mot · G30211 · 1979-10-04 00:00:00 — av Per m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:213 med redovisning av planeringsskedet i den fysiska riksplaneringen Regeringen har i propositionen 1978/79:213 bl. a. föreslagit att godkänna en ändrad utformning av riktlinjerna i den fysiska riksplaneringen till skydd för jordbruksmark. Dessa riktlinjer innebär nu att högvärdig jordbruksmark inte bör tas i anspråk för tätbebyggelse om en från samhällsbyggandets synpunkter likvärdig lösning kan åstadkommas på annan, för jordbruket mindre värdefull mark. Begreppet högvärdig jordbruksmark definieras med utgångspunkt i de förhållanden som råder i skilda landsdelar. Det nu framlagda förslaget formuleras så att riktlinjerna skall gälla brukningsvärd jordbruksmark och att jordbruksintresset där skall ges företräde om det tilltänkta ändamålet kan uppnås på annat tillfredsställande sätt. Som brukningsvärd jordbruksmark betecknas mark som med hänsyn till läge, beskaffenhet och övriga förutsättningar är lämpad för jordbruksproduktion. Den angivna nya formuleringen inflöt först i en inom upprättad promemoria. Genom att foga denna promemoria till regeringens skilda beslut om utgångspunkter för det fortsatta planeringsarbetet inom länen och hänvisa därtill har regeringen - sålunda utan att avvakta ställningstagande - ansett sig kunna deklarera ändrade principer. Ställningstagandet gör visserligen inte anspråk på att ha direkta rättsverkningar men torde ha ansetts vara en utgångspunkt för dess framtida beslut i enskilda planoch tillståndsärenden. Den faktiska effekten detta har på bl. a. kommunernas och länsstyrelsernas bedömningar innebär emellertid att regeringen föregripit det riksdagsbeslut som behövs för att ändra riktlinjerna. Det är i praktisk hantering till föga tröst att statsrådet i propositionen (s. 27 n) visat sig inse detta och sökt rättfärdiggöra besluten genom att inte kalla dem riktlinjer. Deklarationen från regeringens sida får därmed endast en klarare karaktär: man avser att tillämpa - och har kanske redan tillämpat - nya principer vare sig de godkänts av eller inte. Detta är anmärkningsvärt. Det är inget försvar att avsteg från antagna riktlinjer i praktiken skett redan tidigare genom beslut av trepartiregeringen () som successivt skärpt dessa riktlinjer. 1 detta sammanhang får emellertid hanteringsfrågorna lämnas åsido. har att pröva ett direkt förslag att godkänna vad i regeringsprotokollet förordats beträffande utformningen av riktlinjerna för hushållning med mark och vatten såvitt avser hushållning med jordbruksmark. Till en början bör slås fast att jordbruksmark även fortsättningsvis bör beredas ett skydd inom den fysiska riksplaneringens ram. enligt vår mening utformas så att det kan förankras i breda opinioner och framstå som meningsfullt. Det skall också kunna tillämpas på ett sätt som inger förtroende. Ovan har refererats förslagets sammanfattade utformning. Därtill läggs emellertid även vissa uttalanden om tolkningen därav. Det centrala i detta sammanhang är att tillåtligheten av tätbebyggelse på jordbruksmark i det enskilda fallet skall prövas genom en avvägning mellan de motstående intressena. Det påpekas å ena sidan att jordbruksmarkens kvalitet, arrondering m. m. skall tillmätas betydelse. Resultatet är sålunda att jordbruksintresset skall sättas in i en glidande skala. Å andra sidan påpekas i fråga om utbyggnadsintresset att man även där skall utgå från en glidande skala inom ramen för alternativ för tätortsutbyggnad som är tillfredsställande vid en sammanvägd bedömning. Dessa av regeringen godkända uttalanden är förståeliga som en väg ut ur det dilemma som promemorians formuleringar försatt den i. Dessa formuleringar, hur väl de än belyser svårigheterna, ger emellertid föga ledning vid tillämpningen. De är uppenbart svåra att förena med de föreslagna riktlinjernas okänsliga formulering av jordbruksintresset i förening med avsaknaden av krav när det gäller vad som skall bedömas som ett tillfredsställande alternativ med ett klart tolkningsföreträde för staten gentemot kommunerna. Det får inte glömmas att riktlinjerna för den fysiska riksplaneringen är specifika i den meningen att de ger staten vissa möjligheter att ingripa i planering. Det ligger i sakens natur att dessa riktlinjer skall reserveras för att skydda verkliga intressen. Om de åberopas alltför ofta och i situationer där de framstår som omotiverade även utanför den berörda kommunen kan resultatet bli att det grundläggande syftet motverkas. Medborgarna kan tappa förtroendet för den fysiska riksplaneringens och statsmakternas viktiga roll i dessa hänseenden. Även om en allmän planeringsprincip skulle kunna formuleras i enlighet med propositionens förslag, följer därav inte som en självklarhet att den i oförändrat skick bör antas som riktlinje till skydd för ett riksintresse. Det är inte heller en självklarhet att allmänna riktlinjer, formulerade för t. ex. jordbrukspolitiken, direkt kan överföras till byggnadslagstiftningens område. Samhällsplaneringens syfte att lösa konflikter mellan motstående intressen kan inte tillgodoses enbart utifrån sektorsvis formulerade riktlinjer. Mot bakgrund av det anförda anser vi att inte bör godkänna de föreslagna nya riktlinjerna beträffande jordbruksmark. De tidigare godtagna riktlinjerna bör därför gälla även i fortsättningen. Än en gång bör betonas vikten, även i detta sammanhang, av att ett översiktligt synsätt tillämpas så att de övergripande syften som den fysiska riksplaneringen skall tillgodose inte kommer att skymmas av mängden av enskilda frågor. Därmed bibehålls bättre skyddsprincipens trovärdighet. Ett fortsatt arbete med relativt enkla områdesplaner bör kunna ge en fastare grund för fortsatt arbete med en mer Även medan detta arbete pågår bör realistiska överväganden kunna göras mot bakgrund av gällande riktlinjer i de fall där därmed inte principiella låsningar för framtiden skapas. att med avslag på propositionen 1978/79:213 i motsvarande del inte godkänner vad i regeringsprotokollet förordats beträffande utformningen av riktlinjerna för hushållning med mark och vatten såvitt avser hushållning med jordbruksmark. PER () () () () () GOTAB 62671 Slockholm 1979