mot · G2021604 · 1979-01-24 00:00:00 — Motion 1978/79:1604 av m. fl. om regler för skydds- och tillträdesanordningar på hustak Under en lång följd av år har anordnandet av skyddsanordningar på hustak blivit eftersatt. Sådana skyddsanordningar är en absolut nödvändighet då arbete bedrivs på tak, t. ex. vid snöskottning, målningsarbeten, sotning eller reparationer, antennuppsättning m. m. Någon systematisk inventering av rådande standard för skyddsanordningar har inte utförts. Undersökningar som gjorts genom byggnadsnämnder i olika kommuner, bl. a. efter förfrågningar från den fackliga organisationen - - pekar dock på att ca 3/4 av landets flerfamiljshus saknar föreskrivna skyddsanordningar på tak. Det kan vara upplysande att mot denna bakgrund konstatera att åtskilliga tillbud och olyckor uppstår just vid takarbete. Särskilt snöskottning och målningsarbeten, som i regel bedrivs av plåtslagare men också av personer utan insikter om riskerna och utan erfarenhet av arbete på hustak, sker dessutom oftast under ytterst ogynnsamma förhållanden - i kyla, på halt underlag och under tidspress. Antalet olycksfall som leder till invaliditet eller dödsfall beräknas enligt vara ca 15 för samtliga som arbetar på tak. Olycksfallsrapporter inom yrkesinspektionen visar att två olycksfall av tre vid takarbete medförde dödsfall. Olycksfallsstatistiken kan i detta sammanhang inte säga hela sanningen. Vetskapen om möjliga risker samt dåliga säkerhetsanordningar för med sig extra försiktighet och mer omständliga metoder. I vissa fall utförs inte nödvändigt rensningsarbete e. d. i rätt tid med snöras m. m. som eventuell följd. har åtgärder vidtagits för att driva fram skyddsanordningar på hustak, men genom underlåtenhet beträffande äldre fastigheter, i vissa fall generella dispenser samt bristande kontroll av faktisk regeltillämpning, har den rådande situationen uppstått. Det finns ingen för hela landet aktuell inventering av utrustningsstandarden beträffande skyddsanordningar på hustak. Den fackliga organisationen har främst att utgå från iakttagelser som medlemmarna kunnat göra i samband med utförda arbeten. Inom ett litet antal kommuner har dock förhållandena studerats mer systematiskt. Bristen på riksomfattande systematiska besiktningar är ett hinder för att påtala regelbrott och underlåtenhetförsyndelser hos fastighetsägarna. Den är också ett hinder för de ansvariga kontrollmyndigheterna, byggnadsnämnd och länsstyrelse, att bedriva sina åligganden aktivare. är bristen på aktuellt kunskapsunderlag om takanordningar ett symtom på den personal- och resursbrist som råder, framför allt inom de Skulle resurser finnas att tillgå, måste slutsatsen i stället bli att frågan om skyddsanordningar på tak ges låg angelägenhetsgrad. Eftersom problemet varit aktuellt och påtalats av facket torde förklaringen delvis finnas på det planet. Följande inventeringar med viss systematik ger klara indikationer om den rådande situationen. Inom redovisas en inventering genom besiktning av 127 fastigheter . Av dessa fick 90 skriftliga anmärkningar mot skyddsanordningar på taken. De vanligaste anmärkningarna gällde i nu nämnd ordning: fästanordningar för lina till säkerhetsbälte (), invändig förbindelseled till tak (), tillträde till taknock (). Kommunen har kunnat konstatera att anmärkningarna lett till ett positivt handlande från fastighetsägarnas sida. företog byggnadsinspektionen i en inventering av praktiskt taget samtliga tak inom tätbebyggda områden i kommunen. Vid inventeringen, som omfattade ca 8 500 fastigheter med mellan 12 000 och 15 000 byggnader, konstaterades att fullständiga anordningar saknades i av fallen. De fastighetsägare, vilkas fastigheter saknade skyddsanordningar på tak, fick skriftlig anmodan att avhjälpa bristen. Liknande inventering har utförts i kommun . Av de besiktigade fastigheterna, ca 400, hade över 300 -trots att de fått anmärkningar vid gjorda besiktningar - fortfarande stora brister beträffande skyddsanordningar på taken. 1 besiktigades 169 fastigheter 1/10-1/12 1978 av i kommunen speciellt anställd person. Av dessa 169 fastigheter hade 102 olika brister beträffande tillträdes- och skyddsanordningar på tak. Längst med besiktningen av tillträdes- och skyddsanordningar för tak tycks man ha kommit i . fick en konsultfirma kommunens uppdrag att göra besiktningen. Den statistik som framtagits visar det skrämmande resultatet att av 302 besiktigade fastigheter har fått anmärkningar. De få inventeringar som blivit gjorda visar tydligt att det i regel finns skäl till förelägganden och åtgärder beträffande fastigheters tak. I många fall finns anordningar, men de motsvarar inte längre de krav som ställs. En särskild risk ligger i anordningar som förfallit och kan brista när de utsätts för belastning. En undermålig anordning kan vara farligare än ingen alls. Beträffande takens faktiska utrustning med säkerhetsanordningar