ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G2021958 · 1979-01-25 00:00:00 — 1978/79 1958-1966 av Per och om fördelningen av väganslagen Goda vägar är en grundförutsättning för att utveckla näringslivet och skapa sysselsättning. Det är därför särskilt viktigt att samhället lägger regionalpolitiska värderingar på väginvesteringarna. I skogsbygderna, där behovet av regionalpolitiska insatser är störst, finns inget transportalternativ till lastbilarna. Vi tänker då på skogsbrukets och jordbrukets transporter, och därför måste vägarna ges en sådan standard att rationella transporter går att utföra. Fördelningen av väganslagen har i viss mån tagit hänsyn till detta resonemang, men vi vill hävda att man i otillräcklig omfattning tagit hänsyn till de skilda markförutsättningar som råder. Områden med goda markförhållanden och områden med expansivt näringsliv och stora bostadsområden har fått de bästa vägarna. Vid fördelningar av väganslagen måste i högre grad ta hänsyn till detta och bedöma situationen i de olika länen med utgångspunkt i nuvarande vägstandard och samhällets regionalpolitiska mål. av vägarna i landet har bärigheten 10/16. Motsvarande siffror för ett inlandslän som är upplåtna för 10/16 och trekvartalsvägar, således öppna för 10/16 tre kvartal. Andelen belagda vägar i landet uppgår till , medan motsvarande siffra för är . Av byggnadsanslagen och AMS-medel för vägbyggande har ingen ökad andel gått till . Däremot har viss andelsökning skett i fråga om driftbidragen. De vägar som skall byggas är oftast synnerligen kostnadskrävande, eftersom de centrala myndigheterna i för liten utsträckning tagit hänsyn till de svåra markförhållanden som råder i och även i . Meterpriset blir högt och upprustningstakten därför för låg. En meter beräknas med det markunderlag som finns i kosta , medan andra områden räknar med ett pris som ligger . Vid fördelningen av väganslagen bör således särskild kompensation ges de områden som har särskilt svåra markförhållanden och har ett vägnät som i förhållande till landet i övrigt är eftersatt i bärighets- och beläggningsavseende. 1 1978/79. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad motionen anförts om fördelningen av väganslagen. . ÅSLING (c)
mot · G2021959 · 1979-01-25 00:00:00 — av m. fl. om ambulerande i glesbygd I anslutning till att bestämmelserna om den allmänna, periodiska fordonskontrollen trädde i kraft bildades AB . Syftet med bolagets verksamhet är att främja en förbättrad fordonsstandard. Bolaget utför i vägtrafikförordningen föreskriven teknisk fordonskontroll och annan därmed förenlig verksamhet. Under senaste verksamhetsåret, 1977/78, utförde bolaget 3,8 miljoner fordonsbesiktningar. Det är de årliga obligatoriska kontrollbesiktningarna som dominerar verksamheten och uppgår till av den totala besiktningsvolymen. Från gäller den årliga kontrollbesiktningsskyldigheten för samtliga registrerade motorfordon och släpvagnar som är eller äldre. utför dessutom bolaget myndighetskontroll av kilometerräkneapparatur. AB har f. n. 169 bilprovningsstationer fördelade över 157 kommuner. Dessutom bedrivs besiktningsverksamhet med mobil utrustning i i norra och i i norra . 1 finns bilprovningsstationer bara i fyra av sammanlagt åtta kommuner: , , i och i Åre kommun. Intresse att erhålla en permanent station har också anmälts från kommun. De befintliga stationerna sysselsätter 35 människor och kontrollerar ca 75 000 fordon/år. Antalet bilprovningsstationer i landet gör att de flesta fordonsägare har förhållandevis nära till sin anläggning, dvs. om de inte bor i inland. Bor man t. ex. inom kan resvägen bli ända för en fordonsägare innan han får sin bil, släpvagn eller dylikt besiktigad. Ofta går en hel arbetsdag förlorad, och reskostnaden kan bli betydande. Drabbas dessutom kunden av ombesiktning fördubblas förlusten. Människor som bor inom dessa glest befolkade områden med långa avstånd mellan tätorter och närmaste besiktningsstation borde ha rätt till samma service för samma kostnad som människor i andra delar av landet har. En lösning på problemet vore att AB anskaffade fler ambulerande bilprovningsstationer att användas inom glesbygdsområden. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att hos regeringen begära förslag till åtgärder för att möjliggöra mobil bilbesiktning i glesbygden. () () () () () ()
