ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G202481 · 1979-01-17 00:00:00 — om statliga kreditgarantier för produktutveckling De traditionella svenska naturtillgångarna har relativt sett minskat i betydelse i vår export. Tekniskt och kommersiellt kunnande och en hög utbildningsnivå kommer sannolikt att vara vårt lands främsta konkurrensfördelar . För att utnyttja detta krävs att vi upprätthåller en tekniskt högtstående produktionsapparat och att vi satsar på produktion av kvalificerade produkter. Behovet av ständig teknisk utveckling och forskning finns inte bara inom verksamheter som innebär tillverkning av tekniskt kvalificerade produkter. Kvalitets- och produktutveckling och strävan efter effektivare produktionsmetoder, t. ex. mer miljövänliga och energisnåla processer, gäller för i stort sett all tillverkning. Den andel av BNP som går till forskning och utveckling ligger lägre i än i de flesta av våra konkurrentländer. Statliga insatser för ökad grundforskning är nödvändiga. Men vad som framför allt måste stimuleras är forskning nära marknaden, dvs. i de enskilda företagen. Ett sätt att stimulera sådan decentraliserad forskning är att inrätta forskningsfonder inom företagen. Företagen skulle få avsätta medel av sin vinst för att använda dessa medel för forskningsarbete. Effektiv stimulans av forsknings- och utvecklingsarbete av mer betydande omfattning kan endast uppnås med generella medel. De existerande skatteavdragen för forsknings- och utvecklingskostnader liksom de ovan föreslagna forskningsfonderna är exempel på generella åtgärder. Vad som dessutom bör införas är ett system med statliga kreditgarantier för produktutveckling. Bankkrediter, direkt avsedda för produktutveckling och utan formella säkerheter, förekommer knappast på grund av de principer för kreditgivning som tillämpas. Detta skulle kunna motverkas genom ett system med statliga kreditgarantier för produktutveckling utan formella säkerheter. Ett system med statliga kreditgarantier skulle ha fördelen att innebära ett generellt stöd till forsknings- och utvecklingsarbete, där man utnyttjade det befintliga, decentraliserade banksystemet för kreditprövning i stället för att lita till en centraliserad statlig forskningsbyråkrati. Övervakningen av det föreslagna systemet med kreditgarantier skulle kunna ske via bankinspektionen. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen hemställer om förslag om ett system med statliga kreditgarantier för produktutveckling i företag.
mot · G202482 · 1979-01-18 00:00:00 — av m. fl. om körkortsutbildning inom arbetsmarknadsutbildningens ram för kvinnor i glesbygd Förverkligandet av den självklara rätten arbete åt alla kräver stora samhällsinsatser såväl närings-, regional- som arbetsmarknadspolitiska. Sysselsättningsmöjligheterna varierar mycket mellan olika delar av landet. Det är stora skillnader i sysselsättningsmöjligheter mellan skogslänen och de övriga delarna av landet. I exempelvis finns 18 arbetslösa på varje ledig plats, i knappt två. Det är också skillnader i kvinnornas och männens sysselsättningsgrad. Kvinnorna i glesbygdsområdena har svårt att finna lämpliga arbeten. De har den lägsta sysselsättningsfrekvensen. För att komma till rätta med problematiken gäller att man på olika sätt röjer undan de förvärvshinder som finns. De är av många olika slag. Bristen på kommunikationsmedel är ett stort förvärvshinder i glesbygdskommunerna. saknas kollektiva transportmedel, som gör det möjligt att komma till och från ett arbete. Det är betydelsefullt att de kollektiva transportmöjligheterna förbättras även för glesbygdsbefolkningen. Men