ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G2022418 · 1979-03-29 00:00:00 — Motion 1978/79:2418 av med anledning av propositionen 1978/79:115 om riktlinjer för energipolitiken 3 i rubricerade proposition behandlas riktlinjerna för energipolitiken inom verksamhetsområde, och i samma bilagas avsnitt 2.2.2 behandlas energistödet till kommunala byggnader m. m. Departementschefen säger på s. 19 att de nuvarande reglerna för stödet till energisparande åtgärder i kommunala och landstingskommunala byggnader m. m. icke medger stöd till åtgärder som syftar till minskad energianvändning i t. ex. tappvarmvattensystem eller belysningssystem. Efter framställningar från olika kommuner och landsting om ändring av dessa regler, så att stödet kan utgå även för besparingar av varmvatten och belysning, förordar departementschefen en sådan ändring. Det skulle då innebära att energisparstödet skall kunna utgå även till andra åtgärder som minskar energiförbrukningen i byggnader än sådana som har direkt samband med uppvärmning. Av denna anledning föreslår departementschefen att regeringen får bemyndigande att besluta om till vilka olika former av åtgärder av detta slag som stöd skall kunna utgå. Utöver eftersträvade besparingar av varmvatten och belysning är det lika angeläget med besparingar av elström till sjukhusens fläktsystem och mångfald av elektriska apparater. På ett känt storsjukhus åtgår av elförbrukningen till fläktsystem och till elektriska apparater av olika slag. Av allt att döma är situationen densamma på andra sjukhus och i andra lokaler. Mot denna bakgrund måste det vara angeläget att främja energisparandet även för denna form av elförbrukning. Detta framgår dock ej klart av propositionen, även om departementschefens uttalande välvilligt skulle kunna tolkas så att även olika former av elsparande skall omfattas av energisparstödet. Trots detta bör i samband med behandlingen av propositionen 115 klart uttala att stödet bör kunna utgå för energisparande åtgärder som omfattar såväl tappvarmvatten som olika former av elsparande, oavsett användningsområde. Med hänvisning till det anförda hemställs att vid behandlingen av propositionen 1978/79: 115 beslutar att energisparstöd skall utgå även för åtgärder som medför besparing av varmvatten och elektricitet, oavsett användningsområde.
mot · G2022423 · 1979-03-29 00:00:00 — Motion 1978/79:2423 av med anledning av propositionen 1978/79:115 om riktlinjer för energipolitiken I regeringens proposition 1978/79: 115 om riktlinjer för energipolitiken behandlas också energisparandet i bostäder. Enligt propositionen skall de ändrade bestämmelserna angående bidrag och lån från energisparstödet även få slå igenom i fråga om de ärenden som länsbostadsnämnderna har prövat före ikraftträdandet men efter . Att på detta sätt ge en ny bestämmelse retroaktiv verkan är så orimligt att jag förutsätter att avslår förslaget i denna del. Dock kvarstår då frågan om när de ändrade regler som kan godkänna skall träda i kraft. Det måste observeras att fastighetsägare i många fall har vidtagit åtgärder enligt de gamla reglerna såsom projektering, ansökan om byggnadslov eller förberedande upphandling som kan vara bindande. Detta kan innebära ekonomiska åtaganden som den enskilde endast kan bära, om nu gällande regler för finansiering tillämpas. Med anledning härav föreslås att i princip tillämpas samma regler för långivning under en övergångstid som gällde vid tillämpning av föreskrifterna i SBN 1976. Dessa fastställdes av regeringen , blev gällande fr. o. m. och bindande endast för dem som sökt byggnadslov efter . På motsvarande sätt bör lån beviljas enligt gällande bestämmelser, när ansökan inkommit till lånemyndigheten och byggnadslov sökts före . Med hänvisning till vad i motionen anförts hemställs att vid behandlingen av propositionen 1978/79: 115 beslutar att godkänna vad i motionen anförts angående ikraftträdandetiden för nya bestämmelser om bidrag och lån till energisparande i bostäder. TRYCKERI 1 979 790043
