ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G202500 · 1979-01-18 00:00:00 — av m. fl. om fortsatt nyttjande av kriminalvårdsanstalten i har en mycket kraftig reducering skett av antalet slutna platser på landets kriminalvårdsanstalter. Genom beslut av statsmakterna har genom nedläggningar drygt 800 platser försvunnit. Under detta år minskas ansta!tsbeståndet genom regerings- och riksdagsbeslut med ytterligare ca 150 platser genom nedläggningar av anstalterna , Rödjan och Ulriksfors. som denna minskning sker har beläggningen på kriminalvårdens anstalter kraftigt börjat öka. Sålunda fanns 320 fler intagna än motsvarande datum 1977. Förklaringen till ökningen är bl. a. att intagna döms till längre straff än tidigare och på så sätt uppehåller anstaltsplatserna längre. Narkotikabrottsligheten ökar i vårt land, och de som döms för narkotikahantering får ofta långvariga straff. Uppgifter finns som tyder på en fortsatt ökning av beläggningstalet . För att bemästra situationen med det ökade beläggningstrycket och har i skrivelse till regeringen begärt att för begränsade tidsperioder få öppna vissa nu stängda anstaltsavdelningar. Man skulle därigenom få ett platstillskott med ca 130 platser. Dessa är förlagda till tidigare avdelningar vid anstalterna , , och . , som organiserar merparten av de anställda vid anstalterna, har uttryckt stor oro dels över den kraftiga minskning som skett av anstalternas platsantal, dels över de ökade intagningssiffrorna. Personalens arbetsmiljö försämras allvarligt vid hög- eller överbeläggning, differentiering av klientelet omöjliggörs, och de intagna får det svårare ju större deras kollektiv blir. De intagna har rätt att kräva att ha ett eget bostadsrum, vilket inte alltid kan ges dem vid överbeläggning. Det har även hänt att de tillfälligt blivit anvisade lokaler som ej varit avsedda som förläggningsutrymme på grund av att andra lämpliga lokaler ej funnits att tillgå. Mot denna bakgrund synes det vara oansvarigt både mot intagna och personal att ytterligare försämra platssituationen genom att bland annat lägga ner anstalten i . Att under begränsade tidsperioder öppna tidigare nedlagda anstaltsavdelningar löser enligt vår uppfattning ej heller några problem. Personalen har vid dessa avdelningar redan omplacerats och kriminalvården måste därför, om avdelningarna åter tas i bruk, korttidsanställa ny personal. Anstalten i , som fungerar väl, frekventeras till stor del av fängelsedömda från . I råder stor brist på Enligt beräkningar finns ett behov av minst sex lokalanstalter med 40 platser vardera inom detta område. har inte någon lokalanstalt tillkommit beroende på att tomtmark ej gått att anskaffa. Med anledning härav borde anstalten i finnas kvar till dess att minst två lokalanstalter i hunnit uppföras, vilket drygt motsvarar platsantal. Man skulle då även vinna - utöver en väl fungerande anstalt med 58 platser - att arbetssituationen på ej ytterligare försämrades. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna att tidigare nedläggningsbeslut av kriminalvårdsanstalten i upphävs till dess att minst två lokalanstalter uppförts inom . () ()
mot · G202502 · 1979-01-18 00:00:00 — 1978/79:502 , av m. fl. om biståndssamarbetet mellan och Svenskt bistånd började lämnas till /72. Det har ökat snabbt, och har den största landramen för svenskt bilateralt bistånd. Fram t. o. m. /78 hade totalt från utbetalats . som bistånd till . Huvuddelen av biståndet utgår till tre projekt, skogsindustriprojektet i Bai Bang samt barnsjukhuset i och allmänsjukhuset i . Svenskt bistånd går också till utbildning av sjukhuspersonal och till familjeplanering. För innevarande och närmast föregående budgetår utgår också medel till importstöd med sammanlagt . Utanför landramen har under samma utgått bidrag ur katastrofposten med sammanlagt . För /78 gällde en landram på för Vietnambiståndet. För innevarande budgetår gäller en ram på . /80 föreslår regeringen en landram på . Dessutom räknar regeringen med att katastrofmedel skall tas i anspråk även för . Vid innevarande budgetårs början fanns också en ingående reserv på . 