det är orealistiskt att tänka sig att man genom enbart ökade kollektiva transportinsatser kan lösa alla behov av transporter i glesbygderna. Arbetsresor och pendling är mycket skiftande. Hemsamariter och de som arbetar med skogsvård är t. ex. två grupper som i stor utsträckning är beroende av bil för att kunna sköta sitt arbete. Kvinnorna i glesbygden är en mycket svag grupp på arbetsmarknaden. Många av dem saknar körkort. De har svag ekonomi. Familjeekonomin är lägre i glesbygdsområdena än i andra områden. De har långt till orter där man kan få körkortsutbildning. Dessa faktorer är bl. a. en bidragande orsak till att en del över huvud taget inte kan söka sig ut på arbetsmarknaden. Inom arbetsmarknadsutbildningens ram bedrivs f. n. försöksverksamhet med s. k. bristyrkesutbildning, bl. a. gäller det körkortsutbildning dels för förarprov för trafikkort, dels körkort med behörighet för tung lastbil och buss. Dessutom kan handikappade få utbildning genom AMS även för B-körkort (vanligt körkort), om de för att komma till och från arbetet är i behov av bil. Genom att ge glesbygdsborna möjlighet att få körkortsutbildning inom ramen för arbetsmarknadsutbildningen skulle man undanröja ett förvärvshinder. Kvinnorna är den mest utsatta gruppen; därför är det lämpligt att börja med dem. Vi anser att kvinnor i inre stödområdet, bosatta utanför tätorten med långt avstånd till körskola bör få körkortsutbildning inom arbetsmarknadsutbildningens ram. Det är numerärt en liten grupp männi skor det gäller. Men för den enskilde individen är det av oerhört stor vikt att över huvud taget kunna söka de arbeten som finns i våra glesbygder. Utbildningen bör finansieras inom ramen för arbetsmarknadsutbildningens anslag. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att beslutar uttala sig för att främst kvinnor i skogslänens glesbygder bör fä möjlighet till körkortsutbildning inom arbetsmarknadsutbildningens ram. () () BO () () () () () () () () ()
mot · G202486 · 1979-01-18 00:00:00 — 1978/79 486-488 av m. fl. om höjt anslag till åtgärder för invandrare Invandrarorganisationemas arbete är ett vapen för att bryta ner fördomar mellan svenskar och invandrare. I tider av kriser och arbetslöshet tilltar inslagen av främlingshat i samhället, vilket måste bekämpas på ett effektivt sätt. Invandrarorganisationerna spelar här en central roll. De skall även utgöra en viktig kontaktlänk med statens invandrarverk. I propositionen föreslås en höjning med . av bidraget till invandrar- och minoritetsorganisationer. Vpk anser att beloppet måste höjas ytterligare. Under budgetåret kommer det till 8 bidragsberättigade organisationer. Efter fördelningen blir det inte mycket över till var och en av organisationerna. Vpk delar invandrarverkets åsikt att bidragen generellt bör höjas . Invandrarorganisationerna måste få en rimlig möjlighet att fungera på jämlik basis med svenska organisationer. En del av invandrarorganisationerna kan inte anställa en enda funktionär på det låga belopp som de fått . Detta försvårar deras kontakter med invandrarverket, och det skapar svårigheter att nå ut till oorganiserade invandrare. måste ta ett ansvar för att förverkliga målen om jämlikhet, valfrihet och samverkan, som man anslöt sig till 1975. Annars kommer de i all framtid att klinga falskt och endast uppfattas som fraser. Med hänvisning till det anförda och med ändring i propositionen 1978/ att under bil. 15, punkten D 3 Åtgärder för invandrare, beslutar anvisa ett med . i förhållande till regeringens förslag förhöjt belopp. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) 1 1978/79.
