mot · G202803 · 1979-01-22 00:00:00 — av m. fl. om modersmålsundervisning för invandrarbarn Invandrarbarn har rätt till vad som kallas hemspråksundervisning i och hemspråksträning i förskolan. Själva begreppet anger en begränsning som vpk anser vara felaktig, nämligen att invandrarbarnen har rätt till undervisning eller träning i det språk som talas i hemmet, om det är ett annat än svenska. Reformen har införts för att motverka halvspråkighet, dvs. att invandrarbarnen varken lär sig det språk som talas i hemmet eller svenska, så att de kan behärska språkens olika nyanser. Halvspråkighet innebär bl. a. liten förståelse av abstrakta begrepp och stora svårigheter att uttrycka känslor. Halvspråkighet är mycket vanlig bland invandrarbarn och -ungdomar. Det får också konkreta följder, som att invandrarungdom diskrimineras i utbildningshänseende, får en sämre ställning på arbetsmarknaden och drabbas av arbetslöshet i betydligt större utsträckning än svenska ungdomar och även råkar ut för sociala problem och isolering i större utsträckning än svenska ungdomar. Det är emellertid inte bara de språkliga bristerna som orsakar dessa förhållanden. Det är också den identitetslöshet som kommer som en följd av att invandrarbarn och -ungdomar, innan de har hunnit tillägna sig sin nations kultur och historia, avskärmas från denna och konfronteras med vår kultur och historia, som de saknar möjligheter att fullt ut förstå, dels på grund av språksvårigheterna och dels på grund av den konflikt som finns mellan vår kultur och historia samt de rester av en nationell identitet som bevaras i invandrarhemmen. Det är dessa problem som gör att vpk inte accepterar den begränsning som begreppet hemspråk innebär. Vi anser att ordet modersmål i stället bör användas, eftersom det täcker ett vidare fält än det rent språkliga och även innefattar nationens kultur och historia. Inte minst är det viktigt under nuvarande förhållanden, när uttryck för hat och förakt gentemot andra nationaliteter allt oftare uttrycks i det svenska samhället, att respekten för andra nationaliteter manifesteras i förskolan och det övriga skolsystemet. Det är också av oerhörd vikt att invandrarbarnen får stöd för att vinna en nationell identitet, för att inte identifiera sig med de glåpord och det förakt de tyvärr alltför ofta tvingas möta. Rätten till undervisning i modersmålet framstår som den absolut viktigaste frågan för invandrarna . Detta visar ett gemensamt dokument som de stora invandrarorganisationerna i antog . Dokumentet vänder sig till statsmakterna, och man kräver att lagarna skall göras om, så att målsättningen med modersmålsundervisningen kan bli verklighet. Dokumentet har undertecknats av de spanska, finska, italienska, turkiska, jugoslaviska och grekiska riksförbunden. Vpk har länge krävt att modersmålsundervisningen för invandrarbarn i skall göras obligatorisk. Vi har stöd förden uppfattningen, bland andra från flertalet invandrarorganisationer och från invandrarverket. Vi anser att den utomordentliga vikt som modersmålsundervisningen har för dessa barn utesluter frivilligformen. Vem skulle för övrigt komma på den absurda idén att göra modersmålsundervisningen för svenska barn i svenska skolor frivillig? De nuvarande förhållandena tyder på att man tillmäter invandrarbarnens rätt till sitt modersmål en mindre betydelse än de svenska barnens rätt till sitt modersmål. Detta är givetvis inte tolererbart om vi menar allvar med att vilja motverka diskriminering av invandrare. I budgetförslaget /80 har regeringen föreslagit att statsbidraget till vad man kallar hemspråksträning i förskolan skall utvidgas från att enbart gälla sexåringar till att också omfatta femåringarna. Detta är ett framsteg, men inte tillräckligt. har barnen redan ett mycket utvecklat språk och det innebär att invandrarbarnen redan då befinner sig på efterkälken