inflationen blir därmed successivt beskattad även om djuren inte sålts, eftersom lagervärderingen utgår från genomsnittsvärden som fastställs av . Detta strider mot en av grundprinciperna i vårt skattesystem, nämligen att man inte skall betala skatt för vinster som ännu ej uppkommit. I inkomstkällorna jordbruksfastighet och rörelse är reglerna för varulagervärdering så konstruerade att den nominella värdetillväxt som uppstår genom inflation blir föremål för beskattning. Skatten tas ut i samband med försäljning av lagertillgångarna. Detta gäller för jordbrukare beträffande alla lagertillgångar - utom djur. 1 fråga om djurlagret beskattas jordbrukaren successivt för värdetillväxt, oavsett om djuren säljs eller ej. Det bör framhållas att djuren successivt ersätts på samma sätt som andra varulagertillgångar och att detta- oavsett vilka värderingsregler som används - medför att de nominella vinster som uppkommer blir beskattade. Företagsskatteberedningen har berört frågan och skriver bl. a. följande: Enligt beredningens uppfattning är situationen beträffande värderingen av lager av djur i viss mån speciell. Den del av djurlagret som utgörs av stambesättningen med rekryteringsunderlag har nämligen mera karaktär av anläggningstillgång än lager. Dessa djur är således inte i första hand avsedda för snabb omsättning i jordbruket utan får ses som producerande enheter av inventariekaraktär. Med detta konstaterande från företagsskatteberedningen hade man väntat ett annat förslag än det man slutligt stannade för, nämligen att djuren även fortsättningsvis skall beskattas som lagertillgång. Den lilla förändring som föreslagits är att den skattskyldige lantbrukaren skall få använda sig av de av fastställda värdena antingen för löpande beskattningsår eller för något av de 5 närmast föregående åren. Detta löser inga problem. Inte heller förbättras situationen genom att avskrivningsunderlaget sänks från till av djurvärdena. Från såväl rättvise- som produktionssynpunkt måste, som vi ser det, andra skatteregler komma till stånd. I ett läge då det från samhällets sida görs stora ansträngningar att främja en rationell mjölkproduktion bör skattereglerna utformas så att dessa ansträngningar inte onödigtvis hindras. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar begära förslag från regeringen om ändrade regler vid stamdjursbeskattning i enlighet med vad i motionen anförts. L. () i () BO () ()
mot · G2021724 · 1979-01-24 00:00:00 — om slopande av skatteavdrag för räntekostnader på konsumtionskrediter m. m. skatteutredning riktade åtskillig kritik mot de nuvarande förhållandena i fråga om underskottsavdragen och förordade att en särskild utredning tillsattes för dessa frågor. (SkU 1978/79:19 s. 42) har också ansett att en särskild utredning bör komma till stånd angående avdragsreglerna och förutsatte att regeringen tog upp frågan utan särskild framställning från . Enligt vår mening börén huvuduppgift för en utredning på angivet område vara att avgränsa avdragsrätten med huvudsaklig förebild i de bestämmelser som antogs i genom Finance Act 1969. Enligt denna lagstiftning medgavs endast avdrag för ränta som kan betraktas som en affärsomkostnad eller för ränta på lånat kapital som använts för vissa särskilt angivna ändamål. Vid en för svenska förhållanden anpassad sådan gränsdragning bör självfallet särskild hänsyn tas till den åsyftade lagstiftningens bostadspolitiska effekter. Utredningen bör därför, sedan krediten för privatkonsumtion m. m. avgränsats, för de återstående i sig avdragsgilla räntorna utforma nya regler. Underskott i en förvärvskälla bör få dras av endast från framtida inkomster i samma förvärvskälla. att som sin mening ger regeringen till känna att en särskild utredning om avdragsreglerna vid beskattningen bör tillsättas, vars huvuduppgift bör vara att från avdragsrätt undanta vissa konsumtionskrediter o. d. på sätt som angetts i motionen. () PER ()
mot · G2021725 · 1979-01-25 00:00:00 — om skärpt realisationsvinstbeskattning vid överlåtelse av bostadsrätt Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1978/79:2088 föreslår att som sin mening ger regeringen till känna att förslag om skärpt beskattning av realisationsvinst vid överlåtelse av bostadsrätt bör föreläggas senast under nästa . () ()
