mot · G2022366 · 1979-03-29 00:00:00 — med anledning av propositionen 1978/79:160 om fortsatt reformering av inkomstskatten, m. m. Avveckla orättvisa skatteförmåner så får staten inkomstförstärkning Motionen godtar propositionens huvuddrag men anser att inkomstbortfallet för staten genom sänkning av inkomstskatten bör kompenseras bl. a. genom minskning av orättvisa skatteförmåner. SLOPA RÄTT TILL AVDRAG FÖR FRIVILLIGA PERIODISKA UNDERSTÖD. OMVANDLA RÄTTEN TILL RÄNTEAVDRAG från inkomsten till procentuell reduktion av skatten, lika för alla inkomstnivåer. AVVECKLA HEMMAMAKESKATTEREDUKTIONEN till en början för barnlösa hemmamakar födda . MINSKA SKATTEFÖRMÅNERNA VID FASTIGHETSFÖRSÄLJNING. FÖRBJUD RÄTT TILL AVDRAG FÖR FÖRETAGENS REPRESENTATIONSKOSTNADER OCH AVGIFTER TILL ARBETSGIVARORGANISATIONER. Slopa rätt till avdrag för frivilliga periodiska understöd För frivilliga periodiska understöd medges avdrag med högst . var avdragsrätten obegränsad. Avdragsrätten har ansetts socialt motiverad t. ex. vid understöd till behövande. De sociala skälen för avdragsrätten har minskat i styrka i takt med utbyggandet av samhällets socialpolitiska åtaganden. Avdragsrätten har missbrukats bl. a. så, att personer med hög marginalskatt betalat periodiskt understöd till annan med längre marginalskatt, varefter skattevinsten ibland delats. Frivilligt periodiskt understöd har också missbrukats via utbetalningar till utlandet, vilka i många fall gjorts för att där bygga upp ett sparkapital. Om det fortfarande av sociala skäl skulle vara motiverat för en medborgare att betala periodiskt understöd till en annan i , bör sådant kunna ske utan avdragsrätt för den förre och utan skattskyldighet för den . Det periodiska understödets storlek kan utan svårighet anpassas till den sålunda 1 1978/79. - Utbetalningar till utlandet med avdragsrätt bör av kontrollskäl ej medgivas. Efter erforderlig departementsutredning bör lagförslag om slopande av avdragsrätten för frivilliga periodiska understöd kunna föreläggas för ikraftträdande . Rätten till ränteavdrag från inkomsten skapar orättvisor mellan inkomsttagare med olika inkomstnivåer på grund av skilda marginalprocentsatser i den statliga inkomstskatten. Ett exempel kan vara tillräckligt för att belysa fallet: Om två löntagare med t. ex. 80 000 resp. . i årsinkomst köper identiska egnahem med samma räntekostnader, så får den med . i inkomst i skattebidrag till räntekostnaden medan den med . i inkomst får ca 82 96. RÄTTVISA BETRÄFFANDE RÄNTEAVDRAGSRÄTTEN SKULLE KUNNA SKAPAS OM DENNA RÄTT TILL AVDRAG FRÅN INKOMSTEN OMVANDLADES TILL SKATTEREDUKTION, BASERAD PÅ SAMMA PROCENTSATS FÖR ALLA INKOMSTNIVÅER T. EX. . Principen att använda skattereduktion finns redan tillämpad i annat sammanhang. har inforts ett nytt system för sparande i bank eller till aktiefond som med viss maximering berättigar till årligt avdrag från skatten av sparbeloppet, lika för alla inkomstnivåer. I propositionen föreslås också att rätt till avdrag för gåva till speciellt ändamål med viss maximering skall berättiga till årligt avdrag från skatten av gåvobeloppet, lika för alla inkomstnivåer. Efter erforderlig departementsutredning bör lagförslag om omvandling av ränteavdrag från inkomsten till procentuellt avdrag från skatten - lika för alla inkomstnivåer-kunna föreläggas . Med hänsyn till en sådan förändrings inverkan på lång sikt för många medborgares personliga ekonomiska planering torde en successiv omvandlingsreform bli nödvändig. Med ett första steg från borde omvandlingen till avdragsrätt från skatten kunna ske successivt under exempelvis fem årsåattt. ex. för av ränteutgiften ger rätt till skatteminskning medan resten får dras från inkomsten. För inkomståren 1981, 1982 och 1983 skulle avdraget från skatten öka så att det gäller 40, 60 