mot · G2021075 · 1979-01-23 00:00:00 — Motion 1978/79:1075 av m. fl. om fredsforskning vid universiteten Den svenska fredsforskningen bedrivs inom olika institutioner med skilda målsättningar och inriktningar. Man kan i stort skilja mellan universitetsbaserad forskning och sådan som ligger inom enheter utanför universiteten. Fredsforskning bedrivs vid universitet i , och . Den är organiserad på något olika sätt på dessa tre platser. I och finns institutioner med såväl forskning och forskarutbildning som grundutbildning. har konfliktforskning, som förmedlar handledning, ger en återkommande doktorandkurs i internationella relationer samt grundutbildning i ämnet freds- och konfliktkunskap. I finns humanekologi, som består av två avdelningar, varav en för freds- och konfliktforskning. Denna avdelning ansvarar för handledning, doktorandkurser samt grundutbildning i ämnet internationella relationer. Vid finns avdelningen för freds- och konföktforskning, som formellt är underställd konsistoriet, har en tvärvetenskapligt sammansatt styrelse samt i huvudsak finansieras av samhällsvetenskapliga fakulteten. Tonvikten i verksamheten ligger på forskning och forskarutbildning med handledning och doktorandkurser. Grundutbildning förekommer endast inom ramen för delkurser i andra ämnen. Forskningen handhas i inom en docenttjänst och i av en forskarassistenttjänst. Grundutbildningen baseras vid vardera institutionen på en tjänst som universitetsadjunkt (halv- resp. tvåtredjedelstid). Institutionerna i och har också fungerande kanslier med institutionssekreterare, arkiv- och beredskapsarbetare. Antalet anställda är därmed närmare tio personer på var och en av dessa institutioner. I finns en tjänst som docent inom samhällsvetenskapliga fakulteten knuten till den aktuella avdelningen. De tre orterna har något olika profiler med avseende på forskningsinriktning, och denna profilering har förstärkts . Det innebär att dessa tre forskningställen kommit att alltmer komplettera varandra, vilket leder till en effektivare användning av de begränsade resurser som står till förfogande. I stora drag ser de tre profilerna ut på följande sätt: : konfliktteori, ekonomiska orsaker till konflikter, global militarisering, säkerhets- och försvarsproblematik, nedrustning. : utvecklingsteori, folklig mobilisering samt ekologi-samhällsutveckling, : krigsorsaksproblematik, rustning, massmobilisering samt teknologi-samhällsutveckling. Det finns många och starka skäl för en universitetsbaserad fredsforskning. Ett av de viktigaste är att den utgör en förutsättning för en breddad rekrytering till detta forskningsområde, som alltför länge levt på undantag. Den står inte heller i någon motsatsställning till den forskning som bedrivs på andra håll och som redovisas nedan. Tvärtom kommer den samlade svenska fredsforskningen enbart att dra nytta av en utvidgning av den universitetsbaserade forskningen genom att möjligheterna till samarbete ökar, flera personer dras in i verksamheten och kunskaperna om dessa frågor sprids till allt flera. Redan nu är de grundkurser som erbjuds i och mycket efterfrågade, och om möjligheter funnes skulle B-kurser utan svårigheter kunna anordnas. Men om inte större ekonomiska resurser ställs till förfogande kan inte forskningen utökas, och då blir det inte heller någon som kan ta hand om utbildningen. En utökning av antalet tjänster för fredsforskningen vid universiteten är således både önskvärd och nödvändig. Det har i årets budgetproposition inom område inrättats 23 nya professurer. Det är hög tid att också fredsforskningen tilldelas en sådan tjänst och att befattningarna i övrigt också utökas. Det är rimligt att en institution som skall fungera, vara utåtriktad och forskningsinitierande tilldelas 3-4 fasta tjänster. Fredsforskning utanför universiteten bedrivs framför allt av internationella fredsforskningsinstitut (). Även () och () har vissa liknande uppdrag. Här skall endast SIPRI:s verksamhet beröras. har koncentrerat det mesta av sitt arbete till de tekniska aspektema på kapprustningarna och nedrustningsproblemen. Detta har inneburit nästan uteslutande att data kring rustningar, vapenutveckling och vapenhandel insamlats och publicerats. Institutet kommer att fortsätta att konsolidera detta arbete och dessutom utöka sin forskning till att inbegripa även de politiska, ekonomiska och sociala sammanhang i vilka rustningarna och nedrustningssträvandena ingår. har under sin mer än 10-åriga existens genom sitt arbete skaffat sig ett synnerligen gott rykte, både i öst och väst. Dess publikationer har medverkat till att sprida kunskap om nedrustningsproblemen bland såväl regeringar som folkopinionen världen över. SIPRLs speciella ställning, såsom helt oberoende i sitt forskningsarbete och beroende av den svenska för sin finansiering, har visat sig särskilt värdefull när det gällt att upprätthålla dess trovärdighet som ett opartiskt forskningsinstitut som presenterar sina resultat utan hänsyn till någon stormakt eller andra nationella intressen. Det är väsentligt att fortsätta att slå vakt om institutets oberoende, internationella karaktär och inte tillåta att den på något sätt Det är också väsentligt att erhåller tillräckliga medel för att säkerställa en fortsatt framgångrik utveckling av institutets verksamhet. Institutet har publicerat mer lättillgängliga broschyrer som sammanfattar de välkända årsböckerna och vissa andra SIPRl-publikationer. Dessa broschyrer har distribuerats i stort antal och har nättén vid läsekrets i många länder. kommer också fortsättningsvis att ägna uppmärksamhet åt den växande efterfrågan på sådant material. Mot bakgrund av den verksamhet som bedrivs av är det förvånande att det anslag som begärs av institutet har beskurits med mer än två tredjedelar. Den ökning av anslaget med omkring 1,5 miljoner som institutet begärt är blygsam i jämförelse med den ökning på som budgeterats för det militära försvaret. har en gammal tradition som deltagare i internationella sammanhang när det gäller nedrustning och fredsarbete. För att denna tradition skall kunna vidmakthållas och helst förstärkas krävs det att ökade resurser satsas på både grundforskning och tillämpad forskning inom detta område. Som redovisats ovan är de personella och ekonomiska tillgångar som står till buds för detta arbete blygsamma, framför allt i jämförelse med det som satsas på militär forskning. Detta är ett internationellt välkänt förhållande, men för , som gärna framträder med anspråk på att företräda den fredliga tradition som nämnts ovan, borde det vara angeläget att åtminstone något utjämna denna snedfördelning. Det gäller inte minst sådana områden som spridningen av atomvapen och vapenhandeln samt våra egna rustningar. Försöken att sprida svensk kärnkraftsteknologi rimmar illa med arbetet för att stoppa kärnvapenspridningen. Export av svenska vapen utan att ha full kontroll av var de slutligen hamnar strider också mot de fredliga principer som vi ofta åberopar. Sist men inte minst visar vi som nation upp vår dubbelmoral genom att ständigt kräva nedrustning av andra som vi själva intar en topplacering i rustningsligan. Det behövs mera forskning och mera kunskaper om dessa sammanhang, och framför allt behöver kunskaperna spridas både inom och utomlands. Mot bakgrund av det ovan framförda hemställs1 att hos regeringen begär förslag om ökade anslag till fredsforskningen vid universiteten i , och så att en professur kan inrättas i ämnet och antalet fasta tjänster i övrigt kan utökas. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) INGA (vpk) 'Se även motionen 1978/79:1076.