mot · G2022425 · 1979-03-29 00:00:00 — 1978/79: 2425 med anledning av propositionen 1978/79:123 om riktlinjer för in dustripolitiken, m. m. En av de svårigheter som de mindre och medelstora företagen har att arbeta med är den alltför ringa tillgången på eget kapital i verksamheten. Detta för med sig att möjligheterna att erhålla lån och varukrediter begränsas till men för verksamheten och utvecklingen av företaget. Många mindre företag saknar förmåga att själva generera kapital i erforderlig omfattning och hämmas i viss mån av gällande skattelagar. Detta kan särskilt drabba företag som visat sig ha bra och utvecklingsbara produkter men där expansionen blir jämförelsevis kraftig. De mindre företagen har inte storföretagens möjligheter att gå ut på aktiemarknaden och har ännu inte funnit lämpliga vägar att finansiera via aktieägande på den privata marknaden. Genom den låga soliditet många av dessa företag har och måste arbeta med för man en riskablare tillvaro än storföretagen och blir känslig för variationer i marknaden och i konjunkturerna. Olika vägar har nämnts för att förbättra försörjningen med eget kapital. Man har talat om särskilda kapitallån eller privatlån till den person som driver företag, likaså har diskuterats särregler för t. ex. statliga utlåningsinstitut eller för bankerna för att lösa problemen. Möjligheterna att öka den privata finansieringen genom aktier och andelar har också nämnts. a. har förslaget om särskilda former för andelsbolag ansetts kunna bidraga till ökat kapitaltillflöde till mindre företag. Frågan om möjligheterna att låna från den privata marknaden har också sitt intresse och då är det närmast säkerhetsfrågorna som varit föremål för överläggning. Det har begärts från andra låntagare att utrymme måste skapas för säkerheter för egenkapitalet. Utredningen regional näringspolitik (SOU 1977: 3) som behandlade företagarföreningarnas framtida verksamhet behandlade i ett avsnitt frågan om de mindre företagens försörjning med eget kapital. På grund av knapp tidsmarginal gick man inte in djupare på problemen utan hänvisade till att frågan var under behandling bl. a. i kapitalmarknadsutredningen. Inte heller denna har presenterat lösningar som utan vidare kan tillämpas i praktiken när det gäller egenkapitalet för de mindre företagen. Då jag finner frågan vara av väsentlig betydelse för utvecklingen av näringslivet och för ökad sysselsättning inom den sektor de mindre och 1 1978/79. 1978/79 24252426 1978/79: 2425 medelstora företagen representerar vill jag föreslå en förnyad översyn av möjligheterna att lösa egenkapitalförsörjningen för de mindre företagen. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär utredning om åtgärder för att förbättra de mindre och medelstora företagens försörjning med eget kapital.
mot · G2022434 · 1979-03-29 00:00:00 — 1978/79 2434 Motion 1978/79:2434 av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:160 om fortsatt reformering av inkomstskatten, m. m. beslöt om ändring av den s. k. 80/85-procentregeln så att en skattskyldigs egenavgifter får räknas in i det belopp som jämförs med det s. k. spärrbeloppet. beslöts att spärrbeloppet skall utgöra 80/av summan av den beskattningsbara inkomsten och de belopp med vilka investeringsavdrag eller avdrag för egenavgifter åtnjutits. Detta innebär att en skattskyldig som medges investeringsavdrag och som redan tillämpar 80/85-procentregeln i realiteten inte kan tillgodogöra sig investeringsavdraget. Ovannämnda förhållande strider mot syftet med investeringsavdraget, som ju är att stimulera till investeringar när så bedöms lämpligt. Mot bakgrund av det anförda hemställs att av regeringen begär förslag till ändring av den s. k. 80/85-procentregeln enligt vad som anförts i motionen. () () () () 1 1978/79.
