mot · G2021146 · 1979-01-24 00:00:00 — om skattelindring vid avverkning av insektshärjad skog, m. m. har en stor mängd växande skog förstörts av skadeinsekter, särskilt i . En starkt bidragande orsak till insektsangreppen har varit de stormfällningar som inträffade . Den inventering som gör av de skador som föranletts av granbarkborreangrepp visar att de efter 1976 ökat i omfattning. Den genomförda inventeringen för visar en mycket allvarlig uppgång. Bekämpningen av granbarkborren har i första hand genomförts med hjälp av fångstvirke. har försök gjorts att bekämpa insekterna med särskilda lockämnen. Lockämnen kommer att användas mer allmänt i samband med en kraftigt ökad bekämpningsinsats. Enligt skogsvårdslagstiftningen har möjlighet att ålägga att skogsägare skall ingripa mot insektshärjningar. För de merkostnader som skogsägaren åsamkas till följd av åtgärderna kan statsbidrag utgå som delvis täcker kostnaderna. Insektsskadorna leder ofta till att skogsägaren blir tvungen att göra mycket stora skogsuttag. 1 norra finns det skogsägare som tvingats till så stora uttag att kalmarksarealen uppgår till , i något fall ännu högre, av det totala skogsinnehavet. Då angreppen inte har kunnat stoppas ökar kalmarksarealen ytterligare genom påtvingad avverkning. De intäkter som följer av uttagen beskattas till följd av progressionen inom inkomstskattesystemet hårdare än om uttagen hade gjorts . Skatteeffekterna kan också leda till att skogsägarna inte anser sig kunna avverka tillräckligt stora områden så att bekämpningen blir effektiv. När det gäller skatteeffekterna vid dessa stora påtvingade skogsuttag har den frågan länge varit föremål för debatt. aktualiserade frågan genom en interpellation till dåvarande finansministern,och förslag har framförts om att drabbade skogsägare skulle få möjlighet att genom högre insättning på skogskonto mildra de ogynnsamma skatteeffekterna. Tyvärr har ingenting hänt då regeringen genom proposition 1978/79:81 lagt förslag om ändrade regler för insättning på skogskonto. Vid tidigare tillfällig lagstiftning, som dock inte har gällt för skogsavverkning på grund av insektsskador, har procentsatserna för den högsta insättningen bestämts till 80 resp. 50. De i proposition 81 föreslagna procentsatserna innebär en stor förbättring jämfört med nuläget men för de skogsägare som drabbats av katastrofartade insektsangrepp i t. ex. norra är förslaget otillräckligt, och man borde finna regler som möjliggör högre insättningar på skogskonto. Den frågan bör övervägas i det fortsatta arbetet med förslaget till ny skogsbeskattning. Även andra åtgärder som kan mildra skatteeffekterna bör övervägas, t. ex. att vid avverkningar föranledda av stormfällningar eller insektsangrepp och som är av katastrofnatur tillämpa liknande regler som gäller för försäkringsersättning på byggnader. En fråga som också bör beaktas i sammanhanget är skogskontots löptid. Departementschefen anför i propositionen bl. a. att det huvudsakliga syftet med skogskontosystemet är att skogsägaren vid inkomstbeskattningen skall få fördela skogsintäkterna mellan olika beskattningsår och därigenom erhålla en lägre total skattebelastning. Normalt torde en tioårsperiod vara tillräcklig för att tillgodose detta syfte. Det kan emellertid inträffa att stormfällningar, insektsangrepp och liknande händelser motiverar så stora avverkningar att en inkomstutjämning ter sig rimlig. Vissa skäl talar alltså för en förlängning av uppskovstiden i katastroffallen. Det finns emellertid också skäl som talar emot en förlängning. Skogskontosystemet bygger bl. a. på att kontomedlen skall kunna användas för att bekosta återväxtåtgärder. Oavsett skadornas och avverkningarnas omfattning torde några återväxtåtgärder inte kvarstå efter tioårsperiodens utgång. Departementschefens åsikter är inte till alla delar riktiga. Det torde vara riktigt att de direkta återväxtåtgärderna bör vara avklarade men det har tillkommit faktorer som är försvårande härvidlag. Snytbaggeangreppen som är svåra på grund av att inga motmedel finns kan medföra hjälpplantering eller t. o. m. omplantering. En skogsvårdande åtgärd som absolut inte kan inom tioårsperioden är de ungskogsröjningar som skall ske efter 15 till . Det finns därför skäl som talar för en förlängning av tiden för medlens innestående på skogskonto, i synnerhet för klart påvisade katastroffall. Vissa skogsägare har tvingats att under avverka en skogstillgång som skulle ha räckt en hel mansålder. Om man avsevärt förlänger tiden för skogskontot så finns det skäl som talar för att kontot i så fall bör knytas till den fastighet varifrån likviderna har kommit. Det är mycket viktigt att frågan om en förlängning av skogskontots löptid blir föremål för utredning och att förslag om möjligt framläggs i den till aviserade propositionen. Med hänvisning till det anförda hemställs att anhåller att regeringen framlägger förslag om 1. ytterligare förbättring av möjligheter till skattelindring för avverkning av insektshärjad skog, 2. längre löptid för skogskonto och regler för eventuell anknytning till fastigheten för skogskontot.