mot · G202549 · 1979-01-18 00:00:00 — av m. fl. I budgetpropositionen 1979, bil. 17, s. 139, föreslår föredragande statsrådet att 7 milj. kr. anvisas till främjande av landsbygdens elektrifiering. , som handlägger ärenden om bidrag till elledningar för fastigheter som saknar elkraft och till ombyggnad av dåliga landsbygdsnät, har emellertid yrkat att beslut fattas om ett nytt ramanslag på 60 milj. kr. finnér det angeläget att statsbidrag finns tillgängligt för att verket skall kunna planera den framtida strukturförändringen och föra meningsfulla förhandlingar med bl. a. berörda kommuner. Verket har enligt vår uppfattning genom olika utredningar väl dokumenterat behovet av fortsatt stödverksamhet. En avveckling av bidragen skulle få konsekvenser för mindre kommuner och lokala eldistributionsföretag. Boende på fastigheter som ännu saknar elkraft skulle inte kunna få denna service, om inte kommunerna själva tar på sig elektrifieringsuppgiften. Ekonomiskt svaga kommuner i skogs- och fjällbygderna skulle drabbas av åtgärder som bör bäras solidariskt av hela befolkningen. saknade flera hundratusen hushåll på landsbygden elström. har statligt stöd utgått till elektrifieringen av permanent bebodda fastigheter på landsbygden. På så sätt har människor även i glesbygder fått tillgång till elström till samma pris som i tätorterna. Enligt vår mening är det anmärkningsvärt att det fortfarande finns 400 åretruntbebodda fastigheter som saknar el. Det är då förvånande att statsrådet ifrågasätter den statliga stödverksamheten. Det är vår bestämda uppfattning att allt bör göras för att underlätta för fjäll- och glesbygdsborna som saknar elström att komma i åtnjutande av denna nyttighet. Om det blir för dyrt att bygga vanliga elledningar bör alternativa energikällor prövas, som också industriverket föreslår. har i sina petita framfört att strukturarbetet med eldistributionen löper i linje med fattade beslut. Genom den statliga stödverksamheten har ett stort antal olönsamma distributionsföretag upphört. Antalet företag är nu ca 400. Av dessa är 180 kommunägda, vilka handhar elleveransen till av landets elkonsumenter. har funnit att det endast är mellan 40 och 50 företag som arbetar under ekonomiskt ogynnsamma förhållanden. Dessa glesbygdsföretag torde ha svårt att tillgodose sina elabonnenters behov av en tillförlitlig elförsörjning. Det är således angeläget att medel ställs till verkets förfogande, så att de återstående missförhållandena avhjälps. En upprustning av elnäten ger inte enbart konsumenterna säkrare och bättre elström utan minskar också energiförlusterna i de nedslitna och svagt dimensionerade anläggningarna. Dessa överföringsförluster uppgår oftast till mot ca hälften av detta i ett väl underhållet nät. Med stöd av det anförda får vi hemställa 1. att som sin mening uttalar att stödverksamheten bör fortsättas i nuvarande form tills de angelägna restelektrifieringarna genomförts och eldistributionens strukturrationalisering fortskridit så långt att de ca 50 svaga distributionsforetagen övertagits av kommunala eller andra lämpliga foretag, 2. att föreslår regeringen att till Främjande av landsbygdens elektrifiering för /80 anvisa ett reserva-, tionsanslag av 10 milj. kr. samt uttala att samma belopp skall utgå under de närmast följande fem åren. () PER () SVEN-E.