mot · G2022436 · 1979-04-02 00:00:00 — 1978/79 2436-2441 med anledning av propositionen 1978/79:112 om regionalpolitik beslöt om befolkningsramar för planeringen i länen. I betänkandet 1976/77:7 anförde arbetsmarknadsutskottet att de principer för dessa ramar som lades fast 1972 fortfarande bör gälla. Detta innebar bl. a. att befolkningsramarna skall utformas med beaktande av utvecklingsmöjligheter och utvecklingstendenser i de skilda regionerna. Ett av länsplaneringens viktigaste syften är att ge vägledning för statliga myndigheters beslut, om dessa har regionalpolitiska effekter. Den regionala fördelningen av exempelvis bostäder, skolor och kommunikationer är viktiga medel för att påverka den regionala utvecklingen. De fastställda befolkningsramarna kommer således att ha betydelse för de enskilda länen när det gäller fördelningen av olika resurser. Det är naturligtvis därför av stor vikt att befolkningsramarna överensstämmer med den faktiska utvecklingen. föreslog, och beslöt i enlighet därmed, att planeringen i resp. län i första hand skulle inriktas på en viss del inom ramen. För län utgick utskottet från att planeringen i första hand skulle inriktas mot mellandelen av resp. befolkningsram. Utskottet uttalade emellertid: Utskottet vill dock betona att det i samband med fastställandet av de regionalpolitiska medel som skall gälla efter kan bli aktuellt att justera planeringstalen för länen. i län utgick vid sin fördelning av ramen förde olika kommunerna från en inriktning på en befolkning som 1985 skulle uppgå till 277 500. Den av antagna befolkningsramen för länet 1985 var 270 000-280 000 invånare. I en motion under /78 hemställde vi att hos regeringen skulle begära förslag till en omprövning av befolkningsramarna för länens planering mot bakgrund av att folkmängden i län uppgick till 275 426 och således då låg mycket nära den angivna befolkningsramen för . Det kan dessutom nämnas att, då ju i sitt tidigare beslut om antagande av befolkningsramar utgick från att län skulle inrikta planeringen mot mellandelen av den angivna ramen, länet redan passerat denna gräns. föreslog att avslå motionen med hänvisning till att befolkningsramarna antogs kunna omprövas i samband med behandlingen av den regionalpolitiska propositionen . I denna proposition (1978/79:112) anför vederbörande departementschef att han inte biträder länsstyrelsernas i och 1 1978/79. önskemål om förändrade planeringstal, detta trots att folkmängden redan nu är så hög att man närmar sig det övre ramvärdet i den av fastställda ramen. I nedanstående tabell visas den kommunvisa fördelning av befolkningsramensom gjort, befolkningen , den ökning (minskning) av befolkningen som återstår till dess ramen för nåtts samt befolkningsförändringen . Då folkmängden i län redan nu ligger mycket nära den angivna befolkningsramen för , som ovan visats, bör enligt vår uppfattning en omprövning som leder till en uppjustering för länet ske. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till omprövning av befolkningsramarna för länens planering i enlighet med vad som anförs i motionen.
mot · G2022439 · 1979-04-03 00:00:00 — med anledning av propositionen 1978/79:112 om regionalpolitik fastställde planeringsramen 260 000-270 000 invånare för . Enligt riksdagsbeslutet skulle planeringen i länet i första hand inriktas mot mellandelen av länets planeringsram. Konkret innebar detta att summan av mittalternativen i kommunernas planeringsramar fick uppgå till högst 267 500 invånare . I enlighet med regeringens uppdrag fastställde planeringsrapport planeringstal för länets kommuner inom den av angivna länsramen. Dessa planeringstal framgår av följande tabell. Planeringstal inom den av fastställda planeringsramen 1985 I samband med att planeringstal fastställdes uttalade att den för länet anvisade planeringsramen för var alltför låg. väntades folkmängden i länet överstiga mittvärdet i denna ram. Nedanstående tabell visar befolkningsförändringen i länets kommuner med fördelning på födelsenetto och flyttningsnetto. -0,1 -0,5 -0,2 -0,6 -0,2 Övriga justeringar ingår. Befolkningstillväxten i länet har medfört att folkmängden redan nu ligger på den nivå som länet, enligt riksdagsbeslutet (AU 1976/77:7), skall inrikta sin planering mot för . Enligt prognoser kommer befolkningen i länet att fortsätta att öka, och har därför i särskild skrivelse till regeringen krävt att länets planeringsram uppjusteras. I propositionen 1978/79:112 föreslås dock ingen justering av länsramen. En anpassning av planeringsramarna måste kunna ske när särskilda skäl talar för detta. Risk finns annars att förtroendet för befolkningsramar som planeringsinstrument urholkas. Därför bör, i enlighet med förslag, länsramen för uppjusteras. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till omprövning av befolkningsramen för i enlighet med vad som anförs i motionen.
