mot · G2021592 · 1979-01-25 00:00:00 — 1978/79 1592-1601 av m. fl. om förbättring av fastighets- och ägarstrukturen i Det är känt och väl dokumenterat att fastighets- och ägarstrukturen är högst otillfredsställande inom stora delar av . Både inom jordbruket och inom skogsbruket är strukturförhållandena i åtskilliga trakter helt oefterrättliga. Den uppsplittring som råder gäller inte bara fastighetsbeståndets fysiska struktur ute i markerna utan även den äganderättsliga strukturen så som den avspeglas i de officiella registren över fastighetsägare. Förhållandena är helt oacceptabla både beträffande inägojorden och beträffande skogsmarken. Det bedöms emellertid som mest angeläget att förbättringar åstadkommes inom skogsbruket. Man bör därför koncentrera huvuddelen av tillgängliga resurser på att lösa den uppgiften. Behovet av omedelbara åtgärder är störst inom det privata skogsbruket. Antalet skiften per företagsenhet är i genomsnitt inom privatskogsbruket (som omfattar 50 96 av all skogsmark) för hela landet 2,3 och för 7,7. Skillnaden är enorm. För gäller vidare beträffande det enskilda skogsbruket att 85 96 av skiftena understiger 10 ha i areal och att omkring hälften av dem är smalare än 50 m. I extrema fall, såsom inom Våmhus-Bonässkogarna norr om , finns skiften som är mellan en halv och en mil långa, men blott . Dessa skiften är dessutom starkt uppsplittrade i äganderättsligt hänseende. Ägarkretsen omfattar ofta 5-20 fysiska personer. Många skiften är dessutom samfällda för flera registerfastigheter. I Gagnefsbygden är detta fallet beträffande mer än 40 96 av alla skogsskiften. Även utan närmare undersökning är det uppenbart att de strukturförhållanden som råder inom exempelvis skifteslag utgör ett oöverstigligt hinder mot ett rationellt skogsbruk. Att så är fallet uppmärksammades redan i seklets början. igångsattes s. k. provskiften i övre . drogs med stöd av speciallagstiftning i gång en omfattande laga skiftesverksamhet inom Siljansbygden, vilken helt finansierades med statsmedel. Denna verksamhet har pågått oavbrutet och beräknas vara slutförd omkring . I den lagstiftning som reglerat skiftesverksamheten (som omfattat all mark, således både öppen jord och skogsmark) har rättvisekravet drivits mycket långt. Verksamheten har därför varit tungrodd. En stor del av arbetet har åtgått för att utreda de tilltrasslade äganderättsförhållanden som varit rådande inom skifteslaget vid förrättningens påbörjande och för att ajourhålla hävdeförteckningen . Dessa omständigheter har medfört att den skiftesverksamhet 1 1978/79. som bedrivits inom Siljansbygden dragit långt ut och blivit förhållandevis dyrbar. Inom de delar av övre som berörts av laga skifte på statens bekostnad har emellertid fastighetstrukturen undergått en betydande förbättring jämfört med tillståndet före skiftet. Det återstår emellertid stora områden, i länets mellersta och norra delar, där strukturförhållandena alltjämt är helt oacceptabla från brukningssynpunkt. Det står klart för alla ansvariga myndigheter att omedelbara åtgärder måste vidtas för att eliminera dessa brukningshinder. Även berörda markägare och deras organisationer är inställda på att alla klutar måste sättas till för att råda bot på struktursjukan. Vad kan då göras? Allmänt gäller att som tillfälligt botemedel kan tillgripas olika former av samverkan över gränserna. Inom de mest uppsplittrade områdena blir detta emellertid så dyrbart och tidskrävande att samverkan oftast inte kommer till stånd. Långsiktiga botemedel är de möjligheter som lantbruksnämnden har att via ekonomisk stödgivning, förvärvskontroll med stöd av gällande koncessionslagstiftning samt sin egen köp- och försäljningsverksamhet successivt bygga upp bärkraftiga eller utvecklingsbara företag. Inom områden med stark uppsplittring är nu nämnda åtgärder dock inte tillräckliga, utan de måste kombineras med genomgripande fastighetsreglering. Tack vare en stark satsning på äganderättsutredningsverksamhet är de tilltrasslade äganderättsliga förhållandena numera utredda inom stora delar av länet. I det avseendet står vi därför mycket bättre rustade nu än på . Även i övrigt är utgångsläget betydligt gynnsammare. Genom tillkomsten av en helt ny och smidigare lagstiftning på fastighetsbildningens område har lantmäteriet numera långt bättre förutsättningar än tidigare att relativt snabbt och för rimliga kostnader genomföra erforderliga fastighetsbildningsåtgärder. Utförda inventeringar visar att inom är strukturrationalisering mycket angelägen för skogsmarken på ett flertal håll i länet. Totalt behöver ca 900 000 ha åtgärdas. Ett strukturprogram har utarbetats av , där områdesvisa projekt redovisas i skilda prioritetsklasser. Inom Västerdalarna pågår strukturomvandling genom omregleringar som fortskrider successivt från by till by. I andra trakter, t. ex. de tidigare omnämnda bygderna i och , krävs omedelbara åtgärder inom större områden än byskifteslag. Det är viktigt att arbetet med strukturprogrammets genomförande kan komma i gång på bred front. För att det skall bli möjligt behövs extra penninganslag för information och förberedande utredningsarbeten. Till det senare hör åtgärden att utförsälja de ca 7 000 ha skogsmark av lantbruksnämndens rationaliseringsreserv som är belägna in trakter som inte berörs av strukturåtgärder . Om särskilda medel inte anslås, kan dessa åtgärder endast genomföras på mycket lång sikt, och hela strukturprogrammet förskjuts åtskilliga år framåt i tiden. Med hänsyn till de kännbara förluster skogsnäringen härigenom skulle åsamkas och alla övriga olägenheter som därigenom skulle komma att permanentas vore detta högst olyckligt från såväl ekonomisk som social synpunkt. , som har det övergripande ansvaret i planerings- och genomförandefrågorna och som bl. a. har att tillse att strukturprogrammet koordineras med övriga regionalpolitiska åtgärder, gör allt som myndigheten förmår för att programmet skall kunna igångsättas på bred front och därmed bli möjligt att genomföra inom rimliga tidsgränser. En grundläggande förutsättning för att detta skall lyckas är att särskilda medel för koncentrerade insatser ställs till myndighetens förfogande. Vi som lever och arbetar inom och har ständig känning av skogsbrukets strukturelände upplever det som en självklarhet att berörda myndigheter tilldelas de resurser som erfordras för ett snabbt genomförande av det uppgjorda rationaliseringsprogrammet. Med hänvisning till det ovan sagda hemställes att rikdagen som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av att särskilda medel ställes till i förfogande för detta ändamål, för att man skall kunna komma till rätta med ägosplittringen. H. () BO () (vpk)