ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G2021000 · 1979-01-24 00:00:00 — 1978/79 1000-1009 Motion 1978/79:1000 av och om åtgärder för att göra fridlysning mer effektiv Många djur och växter hotas till sin existens i . Orsakerna är många, men de flesta utgörs av förändringar i eller förstörelse av deras förekomstplatser. I bevarandearbetet har man främst använt fridlysningar och skydd genom naturreservat. Fridlysningarna innebär inget skydd för arternas miljö. Beträffande djuren har fridlysningarna visat sig ha ett gott skyddsvärde, medan de för växterna haft mindre verkningsfulla effekter. Betonas bör dock att innebörden av begreppet fridlysning är väl förankrad i folks medvetande och att detta i sig har ett stort värde. är ca 140 växter fridlysta i . Mångå av dessa är stora sällsyntheter, och det aktuella hotet mot dem ligger vanligen i miljöförändringar. Dessa arter kan ej bevaras genom fridlysning, utan denna bör ersättas av ett skydd för växtplatserna och sedan upphävas. Det stora antalet arter leder till att allmänheten får stora svårigheter att lära sig dessa arter och skilja dem från sådana som ser likadana ut. Det stora antalet leder också till att informationen blir splittrad och ej kan koncentreras till de arter som behöver fridlysningsskyddet. Det leder också till att övervakningen försvåras och att möjligheterna att beivra överträdelser minskar. Eftersom fridlysningarnas omfattning och innebörd kan växla mellan olika län blir också allmänhetens möjlighet att efterleva bestämmelserna begränsad. Fridlysningarna tillkom och riktade sig då kanske främst mot s. k. växtsamlare. Denna kategori är nästan försvunnen och därmed också hotet från dem. En del av de tankar som då ingick i fridlysningsskyddet har dröjt sig kvar, och många växter, aktuella , har fått stå kvar i fridlysningslistorna. Mot denna bakgrund har flera länsstyrelser nu reviderat sina listor, dock långt ifrån alla. Genom en omprövning av fridlysningsinstitutets bevarandevärde för enskilda arter kan framtagandet av bättre bevarandeåtgärder påskyndas. Av dessa orsaker synes det nödvändigt med en utredning av fridlysningsskyddet, främst med avseende på växterna. Härvid bör en utvärdering av skyddet göras. Vidare bör undersökas hur bestämmelserna skall utformas: så att de växter som behöver ett effektivt fridlysningsskydd verkligen får det, så att informationen kan bli verkningsfull, så att alternativa skyddsformer kan framtas, så att även fortsättningsvis fridlysningarna upplevs som meningsfulla av allmänheten. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att fridlysningsinstitutet (14 § naturvårdslagen) utreds i syfte att göra detta skyddsinstrument mer effektivt, speciellt i fråga om växterna. () HANS ()
mot · G2021001 · 1979-01-23 00:00:00 — av m. fl. Sockerbolaget (SSA) har numera uppgifter i samhällsnyttans tjänst mer än av företagsekonomisk art. Den svenska sockerbetsodlingen motiveras av beredskapsskäl och av nyttan för jordbruket. Prisbildningen på Sockerbolagets produktion regleras efter förhandlingar med samhället och inte efter vanlig lönsamhetsbedömning. En rationalisering av sockerindustrin, motiverad av företagsekonomisk vinst, kan medföra samhällsekonomiska nackdelar i form av belastning på vägnätet och omflyttning och friställning av anställda. Man kan inte förena samhällsekonomiska krav med den företagsekonomiska målsättning som enligt aktiebolagslag och bolagsordning åligger ett privat bolag. att hos regeringen begär utredning av Sockerbolagets framtida organisation och struktur. () ()