mot · G2021726 · 1979-01-25 00:00:00 — av andre vice talmannen och roedsson om rätten till sparavdrag vid beskattningen Det extra avdraget under inkomst av kapital - det s. k. sparavdraget - har fr. o. m. taxering höjts till . för ensamstående och . tillsammans för dem som taxeras enligt för gift skattskyldig gällande bestämmelser. Motsvarande bestämmelser gäller inte för dem som har sitt sparkapital investerat i egen rörelse, jordbruk eller annan fastighet. Detta avsteg från principen om en rättvis och likformig beskattning påtalades av oss i en motion . Vi yrkade därvid att motsvarande rätt till extra avdrag också skulle gälla för den som har sitt kapital investerat i egen rörelse, jordbruk eller annan fastighet. avstyrkte i sitt av godkända betänkande (SkU 1976/77:11) yrkandet med hänvisning till att skatteutredning skulle komma att behandla utformningen av sparavdraget och därmed sammanhängande frågor vid sin översyn av beskattningen av fysiska personer. skatteutredning har emellertid inte alls berört frågan om sparavdraget eller dess avgränsning. Enligt vår mening föreligger inte någon principiell skillnad mellan den avkastning som erhålls av på bank insatta medel, aktieinnehav o. d. och den avkastning - utöver den som hänför sig till utfört arbete - som erhålls av rörelse, jordbruk eller annan fastighet, vari någon investerat sitt sparkapital. Även den som investerat sitt sparkapital i de senare formerna av kapital bör därför enligt vårt förmenande medges rätt till sparavdrag. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om rätt till s. k. sparavdrag också för den som investerat sitt sparkapital i rörelse, jordbruk eller annan fastighet. GOTAB 61335 Slockholm 1979
mot · G2021727 · 1979-01-25 00:00:00 — av och om ändrade regler för villabeskattningen Schablonmetoden för beskattning av villor infördes . Det huvudsakliga syftet med beslutet var att förenkla beskattningsreglerna. var reglerna också mycket enkla, men genom olika beslut har regelsystemet komplicerats. 1953 gällde treprocentsregeln för samtliga villor oavsett standard, numera gäller som bekant differentierade procentsatser. Dessa förändringar har föranletts av ambitionen att så långt som möjligt göra olika boendeformer neutrala mot varandra. Schablonmetoden för villor gäller såväl intäkts- som utgiftsdelen. Det innebär att villabeskattningen skiljer sig från beskattningsreglerna för hyreshus och bostadshus på jordbruksfastighet. När det gäller den sistnämnda gruppen har aktualiserats tanken att även denna skall beskattas enligt schablonmetoden. Ett förberedande steg i denna riktning har tagits genom att bostadshus på jordbruksfastighet fr. o. m. fastighetstaxering åsatts särskilt värde. föreslog således i sitt betänkande en ändring i lagstiftningen redan från innebärande att bostadsbyggnad på jordbruksfastighet skulle beskattas enligt schablonmetoden. Emellertid harbostadskommitténs förslag på denna punkt inte lett till någon proposition eller något riksdagsbeslut. Enligt vår mening borde man gå en helt annan väg än den bostadsskattekommittén föreslagit. Vi anser att villafastigheterna borde jämställas med bostadsbyggnad på jordbruksfastighet. Det innebär att utgifter för underhåll av villafastigheten blir avdragbara vid deklarationen. Det innebär naturligtvis också att reglerna för fastställandet av inkomsten från fastigheten ändras. Förslag om underhållsavdrag för villafastighet har framförts tidigare men avslagits under hänvisning till att detta skulle skapa en förmån som på nytt vidgar klyftan mellan dem som bor i villa och andra boende. Enligt vår mening behöver detta inte bli fallet, om man gör justeringar av intäktsreglerna. Det betyder att man kan bibehålla nuvarande relationer i skattehänseende gentemot andra boendeformer. Åtskilliga fördelar står att vinna med en reform så som vi föreslår. Genom att underhållsåtgärderna blir avdragbara får villaägaren ett direkt intresse av att redovisa inköp av material och utgivna arbetslöner. Det finns då inte längre samma intresse för kvittolöshet, och samhällets intäkter av direkta och indirekta skatter skulle därmed öka. Villaägaren får också med denna redovisning ett säkrare underlag för ev. realisationsvinstbeskattning om fastigheten skulle säljas. 1 1978/79. 1978/79 1727-1730 En reform enligt motionens syfte bör föregås av en parlamentarisk utredning. Den tillsatta fastighetstaxeringskommittén utreder f. n. reglerna för fastighetstaxering och berörs i vissa delar av motionens förslag. Det ankommer dock på regeringen att avgöra om särskild utredning behöver tillsättas eller om en befintlig utredning kan ges tilläggsdirektiv. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos regeringen begär utredning om ändrade regler för villabeskattningen.