resp. av ränteutgiften för att gälla hela utgiften. Exempel: ränteutgift . Taxe- Av ränteutgiften fäs Skattelättnad p. g. a. ringsår skattere- avdrag från skattere- inkomst 80 96 =40 000 Man kan givetvis också tänka sig andra metoder för successiv omvandling av avdragsrätt från inkomsten till reduktion av skatten. Den s. k. hemmamakeskattereduktionen infördes för att motverka en del av de övergångsproblem som uppstod bl. a. genom införandet av individuell beskattning av gifta. Det fanns vid skatteomläggningen hemmamakar, som var äldre och saknade möjlighet att gå ut på arbetsmarknaden, som saknade yrkesutbildning, som bodde på orter med begränsade arbetstillfällen osv. Redan då hemmamakeskattereduktionen infördes, var den orimlig t. ex. då två barnlösa makar i föredrog att leva på den enes inkomst av exempelvis . och den andre var hemmamake - med en belöning i form av skattereduktion med . Efter hand som samhällets satsning inom familjepolitiken alltmer koncentrerats till att utjämna ekonomiska olikheter mellan familjer med och utan barn har hemmamakeskattereduktionen blivit alltmer orimlig. Höjda barnbidrag och bostadsbidrag bör vara de rätta stödformerna inom familjepolitiken. Successiv avveckling av hemmamakeskattereduktionen borde kunna ske i t. ex. tre steg om . vart och ett av inkomståren 1980-1982, i första hand för barnlösa makar/sammanboende, där den yngste är född , dvs. för barnlösa hemmamakar . - Med en sådan metod avvecklar sig hemmamakeskattereduktionen successivt av sig själv för barnlösa makar under de närmaste decennierna. I de fall hemmamaketillvaron är beroende av bristande sysselsättningstillfällen på orten bör -om så erfordras för familjens ekonomi - en kompensation kunna utgå av arbetsmarknadspolitiska medel. För ensamstående med barn - även för förvärvsarbetande sådan - finns ologiskt nog rätten till hemmamakeskattereduktion. Denna typ av hemmamakeskattereduktion - liksom den för hemmamaken i tvåföräldrafamiljen kan egentligen ses såsom en del av ersättningen för barnomsorgen. Det vore därför riktigare att denna belöning genom skattereduktion för hemmamaken ersattes av t. ex. ett förhöjt barnbidrag. Eftersom hemmamakevarianten mest förekommer medan barnen är i de allra yngsta åldrarna, vilka är av särskild betydelse för barnens utveckling, borde det vara lämpligt att koncentrera en betydande höjning av barnbidraget till exempelvis barn i åldrarna . En höjning av barnbidraget för dessa åldersgrupper av barn borde ske t. ex. till 30 96 av basbeloppet, dvs. en höjning medea . Efter departementsutredning borde iagförslag om avveckling från i tre steg av hemmamakeskattereduktionen för barnlösa hemmamakar födda kunna framläggas. En plan borde också uppgöras för en successiv avveckling av hemmamakeskattereduktionen för föräldrar och en ersättning av denna med barnbidragshöjningar, t. ex. med tonvikten lagd på särskilt stor höjning för de yngsta barnen. Minska skatteförmånerna vid fastighetsförsäljning Vinst som uppkommer vid icke-yrkesmässig försäljning av fastighet reduceras normalt både genom att ingångsvärdet uppräknas med en indexklausul och genom ett årligt avdragsbelopp på . För den sålunda reducerade vinsten erläggs inkomstskatt i vanlig ordning. Om en fastighet som köpts för . kommer den skattskyldiga delen av vinsten - vid en årlig inflation av 5 96 - att reduceras med , dvs. blir inkomstbeskattad vinst. Reglerna för reducering av uppkommen vinst före beskattningen är mycket fördelaktiga. Närmast stötande ter det sig att inflationsuppräkningen av ingångsvärdet får ske inte bara på investerade egna sparmedel utan även på den del som består av upplånat kapital. De sparare som via kreditinstitut möjliggjort fastighetsinnehavet får ingen som helst kompensation för den inflationsförlust som de gör under "sparåren medan låntagaren (fastighetsförsäljaren) får skattefrihet för de lånade medlens inflationsförändring. Sparande, t. ex. i bank, i premieobligationer eller i aktier, har inte motsvarande inflationsuppräkningsklausul när det gäller att få skattebelastningen reducerad. En reform måste ske antingen så att andra sparformer får ett med fastighetsförsäljningsvinsten jämförbart inflationsskydd, om ett sådant är tekniskt och praktiskt möjligt att konstruera, ellerst att förmånerna vid beskattning av fastighetsförsäljningsvinst reduceras. -1 varje fall måste rätten till inflationsskydd av lånedelen i fastighetsvärdet upphävas. Den enklaste lösningen synes vara att - i avvaktan på pågående utredning om sparandebeskattningen över huvud taget - reducera rätten till vinstminskning vid framräknandet av den skattskyldiga delen av fastighetsförsäljningsvinsten med ca 50 96. borde en sådan provisorisk förmånsreducering kunna ske med giltighet från . Förbjud rätt till avdrag för representationskostnader m. m. Företagens kostnader för representation är avdragsgilla liksom andra kostnader av försäljningskostnadstyp. Vissa reduktionsregler finns fastställda för hur mycket sådan representation får kosta per person. Enligt uppgifter uppgår företagens avdragsgilla representationskostnader till så stort belopp att skattebetalarna får subventionera med ca 400 milj. kr. Då deltagarna i sådan representation till icke oväsentlig del består av företagsledare och högre tjänstemän i det representerande företaget, ter det sig utmanande att andra skattebetalare skall bidra till kostnaderna för sådanas måltider. I propositionen redovisar statsrådet skäl för att han icke är beredd att framlägga förslag om rätt till avdrag förerlagda fackföreningsavgifter. Skälen är i stort dels att den sammanlagda avdragssumman skulle bli så storatt den skulle få påtagliga statsfinansie!la konsekvenser, dels att ett betydande merarbete för individuell kontroll av de skattskyldigas avdrag skulle bli följden. - Båda dessa skäl talar emot att en ny avdragsrätt införs för fackföreningsavgifter. En konsekvens måste emellertid bli att icke heller arbetstagarnas motpart på arbetsmarknaden - företagarna - får behålla rätten till avdrag för sina avgifter till arbetsgivarorganisationerna. Det måste anses såsom ett rimligt rättvisekrav att företagens rätt till avdrag för avgifter till arbetsgivarorganisationer o. d. slopas. Efter erforderliga departementsutredningar bör lagförslag med verkan från kunna föreläggas om slopande av företagens rätt till avdrag för representationskostnader och avgifter till arbetsgivarorganisationer. Ovan framförda förslag til! avvecklande av orättvisa skatteförmåner borde kunna ge samhället inkomstförstärkning i stort enligt följande: Åtgärd Effekt i milj. Slopandet av rätt till avdrag för frivilliga periodiska understöd, netto ca 40 Omvandling av ränteavdrag från inkomsten till reduktion av skatten , ca 340 Avveckling av hemmamakeskattereduktionen för barnlösa hemmamakar födda ,ca 50 Minskade skatteförmåner vid vinst p. g. a. fastighetsförsäljning, ca 350 Förbjuden rätt till avdrag för företagens representationskostnader och avgifter till arbetsgivarorganisationer, ca 400 Total inkomstförstärkning för staten, ca 1 180 AVVECKLING AV ORÄTTVISA SKATTEFÖRMÅNER ger staten icke oväsentlig inkomstförstärkning som kompensation för föreslagna sänkningar av inkomstskatten, belastar i stort skattebetalare, som kan bära skatteskärpningen, kan inte bli inflationsdrivande, gör det mindre nödvändigt att höja allmänna konsumtionsskatter, vilka senare skulle drabba de ekonomiskt sämst ställda i samhället och dra med sig behov av kompenserande insatser. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att åtgärder i enlighet med motionens tankegångar bör övervägas.