mot · G2021140 · 1979-01-25 00:00:00 — av m. fl. om skattelättnader vid sparande i ekonomisk förening Kooperationen spelar en viktig roll i det svenska samhället. En stor del av landets befolkning är som medlemmar, kunder eller anställda engagerade i den kooperativa verksamheten. Genom sin folkrörelsekaraktär bidrar kooperationens verksamhet till samhällets ekonomiska, sociala och demokratiska utveckling. Konsumentkooperationen består främst av konsumtionsföreningar anslutna till KF och samt bostadsrättsföreningar anslutna till och Svenska . Totalt finns drygt 3 miljoner medlemmar eller ca 2 miljoner om dubbelanslutningar borträknas. Konsumentkooperationen sysselsätter i sina föreningar och dotterföretag ca 80 000 personer. Dotterföretagen bedrivs i ekonomisk bolagsform. Lantbrukskooperationen är dominerande inom producentkooperationen. Antalet medlemskap uppgår till närmare 1 miljon eller ca 200 000 om dubbelanslutningarna borträknas. I denna del av kooperationen sysselsätts ca 70 000 personer. Lantbrukskooperationen har en dominerande ställning inom vissa led och delar av livsmedelsproduktionen, bl. a. inom mejeri- och slakteribranscherna. Till lantbrukskooperationen får också räknas större delen av det privata skogsbruket och en betydande sektor inom skogsindustrin. Kooperationen utgör sålunda ett betydande inslag i vårt lands ekonomiska liv. Det är ett allmänt intresse att dess utvecklingsmöjligheter underlättas. Efter motion vid 1975/tillsatte regeringen en utredning med detta syfte. Utredningsdirektiven är relativt omfattande och innehåller bl. a. en genomlysning av kooperationens betydelse i olika hänseenden och vilken framtida roll kooperationen kan och bör spela. Det får därför antas att utredningskommitténs arbete kommer att ta avsevärd tid i anspråk. En fråga som aktualiserats i direktiven är kooperationens kapitalförsörjning. Utvecklingen i detta hänseende har varit ogynnsam. I fråga om försörjning med eget kapital är de kooperativa föreningarna hänvisade till medlemsinsatser och de medel som kan genereras inom den bedrivna rörelsen. På grund av de senaste årens bristande lönsamhet, särskilt inom vissa branscher, har den interna medelsgenereringen varit svag och i vissa fall t. o. m. negativ. har inflationen medfört en ökning av rörelsernas omslutning. Främst av dessa orsaker har de kooperativa företagens soliditet och ekonomiska ställning försvagats. Inte minst torde detta gälla i fråga om den industriella verksamhet som bedrivs i dotterföretag i aktiebolagsform. Enligt vår mening är det synnerligen angeläget att åtgärder vidtas möjligt för att underlätta kooperationens kapitalförsörjning. Med hänsyn till den arbetande utredningen tar vi icke upp frågan om kapitalförsörjningen i hela dess vidd utan inskränker oss till sådana åtgärder som kan åstadkommas genom mindre ändringar i nu gällande lagstiftning och som får till effekt att kooperationen får möjligheter som kan anses likvärdiga med möjligheterna för andra företagsformer. Vi anser att i första hand ändringar i tillämpningsområdet för den s. k. Annell-lagen och för det s. k. skattesparandet bör komma i fråga Annell-avdraget innebär efter den av beslutade ändringen att aktiebolag erhåller avdrag vid statlig inkomstskatt för utdelning på aktie som utgivits i samband med bildande av aktiebolaget eller om aktie utgivits i samband med ökning av aktiekapitalet. Ett villkor för att de nya reglerna skall fä tillämpas är att ändringen ägt rum efter . Avdrag medges för en utdelning om högst 10 96. Sammanlagt får inte större avdrag medges än 100 96 av emissionsvärdet. Avdrag lär utnyttjas under högst en . I praktiken innebär dessa regler att avdrag får åtnjutas med högst 5 96 under eller med högst 10 96 under eller med alla de variationer som kan tänkas mellan dessa ytterlighetstillämpningar. I propositionen med förslag till ovan nämnda ändring övervägdes frågan om rätt för ekonomiska föreningar till avdrag för belopp som delas ut till delägarna. Därvid anfördes att denna fråga även behandlades i den promemoria (stencil Fi 1966:5) som låg till grund lagstiftning om utdelningsavdrag. 1 promemorian framhölls att det borde vara möjligt för en ekonomisk förening att erbjuda sina medlemmar att teckna en särskild insats, förslagsvis s. k. B-insats, för att tillgodose föreningens behov av nytt kapital. Det skulle då bli fråga om en nyemission av andelar i former som i stort sett överensstämmer med dem som gäller för nyemission hos aktiebolag. Det borde då vara möjligt att medge avdrag för utdelning på sådana B-insatser. Då lagen om ekonomiska föreningar medger utdelning på inbetalade insatser med högst 5 96 ifrågasattes emellertid i promemorian om en ekonomisk förening skulle ha stora möjligheter att förmå sina medlemmar att teckna dylika B-insatser. I promemorian framhölls också att som villkor för avdragsrätt för utdelningar på B-andelar sannolikt även måste uppställas villkoret att någon återbetalning av insatsen för dessa andelar inte