mot · G2021960 · 1979-01-25 00:00:00 — av m. fl. om åldersgränsen för SJ:s barnbiljetter Enligt statens järnvägars taxebestämmelser får biljett lösas till halvt pris för barn som fyllt 6 men ej . Sitt-, ligg- och sovvagnsbiljett samt månadsbiljett betalas dock till fullt pris. Studerandebiljett, som gäller för fram- och återresa i andra klass, får köpas av studerande vid våra vanliga skolor. Priset på studerandebiljett är detsamma som för enkel biljett. Minsta avgift är dock . För att få studeranderabatt erfordras visst slag av legitimation. T. o. m. det år under vilket eleven fyller lämnas dock rabatten utan formalitet, om åldern kan styrkas under resan. Det förhållandet att åldersgränsen är satt vid är helt föråldrat i ett samhälle där vi har 9-årig skolplikt, vilket innebär att alla barn är studerande tills de fyllt . Onödigt krångel och dyra kollektiva färdmedel gör att barnfamiljer ofta tvingas avstå från längre resor eller använder privat bil, vilket ger dem lägre kostnader men för samhällsekonomin och från energisynpunkt innebär negativa konsekvenser. Det kan i sammanhanget nämnas att behandlade en motion (1976/77:382, /77:20) med krav på en höjning av åldersgränsen från 12 till för barn som reser med SJ. Motionen avslogs med hänvisning till att förslag i frågor rörande utvidgning av rabattförmånerna på olika områden var att förvänta i anslutning till arbetet inom den trafikpolitiska utredningen samt med hänvisning till den kontinuerliga rabattöversyn som SJ bedriver. Trafikpolitiska utredningen överlämnade sitt slutbetänkande Trafikpolitik-kostnadsansvar och avgifter(SOU 1978:31). Detta betänkande innehöll dock inga förslag rörande åldersgränsen för barnbiljetter vid SJ. Ej heller är frågan aktuell inom SJ eller . Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen anhåller att en översyn av om åldersgräns för barnbiljetter i syfte att höja denna från nuvarande till åter initieras. () () () () ()
mot · G2021961 · 1979-01-25 00:00:00 — av m. fl. om fortsatt bemanning av och lotsplatser En utredning inom har i en översyn av organisation föreslagit stora förändringar. Lotsningsverksamheten och den därtill knutna farledsverksamheten i övrigt sammanförs till 12 farledsområden, vilket kan jämföras med de 30 lotsplatser som finns . farledsområde föreslås omfatta sträckan från norska gränsen till kommungränsen mellan och med som huvudort. Lotsutkiken i () föreslås bli indragen och funktionerna i huvudsak överförda till , som skall vara beställningscentral. Enligt vissa beräkningar skulle därvid fem båtmanstjänster kunna indragas vid . För innebär förslaget att lotsningsuppgifterna överförs till . På skulle därvid de två lotstjänsterna kunna indragas. Den föreslagna omorganisationen kan befaras väsentligt försämra både sjösäkerhet och service i farvatten. trafikeras av de i särklass största fartygen i . Praktiskt taget alla fartyg för mycket miljöfarliga laster. Skulle en olycka inträffa med något av dessa fartyg skulle det få förödande konsekvenser för och människorna där. Följderna av oljan som från okänt utsläpp drabbade Boshuslän är avskräckande. Då öppnades för trafik, krävde att utkiken skulle vara bemannad med sjökaptener, då den ansågs ha så stor betydelse för sjöfarten. Mot bakgrund härav förefaller förslaget att nu dra in utkiken vara något inkonsekvent. All information från den optiska utkiken mitt i farledsområdet är av utomordentlig betydelse för dem som har den ansvarsfulla uppgiften att lotsa fartyg in och ut i . Den säkerhetsfaktor som en optisk utkik innebär måste vara en självklarhet i dessa utsatta och känsliga farvatten. Det har också visat sig att personalen