ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G2022199 · 1979-03-13 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:104 om finansiellt stöd till Uddcomb har under hela sin existens genererat förluster. I de ursprungliga planerna förutsågs att företaget skulle komma att ge förluster under ett uppbyggnadsskede, för att sedan börja visa positiva resultat. Sedan starten har företaget sammanlagt uppvisat förluster om 260 milj. kr. har företaget investerat totalt 160 milj. kr. har företaget haft en betydande överkapacitet som ej kunnat utnyttjas. Enligt uppgifter vi inhämtat är kapacitetsutnyttjandet . utvidgades företagets verksamhet genom att bygga upp en marknad för processutrustning, företrädesvis tunga cylindriska tjockväggiga tryckkärl samt att utnyttja sitt svets- och materialkunnande för montage och underhållsverksamhet. Marknaden för processutrustning kännetecknas enligt propositionen av en betydande överkapacitet med pressade priser och korta leveranstider som följd. Leveranserna går huvudsakligen till kemisk och petrokemisk industri. Enligt uppgifter vi inhämtat skall lösamheten vara svagare för denna typ av processutrustning än för tryckkärlen till kärnkraftverken. En förutsättning för ett bättre resultat måste vara ett väsentligt högre kapacitetsutnyttjande och en anpassning av personalstyrkan efter kapacitetsutnyttjandet. En bedömning av Uddcombs förutsättningar att uppnå åtminstone nollresultat måste utgå från marknadsförutsättningarna för främst kärnkraftsutrustningen. Framtidsutsikterna för att kärnkraftsprogrammen i främst kommer att fullföljas är mycket osäkra. Någon större ökning av programmen kan däremot knappast förutses. I propositionen framhåller statsrådet: min mening är det dock nödvändigt att sökandet efter nya verksamhetsgrenar intensifieras. Förutsättningarna för att finna nya lönsamma verksamhetsgrenar, som tillvaratar företagets tekniska kunnande, förefaller enligt vår uppfattning inte vara alltför goda. Enligt uppgifter vi erhållit är den svenska kärnkraftsindustrin inte vare sig tekniskt ellerekonomiskt direkt beroende av Uddcomb. Trots detta bedömer den att det finns betydande fördelar ur samarbets- och marknadsföringssyn punkt - särskilt på den internationella marknaden - med en svensk tillverkare och svenskt kunnande. Vi inser Uddcombs akuta ekonomiska problem med en årlig förlust motsvarande ca /anställd . En finansiell rekonstruktion synes nödvändig för att möjliggöra antingen en omstrukturering för att uppnå åtminstone nollresultat eller en planmässig nedtrappning av verksamheten under socialt acceptabla former. Enligt vår uppfattning skall ställa krav på företaget att uppnå åtminstone nollresultat efter den treåriga omstruktureringsperioden. Ett system med återkommande kontrollstationer med en uppföljning av företagets utveckling och framtidsutsikter bör genomföras. En redovisning av företagets situation bör lämnas till . Kommer ingen lönsamhet i sikte, bör en avveckling av företaget under socialt acceptabla former övervägas. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att uttalar att ett system med återkommande kontrollstationer genomförs i enlighet med vad som skisserats i motionen. () () () () () () () BO ()