mot · G2021002 · 1979-01-24 00:00:00 — Motion 1978/79:1002 av m. fl. om en analys av det statliga industristödet Staten har, i syfte att bl. a. reducera sysselsättningsproblemen i krisdrabbade branscher och företag, gått in med omfattande ekonomiskt stöd i form av lån, garantier och bidrag. I skilda sammanhang har framförts kritik mot att stöden haft ogynnsam inverkan på andra företag och branscher, vilka ej erhållit dessa statliga stöd. har framförts kritik mot lånens konstruktion. Detta gäller t. ex. Uddeholmslånet, vars konstruktion hindrar insyn från samhällets sida. Ett klargörande av detta låns användning och konstruktion - inte minst från redovisningsteknisk synpunkt - är angeläget. Även om det är en självklarhet att statens insatser måste få viss inverkan på andra företags situation, är det nödvändigt att få en bild av hur stor denna inverkan är och vilka effekter den ger. Att den statliga lokaliseringspolitiken ibland kritiseras från liknande utgångspunkter torde kunna lämnas därhän, eftersom den utgår från tanken att de ökade kostnader en etablering inom stödområdet innebär skall kompenseras och att det är fråga om en solidaritet med missgynnande landsdelar. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna att en analys bör genomföras i syfte att klarlägga industristödens effekter inom industrin. () () () () ()
mot · G2021003 · 1979-01-24 00:00:00 — Motion 1978/79:1003 av och om enhetliga priser vid tobaksförsäljning Efter en tids nedgång av tobakskonsumtionen kan man se vissa tendenser som pekar på att konsumtionen återigen ökar. Detta är oroande, eftersom man vet att tobaken orsakar stora medicinska skadeverkningar. Särskilt angeläget är att förhindra att ungdomar börjar röka eller, om så redan skett, att hjälpa dem att minska sin konsumtion eller helst få dem att sluta. som man nu på olika sätt informerar om tobakens hälsorisker kan man konstatera att t. ex. vissa affärer, kiosker och bensinstationer använder sig av s. k. lockpriser vid försäljning av cigarretter. Även om försäljningsställets syfte är att locka till sig nya kunder, blir konsekvensen också en del nya tobakskonsumenter, förutom att många lockas att höja sin konsumtion. Vill man verkligen förbättra folkhälsan genom att minska tobakskonsumtionen måste man ändra lagen om konkurrensbegränsning och fastställa enhetspriser för de olika tobakssorterna. Detta enhetspris bör gälla lika över hela landet. Samma regler som gäller för vin och sprit, bör tillämpas när det gäller försäljning av tobak. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar att ändring görs i lagen om konkurrensbegränsning så att enhetliga priser skall tillämpas vid försäljning av tobaksvaror. () ()
mot · G2021004 · 1979-01-24 00:00:00 — Motion 1978/79:1004 av och om sysselsättningen vid järnverk och senare även utredningen om de mindre handelsstålverken under ledning av har föreslagit nedläggning av metallurgin vid järnverket i . Förslagen ingår i en handelsstålspolitik som bygger på koncentration och stordriftsfilosofi. Sysselsättningen på de små bruksorterna drabbas hårt. bruk svarar med ca 600 anställda för av industrisysselsättningen och av den totala sysselsättningen i kommunen. Ett bortfall av 200-250 arbetstillfällen, som förutsatts i utredningarna, skulle vara ett steg mot avveckling av företaget och ett allvarligt hot mot kommunens existens. Till bilden hör att förlorat av sin folkmängd . Utvecklingen för handelsstålsindustrin kännetecknas av stor pessimism. Några satsningar som kan hävda sysselsättningsintressena planeras inte. kommunisterna har i en partimotion om stålindustrin dragit upp riktlinjerna för en ny stålpolitik. Den bygger på att samhällsekonomiska principer skall vara vägledande, där satsning sker med högförädlingsgrad. En ökad förädling ger de mindre bruksorterna chansen att överleva och behålla sysselsättningen. En sådan politik kräver att privatintressena försvinner från stålhanteringen och att den nationaliseras i sin helhet. järnverk bör därför nationaliseras och ingå i . Sysselsättningsintressena måste hävdas på bruksorterna. Inga förändringar eller nedläggningar får ske förrän nya ersättningsjobb är ordnade. För del måste nuvarande råstålsframställning fortgå tills nya satsningar gjorts, endera i en ökad förädling eller i nyinvesteringar i råstålsframställningen. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att hos regeringen hemställer om förslag om att järnverk nationaliseras och ingår i , 2. att beslutar att inga sysselsättningsminskningar får ske vid järnverk och att nedläggning av metallurgin ej får ske i avvaktan på nyinvesteringar.