mot · G202487 · 1979-01-17 00:00:00 — av m. fl. om ersättningsmark till markägare som avstår mark för allmänt ändamål Som ett resultat av den ökade fysiska planeringen i län och kommuner har betydande markområden ansetts värda att bevara. Det gäller områden såväl för friluftslivet som för naturvårdsändamål. När särskilda åtgärder erfordras för att bevara värdefulla områden bordetta ske. Självfallet måste det genomföras i samarbete med de markägare och människor som berörs. De bästa förutsättningarna skapas genom överenskommelser och utan tvångsåtgärder. Där odlingslandskapet hotas är jordbruksdrift den bästa åtgärden för dess bevarande. Om särskilda föreskrifter eller restriktioner uppställs för vissa områden och det åsamkar den enskilde brukaren kostnader eller minskade intäkter måste staten ge ut kompensation fördetta. Motsvarande förhållande är giltigt även vid inskränkt rätt att bruka skogsområden. Arbetet med den fysiska riksplaneringen har lett fram till ett genomförandeskede där betydande områden föreslås avsatta som naturvårdsreservat. I de fall det rör sig om skogsmark innebär detta att markägarna inte längre har möjligheter att som en del i företagets drift nyttja denna mark. Enligt vår uppfattning bör staten - när fråga är om inlösen av enskildas markinnehav som ersättning överlämna annan statligt ägd mark. Riksdagsuttalande om att så bör ske saknas . Att ersättningsmark skall erbjudas har uttalat i samband med förvärv av mark för militära ändamål. I de fallen gäller det domänverkets markinnehav, som skall utnyttjas. Vi anser att detta bör kunna omfatta även annat statligt markinnehav, då lämpligt belägen domänverksmark inte finns att tillgå. Exempel på orimligheten i att ersättningsmark erbjuds vid den ena typen av statligt förvärv men inte vid den andra kan hämtas från södra i . Om skjutfält för garnison enligt prop. 1978/79:5 hade förlagts till södra hade ersättningsmark erbjudits. Kommer delar av samma område, ca 1 800 ha av 2 450 ha, som är avsatt som interimistiskt naturreservat, att bli naturreservat och markägarna mister sin rätt att disponera över sin egen mark finns inga regler för ersättningsmark till berörda. Slutsatsen av detta måste bli att det inte spelar någon roll för vilket ändamål staten tilltvingar sig marken eller dispositionsrätten över densamma. Statligt ägd ersättningsmark bör alltid erbjudas. Med hänvisning till vad som anförts ovan hemställs att beslutar uttala att statlig ersättningsmark skall erbjudas markägare som tvingas avstå mark till naturreservat eller annat ändamål. () () () ()
mot · G202489 · 1979-01-19 00:00:00 — 1978/79 489-498 av och om översyn av datalagen () har gjort en allmän översyn av datalagen och lagt fram förslag till vissa ändringar i och tillägg till lagen, ändringar och tillägg som främst är betingade av de hittillsvarande erfarenheterna. Enligt DALKs uppfattning ger datalagen med föreslagna ändringar och tillägg ett godtagbart skydd mot otillbörligt intrång i personlig integritet som behövs för att utreda förutsättningarna för och innehållet i en s. k. personregisterlag, som på bör ersätta datalagen. Remissbehandlingen av DALKs förslag har avslutats. Som vi utvecklat närmare i en annan motion till årets anser också vi att utredning om en personregisterlag nu bör komma till stånd. Man kan emellertid förmoda att en sådan utredning kommer att ta åtminstone att utföra. Härtill kommer den tid som behövs för att bearbeta och genomföra de förslag som utredningen kan komma att lägga fram. Det är därför enligt vår mening angeläget att man i avvaktan härpå på kort sikt gör de ändringar i datalagen som DALK föreslagit och alltså, såsom man avsåg redan från början, anpassar lagen till vunna erfarenheter. Man får då enligt vår mening ett godtagbart skydd för den enskildes personliga integritet som behövs för att genomföra en mera vidgad integritetslagstiftning. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att hos regeringen anhåller om framläggande möjligt av förslag till ändring av datalagen i enlighet med vad som anförts i motionen. () () 1 1978/79.
