mot · G30269 · 1979-10-16 00:00:00 — Vi förutsätter att åtgärderna utformas i nära samverkan med de handikappades egna organisationer. Vad gäller den kommunala färdtjänsten vill vi framhålla att det är av största vikt att den kan utvecklas för människor med svåra handikapp. Den sociala hemhjälpen är en viktig del i omvårdnaden av handikappade. Det är angeläget att den byggs ut ytterligare. bör hemhjälpsverksamhetens ambitioner vidgas. Den bör klart och målmedvetet organiseras som en kommuns sociala basorganisation med vidsträckta serviceuppgifter. Utöver hjälp i hemmet - städning, inköp, matlagning osv. - bör den hjälpa den handikappade till kontakter, stimulera och aktivera. Den bör öka hemmets möjligheter att fungera i vård och rehabilitering. Socialdemokratin ser hemhjälpsverksamheten som en social serviceorganisation som genom rikt varierade insatser skall göra det möjligt för äldre och handikappade att leva självständigt i egna bostäder. Hemhjälpsverksamheten bör utformas som ett viktigt medel att bryta isolering och skapa bättre livsbetingelser socialt och kulturellt. Den skall öppna hemmet mot samhället. Handikapprörelsen har utvecklats till en omfattande och betydelsefull folkrörelse med viktiga uppgifter då det gäller samhällets insatser för handikappade. Det är väsentligt att samarbetet mellan samhället och de handikappades egna organisationer fortsätter att utvecklas. Samhället bör därför ge handikapprörelsen det stöd som behövs för att den skall kunna fullfölja sina uppgifter. Utformningen av samhällets åtgärder på handikappområdet skall ske i nära samarbete med handikapporganisationerna, centralt och lokalt. Vi vill i detta sammanhang också ta upp en annan aspekt på handikapprörelsens berättigade krav på förbättrad information och demokratiskt inflytande. Det gäller kravet på att anpassa dagstidningarna till olika handikappgrupper. Vi anser att det behövs ett vidgat statligt stöd för att kunna ge ut dagliga tidningar som taltidningar. Propositionens förslag om tvångsvård av vuxna missbrukare ansluter i huvudsak till det förslag som presenterades av en särskild arbetsgrupp i . Till arbetsgruppen var knuten en referensgrupp med företrädare för de fyra största riksdagspartierna, löntagarorganisationerna, och . Samtliga parter, utom , stödde förslaget. Förslaget innebär att en mängd tvångsbestämmelser rensas bort ur sociallagstiftningen. Om vi skall nå bättre resultat när det gäller att föra människor från missbruk till ett liv inom samhällsgemenskapen måste de kunna söka sig till vård och behandling utan att riskera att bli berövade friheten. är det nödvändigt att bevara en möjlighet att ingripa så att människor inte går under. En annan viktig förutsättning för tilltron till vården är ett starkt lekman nainflytande över tillämpningen av möjligheterna till tvåftgsingripande mot vuxna. De psykiatriska nämnder som enligt propositionen bl. a. skall pröva besvär över beslut om intagning, fortsatt vård och utskrivning kommer enligt vår mening att spela en central roll för tillämpningen av de nya lagbestämmelserna. Särskilt viktig är den tillsynsfunktion som nämnden ges. Det finns en berättigad oro för att den nya lagstiftningen kommer att innebära en rad problem. Vi finner det därför angeläget att den parlamentariska kommitté som skall följa erfarenheterna av de nya bestämmelserna om omhändertagande av missbrukare med stor öppenhet kan pröva hur de verkar i praktisk tillämpning. Prövningen bör bl. a. gälla vårdtidens längd och möjligheterna att ytterligare stärka lekmannainflytandet. Vi vill i det sammanhanget också understryka att det är viktigt att ha en generös attityd till olika vårdformer. Det behövs ett differentierat utbud av stöd- och behandlingsinsatser. Socialdemokraterna har tidigare i lagt fram ett program mot missbruk. Vi återkommer till det under nästa avsnitt. Det är nämligen enligt vår mening helt avgörande för att den nya lagstiftningen skall fungera att missbruksvården ges resurser så att den enskilde kan få det stöd och den hjälp