mot · G2022440 · 1979-04-04 00:00:00 — med anledning av propositionen 1978/79:168 om föräldrautbildning och förbättringar av föräldraförsäkringen m. m. I propositionen 1978/79:168 om föräldrautbildning m. m. föreslås att en allmän föräldrautbildning i anslutning till barns födelse genomförs med början . Det är, vilket också framhålls i propositionen, angeläget att alla föräldrar ges möjlighet att delta i utbildningen. En grupp föräldrar som utbildningen i princip bör omfatta är adoptivföräldrarna. Av framför allt psykologiska skäl kan det emellertid vara mindre lämpligt att adoptivföräldrarna deltar i alla delar av utbildningen i anslutning till barns födelse. Jag tänker då särskilt på sådana moment som avser verksamheten på BB. I propositionen anges också just med tanke härpå att adoptivföräldrarna i tillämpliga delar bör delta i utbildningen. Jag finnér detta vara en riktig princip när det gäller den nu aktuella etappen av föräldrautbildningen. För utbildningen under förskole- och skolåldern torde dock särregler för adoptivföräldrarna inte vara lika motiverade. Utbildningen för adoptivföräldrar måste således delvis anpassas direkt till adoptivsituationen. Detta kan ske bl. a. genom att bereda adoptivföräldrarnas egna organisationer möjlighet att komplettera föräldrautbildningen på BB på ett mera organiserat sätt. Av stor betydelse är också att organisationerna får delta både i utformningen och uppläggningen av verksamheten. Jag tänker i första hand på förbundet , som har en omfattande studiecirkelverksamhet med innehåll som står i överensstämmelse med målsättningen för den allmänna föräldrautbildningen. Det är som jag ser det angeläget att denna adoptivföräldrarnas egen studiecirkelverksamhet på lämpligt sätt tas till vara i den allmänna föräldrautbildningen. Därigenom tillförs utbildningen kunskaper och erfarenheter som är specifika för just dessa föräldrar. Den här föreslagna uppläggningen av föräldrautbildningen stämmer också väl överens med propositionens syfte: att olika frivilliga organisationer ges möjlighet att aktivt delta i utbildningen. Med anledning av vad jag anfört föreslår jag att beslutar uttala att, när det gäller föräldrautbildning för adoptivföräldrar, adoptivföräldrarnas egna organisationer bör beredas tillfälle att medverka dels i uppläggningen av utformningen av utbildningen, dels i tillämpliga moment av utbildningen genom studiecirklar, kurser eller andra arrangemang.
mot · G2022441 · 1979-04-04 00:00:00 — med anledning av propositionen 1978/79:186 om ändring i lagen (1886:84 s. 14) angående skyldighet för utländsk man att i rättegång vid svensk domstol mot inländsk man ställa borgen för kostnad och I propositionen 1978/79:186 föreslås ändringar i fråga om borgen för rättegångskostnader för utländska medborgare. I såväl den gamla som den nya lagstiftningen krävs löftesskrift av två vederhäftige, inom landet bosatte svenske män. Det torde stå i god överensstämmelse med de principer som samma regering hävdar enligt en dagtecknad proposition (1978/79:175) om jämställdhet mellan kvinnor och män att i lagen föreskriven löftesskrift jämväl måtte kunna avgivas av inom landet boende vederhäftig svensk kvinna. Vi förutsätter att vederbörande utskott utarbetar erforderlig lagtext. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutarom sådan ändring av lagen (1886:84 s. 14) angående skyldighet för utländsk man att i rättegång vid svensk domstol mot inländsk man ställa borgen för kostnad eller skada, att i 1 § föreskriven löftesskrift kan avgivas även av "vederhäftig kvinna, 2. att även i övrigt beslutar om sådana ändringar av lagen och dess rubrik att den kommer att omfatta kvinnor, såväl utländska som inländska.
