mot · G202722 · 1979-01-22 00:00:00 — av m. fl. om rätt till lön i samband med uppehåll i arbetet I arbetsmiljölagen finns bestämmelser enligt 3 kap. 4 § som ger arbetare rätt att vägra utföra arbete som han eller hon bedömer vara förenat med omedelbar och allvarlig fara för liv och hälsa. Samma rättighet har också skyddsombuden enligt 6 kap. 10 § samma lag. Det finns således möjlighet för både den enskilde arbetaren och för skyddsombud att förhindra att arbete utförs, när omedelbar och allvarlig fara för olycksfall eller ohälsa bedöms föreligga. För sådana avbrott i arbetet kan enligt lagen varken den enskilde arbetaren eller skyddsombudet göras skadeståndsansvarig. Däremot ger lagen inget skydd mot inkomstbortfall för sådana avbrott i arbetet. Det har redan förekommit att arbetsköpare inte delat skyddsombudens mening att det förelegat omedelbar och allvarlig fara för olycksfall eller ohälsa och betraktat uppehållet i arbetet som miljödemonstration eller en ren arbetsvägran. Med hänvisning härtill jag också motsvarande lön innehållits för de arbetae som följt skyddsombudens begäran att arbetet måste avbrytas. Detta förfaringssätt har två allvarliga följdverkningar. För det första kommer skyddsombudens ställning att allvarligt undergrävas. Enligt lagens anda är det skyddsombudet som skall göra bedömningen huruvida risk av det slag som lagen föreskriver föreligger. Arbetsledningen har tagit över denna bedömning. Fördetandra försvåras skyddsombudets möjligheter att fullgöra sitt uppdrag. Om arbetarna ekonomiskt gör förluster på att följa skyddsombudens anmaning att inte utföra arbete då fara föreligger, kommer de i vissa fall att utföra arbete även om skyddsombud anser det förenat med allvarlig fara. Ett sådant förfarande kan också skapa ett icke önskvärt förhållande mellan skyddsombuden och övriga anställda på en arbetsplats. Den enskilde arbetarens ekonomiska intresse kan på så sätt spelas ut mot skyddsintressen som skyddsombud framfört. Detta kan inte accepteras och måste betraktas som en allvarlig brist i arbetsmiljölagen som med det snaraste måste ändras. kommunisterna anser att lönen under alla omständigheter skall utgå till dem som endera på eget initiativ eller på initiativ av skyddsombud avstått från att utföra arbete som bedömts vara förenat med omedelbar och allvarlig fara för olycksfall eller ohälsa. Det är enligt lagens stadgande yrkesinspektionen som skall avgöra om skyddsombudet har handlat fel enligt lagens mening. Arbetsköparna kan inte få överta yrkesinspektionens arbetsuppgifter. I ett fall som snart kommer att bli föremål för prövning i arbetsdomstolen har arbetsköparen innehållit lön i samband med uppehåll i arbetet enligt arbetsmiljölagen. Arbetsköparens åtgärd bryter mot gällande praxis på arbetsplatserna. Det har inte oss veterligt hänt tidigare att man gjort avdrag på lönen för uppehåll i arbetet på grund av skyddsombuds ingripande. Denna möjlighet har skyddsombuden haft , då man ändrade den gamla arbetarskyddslagen. Frågan om att innehålla lön i samband med uppehåll i arbetet regleras emellertid inte i arbetsmiljölagen, varför kommunisterna föreslår ett tillägg till 3 kap. 4 § i arbetsmiljölagen, som stadgar rätt till lön som arbete på grund av enskild arbetares eller skyddsombuds ingripande inte utförs. Med hänvisning till det anförda föreslås att med bifall till motionen antar följande förslag till lag om ändring i arbetsmiljölagen (1977:1160) 3 kap. 4 § att gälla fr. o. m. : Nuvarande lydelse Arbetstagare skall Motionärernas förslag 3 kap. 4 § För uppehåll i arbetet enligt andra stycket, eller skyddsombuds ingripande enligt 6 kap. 7 § utgår lön och andra anställningsförmåner på samma sätt som om arbete skulle ha utförts. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) GOTAB 61148 Slockholm 1979