han behöver. Vi kan inte acceptera att människor går under i väntan på vård. Regeringen har tillkallat en utredning om kontraktsvård. Utredaren skall gå igenom de verksamheter med inslag av kontraktsvård som förekommer inom såväl nykterhets- som narkomanvård. Med ledning av denna översyn skall utredaren dra upp riktlinjer för hur en missbruksvård med inslag av kontrakt skulle kunna utformas. Skulle utredaren finna att kontraktsvård bör innesluta möjligheter till tvångsåtgärder, skall utredaren lämna förslag till behövlig lagreglering. Enligt vår uppfattning kan utredningsdirektiven tolkas så att en ny nykterhetsvårdslag, vidgad till att gälla också narkotikamissbrukare, förs in i den förändrade lagen om beredande av sluten psykiatrisk vård. I nuvarande nykterhetsvårdslag har 58 § kritiserats hårt för att den har kunnat användas som alternativ till tvångsintagning genom att klienten förmåtts ansöka om frivillig intagning med hot om att tvångsintagning annars skulle ske. Det är en variant av denna metodik som dåvarande socialministern genom sin utredning ville konservera. Vi anser att frågan om en eventuell kontraktsvård skall prövas i ett större sammanhang, alltså i samband med den översyn av den psykiatriska tvångslagstiftningen som aviseras i propositionen. Den särskilda utredarens uppdrag bör således övertas av den parlamentariska kommitté som tidigare omnämnts. I propositionen föreslås att en behandlingsplan för eftervården inom för den enskilda missbrukaren skall utarbetas tvångsomhändertagandet varar. Det finns, enligt vår mening, risk för att här kan uppstå ett glapp mellan den mycket intensiva behandlingen under tvångsomhändertagandet och den därpå följande frivilliga eftervården. Det är en nödvändig förutsättning för att ett gott rehabiliteringsresultat skall kunna uppnås att sätter in intensiva stödinsatser efter tvångsvården. Det kan säkerligen i många fall bli fråga om att sätta in betydande nya resurser. ansvar för detta bör därför markeras ännu starkare än vad som görs i propositionen. Vi föreslår att det i lagen om psykiatrisk vård (LPV) skall skrivas in en skyldighet för socialnämnden att ompröva behandlingsplanen till innehåll och genomförande var sjätte månad så länge hjälpbehovet kvarstår. Vi vill i sammanhanget hänvisa till det förslag om kommunala handlingsprogram för att angripa missbruksproblem som vi lägger fram i nästa avsnitt. Missbruket av alkohol och narkotika har förvärrats. Problemen har varit stora , och vi har inte angripit dem tillräckligt effektivt. Det kommer rapporter om att alkoholmissbruket tränger allt längre ner i åldrarna. I ungdomsarbetslöshetens spår följer sysslolöshet, håglöshet och missbruk. Antalet personer med missbruksproblem har uppskattats till ca 300 000. Det allvarliga i utvecklingen har framstått allt klarare. Vi har mer och mer sett hur människor far illa i välfärdssamhället. Ändå gör regeringen inget försök att ta något mer samlat grepp kring dessa problem. Missbruksfrågorna har getts en mycket undanskymd ställning i socialtjänstpropositionen, trots att det nu behövs rejäla insatser för att bekämpa alkoholoch narkotikamissbruket. Det gäller att ge vården av missbrukare resurser och en utformning som kan hejda den utveckling mot ökad utslagning som pågår. krävde den socialdemokratiska partikongressen krafttag mot den sociala utslagningen och missbruket av alkohol och narkotika. Här drogs riktlinjerna upp för en offensiv mot de missförhållanden i samhället som leder till social utslagning och missbruk och till stöd och hjälp för de människor och deras anhöriga som drabbas av missbruksproblem. formade vi våra kongressbeslut till en omfattande riksdagsmotion (1978:79:600) med förslag om en samlad aktion mot den sociala utslagningen och ett 100-miljonerkronors program mot alkohol- och narkotikamissbruket. Våra förslag till åtgärder inom missbruksområdet röstades ned, så när som på några få av de ytterligare vårdplatser för alkoholmissbrukare som vi föreslog. En liknande motion avslogs 1977. Vi återkommer