mot · G2022446 · 1979-04-05 00:00:00 — av Hans Nyhage och med anledning av propositionen 1978/79:162 om sjukförsäkringsförmåner vid arbetsmarknadsutbildning och vissa vuxenstudier m. m. 1 propositionen 1978/79:162 om sjukförsäkringsförmåner vid arbetsmarknadsutbildning och vissa vuxenstudier m. m. föreslås att 2 milj. kr. skall anslås för /80 för bidrag till LO och TCO för utbildning av skolinformatörer och ledamöter i lokala planeringsråd för samverkan mellan skola och arbetsliv. Realiseras förslaget kommer 6 milj. kr. för ändamålet att ha utbetalats till organisationerna . Vi kan för vår del inte finna några tungt vägande skäl till att de föreslagna medlen enbart skulle utbetalas till LO och TCO och inte heller till att de anslagna medlen - 4 milj. kr. - inte är till fyllest för ändamålet. Med hänsyn till det statsfinansiella läget är det dessutom angeläget att visa betydande återhållsamhet med statsutgifterna. Med stöd av det anförda hemställs att vid behandlingen av propositionen 1978/79:162 beslutar avslå regeringens hemställan att /80 anvisa 2 milj. kr. utöver det bidrag som föreslagits till löntagarorganisationernas centrala kursverksamhet i propositionen 1978/79:100, bilaga 12. HANS NYHAGE (m)
mot · G2022448 · 1979-04-05 00:00:00 — Motion 1978/79:2448 av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:108 om organisationen av verksamheten med interr adoptioner m. m. Närmare 2 000 utländska barn kommer till för adoption. Ungefär hälften kommer hit på privat initiativ genom att de blivande adoptivföräldrarna själva eller med hjälp av kontakter söker barn i andra länder. Den andra hälften kommer hit genom förmedling, antingen direkt av adoptionsfrågor () eller av genom Förbundet (). En anledning till att så stor andel av adoptivbarnen kommer hit utanför NIA:s och förmedlingsverksamhet anses vara de långa väntetiderna på upp emot , som beror på NIA:s och alltför dåliga resurser. Enligt propositionen skall inte längre förmedling till utlandet av ansökningar om barn för adoption handläggas av . Denna verksamhet skall i stället överföras till ideella organisationer som auktoriseras av . Vpk kan inte godta regeringens förslag. Vi har den principiella uppfattningen att förmedlingsverksamheten när det gäller utländska adoptioner även i fortsättningen bör handläggas av , och det bör som ske i samarbete med AC. Remissinstanserna har pekat på en rad risker med att överföra verksamheten på ideella organisationer. Dit hör att sekretessbestämmelserna sätts ur funktion, att man särskiljer utlands- och svenskfödda barn när det gäller samhällsorganens medverkan vid förmedlingen, att grupper av sökande kan komma att diskrimineras på grund av resp. ideella organisationers inriktning och risken för att internationella organisationer som mer har affärsintressen än barnens bästa för ögonen kommer att söka sig till den svenska marknaden. Vpk anser att regeringen bör föranstalta om åtgärder för att se över vilka resursförstärkningar som behövs för att NIA:s-AC:s verksamhet skall kunna utvecklas så att väntetiderna förkortas och handläggningen av internationella adoptioner i största möjliga utsträckning sker genom den nuvarande organisationen. Under hänvisning till det anförda föreslås 1. att beslutar avslå propositionen 1978/79:108, 2. att hos regeringen hemställer om förslag till resurs förstärkningar av adoptionsfrågor i enlighet med vad som anförs i motionen. INGA (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G2022449 · 1979-04-06 00:00:00 — 1978/79: 2449 med anledning av propositionen 1978/79: lil om åtgärder