mot · G2022203 · 1979-03-13 00:00:00 — med anledning av propositionen 1978/79:106 om anslag till exportkreditbidrag I propositionen 1978/79:106 föreslår regeringen ett förslagsanslag för exportkreditbidrag om . för budgetåren 1978/79 och 1979/80. Anslaget är motiverat av det beslut som fattade under föregående om nya former för finansieringen av exportkrediter. kommunisterna yrkade då avslag på dessa nya regler och föreslog alternativa principer för exportkreditstöd. Exportkreditstödet skall användas som ett styrmedel för utrikeshandeln och ha inriktningen att främja handeln med de socialistiska länderna och för att öka länderspridningen i den svenska utrikeshandeln. Det är ju också så att exportkreditstödet har större betydelse i handeln med socialistiska stater och . Regeringens linje om generellt verkande stöd borde således avvisas. Vi hävdade också att det generella exportkreditstödet är icke acceptabla gåvor till kapitalägarna, enär de icke är förbundna med några villkor. Bidragen kan i sin konstruktion motverka det näringspolitiska målet att minska det nuvarande överdrivna exportberoendet för den svenska ekonomin. Inget har framkommit som minskar styrkan i bl. a. dessa argument. bör därför inte tillstyrka förslagen i propositionen 1978/79:106 utan i stället hemställa om förslag till nya riktlinjer i enlighet med vad som ovan anförts och vad som närmare preciseras i motionen 1977/78:1951. Med hänvisning till ovanstående föreslås att beslutar att med avslag på propositionen 1978/79:106 hos regeringen hemställa om förslag till riktlinjer för exportkreditstöd i enlighet med de principer som anges i motionen. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G2022206 · 1979-03-14 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:89 om lokalhyra Lokalhyresgästernas besittningsskydd har varit föremål för många diskussioner , och det indirekta besittningsskyddets brister och ofullständighet har kommit till uttryck i ett betydande antal fall. Många lokalhyresgäster, oftast med små familjeföretag, har haft att välja mellan att lämna de lokaler de hyrt och upphöra med sin verksamhet eller också betala den hyra hyresvärden begärt. Genom att hyresvärden alltid har rätt att ta ut det man kallar en marknadsmässig hyra, vars storlek bestäms av vad en annan presumtiv hyresgäst uppges vara villig att betala, kommer lokalhyresgästen alltid i underläge gentemot hyresvärden. En hyresvärd som vill spekulera kan sätta in bulvaner, och den risk hyresvärden löper är att hyresgästen kan begära skadestånd om det skulle visa sig att hyresvärden inte har någon ny hyresgäst. En sådan begäran kan hyresgästen emellertid inte komma med förrän efter det att han flyttat. Hyresgästen får alltså bedöma om han kan godta en hyreshöjning mot risken att förlora en skadeståndsprocess. , vars förslag i betänkandet SOU 1978:8 uppges ligga till grund för regeringens proposition, föreslog vissa lagändringar som innebär betydande förbättringar för lokalhyresgäster, inom ramen för ett indirekt besittningsskydd. Tyvärr har regeringen i flera viktiga delar frångått utredningsförslagen, och sammantaget är regeringsförslaget så förändrat att det inte får den verkan som man hade anledning att räkna med utifrån direktiven och betänkandet Lokalhyra. Försämringarna i propositionen jämfört med utredningsförslaget gäller ändringar i medlingsförfarandet för att få ett säkrare underlag för olika bedömningar. Det gäller vidare bestämmelserna om vilken eller vilka instanser som skall avgöra skadeståndsfrågor, förbudet mot indexklausul i korttidsavtal och längre uppsägningstider. I dessa delar är hyresrättsutredningens förslag bättre än propositionens, dvs. om man vill förstärka rättigheterna och skyddet för lokalhyresgästerna. Utredningsförslagen beträffande den s. k. presumtionsregeln, ersättningsprocessen, indexklausuler och uppsägningstid bör därför genomföras i enlighet med det författningsförslag som finns i hyresrättsutredningens betänkande SOU 1978:8. Med hänvisning till det anförda föreslås att antar de till propositionen lämnade lagförslagen med de ändringar som förordas i motionen. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk)