i lotsutkiken på ett mycket förtjänstfullt sätt kunnat avvärja hotande katastrofer med icke lotsningspliktiga fartyg, senast . När det gäller vill vi framhålla dess stora betydelse i det livligt trafikerade gränsområdet till . Lotsplatsen fungerar väl. Det måste stöta på uppenbara svårigheter att uföra lotsningar i Strömstadsområdet med lotsar från . Det kan under inga förhållanden fungera i nödsituationer. Vi måste hålla en beredskap för dessa - det må gälla fritidsbåtar eller mindre handelsfartyg. Utöver ovan anförda skäl talar också samhällsekonomiska och regionalpolitiska bedömningar för ett bibehållande av bemanningen på och lotsplatser i nuvarande omfattning. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att beslutar uttala att bemanningen på och lotsplatser bibehålls i nuvarande omfattning. () ()
mot · G2021962 · 1979-01-25 00:00:00 — om lokalisering till av statens centrala isbrytarledning Frågan om isbrytarledningens lokalisering har vid tidigare tillfällen prövats av (jfr bl. /76:25). Det finns emellertid anledning att i samband med förslag till ny organisation för verket, som är föremål för remissbehandling, ånyo pröva frågan om isbrytarledningens lokalisering och därmed den plats som skall vara huvudort för isbrytarverksamheten i landet. Enligt vår mening bör isbrytarledningen lokaliseras till någon plats vid , eftersom den längsta isbrytningssäsongen är där. Vi anser att ledningen bör vara placerad på en från isbrytarsynpunkt mer central plats än . Vi finner vara en lämplig plats. Isbrytarledning och isbrytningsfartyg skulle, om de placerades i , befinna sig mycket centralt i sitt verksamhetsområde. I finns både sjöbefäls- och sjömansskola. Där finns redan en marin enhet, vilket måste vara av värde för verksamheten. I Gustafsvik i norra delen av finns varv, som har kapacitet att reparera vissa isbrytare. Planer finns att öka denna kapacitet, så att underhåll och reparationer på samtliga isbrytare skall kunna ske där. En lokalisering av den centrala isbrytarverksamheten till skulle överensstämma med de allmänna regionalpolitiska riktlinjerna. Åberopande det anförda hemställer vi att hos regeringen begär utredning syftande till att statens centrala isbrytarledning lokaliseras till . () ()
mot · G2021963 · 1979-01-24 00:00:00 — Motion 1978/79:1963 av och om vårjakt på sjöfågel är all vårjakt på sjöfågel förbjuden i . På ostkusten får ett tjugotal arter av sjöfågel, bl. a. ejder, storskrake och vigg, jagas med början eller september t. o. m. november eller december. Vi anser att vårjakt på sjöfågel bör införas, men på försök och i begränsad omfattning. Det finns otvivelaktigt ett starkt intresse för en sådan jakt bland skärgårdsbor och fiskare på ostkusten. Detta intresse har kommit till uttryck i ett flertal framställningar i skilda sammanhang . Den intensitet med vilken frågan således har drivits anger den stora vikt man lägger vid jakt av detta slag i de aktuella områdena. Även om jakten inte helt saknar betydelse som tillskott till hushållen hänför sig otvivelaktigt det starka intresset för denna främst till själva jaktutövningen. Det är också enligt vår mening befogat att fästa avseende vid jaktens rekreationsvärde. Vårjakten utgör ett viktigt inslag i många skärgårdsbors och fiskares livsföring. Vi vill också i detta sammanhang erinra om det omfattande och värdefulla viltvårdsarbete, bl. a. till fromma för sjöfågelstammarna, som utförs av skärgårdsbefolkningen. Förbudet mot vårjakt, som ursprunglingen infördes av biologiska skäl, omfattas inte av någon större förståelse nu när dessa skäl inte längre föreligger. Vårjakten upplevs som en naturlig del av skärgårdslivet. Vårjakten har också fått ett värde som symbol för fastlandsbomas vilja att förbättra förhållandena för skärgårdsbefolkningen. För genomförande av vårjakt på sjöfågel kan propositionen 1977/78:37 ligga till grund för ett beslut. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att beslutar att återinföra vårjakt på sjöfågel på försök.