mot krångel och onödig byråkrati m. m. Flera av de lagar som stiftats har visat sig vara svåra att tolka och tillämpa. För den enskilde medborgaren orsakar detta extra besvär och skapar en känsla av osäkerhet om vilka regler som verkligen gäller. Hos företagen och inom förvaltningen ökar byråkratin, krånglet och kostnaderna. semesterlag är ett exempel på en sådan utomordentligt svårtillämpad lag. Detta är särskilt besvärande eftersom semesterlagen har ett mycket vidsträckt tillämpningsområde. Den omfattar alla arbetsgivare och arbetstagare på alla arbetsplatser. På en sådan lagstiftning måste särskilt stora krav ställas på enkla och lättbegripliga regler, som också skall vara lätta att tillämpa. Även om en del av tillämpningssvårigheterna i fråga om semesterlagen kan hänföras till de särskilt svårtolkade övergångsbestämmelserna och även om en del av problemen i sammanhanget har kunnat lösas genom kollektivavtal, så framstår det som ytterst angeläget att den tekniska utformningen av lagen blir föremål för en snabb översyn. Därmed avses inte någon ändring av den förmånsnivå som lagen tillförsäkrar löntagarna. I socialutskottets betänkande SOU 1977/78: 34 över bl. a. motionen 1977/78:1095 om behov av förenklingar av semesterlagen erinrade sålunda utskottet om att den nya lagstiftningen delvis är komplicerad. Utskottet förutsatte därför att den nya utredningen på semesterrättens område skulle få i uppdrag att med uppmärksamhet följa tillämpningen av semesterlagen och ta upp till prövning frågor som aktualiserades. Enligt direktiven har semesterkommitté i uppdrag att uppmärksamt följa tillämpningen av den nya semesterlagen i alla hänseenden och framlägga de ändringsförslag som bedöms motiverade av de erfarenheter som framkommer. Enligt ovannämnda utskottsbetänkande är kommittén oförhindrad att i delbetänkande framlägga förslag till sådana ändringar i semesterlagstiftningen som bedöms vara brådskande. semesterkommitté har emellertid även till uppgift att bl. a. utreda olika fondkonstruktioner avseende semesterlön för s. k. semesterlönegrundande frånvaro. Detta arbete är tekniskt komplicerat och kan bedömas ta relativt i anspråk. 1 1978/79. 1978/79: 2449 Det vore olyckligt om detta mera långsiktiga arbete, som siktar på förändringar i semesterlagen, skulle förhindra att en skyndsam översyn av gällande regler i lagen görs i syfte att göra lagen lättare att tolka och tillämpa. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen hemställer att semesterkommitté genom tilläggsdirektiv får i uppdrag att skyndsamt presentera förslag till åtgärder i syfte att göra semesterlag enklare att tolka och tillämpa.
mot · G2022451 · 1979-04-06 00:00:00 — 1978/79: 2451 av m. il. med anledning av propositionen 1978/79:112 om regionalpolitik I propositionens förslag till stödområdesindelning har regeringen placerat i allmänt stödområde 4. och har begärt att inplacering skall ske i inre stödområde 5. Företrädare för kommunen har anfört att man i andra hand önskar dela in i tre olika arbetsmarknader, varvid man företrädesvis bör föra södra och norra till inre stödområde 5. motivering redovisas i propositionen på s. 163, där det bl. a. framhålls att sysselsättningsutvecklingen varit svag och att framtidsutsikterna är ogynnsamma beträffande sysselsättning och folkmängd i förhållande till jämförbara centra och regioner. Med hänsyn till de speciella förutsättningar som råder finner vi kommunens önskemål så tungt vägande, att bör följa förslag. Åberopande det anförda hemställer vi att beslutar inplacera i inre stödområde 5. () () () () () ()