mot · G2021007 · 1979-01-23 00:00:00 — Motion 1978/79:1007 av m. fl. om svensk text på importerade livsmedelskonserver Import av konsumtionsvaror är en ofrånkomlig del av varuflödet i vårt land. Inom vissa sektorer av vår produktion av konsumtionsvaror har vi inte förutsättningar att producera för vårt behov utan måste köpa hela vår förbrukning från andra länder. Den svenska marknaden och det svenska språkområdet anses emellertid alltför små för att det skall vara möjligt att förse importprodukterna med svensk text angående t. ex. innehåll och användning. För konsumenterna uppstår därför ofta det praktiska problemet att man inte kan få den information om en vara som man behöver för att kunna göra ett rationellt köp. Dessutom drabbas de svaga konsumentgrupperna svårast av problemet. Det är främst inom livsmedelsområdet som det finns ett behov av svensk text på importerade produkter. Av den totala livsmedelskonsumtionen i landet är importerade varor. Men vissa områden för importen, bl. a. fruktkonserver, är i det närmaste hundraprocentig import. av livsmedelsimporten utgörsavfruktkonserver, men frukt och fruktkonserver svarade för den största ökningen () inom livsmedelsimporten . Konsumenternas svårigheter att få relevant information om en vara före köp är väl dokumenterad. Det är därför ett uppenbart konsumentintresse att alla importerade varor skall vara försedda med förklarande text på svenska. Några sådana bestämmelser finns inte . I marknadsföringslagen § 3 finns bestämmelser om informationsplikt för företagen. Enligt dessa kan ålägga näringsidkare att vid marknadsföring av en vara, tjänst eller annan nyttighet lämna information som är av särskild betydelse från konsumentsynpunkt. För att detta skall ske måste emellertid ett ärende anmälas till . Detta förfaringssätt krånglar till lösningen av konsumenternas problem i stället för att underlätta den. Det skulle innebära en förenkling som vore till fördel för konsumenterna om alla importerade varor försågs med svensk text innan de salufördes på marknaden. Mot bakgrund av ovanstående hemställs att hos regeringen begär förslag om bestämmelser som förser importerade livsmedelskonserver med svensk text. () () i Kumla
mot · G2021008 · 1979-01-23 00:00:00 — om egenföretagares personliga borgensåtaganden I och med att de nya lagreglerna om medbestämmande i arbetslivet trädde i kraft () komplicerades frågan om företagarens personliga borgen. Visserligen hävdas i propositionen 1975/76:105 att de rättigheter de anställda tillerkänts genom lagen ej skall inverka på företagets förhållanden till tredje man, dvs. motparten i redan avtalade affärstransaktioner. Utan tvekan innebär dock lagen om medbestämmande i arbetslivet att arbetsgivarens beslutanderätt i praktiken inskränkes. Det sistnämnda kan få allvarliga konsekvenser för en arbetsgivare som är före tagsägare, vilket är mycket vanligt i mindre företag. Han kan exempelvis få svårigheter att garantera avtal med kunder och leverantörer. Företagaren har ofta med hus och hem tvingats att gå i personlig borgen för att få de lån och krediter som behövs för att driva företaget. Han har vågat göra detta eftersom han planerat och tänkt sig en viss utveckling av företaget. Men med den inskränkta bestämmanderätten enligt medbestämmandelagen kommer han inte personligen att kunna svara för sina borgensåtaganden. behandlade en motion om egenföretagarens personliga borgensåtaganden. Utskottet, som i långa stycken delade motionärens synpunkter, slog dock fast att kravet på personlig borgen bör dock normalt kvarstå. För att undvika de negativa effekter medbestämmandelagen kan få för nyetableringar och expansion inom svenskt näringsliv bör enligt min mening kravet på borgen vid lån från statliga institutioner begränsas till att gälla endast företagsinteckningar och icke som den egna företagarens personliga egendom. Med stöd av ovan hemställes att hos regeringen anhåller om en utredning om egenföretagarens personliga borgensåtaganden enligt vad som i motionen anförts.