med våra förslag - för en närmare motivering hänvisar vi till motionen 1978/ 79:600. Vi förordar att man satsar 100 milj. kr. flerårsprogram för att angripa missbruksproblemen. Folkrörelsernas insatser ges en framskjuten plats. Programmets tyngdpunkt läggs på insatser i ungdomsgrupperna. Det innebär en kraftig satsning inom arbetslivet och på åtgärder för att förbättra de alkoholskadades situation. Vi föreslår också insatser för en bättre vård, bl. a. genom försök med nya vård- och behandlingsmetoder och samverkansförsök. Det främsta syftet med vårt program är att skapa en fördjupad kunskap och medvetenhet och ett ökat engagemang hos den enskilde, organisationer och myndigheter för att ta upp kampen mot den alltför höga alkoholkonsumtionen och mot alkoholmissbruket och andra former av missbruk och orsakerna härtill. Våra förslag omfattar följande punkter: Alkohol- och narkotikafrågorna ges en mer framskjuten plats i skolans verksamhet. ges i uppdrag att utarbeta ett program för detta. Kraftfull satsning på information och debatt om missbruksproblemen och aktiviteter hos ungdomsorganisationerna och andra folkrörelser. De fackliga organisationerna ges resurser för stöd till socialt arbete och information (kamratstödjande insatser). Stöd till alkoholfri, icke-kommersiell nöjesverksamhet. Stöd till upprättande och genomförande av kommunala handlingsprogram för förbättring av särskilt utsatta ungdomsmiljöer. Förstärkta rehabiliteringsinsatser för alkoholskadade m. fl. genom satsning på folkrörelseanknuten verksamhet. Försök med nya vård- och behandlingsmetoder inom öppenvården och vid inackorderingshem för alkoholmissbrukare. Stöd till särskilda projekt för samverkan mellan den sociala vården och landstingens vårdområden. Utvärdering och dokumentation samt utbildningsverksamhet. Utökning med 100 platser i inackorderingshem för alkoholmissbrukare. De insatser vi här förordar bör - tillsammans med förebyggande insatser inom bl. a. boende, barnomsorg, skola och fritidsverksamhet - ute i kommunerna kunna infogas i lokala handlingsprogram. Det är ju kommunerna som har ansvaret för den fysiska planeringen, för bostadsförsörjningen, skolan, barnomsorgen, fritidsverksamheten, kulturella aktiviteter och annan verksamhet av betydelse för den sociala samvaron och gemenskapen. Sådana handlingsprogram, liksom behandlingsprogram för enskilda individer, bör täcka hela skalan från förebyggande insatser till rehabilitering. De skall utgöra underlag för samordning mellan olika kommunala förvaltningar samt mellan kommunerna, folkrörelserna och statliga organ. I följande tabell sammanfattar vi budgeteffekten av våra förslag. 1980/81 1980/81-82/83 Information och uppföljande aktiviteter hos folkrörelser Stöd till socialt arbete och information i arbetslivet Stöd till alkoholfri icke-kommersiell nöjes verksam het Stöd till kommunala insatser i särskilt utsatta ungdomsmiljöer Förstärkta rehabiliteringsinsatser för alkoholskadade m. fl. Försök med nya vård- och behandlingsmetoder inom öppenvården och vid inackorderingshem för alkoholmissbrukare Försök med särskilda projekt för samverkan mellan den sociala vården och landstingens vårdområden (akut kroppssjukvård och psykiatrisk vård) Utvärdering och dokumentation samt Utökning med 100 platser i inackorderingshem 2 10 Vi föreslår att en kommission tillkallas för att snabbt fä till stånd åtgärder och för att samordna samhällets och folkrörelsernas insatser i kampen mot missbruk. Kommissionen skall arbeta direkt under regeringens ledning och ges särskilda befogenheter. o ges mandat att genomföra det av socialdemokraterna föreslagna flerårsprogrammet för att angripa missbruksproblemen, o tillsammans med fackföreningsrörelsen och andra folkrörelser genomföra en studieoffensiv i landets alla skolor kring den sociala utslagningen och missbruket av alkohol och narkotika, o starta och stödja en debatt i landets kommuner, som resulterar i kommunala handlingsprogram mot den sociala utslagningen, O samordna samhällets insatser mot målet: alla