mot · G202491 · 1979-01-19 00:00:00 — av m. fl. om presstödet till icke svenskspråkiga tidningar Statligt stöd till dagspressen utgår i ett antal olika former. Detta regleras av förordningen (1976:336, senast ändrad 1978) om statligt stöd till dagstidningar. 1977 ändrades reglerna så att även icke svenskspråkiga tidningar skulle kunna få produktionsbidrag på lika villkor med svenskspråkiga. enda flerdagarstidning (5 nr/vecka) på främmande språk, , fick sitt första produktionsbidrag 2,4 milj. kr. för /79. Produktionsbidraget utgår enligt fastställda regler. Övriga bidrag som kan utgå är etableringsstöd, utvecklingsbidrag, samverkansbidrag och bidrag till samdistribution. Behovet av dessa bidrag bedöms av presstödsnämnden och pressens lånefond. I och med denna uppläggning är det klart att dessa bidrag endast utgår till tidningar med verkligt behov. 1 nuläget är emellertid de icke svenskspråkiga tidningarna utestängda från dessa stödformer. Vi anser att detta är en felaktig begränsning. Även icke svenskspråkiga tidningar som i övrigt uppfyller de krav som presstödsnämnden ställer bör, vid behov, kunna erhålla bidrag enligt dessa bidragsformer. att beslutar om ändring i förordningen om bidrag till dagstidningar så att presstödsnämnden får möjlighet att bevilja även icke svenskspråkiga tidningar stöd i andra former än produktionsbidrag. () ()
mot · G202494 · 1979-01-17 00:00:00 — av m. fl. om beskattningen av extra arbetsinsatser Det svenska skatte- och bidragssystemet innebär att stora grupper av inkomsttagare med i årslön träffas av mycket kraftiga marginaleffekter vid en inkomstökning. En gift person med en årsinkomst , som har en halvtidsarbetande maka med 30 000 i årsinkomst och tre barn, drabbas sålunda av en marginaleffekt på . Och en gift person med hemmamake och två barn med en inkomst drabbas av 94 procents marginaleffekt. 1 detta inkomstläge befinner sig stora tjänstemannagrupper. Marginaleffekterna utgör en kombination av marginalskatter, bortfallande bostadsbidrag och stigande barntillsynsavgifter. Det torde inte ha varit statsmakternas avsikt att så hårt drabba alla extra arbetsinsatser som de här exemplifierade effekterna innebär. För att mildra dessa effekters negativa konsekvenser för medborgarnas arbetsvilja kan hela skattesystemet reformeras. Men detta kommer att ta . står inför svåra ekonomiska problem, som sammanhänger med underskottet i utrikeshandeln. Produktionen måste därför snabbt stimuleras, vilket motiverar att extra arbetsinsatser premieras , innan hela skattesystemet har reformerats. En specialbeskattning av extra arbetsinsatser, så att bortfallet av en inkomstökning blir högst , förefaller därför mycket angelägen. Denna skulle kunna utformas på ungefär följande sätt för heltidsarbetande löntagare. Utgångspunkten för specialbeskattningen är föregående års stipulerade heltidsinkomst, dvs. den inkomst som den skattskyldige skulle ha haft om han enbart hade arbetat heltid i sitt yrke. Denna heltidsinkomst kan för det aktuella inkomståret räknas upp med ett procenttal som motsvarar den generella löneökningen. Alla inkomster därutöver beskattas enligt en speciell skatteskala, som maximalt innebär skatteuttag. Beräkningen av bostadsbidrag och barntillsynsavgifter sker enbart med hänsyn till den stipulerade heltidsinkomsten, om denna är lägre än den faktiska inkomsten. Detta specialbeskattningssystem har två fördelar när det gäller att stimulera till extra arbetsinsatser. De löntagare som genom utbildning, befordran, allmän framåtanda eller byte av arbete erhåller en extra lönehöjning får denna väsentligt lägre beskattad . De löntagare som gör extra arbetsinsatser på grund av övertid, obekväm arbetstid, extraarbete och ackordsarbete får denna extraförtjänst lägre beskattad . Med stöd av det anförda hemställs att begär att regeringen skyndsamt tillsätter en utredning, som skall utarbeta regler för en specialbeskattning av extra arbetsinsatser i syfte att stimulera arbetsviljan. . () () () ()