mot · G2021013 · 1979-01-23 00:00:00 — om fortsatt drift vid Horndalsverken En nedläggning av Horndalsverken och i innebär att närmare 300 arbetstillfällen försvinner från orten. anordnades en demonstration Rädda . Det efterföljande mötet antog enhälligt följande uttalande: Regeringen måste se till att Horndalsverken skall drivas tills utredning för de mindre handelsstålverken är fullt klar, så att det med utgångspunkten från den går att fatta beslut. Ingen nedläggning får ske förrän ersättningsindustrier hinner ordnas för båda industrierna så att full sysselsättning för de hotade arbetstillfällena anskaffas. Uttalandet stöddes av de närvarande riksdagsmännen representerande samtliga riksdagspartier. var riksdagsledamöterna från Dalarna-socialdemokrater och borgare - färdiga att rösta mot samma krav som framlades i av vpk. Horndalsbefolkningen blev svikna av sina egna representanter. Efter detta har Boxholmsbolaget beslutat att helt lägga ned driften vid Horndalsverken . Den av förre industriministern tillsatta handelsstålsutredningen, som leds av , meddelade att Horndalsverken låg utanför hans utredning, eftersom nedläggningsbeslut redan var fattat. utredning ställde sig alltså på nedläggningslinjen. Rätten till jobben måste hävdas i . Ett fungerande samhälle som skall aldrig tillåtas bli en livlös f. d. bruksort. Grunden för framtiden är en fortsatt metallbaserad produktion. Järnhanteringen i måste fortsätta och tillvarata det kunnande och de traditioner som finns av stålframställning i . Vpk har i en partimotion föreslagit att hela stålindustrin skall nationaliseras för att hävda samhällsekonomiska principer för framtiden. bör därför Horndalsverken införlivas i . En offensiv handelsstålspolitik gör stålproduktion i möjlig. skall åläggas att sörja för den fortsatta verksamheten vid Horndalsverken, till en början med fortsatt drift i verken med vad som är tekniskt möjligt. Därefter bör en utvidgning ske och nya förädlingsenheter förläggas till . Med hänvisning till det anförda föreslås att hemställer hos regeringen att denna framlägger förslag om 1. att Horndalsverken införlivas i , 2. att produktionen fortsätter i Horndalsverken och blir föremål för nyinvesteringar så att rätten till arbete i tryggas.
mot · G2021015 · 1979-01-18 00:00:00 — Motion 1978/79:1015 Av m. fl. om ändring i eliagen I den energipolitiska debatten framhålls ofta nödvändigheten av att det framtida energiförsörjningssystemet måste baseras på en effektivare energihushållning och förnyelsebara energikällor, även om man från kraftetablissemangets sida och från andra håll kan få höra ironiska och arroganta kommentarer beträffande de alternativa energikällornas möjligheter att bidra till energiförsörjningen. Det är emellertid enligt vår mening belagt att de tekniska - och i några fall även de ekonomiska - förutsättningarna finns för användning av olika former av förnyelsebara energikällor, förutom vattenkraften t. ex. vindkraft och ved. Det finns vidare hos allmänheten ett dokumenterat intresse att bidra till vår energiförsörjning genom utnyttjandet av egna produktionsanläggningar för såväl eget bruk som - vad beträffar elenergi - leveranser till det ordinarie elnätet. Möjligheterna att få leverera elström begränsas emellertid av att koncessionsinnehavarna anför gällande lagstiftning som motiv för att ej ta emot överskottsenergi från skilda typer av kraftanläggningar inom koncessionsområdet. Detta är enligt vår mening inte tillfredsställande. I en motion till föregående begärde vi med anledning härav att det skulle införas en bestämmelse i eliagen med innebörden att koncessionsinnehavarna skall vara skyldiga att på skäliga villkor mottaga inom området tillkommande producerad elkraft från kraftanläggningar, vilka från tillsynsmyndigheten bedömts ha tillfredsställande tekniskt utförande. lämnade motionen utan åtgärd, bl. a. med hänvisning till att skulle presentera en utredning i ärendet. Denna utredning har endast delvis redovisats. Enligt vår mening bör emellertid inte pågående undersökningar hindra att man ger de lagtekniska möjligheterna för inkoppling på elnätet av lokala produktionsanläggningar. Uttryckliga bestämmelser bör därför införas i eliagen (1902:71), innefattande vissa bestämmelser om elektriska anläggningar. På vederbörande utskott ankommer att utarbeta erforderlig lagtext. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att i eliagen (1902:71) införa uttryckliga bestämmelserom skyldighet för innehavare av områdeskoncession för eldistribution att på skäliga villkor mottaga inom området tillkommande producerad elkraft från anläggningar med tekniskt tillfredsställande utformning. () () () ()
mot · G2021016 · 1979-01-24 00:00:00 — 1978/79 1016-1023 av om stödet till Ekoteket Intresset har ökat starkt för teknik som hushållar med naturresurser, utnyttjar förnybara energikällor och gör det möjligt för alla att förstå och behärska de system man är beroende av. Det är väsentligt att kunskap och erfarenheter från hela världen som rör denna s. k. mjuka teknik blir lätt tillgängliga för alla som så önskar. arbetar Ekoteket, en organisation med efterföljare i och , med detta. 1976 deltog man i den livligt besökta och omtalade på i . Ekoteket driver ett bibliotek som omfattar drygt 1 000 böcker och ett flertal svenska och utländska tidskrifter och ger ut tidskriften från Ekoteket med sakkunnig och pedagogiskt utformad information. Expedition och bibliotek finns i . Verksamheten bedrivs helt ideellt med små resurser och finansieras med avgifter från de ca 600 medlemmarna och med tillfälliga stöd från offentliga och privata bidragsgivare. Ekotekets syfte är, enligt egen programförklaring: att samla, utveckla och sprida kunskap om teknik, produktions- och levnadsformer som främjar hushållning med energi och råvaror, att verka för ett resursbevarande samhälle, där balans råder mellan människa, byggd miljö och ekosystemen de ingår i och att verka för en rättvis fördelning av jordens resurser. att driva ett bibliotek och informationscentrum för ekologiskt inriktad och socialt meningsfull teknologi, att prova och värdera sådan teknologi, att ge ut en tidskrift, framställa undervisningsmaterial, delta i opinionsbildande arbete m. m. för att ge denna kunskap. Ekoteket fungerar således framför allt som en kontaktlänk mellan den internationella humanekologiskt inriktade forskningen och allmänheten. Ekoteket är politiskt obundet. Ekoteket fyller ett stort allmänt behov, som inte täcks av någon annan organisation i landet. Informationsmaterial efterfrågas från skolor, företag, institutioner och privatpersoner. Det är väsentligt att organisationen kan arbeta med ökade resurser och med större ekonomisk trygghet. Det är i hög grad önskvärt att Ekotekets verksamhet ges regelbundet stöd från staten. 1 1978/79. Med anledning av vad som ovan anförts hemställs att till Ekoteket anvisar . i anslag för /80.
mot · G2021017 · 1979-01-24 00:00:00 — av m. fl. om stöd till Bergslagsgruvorna I och omkring mellansvenska järngruvor som nedlagts eller hotas av nedläggning finns ett mycket omfattande geologiskt material samlat utöver vad som enligt gällande förordningar skall redovisas till bergmästare och andra myndigheter. a. finns många tusental meter diamantborrkärnor som riskerar att gå förlorade i och med att vissa företag inte längre har möjlighet att hålla arkiven intakta. Dessutom finns borrhålsprotokoll, geologiska och geofysiska detaljkartor och profiler, analyser av och bergarter, geokemiska utredningar m. m. Gruvingenjörer, geologer och övriga som arbetat vid de aktuella gruvorna har också genom personliga iakttagelser samlat en stor fond av vetande som borde insamlas och dokumenteras innan det blir . Med tanke på företagens svåra situation kan man inte begära att de själva skall bekosta ett sådant arbete. En sammanställning av tillgänglig information bör kunna genomföras av till en kostnad av storleksordningen 1 milj. kr., enligt uppgift från . geologiska undersökningar (SGU) bör få tillräckliga medel för att i samverkan med geologer och