mot · G2021966 · 1979-01-25 00:00:00 — av om åtgärder mot försurningen av vattendrag Oväder kan vara obehagligt. Vindar och regn som medför surt nedfall skadar i längden själva livet och miljölarm om försurning duggar i alltför hög grad över . Grundvattnet i tre olika men näraliggande områden i är, enligt vad som konstaterats, så kraftigt försurat att det är direkt hälsovådligt både att dricka och för fisk att leva i. Detta drabbar insjöfisk, människors vattentäkter och är ett växande hot mot basnäringar som skogs- och jordbruk. Det konstateras allt fler allvarliga försurningsproblem i området och nästan alla områden som ligger över den gränsen, dvs. 100 m över havet, tycks vara försurade. Berggrunden är sådan att det inte blir någon naturlig kalkning. Risken för försurningen av grundvattnet utbreder sig till både och . Försurningen är därmed ett växande hot. Man kan tala om en begynnande naturkatastorf. En uppskattar nedfallet (depositionen) i från inhemska källor till och det vi för från andra europeiska länder till . Över hälften av nedfallet kan spåras till kontinenten. På grund av berggrundens sammansättning och nederbördsförhållandena hör delar av till de mest utsatta av områdena i . I motionerna 1975:1534 och 1975/76:1659 om försurningen har påpekats att i 5 000 sjöar var fiskar döda och i 10 000 allvarligt skadade. har det med statligt stöd, skett en omfattande kalkning, som återställt balansen så att fisken åter kan leva i sjöarna. Trots denna förbättring visar rapporter att 5 000 sjöar är biologiskt döda och dubbelt så många direkt hotade. Försurningsskadorna torde därmed, trots de åtgärder som vidtagits i vårt land för att minska svavelhalten i olja och därmed det sura nedfallet, ha ökat och blivit ett akut hot mot sötvattentillgångarna och mot den naturligt ekologiska balansen. uppstår genom försurningen också skada på åker och skogsmark. Vårt land har bl. a. i regionalpolitiska kommitté föreslagit en Europeisk konvention mot gränsöverskridande miljöföroreningar. tillsatte också regeringen på initiativ av en kommitté, som skall samordna det svenska förberedelsearbetet inför behandlingen av frågor om långväga transport av luftföroreningar i olika internationella organ. Arbetet leds av en ambassadör, som av trepartiregeringen fött i särskilt uppdrag att samordna agerande på miljöområdet på det internationella planet. Det bör också erinras om den deklaration som antogs vid miljökonferensen i om varje lands ansvar för att föroreningar i det egna landet inte får skada miljön i andra länder. Förmågan, eller viljan, att leva upp till detta åtagande har inte varit tillräcklig. Jag anser det nödvändigt att vi i vårt land på alla sätt måste verka för att minska utsläpp som medför försurning. har i annat sammanhang motionerat om bl. a. rökgasrening. Med hänvisning till det anförda föreslås att hemställer att regeringen än starkare, på internationellt plan, verkar för att minska försurningen.