lär ske med mindre medlemmen utträder ur föreningen. Under åberopande av dessa skäl avvisades tanken på rätt till Annell-avdrag för ekonomiska föreningar. Ur kapitalplaceringssynpunkt kan visserligen 5 96 anses vara en låg avkastning jämfört med t. ex. obligationer, banksparande etc. För medlemmar inom kooperationen torde emellertid finnas andra skäl än kapitalavkastningen som kan göra en ökad andelsteckning intressant. I åtskilliga fall torde man med hänsyn härtill kunna nöja sig med en lägre kapitalavkastning än som kan erhållas i andra fall. torde med hänsyn till sina direktiv ha möjlighet att föreslå ändringar avseende hela det regelsystem som f. n. är bestämmande i fråga om utdelning, skattebehandling etc. av medlemsinsatser m. m. Av den nämnda departementspromemorian framgår emellertid att det är tekniskt möjligt att genom införande av B-insatser genomföra en partiell reform som avsevärt skulle underlätta kooperationens kapitalförsörjning. Inte minst med hänsyn till behovet av en försörjning av industriföretagen med egenkapital bör dessa möjligheter tillvaratas utan dröjsmål. Enligt vår mening bör möjligt besluta om en lagändring så att Annell-avdrag kan tillämpas i fråga om nyemitterat andelskapital i ekonomiska föreningar. Som villkor bör därvid gälla att det skall röra sig om en särskild B-insats, således en merprestation från medlems sida utöver vad som följer av den vanliga medlemsinsatsen. Vidare bör gälla att Bandelskapitalet, för att Annell-avdrag skall få åtnjutas vid beskattningen, skall vidareföras till egenkapital i industriföretag. Den i departementspromemorian nämnda regeln om att B-insats icke skall kunna återföras annat än i samband med utträde bör också tillämpas. I övrigt bör enligt vår mening kooperationsutredningens förslag avvaktas. I lagtekniskt hänseende synes en ändring av ovan nämnda innebörd inte bli särskilt komplicerad. Det rör sig om vissa tillägg i lagen om avdrag vid inkomsttaxeringen för viss aktieutdelning så att utdelning på nyemitterat Bandelskapital av nämnt slag jämställs med utdelningen på nyemitterat aktiekapital. Vi förutsätter att vederbörande utskott upprättar förslag till erforderlig lagändring. fattade med anledning av proposition beslut om värdesäkert lönsparande, populärt kallat skattesparandet. Enligt beslut erhålls avdrag på den statliga inkomstskatten av på visst sätt sparade belopp av A-inkomst. Som villkor gäller att det skall röra sig om lägst sex månaders insättningar om , dvs. , och högst tolv månaders insättningar om högst . Som villkor gäller vidare att sparandet sker på särskilt konto i bank eller i aktiesparfond. Vidare gäller att sparmedlen skall bindas . I annat fall kommer återbetalning av skattereduktionen i fråga enligt vissa regler. Skälet till att skattesparandet kom att gälla endast visst banksparande och sparande i aktiesparfond var främst att man önskade sparformer som innebär små risker och i denna mening är betryggande ur spararens synpunkt. Det kan inte bestridas att detta i sig är ett väsentligt skäl. De enskildas önskemål om sparformer kan emellertid vara varierande, och det kan från denna utgångspunkt ifrågasättas om den nämnda trygghetssynpunkten bör leda till en inskräkning till enbart de nu tillämpliga sparformerna. a. bör uppmärksammas att det generellt sett icke råder en brist på kapital eller likvida medel i vår ekonomi. För tillfället kan likviditeten i det ekonomiska systemet betecknas som så hög att den innebär vissa risker om en svängning inträffar i får noteras att bristen på eget kapital inom näringslivet är en allvarlig svaghet. Utvecklingen inom kooperationen ger såsom nämnt anledning till farhågor i sistnämnda hänseende. En utvigdning av tillämpningsområdet för skattesparandet till att gälla även visst sparande genom insats i ekonomisk förening bör därför vidtas. Detta bör ske genom att sparande genom B-insats av ovan nämnd art infogas i det för skattesparande gällande regelsystemet. En ändring av detta slag synes ur lagteknisk synpunkt vara relativt enkel. Det torde vara tillräckligt med vissa tillägg i lagen om skattelättnader för vissa sparformer, så att sparande i form av B-insats i ekonomisk förening jämförs med sparande på särskilt lönsparkonto och sparande i aktiesparfond. Vi förutsätter att vederbörande utskott utarbetar förslag till erforderlig lagändring även till denna del. Vi utgår från att kooperationsutredningen kommer att pröva de för kooperationen väsentliga kapitalförsörjnings- och skattefrågorna i hela deras vidd. Under hänvisning till det anförda hemställs 1. att Annell-avdrag må åtnjutas för utdelning på nyemitterat Bandelskapital i ekonomisk förening enligt samma regler som gäller i fråga om utdelning på nyemitterat aktiekapital i enlighet med vad i motionen anförts, 2. att lagen om skattelättnader för vissa sparformer må tillämpas i fråga om sparande i form av B-insats i ekonomisk förening i enlighet med vad i motionen anförts. () () () . ÅSLING (c) () () () MAJ () () () ()