mot · G202322 · 1979-01-15 00:00:00 — av om utbildning av ungdomar i företag Arbetslösheten bland de unga har blivit 1970-talets stora problem på arbetsmarknaden. Arbetslöshetsåren 1971 och 1972 var av ungdomen arbetslösa. Situationen förbättrades något fram till 1975-1976. I nuvarande svåra ekonomiska läge är det återigen ungdomen som drabbas hårdast. Andelen ungdomar bland de arbetslösa ligger över 40 96. Den väsentligaste förklaringen till ungdomsarbetslösheten är bristen på nya arbetstillfällen. När expansionen i näringslivet stannar av och allt fler företag inför anställningsstopp uppstår svårigheter för de nytillträdande på arbetsmarknaden. Ungdomen har också fått erfara att det inte går att lagstifta fram jobb. Åmanlagarna har satt tryggheten för de redan anställda i centrum och höjt trösklarna för dem som vill in på en arbetsplats. Ytterligare förklaringar till ungdomsarbetslösheten finnsätt söka i den nya skolans funktionssätt. Skolan alstrar skolleda och studieavbrott. Skolan ger inte heller en tillräcklig yrkesförberedelse som den brygga in på arbetsmarknaden som bl. a. företagsskolor och lärlingsutbildning utgjort förlorat i betydelse. , som är ett av de få västeuropeiska länder utan allvarlig ungdomsarbetslöshet, har ett omfattande och väl utbyggt lärlingsutbildningssystem. Den viktigaste åtgärden för att komma till rätta med ungdomsarbetslösheten är att få fart på ekonomin så att det skapas fler jobb. Den näst viktigaste är att få en bättre fungerande skola. Vi måste också återfå en större rörlighet på arbetsmarknaden. En ändring av paragraf 5 i Åmanlagarna ger ungdomen fler möjligheter att pröva på olika arbeten. En större lönedifferentiering mellan ungdomar och äldre yrkeskunnig arbetskraft ökar säkert också ungdomens sysselsättningsmöjligheter. På kort sikt måste regeringen hjälpa de arbetslösa ungdomarna på sätt som redan sker, dvs. genom fler utbildningsplatser i skolan och inom arbetsmarknadsutbildningen och genom bidrag till beredskapsarbeten i och enskild regi. En ytterligare åtgärd som bör kunna genomföras utan alltför stor tidsutdräkt är en kraftig utbyggnad av systemet med och stödet till utbildning inom företagen. I första hand kan följande redan existerande former utnyttjas: företagsskola, inbyggd utbildning, växelundervisning och lärlingsutbildning. Dessutom kan utnyttjas de på grund av arbetsmarknadssituationen tillfälligt skapade formerna, exempelvis kortkuser kombinerade med beredskapsarbete. De reguljära samverkansformerna är konstruerade med tanke på att företagen utbildar egen personal. De åtaganden företagen ikläder sig står därför inte i någon rimlig proportion till de statsbidrag som utgår. 1 flera fall har parterna dessutom ingått utbildningsavtal vari bl. a. överenskommits att eleverna skall vara tillsvidareanställda och erhålla lön enligt avtal. Om de reguljära samverkansformerna i någon nämnvärd grad skall kunna bidra till att öka den totala utbildningskapaciteten måste de företag som är engagerade få täckning för sina kostnader och eleverna betraktas som elever i den gymnasiala skolan och erhålla förmåner i enlighet därmed. De ungdomar som deltar i utbildning som sker i samverkan mellan skola och arbetsliv skall givetvis erhålla en utbildning som är likvärdig med den som elever i de ordinarie gymnasieskolorna erhåller. Skolan måste således engagera sig i den del av utbildningen som sker på företaget och ge företaget och dess lärare stöd och hjälp vid uppläggningen av undervisningen på företaget. Växelundervisning kan innebära att en skola överenskommer med ett företag om att en eller flera elever , t. ex. , får delta i företagets produktion för att på så sätt erhålla rutin i arbetsuppgifter vilkas grunder eleverna lärt sig i skolan. Växelundervisning skulle kunna utnyttjas till att utöka utbildningskapaciteten genom att två elevgrupper växlar med att vara i skolan och på företaget. Även lärlingsutbildning skulle kunna utnyttjas i kapacitetshöjande syfte. Företag, företrädesvis inom yrkesområden för vilka ingen reguljär utbildning finns eller finns inom rimligt avstånd, skulle stimuleras att anta lärlingar, även om de själva inte har något eget rekryteringsbehov, för att ge eleven en två- eller treårig lärlingsutbildning. Denna praktiska lärlingsutbildning borde kunna kombineras med teoretisk undervisning vid ortens gymnasieskola. 1 syfte att snabbt öka antalet tillgängliga utbildningsplatser i företagen i enlighet med vad som ovan anförts bör bidragen för företagsskolor, inbyggd utbildning, växelundervisning samt lärlingsutbildning höjas till en nivå som ger full kostnadstäckning. Bidrag med full kostnadstäckning bör endast utgå till företag som utbildar fler elever än som motsvarar det egna rekryteringsbehovet. Det är viktigt att i detta sammanhang uppmärksamma de mindre och medelstora företagens möjligheter att ställa enstaka utbildningsplatser till förfogande. Regelsystemet måste få en utformning så att utbildningskapaciteten också i de mindre företagen tas till vara. Detta bör gälla även vid arbetsmarknadsutbildning i företag. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos regeringen anhåller om förslag till ökad ungdomsutbildning i företag i enlighet med vad i motionen anförts.