mot · G2021968 · 1979-01-25 00:00:00 — av m. fl. om biocidkontroll av alla i saluförda grönsaker I finns mer långtgående bestämmelser när det gäller användning av kemiska bekämpningsmedel i samband med grönsaksodling än i många andra länder. Det gäller såväl vilka bekämpningsmedel som får användas som formerna för hur användningen får ske. Bestämmelserna har givetvis kommit till stånd för att skydda konsumenternas hälsa. Mycket talar för en fortsatt utveckling på detta område som syftar till att så långt som möjligt begränsa kemikalieanvändningen både inom grönsaksodling och inom annan odling. Därvidlag är det viktigt såväl med en ständig uppföljning av de risker som kan vara förknippade med preparat som används som med forsknings- och utvecklingsarbete kring odlingsmetoder vilka minskar kemikaliebehovet. De skyddsåtgärder som samhället kan vidta gäller dock endast produktion i . En stor del av den svenska grönsakskonsumtionen tillfredsställs dock genom import från utlandet. I många fall kommer varorna från länder där man kommit mindre långt när det gäller biocidkontroll. Ofta vet vi kanske litet när vi köper importerade grönsaker om under vilka betingelser de odlats. Det borde vara rimligt att samma krav när det gäller biocidkontroll ställs på alla grönsaker som saluförs i . Det finns därför anledning att närmare undersöka möjligheterna att införa svenska importregler med innebörden att importerade grönsaker måste uppfylla de restriktioner som gäller i för användning av biocider. Ett uredningsarbete bör få klargöra vilka möjligheter som ges inom ramen av handelsövernskommelser som deltar i, kontrollfrågor m. m. Med hänvisning till ovanstående föreslås att hos regeringen hemställer om utredning i syfte att få till stånd regler som ställer samma krav om begränsningar i biocidanvändningen på importerade grönsaker som på svenska. () () () () ()
mot · G2021970 · 1979-01-25 00:00:00 — av m. fl. om översyn av livsmedelssubventionerna Lika väl som undernäring och svält är en av de absolut viktigaste sjukdomsorsakerna i större delen av världen, så spelar olika former av övernäring och fel näring motsvarande roll i ett land som . Förutom ren och skadlig lyxkonsumtion som alkohol, kaffe, te, kaffebröd och sötsaker har konstaterat att vår kosthållning normalt innehåller för mycket köttvaror, särskilt fläsk, korv och andra charkuterivaror, men för litet frukt, grönsaker, potatis, rotfrukter, bröd, gryn och andra spannmålsprodukter. konstaterar vidare att det svenska kosthållet från hälsosynpunkt har försämrats . Det är oroande att den förbättrade levnadsstandarden har inneburit försämrad matstandard. Det medför svåra lidanden för sjukdomsdrabbade människor och stora kostnader för samhället. i ett internationellt perspektiv innebär dessutom den alltför höga köttkonsumtionen ett allvarligt slöseri med världens livsmedelstillgångar. Köttproduktionen baseras inte längre på beteshagar, skogsbeten och avfallsprodukter. Dagens djurfoder kommer från , i eller utomlands, som alternativt hade kunnat producera människoföda. Man räknar med att fyra femtedelar av i-ländernas samlade spannmålsproduktion går till djurfoder. 1 stor utsträckning används proteinrika fodertillsatser som härrör från odlingar och fiske i . Det kalorimässiga utbytet av köttproduktionen är bara ca en femtedel av insatsen i form av foder. Informationsverksamheten kring våra kostvanor är mot den här bakgrunden av mycket stor betydelse. Möjligheterna att nå verklig effekt försvåras dock av att samhället ger betydande subventioner till den köttkonsumtion som från bl. a. hälsosynpunkt borde minska men inte till de varugrupper som borde öka. Det finns därför alla anledning att ompröva en subventionspolitik som går stick i stäv både mot hänsynen till folkhälsan och mot den internationella solidariteten. Med hänvisning till ovanstående föreslås att hos regeringen begär en översyn av livsmedelssubventionerna så att de bättre överensstämmer med vad som är önskvärt från hälsosynpunkt och med den internationella livsmedelssituationen. () ()