mot · G2022210 · 1979-03-15 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:115 om riktlinjer för energipolitiken Utredning om etanol. Det är av miljöskäl angeläget att ersätta blytillsatser till bensin för att förebygga knackningar i motorer med hög kompression. Det är också av beredskapsskäl nödvändigt att på olika vägar framställa eller kunna framställa ett motorbränsle inom landet. En väg är att tillsätta sprit till bensin. Redan under tillsatte man träsprit till bensinen (s. k. motyl). Sulfitsprit eller på andra vägar framställd sprit ur trä kommer i ett beredskapsläge inte att räcka till som motorbränsle utöver andra användningar. Genom förjäsning av råsocker och avfallsprodukter från sockerframställningen kan framställas stora mängder sprit, användbar som motorbränsle - etanol. Inför den rationalisering som planeras inom Sockerbolaget borde, innan indragning sker av exempelvis Karpalunds sockerbruk, utredas förutsättningarna för att där framställa etanol som ersättning för bly och som tillsats till bensin för att nedbringa oljeberoendet. att hos regeringen anhåller att möjligheterna att inom landet framställa etanol utreds. () ()
mot · G2022219 · 1979-03-22 00:00:00 — med anledning av propositionen 1978/79:99 om en ny trafikpolitik Propositionen 1978/79:99 Ny trafikpolitik innebär att trafikpolitiska beslut äntligen upphävs. Det som då sades innebära att varje trafikgren skall bära sina egna kostnader fick reellt till följd att järnvägen betalade sina reella kostnader och att skattebetalarna betalade en stor del av vägtrafikanternas kostnader. Effekten av denna trafikpolitik kan inte ha undgått någon: nedlagda järnvägar och indragna tågturer, en snabbt expanderande privatbilism och godstransport via lastbilar - en trafikpolitik till nytta och glädje för bil- och lastbilstillverkare, oljebolagen och entreprenadfirmor, men en gradvis förstörelse av det kollektiva trafiknätet. Då det nu äntligen är tid för en ny trafikpolitik finner vi att det delvis är samma gamla trafikpolitik som . kapitalkostnader skall visserligen minskas med 215 milj. kr. De pengarna skall läggas på minskade biljettkostnader under veckodagar då trafikintensiteten är låg. Minskade biljettpriser är bra och kommer att öka antalet resenärer. Mera handikappvänliga tåg, samordning av olika kollektiva transportmedels tidtabeller och billigare godstaxor likaså. Men hur blir det med kärnfrågan i den nya trafikpolitiken? Det blir den gamla trafikpolitiken, nämligen att fortsätta nedläggningen av vårt järnvägsnät. Beträffande av det nuvarande järnvägsnätet skall frågan om fortsatt persontrafik prövas och skall ytterligare utredning göras innan man avgör om även de skall prövas. Trots ordvalet kan ingen sväva i tvivelsmål om att det är fråga om att lägga ner ytterligare av vårt järnvägsnät. Besluten om att lägga ned järnvägarna skall avgöras av kommuner och landsting, och för att göra det särskilt attraktivt att lägga ned bandelar skall den summa som SJ beräknar som förlust överföras till länshuvudmannen för att driva buss och/eller taxi på de berörda sträckorna . Därefter utgår nuvarande bidrag för olönsam landsbygdstrafik. Det är alltså inte nog med att vi inte skall få åka tåg på de nedläggningshotade sträckorna. Vi skall dessutom via skattsedeln betala för de förluster som skulle uppstått om vi haft tågen kvar. Att denna gamla trafikpolitik måste avvisas är uppenbart. Lika uppenbart är att vi måste få en ny trafikpolitik, som bygger på en långsiktig utveckling av kollektivtrafiken, däribland järnvägen. Detta innebär en trafikpolitik som i stället för nedläggning utgår från behovet av en upprustning och utbyggnad av järnvägen, t. ex. mellan och och en förlängning av ostkustbanan mellan och . Med hänvisning till det anförda föreslås att med anledning av propositionen 1978/79:99 beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om järnvägsnedläggningar eller begränsningar av persontrafiken på vissa bandelar.