1 samband med sin redogörelse för Bai skriver regeringen att det f. n. inte kan bedömas i vad mån konflikten med och kommer att påverka takten i nuvarande planer. SIDA skriver dock i sina petita att konflikten med liksom striderna med hämmar landets utveckling. Sedan propositionen skrevs, har vi nu upplevt ingripande i . Detta försvårar rimligen det planmässiga utvecklingsarbetet i , som det starkt ökar behovet av katastrofinsatser såväl i som i och i övrigt. Mot denna bakgrund synes biståndsramen för böra bibehållas vid och den av regeringen föreslagna ökningen med tillföras posten för katastrofer m. m. Detta medger dels att pågående svenska insatser kan fullföljas, dels att ökade medel ställs till förfogande för att lindra de lidanden som genom det pågående kriget drabbar människorna. Med hänvisning till det anförda hemställer vi 1. att fastställer en oförändrad landram för på , 2. att överför de därigenom i förhållande till regeringens förslag frigjorda medlen, , till posten Katastrofer m. m. att användas för att lindra nöden inom och . () ()
mot · G202503 · 1979-01-18 00:00:00 — av och om importen av socker De av antagna riktlinjerna för jordbrukspolitiken innebär att den svenska sockerbetsarealen skall anpassas så att den tillåter ett importutrymme på 10-15 96 av vår totala sockerkonsumtion. Detta är ett från svensk sida frivilligt åtagande. internationella sockeravtal fanns ett obligatoriskt svenskt åtagande att begränsa sockerarealen. avtal, som antogs av 1978, innehåller emellertid inte längre några åtaganden om produktionsbegränsning för del. Motivet för den av beslutade importandelen var enligt vederbörande departementschef hänsyn till de sockerproducerande exportintressen, dvs. Den totala sockerkonsumtionen i landet kan komma att minska . Från näringssynpunkt anses det nämligen angeläget att konsumtionen av socker och sockerrika produkter reduceras. Importandelen och en ev. minskad konsumtion har kommit att medföra att en nedläggning av sockerbruket i Karpalund utanför diskuteras. Vid sockerbruket i Karpalund har uppförts dels ett helt nytt reningsverk av mycket hög standard som fungerar på ett sätt som rönt mycket stor uppmärksamhet, dels en ny verkstadsbyggnad. En nedläggning av Karpalund skulle innebära ett bortfall av arbetstillfällen motsvarande 165 årsarbetare. Den totala sysselsättningseffekten blir dock betydligt större, beroende på i vilken omfattning betodlingen kommer att fortsätta sedan odlarna hänvisats till andra bruk. En del av arbetskraften på bruket i Karpalund bor i kommun norrom , vilket innebär att nedläggningen också skulle drabba ett område med svåra sysselsättningsproblem. I finns f. n. fem sockerbruk, medan det i län bara finns Karpalund. Genom nedläggning av Karpalund skulle man ytterligare öka den regionala obalansen i . Det är inte omöjligt att inom en inte alltför avlägsen framtid självt kan komma att exportera socker. Enligt en utredning (SIND 1976:4) av statens industriverk hävdas att den svenska sockernäringen kan bedömas vara internationellt konkurrenskraftig. Utredningen föreslog därför att betodlingsarealen utökas successivt. Vi kan alltså konstatera att en fortsatt sockerimport av den omfattning som gäller kan medföra nedläggning av ett sockerbruk och möjligen därmed en reducering av sockerbetsarealen, trots den positiva framtidsbedömningen. Motivet till sockerimporten är bl. a. att stödja sockerproduktionen på - ett land som har resurser nog att delta i militära operationer på andra kontinenter. Ett sådant land bör inte få vare sig direkt u-landsbistånd eller indirekt stöd genom importåtagande. Importutrymmet för socker bör därför minskas i motiverande grad. Mot bakgrund av det anförda hemställer vi att hos regeringen begär förslag till en minskning av importutrymmet vad avser socker i enlighet med vad i motionen anförts.
