mot · G2021862 · 1979-01-25 00:00:00 — om bevarande av kulturhistoriskt värdefulla fartyg Trots flera utredningar inom kultursektorn har de kulturhistoriskt värdefulla fartygen - kulturbyggnaderna till sjöss - hamnat utanför dessa och ej behandlats i bevarandesyfte. Detta gäller såväl byggnadsvårdsutredningen, MUS 65 utredningar om kulturminnesvård och museerna, betänkande över Ny kulturpolitik samt Kungl. Maj:ts proposition om den nya statliga kulturpolitiken. Vi bevittnar hur de sista representanterna för ång- och segelfartygsepoken dör ut. En fungerande sjöfart har varit vårt lands livsvillkor genom tiderna. Men trots detta stannar kulturminnesvården vid strandkanten. Våra skyddsinstrument för kulturhistoriskt värdefulla byggnader är sådana att allt vad vi skyddar skall finnas på landjorden. Men mycket av detta skulle vi aldrig ha, om vi inte haft en högt utvecklad skeppsbyggnadsteknik samt en effektiv sjöfart, med djupgående rötter i vår kulturhistoria - svensk sjöfart. Redan har uttryckt det: Rikets välfärd består näst på sjö- och skeppsfarten." I det följande berörs endast fartyg och som därför enligt ny ordning i sjölagen 1976 kallas skepp. Alla skepp samt förvärv av eller andel i skepp skall registreras i skeppsregistret. Internationellt har det, framför allt , vuxit fram ett stöd från kulturvårdande myndigheter för bevarande av kulturhistoriskt värdefulla fartyg i seglande verksamhet. Detsamma gäller regionala museikajer för seglande fartyg och utåtriktad verksamhet. Det är en allvarlig signal att något motsvarande inte kommit till stånd i , då dessa fartyg här ekonomiskt slogs ut från fraktmarknaden och fisket på ett tidigare stadium än i många av de länder där bevarande- och skyddsåtgärder redan satts in. Havens gråsparvar och arbetshästar har ofta de seglande fiskefartygen och mindre fraktskutorna kallats, vilka senare motoriserades. De var så självklara att ingen täckande inventering, dokumentation och bevarandeplan upprättats för dem. De utgjorde dock den ekonomiska grundstommen med vilken befolkningen arbetade ihop till de vackra fiskelägen och kustsamhällen som vi nu gärna vill bevara. Vi bevarar sjöbodar, magasin och andra byggnader men inte de kulturbyggnader som dessa var avsedda att betjäna. Av roslagsjakterna finns ingen bevarad. Dessa var som fartygstyp av internationellt kulturhistoriskt intresse och en av grundpelarna för träns porter av byggnadsmaterial till bebyggelsen på , liksom för ved till kakelugnar. Låt det inte gå samma väg med de segelfartygstyper som fortfarande finns kvar! Förutom de fartyg som förlorats genom totalhaverier eller på grund av ålder huggits upp, har många representativa fartyg försvunnit ur landet genom försäljningar till utlandet, där de betingar höga priser. Ett sätt att motverka denna utlandsförsäljning vore att skapa en gynnsam existens för dem som segelfartyg inom . I sker bevarandet av dessa segelskutor genom enskilda initiativ i form av privat- och föreningsägda skutor. I bägge fallen ideellt arbete med ingen eller ytterst dålig återbäring på investerat kapital. bildades som ideell riksförening för att främja bevarandet av segelförande fartyg, byggda som seglande yrkesfartyg. Medlemmar är ägare till segelförande fartyg, eller fartyg under restaurering till sådant samt stödjande medlemmar. målsättning är att skutorna bevaras med största möjliga hänsyn till kulturhistoriskt värde och karaktär, liksom att bevara och föra vidare kunskapen om att manövrera, handha och underhålla segelskutor. Detta motsvarar således de kulturpolitiska målsättningarna om att levandegöra och föra vidare vårt kulturarv. En stor svårighet i detta arbete är avsaknaden av ett officiellt erkännande av dessa fartyg inom som kulturhistoriskt värdefulla objekt. Detta utgör ett starkt hinder för kulturbidrag; likaså att inte arbetet med det kulturhistoriska bevarandet av dessa fartyg ges möjlighet till stöd från i likhet med andra fria kulturgrupper. Sakkunskap saknas i stor utsträckning vid våra museer inom dessa områden när det gäller kunskap i restaurering och gestaltning samt erfarenhet av vård och underhåll. Vid statens i har en intern utredning gjorts beträffande ett bevarande av förra isbrytare . Denna utredning har getts en mycket allmän karaktär där även segelskutorna berörts, dock på ett i hög grad ofullständigt sätt, utan att problemen närmare studerats. Det föreligger en mycket stor risk för att en inriktning sker på att bevara servicefartygen till eftervärlden och att den mångfald av fartygstyper som dessa skulle betjäna glöms bort. Fyrskeppen tillhör de bäst bevarade fartygstyperna i landet med 3 st. fullständiga objekt. Däremot är det en risk att t. ex. de seglande skutorna kommer att helt försvinna. Det får inte ske! En inventering av det existerande kulturhistoriskt värdefulla fartygsbeståndet bör genomföras med det snaraste. Vidare bör utredas vilka åtgärder som krävs för att garantera dessa fartygs fortsatta existens. En strävan bör vara att söka finna en meningsfull verksamhet för dem, så att de inte bara blir döda museiföremål. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär att en utredning tillsätts för att se över förutsättningarna för att bevara kulturhistoriskt värdefulla fartyg.