mot · G2022351 · 1979-03-28 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:95 om den kommunala ekonomin Rejäla satsningar på det kommunalekonomiska området är viktiga från främst tre olika synpunkter. O En tryggad ekonomi är en förutsättning för självstyrelse och demokrati. O Det är i huvudsak inom det kommunala området som viktiga satsningar inom den sociala sektorn måste byggas ut. Det gäller t. ex. barnomsorg, äldreomsorg och långtidssjukvård, o De ekonomiska förutsättningarna för verksamhet måste av rättvise- och jämlikhetsskäl bli likvärdiga i de olika kommunerna. Den kommunala utdebiteringen har höjts mycket kraftigt . Detta är i hög grad ett uttryck för ökade ambitioner när det gäller utbildning, social omvårdnad, fritidsverksamhet, sysselsättning m. fl. I många avseenden har denna expansion av den kommunala verksamheten initierats genom beslut i . Särskilt har en betydande kostnadsövervältring på kommunerna skett, vilket haft betydelse för den kommunala utdebiteringen. Genom att kommunalskatterna sammantaget ökat mycket kraftigt har också marginalskatteproblematiken fokuserats. Det är ju så att en höjning av den kommunala utdebiteringen med . också innebär en höjning av marginalskatten i alla inkomstskikt. De justeringar i den statliga marginalskatten som gjorts i stort sett har därför till väsentliga delar omintetgjorts av kommunala skattehöjningar. Från sida har vi av denna anledning energiskt hävdat att om man skall komma åt marginalskatteproblemet på ett radikalt och grundläggande sätt måste man angripa problemet vid dess kärna. I första hand måste åtgärderna därför riktas in mot kommunalskatten. Statliga åtgärder på den kommunalekonomiska sidan bör i huvudsak ske genom skatteutjämningssystemet. Då förbättrar man situationen mest för de kommuner som har den svagaste ställningen. Härigenom gynnas de kommuner där marginalskatten är högst. När gav riktlinjer för en skattereform 1979, anslöt man sig till synsätt att åtgärder på den kommunala skatteutjämningens område skall prioriteras (SkU 1978/79:19). Mot denna bakgrund måste vi i huvudsak hälsa propositionen 1978/79:95 om den kommunala ekonomin med tillfredsställelse. Till sitt reala innehåll är den en framgång för I vissa avseenden redovisar emellertid budgetministern ett grundläggande synsätt på den kommunala verksamheten och den kommunala demokratins förmåga och möjligheter, som inte stämmer överens med det synsätt hävdar. Enligt vår mening är det nödvändigt att understryka betydelsen av att endast genom en vital demokrati, där ett betydande ansvar ligger på de kommunala förtroendemännen, kan volymutveckling och utdebitering hållas på en rimlig nivå. Detta förutsätter självfallet också att regeringen och kommunförbunden kan diskutera sig fram till en gemensam syn på det samhällsekonomiska utrymmet för den kommunala sektorns verksamhet. Med en sådan grundläggande betoning av och förtroende för den kommunala demokratin och självstyrelsen är det inte behövligt att hota med tvingande lagstiftning om kommunalskatten. Det är möjligt att erfarenheterna skiljer sig beroende på vilket parti man representerar. uppfattning är att kommunalmännen självfallet måste inse situationens allvar och hålla igen när det gäller nya kostnadskrävande åtaganden. Det är nödvändigt med sträng hushållning med kommunernas resurser, också för att därigenom kunna motverka en hög marginalskatt. Många kommuner kan genom ett utbyggt skatteutjämningssystem sänka skatten. Enligt vår mening bör i anslutning till propositionen 1978/79:95 uttala nödvändigheten av ett vitalt demokratiskt självstyre för att nå effektivitet i den kommunala ekonomin. Ett viktigt led i att värna om den kommunala självstyrelsen är att överföringen av statliga resurser till kommunerna sker i så generella former som möjligt. Från en decentralistisk utgångspunkt är det därför viktigt att söka avveckla specialdestinerade statsbidrag så långt som möjligt. Specialdestinerade bidrag kan bibehållas särskilt på områden där det allmänt sett är angeläget att ha en likvärdig standard över hela landet eller för att fl i gång en angelägen utbyggnad av något område. Men också i dessa fall måste man ge utrymme för lokala anpassningar för att angelägna verksamheter inte skall bli onödigt kostsamma. I princip bör man således gå vidare på den väg som förordas i propositionen och föra över medel från de specialdestinerade anslagen till skatteutjämningssystemet. När man slopar specialdestinerade anslag är det emellertid angeläget att man inte gör detta på sådant sätt att inte önskade övergångsproblem uppstår. Enligt vår mening är risken påfallande att detta kommer att inträffa när det gäller att till avskaffa statsbidraget till avloppsreningsverk. En så snäv tidsram innebära» man i kommunerna kommer att forcera denna verksamhet för att få del av statsbidraget. Detta i sin tur kan leda till dels att den kommur.alekonomiskt inte passas in på rätt sätt, dels till att man får en överhettning på marknaden i denna del. Forceringen skulle således kunna komma att leda till att statsbidraget i fösta hand inte skulle gynna kommunerna utan dem som kan ta ut högre priser för sina tjänster. Enligt vår mening är det därför lämpligt att nämnda statsbidrag kan utgå till anläggningar där ansökan föreligger . I företagsskatteberedningens betänkande föreslogs en fast enhetlig statsskattesats för juridiska personer och därmed slopandet av den kommunala utdebiteringen. Budgetministern hänvisar i propositionen 1978/79:95 till att en sådan omläggning är förenad med betydande problem och att han därför skjuter en sådan reform på en oviss framtid. Enligt vår mening skulle en reform av det slag företagsskatteberedningen föreslagit i sig inrymma flera positiva effekter. Det gäller både på företagsskatteområdet och på skatteutjämningens område. Dessutom har en sådan åtgärd betydelsefulla regionalpolitiska verkningar. Vi finner det vara angeläget att nu gå vidare med detta förslag och se över de skattetekniska och administrativa problem som kan vara förknippade härmed. Med stöd av det anförda hemställs 1. att en vital demokratisk självstyrelse är en grundläggande förutsättning för en god effektivitet i den kommunala ekonomin, 2. att övergångstiden, under vilken statsbidrag utgår för avloppsreningsverk, utsträcks till på sätt som angivits i motionen, 3. att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om fortsatt utredningsverksamhet beträffande beskattning av juridiska personer. () () . () () () () ()