mot · G2021971 · 1979-01-25 00:00:00 — 1978/79 1971-1977 Motion 1978/79:1971 om inrättande av en marinbiologisk forskningsstation på betydelse som potentiell naturresurs och som rekreationskälla har blivit alltmer uppenbar. Även de förändringar som skett på med krympande fiskezoner och förlust av traditionella fiskeplatser, överfiskade bestånd med åtföljande kvoteringar kommer givetvis att ha stora effekter även i . Trycket på fiskebestånden kommer att öka, och för att undvika utfiskning även här måste kunskapsunderlaget breddas. Genom utvidgningen av våra fiskegränser har kvotering av fångsten i blivit ett primärt svenskt intresse. Gjorda åtaganden inom Helsingforskonventionen måste dessutom uppfyllas. För att underbygga allt detta behövs marinbiologisk forskning. Den forskning som bedrivs i är förlagd till kustområdena. Vid Askölaboratoriet vid Landsort bedrivs grundforskning företrädesvis inom kustzonen. Möjligheterna att studera utsjön eller samspelet kustzon-utsjön är av praktiska skäl starkt begränsade. havsresursutredning föreslog i sitt betänkande Utnyttjande och skydd av havet (SOU 1972:43) att en havsforskningsstation skulle förläggas till . Med anledning av en motion vid riksdag (1972:731) uttalade jordbruksutskottet i sitt av godkända betänkande 1972:50 att enligt utskottets mening kan skäl anföras för att en marinbiologisk station på skulle kunna bli av betydande värde för utforskningen av . Detta gav regeringen till känna. Några åtgärder från statsmakternas sida har emellertid ännu inte vidtagits. Mycket har hänt som accentuerar behovet av en forskningsstation förlagd till . Marinbiologisk grundforskning även gällande centrala delar framstår alltmera som en nödvändighet. Intensivstudier av utsjön och samspelet kustzon-utsjön bör komma till stånd. Från praktiska och ekonomiska synpunkter skulle därvid en forskningsstation på fylla en stor uppgift. Det internationella vetenskapliga samarbetet mellan länderna runt ökar år . En naturlig bas för detta samarbete vore en forskningsstation placerad på . Den föreslagna stationen på kunde fungera som filial till Askölaboratoriet, vilket naturligtvis skulle innebära fördelar även på andra områden som t. ex. oljeutsläpp, täktverksamhet, muddring och deponering, föroreningar och fiskeförbättrande åtgärder. har även förklarat sig beredd att ställa mark i anslutning till hamn till förfogande och att stödja projektet efter förmåga. 1 1978/79. Med stöd av vad som anförts hemställs att beslutar att hos regeringen begära förslag om inrättande av en marinbiologisk forskningsstation på .
mot · G2021973 · 1979-01-25 00:00:00 — Motion 1978/79:1973 av och om åtgärder mot försurning av sjöarna i Den tilltagande försurningen av sjöarna utgör ett allvarligt miljöproblem. För att komma till rätta med detta problem krävs en rad åtgärder, bl. a. strängare internationell kontroll över reningen av rökutsläpp o. d. I avvaktan på att genomgripande åtgärder kommer till stånd och får avsedd verkan måste dock en hel del göras för att motverka försurningen. Det främsta medlet är kalkning av sjöar. Detta är dock en ganska dyrbar metod, som kommunerna inte klarar utan bidrag från staten. F. n. räcker de av staten anslagna medlen endast till begränsade insatser. Gällande gränsvärden för surhetsgraden är också satta vid en nivå som gör att allvarlig skada redan uppkommit när kraven för bidrag nåtts. Vid tidigare insatser skulle försurningen lättare kunna bekämpas. Försurningen av sjöar är ett riksomfattande problem, men till de mest utsatta områdena hör . Detta är ett skäl för särskilda insatser i länet. Ett annat skäl är att tillgången på för ändamålet lämplig kalk är god i Gåsgruvan i . Företagna undersökningar ger stöd för uppfattningen att kalk från denna gruva är mycket lämplig för bekämpning av sjöars försurning. har därtill en betydande arbetslöshet och behov av nya arbetstillfällen. Statliga insatser för att motverka arbetslösheten erfordras. Såväl omfattningen av försurade sjöar, tillgången på kalk för att bekämpa försurningen och arbetsmarknadssituationen talar för särskilda statliga insatser i . Med hänvisning till det anförda föreslås att beslutar att hos regeringen hemställa om att särskilda medel anslås för bekämpande av sjöarnas försurning i i enlighet med vad som anförts i motionen.