mot · G202504 · 1979-01-18 00:00:00 — av och om dagersättningen vid mönstring I budgetpropositionen föreslås viss uppräkning av nu gällande värnpliktsförmåner. Denna uppräkning är angelägen men otillräcklig. Förslag om högre belopp framförs i en socialdemokratisk partimotion. En grupp av värnpliktiga berörs emellertid ytterst litet av någotdera förslaget. Det gäller de värnpliktiga som har att inställa sig till mönstring för att därefter placeras i olika uppgifter inom försvaret. Inskrivningen sker numera vid centrala värnpliktskontor och betyder t. ex. för en värnpliktig i milo N. N. eller Ö.N. som regel två dagars frånvaro från utbildning eller arbete. För utgår dagersättning. Denna låga ersättning kan för många innebära en betydande ekonomisk uppoffring. Ersättning enligt samma regler som vid repetitionsövningar borde i stället utgå. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande ersättning vid mönstring.
mot · G202505 · 1979-01-17 00:00:00 — av m. fl. om slopande av arbetsgivaravgifter beträffande anställda ungdomar Arbetslösheten bland ungdomar är relativt sett mycket större än den genomsnittliga arbetslösheten i arbetskraften. Det förekommer en debatt om var orsakerna till detta oroväckande tillstånd kan sökas. Här skall i korthet redovisas några faktorer som bidrar till ungdomsarbetslösheten. Konjunktursvårigheter får främst effekt på nyanställningar, vilket speciellt drabbar ungdomarna. Likaså drabbar driftsinskränkningar ungdomar särskilt negativt, eftersom dessa oftast är de senast anställda. Vidare är ungdomarna i större utsträckning anställda i konjunkturutsatta sektorer av den svenska ekonomin. Den relativt sett ökade ungdomsarbetslösheten beror i viss utsträckning på den minskade rörligheten på den ordinarie arbetsmarknaden. Antalet arbetsplatser har blivit färre men större, vilket medfört att nya arbeten uppstår på interna arbetsmarknaden som inte är öppna för de nytillträdande. Lagen om anställningsskydd har också bidragit till uppkomsten av sådana interna arbetsmarknader. Slutligen kan nämnas att ungdomslönerna successivt har stigit snabbare än de vuxnas löner. Det är förvisso möjligt att vidta åtgärder på alla de uppräknade områdena i syfte att motverka ungdomsarbetslösheten. Men detta kommer att ta tid, och effekterna kan vara osäkra. Vad som behövs är snabbare åtgärder som ger resultat . I ett marknadsekonomiskt system som bygger på frivilliga överenskommelser på arbetsmarknaden bör direkta tvångsåtgärder uteslutas. Därför återstår bara att statsmakterna vidtar åtgärder som gör ungdomarna mer attraktiva att anställa. De lagstadgade arbetsgivaravgifterna uppgår 1979 till ca 31,5 96 utöver kontantlönen. Om dessa avgifter borttogs för personer skulle den direkta arbetskraftskostnaden sjunka ca 23 96. Kostnaden för att anställa personer skulle alltså vara bara 77 96 av den tidigare kostnaden, vilket starkt skulle bidra till att göra ungdomarna attraktiva på arbetsmarknaden. På detta sätt torde övriga negativa faktorer för ungdomarnas möjligheter att få arbete i stort sett uppvägas. Borttagandet av arbetsgivaravgifterna kan till att börja med göras totalt. Därefter kan avgifterna ånyo höjas om effekten bedöms bli för stark. Härigenom kan kostnaderna för finansieringen minskas. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om nedsättning av arbetsgivaravgifterna för personer i syfte att minska ungdomsarbetslösheten. () . ()