människor med missbruksproblem skall erhålla den vård och det stöd de kan behöva, O i samverkan med folkrörelserna ta initiativ och framlägga förslag om Bristen på resurser för tillnyktring och avgiftning av akut påverkade människor framstår som ett stort problem. Höggradigt berusade människor, som inte får snar hjälp, är till skada både för sig själva och för sin omgivning. Snabb och effektiv hjälp vid sådana tillfällen underlättar rehabiliteringsinsatser för den enskilde och minskar våld, skadegörelse och brottslighet. Det är enligt vår mening nödvändigt med förstärkta insatser för den akuta vården av människor med missbruksproblem. Det pågår f. n. försöksverksamhet med s. k. tillnyktringsenheter, som enligt folkpartiregeringens planer skall utvärderas . Först därefter kan ett program läggas upp för hur denna verksamhet skall organiseras och finansieras och för hur socialvården skall samverka med sjukvårdens akutmottagningar. Vi kan inte vänta så . Det behövs snabba insatser på detta område. Utvärderingen måste därför påskyndas. Även enklare former av akut omhändertagande bör prövas. Ideella organisationer som arbetar med denna verksamhet måste få ett bättre stöd. bör begära att regeringen lägger fram ett förslag i frågan under detta . Syftet med detta förslag skall vara att resurserna för tillnyktring och avgiftning snabbt skall kunna byggas ut så att akut berusade människor kan få omedelbar vård .Denna fråga bör behandlas av . Insatserna för den akuta missbruksvården måste självfallet följas upp med vård och rehabiliteringsinsatser av det slag som behandlas i vårt flerårsprogram. Alkoholpolitiska åtgärder för att begränsa den totala, alltför höga alkoholkonsumtionen i vårt samhälle behöver också vidtas inom ramen för restriktionssystemet. Vi föreslår att en samlad översyn görs av gällande restriktioner, deras tillämpning och efterlevnad och av behovet av eventuella kompletteringar. Det bör uppdras åt , som haren bred folkrörelseförankring, att bereda dessa frågor. Vidare bör regeringen fatta beslut om att statliga skattemedel inte skall användas för representationssprit. Detta gäller både vid statlig representation (undantag kan behöva göras för viss representation gentemot utlänningar) och vid företagsrepresentation. I det senare fallet krävs ändrade avdragsregler vid beskattningen. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att beslutar att 1. som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts i motionen om huvudmannaskapet för de statliga ungdomsvårdsskolorna och allmänna vårdanstalterna för alkoholmissbrukare, 2. godkänna de riktlinjer som angivits i motionen rörande socialbidrag, 3. godkänna de riktlinjer som angivits i motionen rörande omsorg om barn och ungdom, 4. godkänna de riktlinjer som angivits i motionen rörande omsorg om äldre, 5. hos regeringen begära tillsättande av en parlamentarisk utredning om äldreomsorgerna i enlighet med vad som angivits i motionen, 6. i varje kommun skall upprättas en plan för vård och service av äldre, 7. godkänna de riktlinjer som angivits i motionen rörande omsorg om handikappade, 8. godkänna de riktlinjer som angivits i motionen rörande vård utan samtycke, 9. som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts i motionen om inriktningen av den parlamentariska kommitténs arbete i vad avser vård utan samtycke, 10. den behandlingsplan som skall finnas för eftervård av missbrukare inom skall omprövas i enlighet med vad som anförts i motionen, 11. godkänna det program som redovisats i motionen för insatser på missbruksområdet, 12. som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts i motionen om den akuta vården av människor med missbruksproblem, 13. som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts i motionen om en kommission mot missbruk, 14. som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts i motionen om en översyn av restriktionerna på alkoholområdet, som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts i motionen om representationssprit. () () () () () () ()