mot · G2022222 · 1979-03-21 00:00:00 — av och i med anledning av propositionen 1978/79:119 om vissa frågor rörande forskning och forskarutbildning Tillståndet vid universiteten är hela folkets angelägenhet. Kulturell och ekonomisk utveckling undergrävs genom universitetens kris. Kvalificerad utbildning och forskning är grunden för den näringslivets förnyelse som i en hård internationell konkurrens fordras för allas sysselsättning och levnadsstandard. Mot denna bakgrund hemställer vi 1. att kvalitet i universitetsutbildning och forskning förutsätter att hela skolsystemet bygger på respekt för kvalitet i kunskaper, 2. att dessa krav också måste ställas på lärarutbildningen, 3. att kompetens och sakkunskap måste återfå sin rätta plats i ledningen av arbetet vid universiteten, 4. att universiteten befrias från den överordnade och överdrivna byråkratiapparaten och att de pengar som därigenom sparas används för universitetens verkliga uppgift att befrämja lärdom och framsteg, 5. att forskningens kvalitet och integritet hävdas genom ett stopp för ofoget att tilldela myndigheter pengar för att under täcknamnet "forskning lägga ut allsköns beställningsuppdrag. () G. ()
mot · G2022225 · 1979-03-21 00:00:00 — med anledning av propositionen 1978/79:135 om ändring i lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring, m. m. I propositionen 1978/79:135 föreslås inrättandet av två nya dagpenningklasser på 190 och . Vidare föreslås att det kontanta arbetsmarknadsstödet höjs från nuvarande 65 till . Arbetslöshetskassornas samorganisation (SO) med sina 3 miljoner medlemmar har begärt inrättandet av tre nya dagpenningklasser om 190,200 och . Vi anser att detta är ett minimikrav. Redan nu omfattas av de försäkrade av den högsta dagpenningen. Priserna och hyrorna stiger undan för undan. Det blir allt dyrare att leva även om man är arbetslös. Kravet från SO har stöd från så tunga remissinstanser som LO och TCO, vilka anser att förslaget är väl motiverat. Det tycker däremot inte departementschefen. I propositionen föreslås likaledes ändringar i det kontanta arbetsmarknadsstödet . Den höjningen svarar på intet sätt mot dagens levnadskostnader. Även de unga arbetslösa drabbas av de höga levnadskostnaderna. De skall bo, äta, köpa kläder osv. precis som alla andra. Eftersom samhället inte har klarat av den primära uppgiften att skapa arbete åt alla, bör samhället också ta konsekvenserna därav, bl. a. genom att ge de unga arbetslösa en någorlunda hygglig ekonomisk kompensation. Det är varken . kommunisterna föreslår att det kontanta arbetsmarknadsstödet höjs till . per dag från . Med hänvisning till ovanstående föreslås 1. att hos regeringen hemställer om inrättandet av tre nya dagpenningklasser på 190, 200 och . som införs i arbetslöshetsförsäkringen från , 2. att hos regeringen hemställer att det kontanta arbetsmarknadsstödet höjs .
mot · G2022227 · 1979-03-22 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:99 om en ny trafikpolitik Målet för en socialdemokratisk trafikpolitik är att skapa en god transportförsörjning åt alla medborgare, oberoende av bosättningsort. En väl fungerande, utbyggd kollektiv trafik är ofta en förutsättning för att invånarna i en kommuns olika delar skall kunna ta del av en differentierad arbetsmarknad, kommersiell och samhällelig service liksom olika kultur- och fritidsaktiviteter. Sysselsättningspolitiken är intimt förknippad med regionalpolitiken. Hindren för förvärvsarbete måste undanröjas. Många människor förhindras att ta ett arbete på grund av bl. a. dåliga kommunikationer. Särskilt markant blir detta i glesbygd med långa avstånd. Antalet arbetstillfällen måste ökas så att arbete kan erbjudas alla som vill och kan delta i arbetslivet. För att detta skall kunna realiseras fordras insatser över ett brett