mot · G202495 · 1979-01-19 00:00:00 — av och om särbeskattning av förmögenhet m. m. Redan vid 1970års skattereform, när särbeskattningen av inkomst av tjänst infördes, framhöll den dåvarande departementschefen att en beskattning som i väsentliga hänseenden var oberoende av kön och civilstånd enligt hans mening var naturlig i dagens samhälle. Efter detta har frågan varit uppe till behandling i ett antal gånger och även behandlats på ca tio sidor skatteutrednings betänkande. Utredningen anförde bl. a. att det från teoretiska synpunkter inte är tillfredsställande med ett sy stern av blandad säroch sambeskattning utan att det av principiella skäl vore önskvärt att införa en helt individuell beskattning. Utredningen medgav dessutom att det från taxeringsteknisk synpunkt vore en fördel med fullständig särbeskattning. Utredningen fann därefter att det av praktiska skäl inte varit möjligt eller lämpligt att nu föreslå en helt individuell beskattning men anförde dessutom att frågan har så stor principiell betydelse att den bör aktualiseras . skatteutredning arbetade under tidspress och kunde därför t. ex. inte ingående undersöka vilka ekonomiska konsekvenser en fullständig särbeskattning i realiteten skulle medföra för staten och den det personligen gäller. Utredningen föreslog t. ex. heller inga ändringar i fråga om skattereduktionen om . för vissa gifta. Familjelagssakkunnigas betänkande om äktenskapets ekonomiska rättsverkningar är att vänta . Vi anser att senast i samband med att får ta ställning till en proposition i anledning av deras förslag bör även ha möjlighet att genomföra fullständig särbeskattning. En övergång till en sådan principiellt riktig beskattning kräver emellertid en grundlig genomgång av de skattepolitiska följderna. En sådan kan enklast genomföras genom en särskild utredning. Med stöd av det anförda hemställer vi att beslutar att hos regeringen begära en utredning angående möjligheterna att införa fullständig särbeskattning av förmögenhet och inkomst av förmögenhet m. m.
mot · G202496 · 1979-01-18 00:00:00 — om en utvärdering av mellanölsförbudet Genom beslut i förbjöds som bekant mellanölet i fr. o. m. . Orsaken till förbudet var den ökade mellanölskonsumtionen bland ungdomar, särskilt då bland de yngre tonåringarna. Oppositionen mot förbudet var emellertid omfattande, och det hävdades bl. a. att ett förbud inte skulle hjälpa missbrukarna, eftersom möjligheterna att styra konsumtionen mot svagare drycker var små. På uppdrag av har gjort en undersökning rörande ungdomens alkoholvanor före och efter mellanölsförbudet. Undersökningen omfattade 1 400 ungdomar mellan och genomfördes . Undersökningen visar att av de ungdomar som förut drack mellanöl som sällskapsdryck 10 96 nu har gått över till alkoholfria drycker, 20 96 dricker det nya 2,8-procentiga ölet och inte mindre än 66 96 har övergått till de starkare alkoholdryckerna sprit, vin och starköl. Av de allra yngsta, , dricker nu två av tio alkoholfria drycker, tre av tio det nya ölet och fyra av tio systembolagsdrycker. Genomgående i samtliga åldersgrupper är att fler har gått över till starkare alkoholdrycker än svagare, när man har valt en ersättare för mellanölet. Det kan tilläggas att den totala konsumtionen av alkoholdrycker ökat i jämförelse med 1976 med 153 96 när det gäller starköl och 16 96 när det gäller vin medan spriten minskat med 7 96 och svagare öl med 32 96. De gjorda undersökningarna ger anledning till den förmodan att mellanölsförbudet inte haft den önskade effekten, nämligen att minska ungdomens alkoholkonsumtion. Det är därför befogat att göra en mera omfattande utvärdering av mellanölsförbudet, dels för att inte i onödan göra ytterligare ingrepp för att styra dryckeskonsumtionen, dels för att kunna återinföra mellanölet om en utvärdering ger anledning härtill. Med stöd av vad som anförts hemställs att hos regeringen begären utvärdering av mellanölsförbudet.