i förhållande till de svenska barnen. Inom heltidsförskolan bör invandrarbarnen få regelbunden och kunnig träning i sitt modersmål och ingående kontakt med sin nations kultur. Detta måste självfallet också gälla de invandrarbarn som vistas i familjedaghem. Statsbidrag bör utgå för hela denna verksamhet. F. ö. bör regeringen lägga fram förslag om hur man skall nå de barn som inte finns i samhällets barnomsorg med en regelbunden modersmålsträning. De nuvarande statsbidragsbestämmelserna lägger hinder i vägen för att alla invandrarbarn skall kunna få den modersmålsträning och -undervisning de har rätt till. Bidrag till kostnader för undervisning i hemspråk och för studiehandledning på hemspråket utgår för varje elev som deltar i undervisningen. Detta betyder att elever från små språkgrupper kanske bara får en, två eller , när det inte går att samla en grupp på fyra elever. I budgetpropositionen föreslås nu en sammanläggning av resurserna för hemspråksundervisning och stödundervisning i svenska för att åstadkomma ett mer flexibelt utnyttjande av resurserna. Vpk avvisar detta förslag och anser att mot bakgrund av modersmålsundervisningens stora betydelse för invandrareleverna, som också påtalas i propositionen, antalet veckotimmar för varje elev bör ökas till 1,5 och dessutom att varje elev som deltar i modersmålsundervisning för invandrarelever garanteras sammantaget minst . Försök har gjorts med enspråkiga grupper både i förskolan och . Erfarenheterna från dessa försök har varit mycket goda, och tvärtemot vad man skulle kunna tänka sig har det visats att invandrarbarn som gått i enspråkiga grupper ofta har haft lättare att få kontakt med svenska barn än de invandrarbarn som gått i integrerade grupper. De senare har inte sällan haft stora svårigheter att få kontakt med övriga barn i gruppen eller Vpk förespråkar därför att man i största möjliga utsträckning bör försöka åstadkomma enspråkiga grupper såväl i förskolan som i . Undervisningen bör bedrivas på elevernas modersmål till och med lågstadiet i dessa grupper. Därefter kan en successiv övergång till undervisning på svenska ske. För att i någon mån råda bot på bristen på personal för modersmålsträning i förskolan bör kommunerna ges möjlighet att bedriva en viss internutbildning. I samband med det bör också möjligheter öppnas att bedriva internutbildning av övrig personal inom kommunerna som har mycket kontakt med invandrare. Man får förutsätta att denna internutbildningsverksamhet blir av tillfällig karaktär och efter hand bör avvecklas när det statliga utbildningssystemet växer i kapp behoven på området. Regeringen bör förelägga förslag om statsbidrag för denna internutbildning. Under hänvisning till det anförda föreslås:1! 1. att uttalar att begreppen hemspråksträning respektive hemspråksundervisning bör utbytas mot modersmålsträning och modersmålsundervisning, varvid även innehållet i träningen/undervisningen skall utvidgas till att omfatta modersmålets kultur och historia; 2. att beslutar att bidrag till kostnader för undervisning i modersmål (hemspråk) och för studiehandledning på modersmålet (hemspråket) skall utgå för varje elev som deltar i verksamheten; 3. att beslutar avslå prop. 1978/79:100 i vad gäller förslaget om sammanläggning av resurserna för stödundervisning i svenska och för hemspråksundervisning; 4. att hos regeringen hemställer om förslag till ändrade bestämmelser för modersmålsundervisning för invandrarbarn med syfte: a) att modersmålsundervisningen görs obligatorisk och ges samma ställning som övriga obligatoriska ämnen inom , O Se även motionen 1978/79:804. b) att även då modersmålsundervisningsgrupp omfattande fyra elever ej kan ordnas varje elev skall garanteras minst modersmålsundervinsing och att statsbidrag skall utgå i enlighet med detta. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) INGA (vpk)