mot · G202507 · 1979-01-18 00:00:00 — av och om pensionstillskottet för änkor Vid bedömningen av änkas rätt till pensionstillskott beaktas inte endast faktiskt utgående änkepension från ATP utan även sådan pension som hade utgått om undantagande från ATP inte hade gällt för den avlidne maken. När änkan uppnår den allmänna pensionsåldern och änkepensionen från folkpensioneringen avlöses av hennes ålderspension kommer vid bedömningen av rätten till pensionstillskott förmånerna som utgår eller skulle ha utgått från ATP alltjämt att beaktas. Pensionstillskottet till hennes ålderspension påverkas således indirekt av den avlidne makens undantagande från ATP. Även om denna tillämpning av reglerna i och för sig kan synas konsekvent upplevs den av de drabbade som orättfärdig. Detta särskilt som det tidigare inte krävdes makans samtycke när anmälan om undantagande gjordes. Det orimliga i förhållandet framgår också om man jämför med en situation där båda makarna uppnår pensionsålder. I ett sådant fall hade pensionstillskott beviljats makan eftersom det inte funnits någon koppling till änkepension från ATP. Vi ifrågasätter om denna tolkning beträffande änkorna var avsikten när tog beslutet om pensionstillskott. Enligt vår mening talar övervägande skäl för att påtalade förhållande rättas till. En ändring bör därför ske av 3 och 4 §§ i lagen om pensionstillskott, innebärande att vid beviljande av pensionstillskott till ålderspensionen skall bortses från makes undantagande från ATP. Ändringen bör även gälla alla änkor med ålderspension som förlorat rätten till pensionstillskott till följd av makes undantagande från ATP, så att de blir berättigade till pensionstillskott. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställs att hos regeringen begär förslag till ändring av lagen om pensionstillskott innebärande att vid beviljande av pensionstillskott till ålderspensionen skall bortses från makes undantagande från ATP. () ()
mot · G202508 · 1979-01-19 00:00:00 — av och om patientkostnaden inom företagshälsovården Enligt överenskommelse mellan staten och sjukvårdshuvudmännen får sjukvårdshuvudmännen ta ut en patientavgift om högst . vid remiss från företagshälsovårdsmottagning som är registrerad vid allmän försäkringskassa. Staten ersätter sjukvårdshuvudmännen med . per remitterad patient. Detta innebär i praktiken att om en anställd söker sin företagsläkare för sjukdom och denne remitterar för fortsatt undersökning får patienten först betala en patientavgift om . till företagshälsovården och därefter ytterligare . för röntgen eller eventuell utredning i anledning av remissen. Detta förhållande kan innebära att den anställde i första hand söker annan läkare för att inte riskera att behöva betala dubbla patientavgifter. Därigenom undanhålls företagshälsovården viktigt material för att kunna ta ställning till om arbetsmiljön har förorsakat sjukdomsfallet. Detta är en nackdel inte bara för den redan sjuke utan också för övriga anställda. 1 avtalet mellan arbetsmarknadens parter har överenskommelse träffats om att högst av företagshälsovårdens arbete skall utgöra vad vi traditionellt betraktar som sjukvård. Stor enighet råder om vikten av att viss sjukvård meddelas inom företagshälsovården, så att man i sjukdomsbilden hos de anställda kan spåra hälsofarliga arbetsmiljöer. I den nya arbetsskadelagen utvidgas rätten till ersättning enligt denna lag också för sjukdomar som ej tidigare ansågs ha samband med arbetsmiljön. Därför är det numera av utomordentlig vikt att den anställde av ekonomiska skäl ej i första hand söker annan läkare än den inom företagshälsovården. Det är förenat med stora svårigheter att avgöra huruvida en sjukdom skall antas förorsakad av arbetsmiljön eller inte. Just därför behöver företagshälsovården ett representativt underlag för att kunna avgöra om sjukdomen kan härledas till arbetsmiljön och om så är fallet kunna föreslå förbättringar. Av det sagda framgår betydelsen av att den sjuke söker läkare inom företagshälsovården och inte av ekonomiska skäl söker annan läkare vars remiss inte medför förnyad patientkostnad. Denne läkare har i regel inte samma möjlighet som företagshälsovårdens läkare att ta ställning till ett samband mellan sjukdom och arbetsmiljö. Därigenom kommer inte åtgärder att vidtas som förebygger nya sjukdomsfall. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om utfärdande av bestämmelser som innebär att remiss från läkare i företagshälsovården inte föranleder ny patientkostnad.