fält. Det får absolut inte stranda på dåliga möjligheter till personoch godstransporter. I regeringens framlagda proposition, Ny Trafikpolitik, finns en fördelningsprincip som ej kan accepteras - nämligen den att icke lönsamma järnvägssträckor skall övertas av kommunerna, medan SJ behåller de lönsamma. Genom ett förslag i denna riktning kommer de redan ekonomiskt svaga och undersysselsatta kommunerna att drabbas hårt. Regeringens nedläggningshot av de banlängder, varav 61,3 finns i och rör sträckan , är oroande. Att resandefrekvensen är låg är inget axiom för en nedläggning av en järnvägssträcka. Det är i stället en osolidarisk handling mot de orter och de grupper av människor som det gäller. Den reducering av kostnaden man kan uppnå av en ersättningstrafik på landsväg kan inte uppväga den negativa effekt man får på det energikrävande området av en överflyttning av trafiken från järnväg till landsväg. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen begär att bandelen upptas i kategori som kräver ytterligare utredning innan ställningstagande görs. () () AXEL ()
mot · G2022228 · 1979-03-22 00:00:00 — med anledning av propositionen 1978/79:99 om en ny trafikpolitik Regeringens proposition 1978/79:99 om en ny trafikpolitik har mottagits med blandade känslor. Detta gäller inte minst beträffande riktlinjerna för den fortsatta persontrafiken på våra järnvägar. Att vissa bandelar som enligt nuvarande regler betecknas som trafiksvaga sammanföres med det nuvarande affärsbanenätet och kallas riksbannät för anses vara positivt. På dessa sträckor skall persontrafiken behållas . Upprustning av såväl banor som vagnmateriel liksom rabatteringsförslagen kan även komma att öka resandefrekvensen. Däremot kan inte förslagen om kommande nedläggningsprövningar av betydande sträckor - bl. a. och liksom - huvudsakligast i län, under några omständigheter accepteras. Att överföra ansvaret för nedläggningsbesluten till de regionala huvudmännen för kollektivtrafiken är en raffinerad politisk metod, som ger sken av att möjliggöra ett decentraliserat beslutsfattande, men som i verkligheten lika väl kan uppfattas som att staten undandrar sig sitt ansvar för att ge medborgarna i landet en något så när rättvis tillgång till järnvägar, landsvägar och andra kommunikationer. län hade sitt högsta befolkningstal i slutet på . Befolkningstalet har sedan stått praktiskt taget stilla . En antaglig anledning till detta sorgliga förhållande är att länet vid järnvägsutbyggnaden icke fick någon genomgående järnvägslinje av stambanekaraktär. En mängd järnvägsnedläggelser har drabbat länet. måste vi säga ifrån ait inga ytterligare inskränkningar får ske. Linjen Linköping-Bjärka-Säby-Västervik tillhör de banor som enligt propositionen skall bli föremål för ytterligare utredningar. Denna bandel breddades för inte så länge sedan, och vi finner det mycket egendomligt att det skall behövas några ytterligare utredningar i det fallet. Enligt min uppfattning måste det nuvarande järnvägsnätet i län bibehållas och ytterligare upprustas. Den smalspåriga linjen bör breddas till normalspår eller i varje fall rustas upp ordentligt och förses med bättre rullande materiel. För stora delar av norra länet är banan en utmärkt förbindelse, bl. a. med sjukhuset i , och den bör i högre grad än f. n. utnyttjas för skolskjutsar. Bandelen Västervik-Bjärka-Säby () skall utan tvekan inordnas i riksnätet. Rälsbussarna på denna sträcka behöver också ersättas med modernare vagnar som ger större åkkomfort. Med hänvisning till det anförda föreslås att vid behandling av propositionen om en ny trafikpolitik uttalar 1. att järnvägslinjen () hänföres till riksnätet, 2. att bandelen Västervik-Hultsfred-Växjö eventuellt breddas och i varje fall upprustas samt undantas från kommande nedläggningsprövning.
