mot · G202770 · 1979-01-22 00:00:00 — av och om lokalisering till län av statlig verksamhet län tillhör de områden som under en lång följd av år haft stora svårigheter med sysselsättningen. Denna brist på arbetstillfällen har bidragit till en stor utflyttning från länet. län har tillsammans med haft den sämsta befolkningsutvecklingen i landet . Länets andel av landets befolkning har minskat med hälften . Även i ett kortare perspektiv är befolkningsutvecklingen klart negativ. har länet tillsammans med den svagaste utvecklingen i . Om länet hade varit ett tätortslän så hade i och för sig inte utflyttningen varit så allvarlig. är länet ett typiskt glesbygdsområde med långa avstånd melan olika delar av länet. Den ganska dramatiska utflyttningen av ungdomar som skett under en lång följd av år har försatt stora delar av länet i ett svårt läge. Vissa glesbygdsområden har förlorat av sin befolkning. I stora sammanhängande områden av länet är av befolkningen . Denna onormalt höga andel av äldre människor har lett till att hela länet har födelseunderskott. Om inte länet i fortsättningen kan behålla den yngre delen av befolkningen kommer födelseunderskottet givetvis att öka ytterligare. Bakom denna olyckliga utveckling ligger en kraftig nedgång i sysselsättningen i stora delar av länet. I ett flertal kommuner har sysselsättningen inom jord- och skogsbruk minskat med enbart . Genom att en stor andel av befolkningen haft sin utkomst från denna näring har bortfallet av arbetstillfällen inte kunnat kompenseras av industri, offentlig eller privat service. Dessutom bör beaktas att sysselsättningen i stora delar av länet upprätthålls av en enda industribransch. I vissa bygder är av alla sysselsättning koncentrerad till ett enda företag. Denna ensidiga arbetsmarknad gör länet särskilt sårbart när lågkonjunkturer eller olika kriser drabbar vissa branscher. Vid bedömningar 1975 ansågs att 11 165 jobb eller av länets arbetstillfällen inom tillverkningsindustrin var mer eller mindre hotade. Läget har inte förbättrats. Länets ensidiga arbetmarknad och den kraftiga utslagningen av arbetstillfällen som skett inom jord- och skogsbruksnäringen har lett till en mycket låg sysselsättningsnivå. Om länet skulle få en sysselsättning som vore jämförbar med de bättre lottade länen krävs ett tillskott på 11 000 heltidsarbeten eller en ökning av sysselsättningen . En låg sysselsättningsnivå, liten serviceandel och få kvalificerade jobb inom den offentliga förvaltningen är de viktigaste förklaringarna till att länet har en av landets lägsta medelinkomster En väsentlig orsak till den svaga arbetsmarknaden ligger i att länet har en mycket liten andel av offentlig sysselsättning. och län är de län som är sämst lottade i fråga om offentliga jobb. I finns 88 statliga arbetstillfällen per 1 000 invånare som kan jämföras med län som endast har 38. Kalmarlänet har alltså mindre än hälften av statliga arbetstillfällen i förhållande till . Dessutom bör beaktas att ytterligare 400 jobb går förlorade när F 12 i läggs ned. Om län skulle få samma andel av den offentliga sysselsättningen som skulle det krävas ett tillskott på över 12 000 arbetstillfällen. För att Kalmarlänet skulle uppnå genomsnittet för landet, vilket är en rimlig målsättning, måste länet tillföras ytterligare 5 000 nya jobb på det offentliga området. Det är lätt att inse att stora delar av länets befolkning hårt fått känna av att vara bosatta i ett eftersatt område. Det är ingen överdrift att hävda att 10 000tals länsbor ställts inför större påfrestningar än de som senare år drabbat t. ex. människorna i vissa större varvsregioner. I har samhället nu gått in med sysselsättningsgarantier och med gigantiska ekonomiska satsningar för att rädda sysselsättningen. För alla som inte kunnat få ett jobb inom län har ofta en svår omflyttning till storstadsregionerna varit enda alternativet. Samhällets insatser för att säkra jobben i län har jämförelsevis varit minst sagt blygsamma. Med utgångspunkt från denna kortfattade redovisning av den faktiska utvecklingen blir bilden för framtiden minst sagt dyster. Det är rimligt att räkna med att den industriella sektorn i länet som i hög grad bär upp sysselsättningen kan drabbas av svåra bakslag. Krisen vid glasverk och svårigheterna inom den glasindustrin och inom träbranschen ger anledning till stor oro för framtiden. 1 vissa andra delar av landet sker däremot en snabb ökning av sysselsättningen. Särskilt gäller det inom den statliga offentliga sektom som ökat mycket snabbt . Enbart i har antalet anställda ökat med 8 000 . Risken för nya företagsnedläggningar inom länet och en ökning av sysselsättningen inom det statliga området på andra håll i landet utgör en allvarlig fara för att länet kommer att drabbas av en ny utflyttningsvåg. En sådan utveckling kan inte tolereras. En ny flyttlassvåg skulle slå brutalt mot de svagaste delarna av länet. Dessa områden löper då risken att förlora all offentlig och privat service. Både samhälle och privat verksamhet skulle drabbas av kapitalförstöring när skolor, samlingslokaler, butiker och annan närservice inte kan utnyttjas. I stället skulle samhället tvingas upprätthålla en konstlad och dyr service. Dessa nya krav på samhället skulle leda till nya påfrestningar på samhällsekonomin. Så vitt vi kan förstå borde såväl sociala som ekonomiska skäl tala för att samhället gör sitt yttersta för att förhindra en utveckling som leder till åtskilliga tillfällen i stor enighet uttalat sig för en utjämning mellan olika regioner i landet. Det är inget orimligt krav från Kalmarlänet att dessa uttalanden resulterar i konkreta politiska beslut. Starka jämlikhets- och rättviseskäl talar föratt länet fåren sysselsättningsnivå som är jämförbar med landet i övrigt. En höjd sysselsättning skulle leda till att inkomstklyftorna i förhållande till andra delar av landet skulle minska. Länet skulle ges en chans att få en bättre balans mellan äldre och yngre människor. fanns i riksdagenen relativt bred politisk enighet om att dämpa den snabba befolkningstillväxten i . Denna uppfattning ledde till beslut om en viss utflyttning av statlig verksamhet från . Tyvärr fick län en mycket blygsam andel av denna utflyttning. När nu en ny expansion är på väg inom finns det all anledning att på nytt försöka att rättvisare fördela den del av sysselsättningen som bärs upp av hela landets skattebetalare. Det är möjligt att utflyttning av hela verk inte är den bästa metoden. Däremot är det mycket som talar för att decentralisera delfunktioner och nytillkommande statlig verksamhet. Det finns enligt vår mening starka skäl för att regeringen tillsätter en parlamentarisk utredning med uppgift att så snabbt som möjligt lägga förslag till lämplig utflyttning av statlig verksamhet från . Utgångspunkten måste vara att åstadkomma en rättvisare fördelning av denna sysselsättning i landet. Det innebär att län måste tillföras ett betydande antal nya arbetstillfällen på det offentliga området. Med hänvisning till det anförda hemställs att begära att regeringen tillsätter en parlamentarisk utredning med uppgift att föreslå utlokalisering av lämplig central statlig verksamhet till län och andra områden som har en liten andel av den statliga sysselsättningen.