mot · G202497 · 1979-01-18 00:00:00 — om förtidsåterbetalning av överskjutande skatt Om det vid självdeklarationens avlämnande visar sig att deklaranten har betalt för mycket i preliminär skatt har vederbörande rätt att få förtidsåterbetalning av överskjutande skatt. Gången är då att den lokala skattemyndigheten beräknar skatten i fråga, varefter låter utbetala beloppet. Så långt är allt gott och väl. emellertid underkänna deklarationen och taxera upp deklaranten kan det lätt uppstå en kvarstående skatt med åtföljande kvarskatteavgift. De pengar som återbetalats anses inte ha erlagts i preliminär skatt, trots att så onekligen varit fallet, åtminstone fram till . har man inväntat taxeringen och först därefter prövat frågan om förtidsåterbetalning. Efter ett JO-uttalande har skattemyndigheterna nu tvingats till att i de flesta fall göra återbetalningarna skyndsamt utan att invänta taxeringsresultatet. Deklaranten har visserligen möjlighet att, när debetsedeln för slutlig skatt kommer , ansöka om att kvarskatteavgiften nersätts till , varpå det ankommer på taxeringsnämnden att avgöra om deklaranten uppenbarligen bort förstå att deklarationen skulle komma att frångås, varvid nedsättning inte bör medges, men nuvarande bestämmelser måste ändå anses vara otillfredsställande. Enligt min uppfattning borde man lösa problemet så att, när förtidsåterbetalning av överskjutande skatt begärs, vederbörandes deklaration förtursgranskas innan återbetalning av överskjutande skatt sker. Det torde ankomma på utskottet att utforma erforderlig lagtext. Med stöd av vad som anförts hemställs att hos regeringen begär en ändring i uppbördslagen beträffande förtidsåterbetalning av överskjutande skatt enligt vad som i motionen anförts.
mot · G202499 · 1979-01-17 00:00:00 — 1978/79 499-508 av m. fl. om ytterligare tjänster till den föreslagna länsrätten i beslöt om riktlinjer för ny länsrättsorganisation. Beslutet innebar att de nuvarande länsdomstolarna, länsskatterätterna, fastighetstaxeringsrätterna och länsrätterna skall brytas ut ur länsstyrelserna och omvandlas till en fristående allmän förvaltningsdomstol i varje län. Reformen planeras att genomföras . Chefen för föreslår i budgetpropositionen att 830 tjänster inrättas i de nya länsrätterna. Fördelningen av dessa tjänster på de länsvisa länsrätterna har på grundval av måltillströmningen beräknats och föreslagits av en ledningsgrupp inom . Av någon anledning, misstag eller förbiseende, har länsrätten i blivit anmärkningsvärt missgynnad vid denna fördelning. I den föreslagna personalplanen har länsrätten i tilldelats två stycken domartjänster, sex tjänster för personal med föredragande uppgifter och åtta kanslitjänster, Om man vid jämförelse ställer antalet mål mot antalet föreslagna domartjänster blir antalet mål per domare i länsrätten i mycket större än i jämförbara län, 2 100 mål per domare i mot exempelvis 1 500 i och 1 566 i . Endast två län, storlänen och , föreslås få obetydligt fler mål per domare än länsrätten i . T. o. m. det stora länet och läns länsrätt föreslås få färre mål per domare än . I övrigt kan man i förslaget till fördelning av domartjänster se en klar och riktig tendens, ju större län med många mål, desto fler mål per domare. Endast förslaget när det gäller länsrätten i faller ur ramen. Samma felaktiga förhållande kan man notera när det gäller förslaget på antal personal med beredningsföredragande uppgifter i länsrätterna. Endast storlänens länsrätter får fler mål per föredragande än länsrätten i . Länsrätten i föreslås få 700 mål per föredragande i jämförelse med de målantalmässigt jämförbara länen 642, 645 och 495. Detta förslag till personalplan för de nya länsrätterna rimmar, enligi vår uppfattning, illa med departementschefens uttalade mening i budgetpropositionen, att de nya länsrätterna i första hand måste tilldelas en fast organisation som svarar mot den måltillströmning som kan beräknas. Ett av motiven för att bryta ut de nuvarande länsdomstolarna ur länsstyrelserna var att tillskapa en effektivare och mindre sårbar organisation 1 1978/79. än den nuvarande. För del har avgjort denna målsättning inte uppnåtts. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen anhåller att en omfördelning av nuvarande antalet tjänster sker så att länsrätten i erhåller ytterligare en domartjänst och en tjänst med beredningsföredragande uppgifter. () () HANS () KARL-A. HANS () ()