mot · G2022171 · 1979-02-06 00:00:00 — 1978/79 2171-2176 av m. fl. med anledning av talmanskonferensens skrivelse (förslag 1978/79:4) med överlämnande av betänkande om revisorers organisation och verksamhetsformer Utredningen angående en allmän översyn av arbetsformer har lagt fram vissa förslag som rör riksdagsrevisorernas arbete. Förslagen har sin grund i utredningsarbete inom revisorernas kansli och motioner som tidigare väckts om revisionsverksamheten. Det grundläggande problemet när det gäller revisionsverksamhet är att ordna den så att den blir en meningsfull parlamentarisk kontroll över förvaltningen. Det gäller också att undvika en dubblering av den revisionsverksamhet som utövas av och andra statliga organ. De förslag utredningen lagt fram är ägnade att stärka det parlamentariska inflytandet över revisionsverksamheten och bör därför genomföras. Förslagen är emellertid av begränsad innebörd och det finns därför anledning att nu aktualisera frågan om en mera genomgripande förändring, som måste komma, om en parlamentarisk revisionsverksamhet skall bli meningsfull. En grundläggande fråga för vår demokrati är hur folkets valda representanter skall garanteras det reella inflytandet över samhällets sätt att fungera. När samhällsfrågorna blir allt större och mera sammansatta till sin natur blir politikernas uppgifter svårare, och det finns en risk att förvaltningsapparaten tar över styrningen av samhället. Det primära ansvaret för att verkställa beslut ankommer på regeringen. Detta hindrar inte att har ett direkt ansvar för och intresse av att kontrollera hur reformer förs ut i verkligheten. Perspektivet bakåt är viktigt som utgångspunkt för den framtida användningen av resurserna. Det gäller inte minst i ett läge där man kan befara minskad ekonomisk tillväxt vilket kan öka behovet av omprioriteringar mellan olika verksamhetsområden. Vad här sagts leder enligt vår uppfattning till slutsatsen att måste skaffa sig en effektivare apparat för att kontrollera förvaltningen. Det är inte realistiskt att tänka sig att tolv ledamöter vid sidan om andra parlamentariska och liknande uppdrag skall kunna på ett effektivt sätt bevaka hela statsförvaltningen med dess svällande volym och mångskiftande karaktär. Utvecklingen har visat att det finns en klar risk att revisionen blir tjänstemannastyrd och därmed från parlamentarisk kontrollsynpunkt mindre intressant. Olika uppslag om mera grundläggande förändring av revisionsverksamhet har tidigare förts fram. Man har diskuterat en närmare anknytning till utskottsarbetet antingen genom ett särskilt revisionsutskott eller 1 1978/79. genom att i varje utskott inrätta en revisionsavdelning bestående av 4-5 ledamöter som handhar revisionen på utskottets fackområde. Särskilt den sista modellen är enligt vår uppfattning förtjänt av fortsatta överväganden. Ett överförande av revisionsverksamheten till fackutskotten skulle innebära betydande fördelar. Kopplingen till utskottens budgetarbete skulle ge revisionsarbetet nya dimensioner och öka intresset för revisionsverksamheten. Sakkunskapen hos utskottens ledamöter och kanslipersonal skulle verka kvalitetshöjande på arbetet. Vidare skulle man nå den viktiga effekten att det parlamentariska ansvaret för revisionsarbetet spreds på flera händer, vilket skulle göra det möjligt för vederbörande ledamöter att mera intensivt ägna sig åt arbetet. Denna modell för revisionsverksamheten förutsätter att finansutskottet eller något annat organ tar på sig ansvaret för dels vissa sektorsövergripande frågor, dels samordningsproblem. Det har varit naturligt för översynsutredningen med dess uppgifter att bedöma revisionsverksamheten med utgångspunkt i de nuvarande institutionella formerna. Enligt vår uppfattning är emellertid tiden nu mogen för en mera genomgripande utredning av problemet. Grundlagberedningen gick inte närmare in på revisionsverksamheten. Sedan man nu fått erfarenhet av enkammarriksdagens sätt att fungera får det bedömas lämpligt att ta upp revisionsverksamheten från nya utgångspunkter. bör därför tillsätta en särskild utredning om hur revision av statsförvaltningen skall organiseras . Utredningen bör vara obunden att pröva olika lösningar, men den självklara utgångspunkten bör vara att verksamheten skall bedrivas i former som möjliggör en effektiv parlamentarisk kontroll. I sammanhanget måste beaktas sambandet med övriga kontrollfunktioner. Det är möjligt att en utredning av detta slag bör sättas in i ett större sammanhang om politikernas möjligheter att styra samhällsutvecklingen. Det kan gälla frågor om ökad insyn och inflytande över långsiktsplanering m. m. Vi vill för vår del inte utesluta att utredningsarbetet fåren sådan mera bred uppläggning. Under alla omständigheter måste man överväga samordningsproblem med statens övriga revisions- och rationaliseringsorgan. Om utredningen tar sikte enbart på revision av statsförvaltningen bör den tillsättas av talmanskonferensen. I annat fall kan det vara lämpligt att begär att regeringen tillsätter en parlamentarisk utredning som omfattar bl. a. denna fråga. Med hänvisning till det anförda hemställs att en utredning som omfattar revision av statsförvalt ningen tillsätts enligt något av de alternativ som angetts motionen. () () 1* 1978179.