mot · G2022231 · 1979-03-22 00:00:00 — med anledning av propositionen 1978/79:119 om vissa frågor rörande forskning och forskarutbildning I propositionen 1978/79:119 om forskning och forskarutbildning framhålls att den breda forskningsinformationen är eftersatt. Det understryks att det är mycket viktigt att denna informationsverksamhet utvidgas. Förslag fors också fram som syftar till att förstärka högskolemyndigheternas resurser för forskningsinformation. Vidare ges forskningsrådsnämnden i uppdrag att bl. a. undersöka möjligheterna att ge ut en populärvetenskaplig tidskrift för barn och ungdom. Vi anser det vara en stor brist att frågan om hur man med utbildningsinsatser kan öka förutsättningarna för en bättre forskningsinformation inte alls tas upp i propositionen. Att föra ut forskningsresultat, kritiskt granska forskning, ställa forskningsfrågor under debatt och bedriva undersökande journalistik, som är något mer än ytlig information, ställer stora krav på dem som är verksamma inom massmedia. Med den roll forskning och utvecklingsarbete har i vår samhällsutveckling är behovet av en bred och inträngande forskningsinformation ett demokratiskt problem, som bör mötas bl. a. genom insatser i massmedia. I forskningsrådsutredningen betonades att större kunskap och förståelse för forskningen och dess konsekvenser för samhället behövs i bl. a. massmedia. I utbildningen av journalister borde därför ingå moment som behandlar forskningen och dess roll i samhället. Detta borde också vara av speciellt intresse vid fortbildningsverksamheten för redan yrkesverksamma. har tidigare framhållit att det är angeläget att de myndigheter som inom högskolan skall svara för journalistutbildningen verkar för att journalisternas specialstudier stimuleras (UbU 1976/77:20). behandling av dessa frågor utmynnade i ett tillkännagivande. De åtgärder som vidtagits är dock klart otillräckliga. Vi anser det angeläget att fortbildningsmöjligheterna för redan verksamma journalister förbättras så att dessa på ett mer kvalificerat sätt kan ägna sig åt forskningsfrågor. Vidare bör kurser anordnas för forskare inom en rad områden för att underlätta deras möjligheter att sprida forskningsinformation och på ett journalistiskt sätt hantera forskningsfrågor av olika slag. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att hos regeringen begär förslag om ökade utbildnings 1 1978/79. insatser till stöd för en kvalificerad journalistik om forskningsfrågor och forskningsresultat.
mot · G2022235 · 1979-03-22 00:00:00 — 1978/79 2235-2239 av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:119 om vissa frågor rörande forskning och forskarutbildning Universitetsfilialerna i , och byggdes till stor del upp av lärare som var verksamma vid moderuniversiteten i , och och där hade påbörjat sin forskarutbildning. Även andra lärare med påbörjad forskarutbildning kom tidigt till universitetsfilialerna. Totalt bedöms 30-35 nu verksamma lärare ingå i gruppen. Problemen med uppbyggnaden av filialerna och svårigheterna att skaffa lärare under uppbyggnaden har gjort att arbetsbelastningen förde aktuella lärarna varit så stor att de - i många fall - ännu inte kunnat fullfölja sin tidigt påbörjade forskarutbildning. Många har tjänster som universitetsadjunkter. För verksamheten vid de aktuella högskoleenheterna är det självfallet ytterst angeläget att dessa lärare kan fullfölja sin forskarutbildning. Systemet med utbildningsbidrag ger inte den grupp som det här är fråga om reella möjligheter att fullfölja sin utbildning. Särskilda åtgärder erfordras . Lärarna bör kunna fl tjänstledighet från sina tjänster och därvid fl ledigheten bekostad av särskilda medel. bör därför anvisa särskilda medel för kostnader i samband med att lärare i ovannämnda grupp beviljas tjänstledighet för forskning och forskningsanknytning i syfte att fullfölja forskarutbildning. Medlen bör disponeras av de berörda tre regionstyrelserna. att anvisar 1,5 milj. kr. /80 för åtgärder som möjliggör att vissa lärare vid högskoleenheterna på de tidigare universitetsfilialsorterna kan fullfölja sin forskarutbildning. () () 1 1978/79.
mot · G2022236 · 1979-03-22 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:119 om vissa frågor rörande forskning och forskarutbildning I den socialdemokratiska utskottsgruppsmotionen /79:2230 med anledning av propositionen 1978/79:119 om vissa frågor rörande forskning och forskarutbildning har vi lagt fram förslag om arbetstagarrepresentation i styrelsen för teknisk utveckling. Hemställan härom görs i förevarande motion. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar uttala att arbetstagarrepresentation bör ingå i styrelsen för teknisk utveckling. () () () () () () () () () () () . () i