ingenjörer som är verksamma i området snabbt utföra denna dokumentation. Att underlåta detta skulle vara en ren resursförstöring! Det är vår skyldighet att på bästa sätt förvalta de naturtillgångar som finns i vårt land. Världsmarknadspriserna på metaller varierar och är f. n. låga. Det är viktigt att inga oåterkalleliga åtgärder vidtas som visar sig okloka. Kortsiktig lönsamhet får inte vara utslagsgivande. Innan en gruva läggs ned bör alla möjligheter ha prövats. Det är också viktigt att man undersöker ordentligt om det finns andra metaller i närheten av gruvorna än de som de nuvarade ägarna har intresserat sig för och än de som är lönsamma . har begärt ökade medel för att fortsätta prospekteringen på en hög nivå bl. a. i . Vid sidan av basmetallprospekteringen är det, som nämnden anför, av stor betydelse ätt en förnyelse sker genom en inriktning mot andra metall- och mineralgrupper, främst då vissa legeringsmetaller, där är importberoende. Nämnden bör få tillräckliga resurser för detta. Med anledning av det anförda hemställer vi att beslutar 1. att ställa tillräckliga medel till SGU:s förfogande för en snabb dokumentation av geodata kring de mellansvenska gruvorna, 2. att anhålla att regeringen uppdrar åt att intensifiera prospekteringen efter legeringsmetaller m. m. i . H. () ()
mot · G2021020 · 1979-01-19 00:00:00 — av i och om beställarstöd till fiskefartyg För att upprätthålla och öka antalet arbetstillfällen vid skeppsvarven utgår, ett s. k. beställarstöd av kostnaden för fartyg ned till 300 tons storlek. Denna storleksgräns medför att fiskefartyg nära nog till ställs utanför beställarstödet. Den svenska fiskeflottan har genom svårigheter att klara finansieringsfrågan under den ekonomiskt svaga perioden inom fisket 1965-1976 ej kunnat förnyas i den omfattning som är nödvändig för att behålla båtbeståndet i ett sådant skick att fiske skall kunna bedrivas i oförändrad omfattning . En betydande förbättring av lånemöjligheterna ägde rum genom de förändringar som beslutade om under föregående år, men genom det stora ackumulerade behovet av nybeställning av fiskebåtar, motorbyten o. d. förslår varken lånebelopp eller låneramar mot fiskets nuvarande behov. Båtarna är dessutom så dyra att fiskare trots förbättrade lånemöjligheter ej kan förnya sitt båtmaterial i önskvärd omfattning. Det borde alltså från såväl fiskets som varvssysselsättningens synpunkt vara önskvärt att det s. k. beställarstödet kunde utgå till fiskefartyg genom att den aktuella storleksgränsen för erhållande av stöd slopades. Med hänvisning till det anförda föreslås att hos regeringen beslutar hemställa om att fiskefartyg oavsett storlek skall kunna erhålla s. k. beställarstöd.
mot · G2021022 · 1979-01-23 00:00:00 — om papperstillverkning vid i kr., som satsas av statliga i bruk är en viktig förutsättning för brukets fortsatta existens och vidareutveckling. De pågående satsningarna kommer emellertid att medföra en minskning av antalet arbetstillfällen. Statsföretag måste i förhindra att antalet arbetstillfällen minskar vid modernisering och rationalisering av anläggningar. av den blekta sulfatmassa som produceras vid exporteras i oförädlat skick. måste en allt större del av den i producerade massan vidareförädlas till papper. En vidareförädling av massa till papper i är önskvärd ur flera synpunkter. Den begränsade råvaran i utnyttjas bättre ju länge förädlingen drivs. Exportinkomsterna förbättras då exportprodukternas värde ökar. Sysselsättningen kan upprätthållas. En papperstillverkning i skulle verksamt bidra till möjligheterna att upprätthålla sysselsättningen. Genom förändring av massafabriker till integrerade massa- och pappersfabrikör kan energi för massatorkning sparas. Möjligheterna att tillverka finpapper vid bruk bör noga undersökas. Redan nu bör åtgärder vidtas för att förbereda en utbyggnad av pappersproduktion vid i . Med hänvisning till det anförda hemställs att uttalar sig för en utbyggnad av papperstillverkningen vid i och hos regeringen anhåller om förslag härom.