kan man dra dels slutsatsen att en inventering behöver göras, dels slutsatsen att ett program för utrustning av taken med säkerhetsanordningar och prövning av existerande anordningar bör antas och genomföras. Enligt Svensk Byggnorm (SBN 75) krävs fästanordningar för lina (vanligen nockräcke) till säkerhetsbälte samt fast stege till nocken om taklutningen är mer än 1:4 och fasadens höjd mer än . Fotstöd vid takfot krävs om lutningen är större än 1:3 (detsamma gäller fotstöd vid takbrott på brutet tak). SBN innehåller också föreskrifter om förbindelseled till tak och skorsten. Vidare har vissa regler givits angående takfotsräcken med tanke på snörasrisken till marken. Större takfönster skall vidare ha omgivande räcke för undvikande av risken för brott vid personbelastning. Vi anser att SBN bör skärpas på det sättet att infästningsanordningar (nockräcke, takbrygga) föreskrivs på samtliga tak, oavsett taklutning och fasadhöjd, samt att fotstöd vid takfot och takbrott föreskrivs, då tak eller del av tak lutar mer än 1:4 (gällande bestämmelser ). SBN 75 avser endast nybyggda hus. Beträffande äldre hus skall gälla de föreskrifter som var i kraft då resp. hus byggdes eller gavs byggnadslov. byggnadsstadgors krav var otillräckliga, men detta skulle troligen vara ett mindre problem, om inte diverse undantag och dispenser beviljats . De första föreskrifterna beträffande skyddsanordningar på samtliga tak gavs . föreskrevs att äldre hus skulle kompletteras enligt de nya reglerna . Denna regel blev dock aldrig effektivt tillgodosedd. gavs genom byggnadsstadgan nya regler. Tyvärr beviljades betydande dispenser för äldre hus. Vid antagandet av nya byggnadsnormer har visserligen kraven på säkerhetsanordningar skärpts, åtminstone om man ser dem som helhet, men genom den bristande uppföljningen för äldre hus och genom omfattande dispenser har betydande luckor i den aktuella utrustningen uppstått. Dessutom har-och detta kanske är den allvarligaste faktorn - byggnadsnämnderna saknat resurser eller program för att inspektera säkerhetsanordningar på tak i äldre hus samt driva igenom nödvändiga förbättringsåtgärder. Vi förordar mot denna bakgrund en ny regel som innebär att äldre hus undantagslöst skall uppfylla krav motsvarande dem för nya hus enligt den byggnorm som kommer att gälla. I en skrivelse till har såväl arbetstagar- som arbetsgivarorganisationerna inom plåtslageribranschen hemställt att SBN kompletteras enligt följande: att fastningsanordning för lina till säkerhetsbälte (räcke, takbrygga) föreskrivs på samtliga tak, oavsett taklutning och fasadhöjd, att tillträdesled från uppstigningsstället till infästningsanordning för lina till säkerhetsbälte föreskrivs på tak som lutar mer än 1:16, att bestämmelserna för förbindelseled till skorsten skärps i likhet med kraven om tillträdesled från uppstigningsställe på tak till infästningsställe för lina till säkerhetsbälte, att uppstigningsöppning på tak, som lutar mer än 1:8, nedtill och vid sidorna förses med ett räcke, att transportled (trappa) och plattform i anslutning till uppstigningsöppningen föreskrivs som invändig förbindelse från vindsbjälklag, om nivåskillnaden mellan vindsbjälklag och uppstigningsöppning i taket överstiger 2 m, alt fotstöd vid takfot (del av tak då detta är brutet) föreskrivs då tak eller del av tak lutar mer än 1:4, alt takbrygga föreskrivs på tak som lutar mer än 1:4 och där byggnadens fasadhöjd är mer än 6 m, alt permanenta hållare för räckesstolpar, vilka underlättar uppsättandet av skyddsräcken på tak, anbringas i takkanten vid uppförande av byggnad och vid stora reparationer, för vilka bygglov krävs. Vidare har förbunden hemställt att lägger fram förslag till en särskild förordning med föreskrift att äldre hus kompletterar säkerhetsutrustningen på tak så att nya SBN-standarden uppfylls. Fastighetsägarna bör ges en bestämd tid, då åtgärderna skall vara vidtagna, förslagsvis tre arbetssäsonger, att byggnadsnämnderna före utgången av 1982 inspekterar äldre fastigheter samt gör förelägganden i de fall föreskrivna säkerhetsanordningar på tak inte uppfyller kraven, att den förbättringsverksamhet som här föreslås, och som kommer att få riksomfattande karaktär, planläggs i samråd med branschorganisationer och fackliga organisationer inom plåtslagerier och annan berörd industri, bl. a. för att åstadkomma jämn produktion och minsta möjliga störningar i form av arbetsanhopning och bristsituationer. Vi tvingas, som framgått av ovan, konstatera att åtgärder som byggnadsstadgan föreskrivit ännu inte genomförts. som samhället ställer allt större krav i arbetsmiljösammanhang, har här alla de som arbetar på tak tvingats acceptera att inte ens gällande bestämmelser tillämpas. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att hos regeringen hemställer att de åtgärder som anvisas i motionen vidtas i syfte att öka säkerheten vid arbete på tak. () ()