mot · G2022271 · 1979-03-22 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:138 om vissa anslagsfrågor m. m. rörande försvaret I propositionen 1978/79:138 behandlas bl. a. frågan om framtida anskaffning av attack- och skolflygplan. Föredragande statsrådet anför att det inte finns "några förutsättningar för att göra sådana omplaceringar inom försvarsmakten att en utveckling av B3LA kan genomföras utan att planeringsramen för det militära försvaret höjs väsentligt. Utveckling av B3LA kan därför enligt propositionen inte komma i fråga. Beträffande Sk38/framhåller föredraganden: Vid en samlad bedömning kan jag inte finna det försvarbart att statsmakterna binder sig för att utveckla projekt som kan komma att äventyra förutsättningarna för att på lång sikt upprätthålla ett balanserat försvar. Jag förordar därför att det pågående arbetet med att utveckla Sk38/A38 avbryts. I propositionen föreslås sålunda att den utvecklingskapacitet som finns vid SAAB-Scanias flygdivision skall avvecklas. Någon analys av de säkerhets- och industripolitiska konsekvenserna presenteras inte. Detsamma gäller samhällets kostnader totalt sett - liksom försvarets - på . Det är inte bara av historiskt intresse att gå tillbaka och studera de ställningstaganden som gjordes av försvarskommission liksom av flygkommission till hur anskaffning borde ske av flygplan för det svenska försvaret. , som dels hade att utreda vissa haverier med flygplan av typen , ett vid Svenska Järnvägsverkstädernas Aeroplanavdelning () licensbyggt tyskt plan Tigerschwalbe, dels den framtida flygplansanskaffningen, avvisade köp från utlandet och framhöll att man genom detsamma lätt kommer i beroende (politiskt, militärt, ekonomiskt) av annat land. Kommissionen anförde också att det inte fanns anledning att ifrågasätta möjligheterna att inom landet lösa de med flygplansanskaffningen förbundna konstruktiva problemen. Utvecklingen har visat att kommissionen hade rätt i denna bedömning. SAAB-Scanias flygdivision har utvecklats från att från början ha varit en liten enhet vid Svenska Järnvägsverkstäderna till en även internationellt sett mycket högteknologisk flygindustri. Särskilda utskottet anförde i sitt betänkande 1936:1 bl. a.: Anskaffningen av materiel bör ordnas på sådant sätt, att därigenom möjliggöres och underlättas utvecklingen av en för vår försvarsberedskap nödvändig inhemsk flygindustri. Den inhemska flygmaterielindustrins självständiga konstruktionsverksamhet bör enligt utskottets mening röna statsmakternas uppmuntran i den mån denna verksamhet kan anses vara till gagn för flygvapnets materielanskaffning och för krigsberedskapen. Det var ett framsynt ställningstagande, och detta synsätt borde kunna få stöd även . Man insåg också betydelsen av att det vid inhemsk tillverkning var möjligt att bygga flygplan direkt anpassade till de speciella fordringar som vi utifrån militära och klimatologiska förhållanden måste ställa. När propositionen 1936:225 - försvarspropositionen - behandlades i anförde försvarsministern när det gällde flygvapnets uppbyggande bl. a.: Endast i den mån försvarsordningens genomförande skulle fördröjas och krigsberedskapen äventyras genom att grunda materielanskaffningen uteslutande på inhemsk tillverkning anser jag att anskaffning av materiel genom inköp från utlandet bör ske. beslutade också om satsning på inhemsk flygproduktion. förfogade över ett fätal tekniker på flygsidan. Ett stort antal amerikanska ingenjörer deltog i arbetet vid uppbyggnaden, och i första hand gällde det då att licenstillverka ett amerikanskt flygplan av typen 8A1. Efter krigsutbrottet lyckades svensk industri till mycket stora kostnader producera alla de detaljer som vi genom avspärrningen inte kunde få genom import. innebar det att många då små företag genom detta utvecklades till än stora, livskraftiga industrier. Det talas ofta om alternativ produktion och civil produktion inom svensk försvarsindustri. De som för det resonemanget bortser helt från den betydelse som en kvalificerad svensk försvarsindustri har för trovärdigheten av den alliansfria utrikespolitik varom alla demokratiska partier är ense. De synes därutöver tro att vi i alla lägen kan göra erforderliga köp utifrån. Vi kan säkerligen köpa exempelvis flygplan från utlandet, men kan vi vid ett krisläge fl vad vi behöver? Erfarenheterna borde ha lärt oss att så inte är fallet. I ett krisläge vill varje land se om sitt eget hus i första hand, och en avveckling av inhemsk flygindustri - liksom av annan kvalificerad försvarsindustri - är en oacceptabel säkerhetsrisk. Att av samhällsekonomiska skäl avbryta utvecklingen av avancerade flygplan inom landet förefaller mycket märkligt. I realiteten - eftersom de flesta ändå är ense om att vi även skall ha ett fly vapen - vore det samhällsekonomiskt oförsvarbart att inte slå vakt om ett av landets mest högteknologiska företag. Även om man skulle bortse från konsekvenserna för de anställda och berörda kommuner, så riskerar vi genom regeringens förslag att rycka undan grunden för den lovande utveckling som finns när det gäller internationell samverkan för det civila flygområdet. Den bästa garantin för ökad civil produktion vid SAAB-Scanias flygdivision är i realiteten fortsatt utveckling av avancerade flygplan typ B3LA eller SK/A38. Vi anser därför att denna utveckling bör fortsätta. Den osäkerhet som alltid föreligger i den ekonomiska bedömningen vid långsiktiga utvecklingsprojekt torde vid fortsatt inhemsk utveckling vara mindre än vid köp från utlandet. De länder som köpte flygplanet 6 i stället för Enrofightern torde ha lärt sig detta. Flygindustrin är inte den stora samhällsekonomiska belastning som en del vill göra gällande. Alltsedan krigsslutet har flygdivisionen (tidigare ) genom spin-off-produkter skapat verksamhet av olika slag, som inneburit en omsättning på flera miljarder, bl. a. genom bilar och datorer. Flygdivisionen tillverkar ett flertal kvalificerade produkter, exempelvis: Telemetri- och telekommandosystem för nyttosatelliter. Navigeringsdator för europeisk bärraket (OBC). Styrsystem för sondraketer. Datainsamlingssystem (system 330). Optroniskt baninmätningssystem för kontroll av t. ex. instrumentlandningssy stern. Sex- och enkanalig mätutrustning. Övervakningssystem för stora dieselmotorer. Radarbaserad oljenivåindikator för tankfartyg. Multiplane, röntgenapparat för frakturkirurgi. Saab-Sub (obemannad undervattensfarkost). De här nämnda exemplen visar den stora betydelse som flygdivisionens verksamhet har för vårt näringsliv. Vi har i denna motion sökt påvisa en del av de negativa effekter som regeringsförslaget om ett avbrytande av Sk38/skulle medföra säkerhetspolitiskt, näringspolitiskt och samhällsekonomiskt, och med hänvisning till vad i motionen anförts hemställer vi att beslutar uttala att utvecklingen av projektet / A38 skall fullföljas. () PER ()