mot · G202510 · 1979-01-19 00:00:00 — 1978/79 510-514 om besvär i ärende rörande allmän försäkring gäller nya bestämmelser om hur man överklagar beslut i socialförsäkringsärenden. Bestämmelserna innebär bl. a. att försäkringskassornas beslut skall överklagas hos försäkringsrätt. Försäkringsrätterna är tre till antalet och finns i Handen, och . Enligt 20 kap. 13 § lagen om allmän försäkring skall besvärshandling tillställas den myndighet som meddelat beslutet. I samma paragraf sägs också att "den omständigheten att besvärshandlingen tillställts den domstol (försäkringsrätt), som har att pröva besvären, eller allmän försäkringskassa utgör ej hinder för besvärens upptagande till prövning, därest handlingen inkommit före besvärstidens utgång. För den som vill överklaga ett beslut av en försäkringskassa kan dessa bestämmelser fä högst olyckliga konsekvenser. Om den klagande lämnar sin besvärsskrift till beslutsförsäkringskassan eller till vilken försäkringskassa som helst före besvärstidens utgång är allt gott och väl. Detsamma gäller om besvärsskriften sänds till . Skulle t. ex. däremot en malmöbo, som vill överklaga ett beslut som fattats av i , råka sända besvärsskriften till försäkringsrätten i Handen, i vars domkrets inte ingår, anses besvären inte inkomna i rätt tid. Enligt lagbestämmelserna måste besvärsskriften lämnas till den domstol som har att pröva besvären, vilket innebär att besvärshandl ingen i exemplet sannolikt inte kommer försäkringsrätten i till handa förrän efter besvärstidens utgång, eftersom handlingen inte översändes dit förrän tjänstemännen i Handen upptäckt att besvärshandlingen kommit fel. Försäkringskassorna kommer att på olika sätt informera de försäkrade om rätt försäkringsrätt. Sålunda kommer rätt försäkringsrätt att anges i besvärshänvisningen på manuellt utfärdade beslutshandlingar. Genom dator utfärdade beslutshandlingar innehåller däremot endast en uppräkning av försäkringsrätterna och deras adresser. Trots den information som lämnas i besvärshänvisningarna och på annat sätt av försäkringskassorna, är det orimligt begära att varje enskild försäkrad skall klara av sådana byråkratiska finesser det här är fråga om. Exempel: En person, som bor i första delen av 1979 men sedan bosätter sig i , utgår med ali säkerhet från att han/hon tillhör Stockholmskassan senare delen av 1979. Så är emellertid inte fallet, och skulle denna person vilja överklaga ett försäkringskassebeslut, som måhända förmedlats av Stockholmskassan men fattats av Malmökassan, är det inte förvånande att besvären sänds till försäkringsrätten i Handen. 1 1978/79. ringsrätt är emellertid den i . Besvärshandlingar, som inkommit till försäkringsrätt (oavsett vilken), bör upptas till prövning på samma sätt som om de inkommit till försäkringskassa eller . Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om förslag till ändring av bestämmelserna i 20 kap. 13 § lagen om allmän försäkring, så att besvärshandling upptas till prövning, därest den inkommit före besvärstidens utgång till någon av försäkringsrätterna, till någon allmän försäkringskassa eller till .
mot · G202512 · 1979-01-19 00:00:00 — av m. fl. om åtgärder mot synstress En tredjedel arbetsföra ser inte tillräckligt för det arbete de har. Detta visar sig i en begynnande och ökande synstress. Orsak till synstress är att kravet på synen skärpts både i fritids- och arbetsmiljö. I det vardagliga livet klarar vi oss med en synbild som inte är exakt skarp. När vi kräver att ögat skall arbeta perfekt blir pressen på synen så stark att synstress blir följden även vid små felaktigheter på ögat. Att förebygga och bota synstress är ganska lätt bara individen blir medveten om sitt synfel. Många går hem från sitt arbete med värkande rygg, axlar och nacke, med svidande ögon eller onaturligt trötta, inte medvetna om att orsaken kan vara att deras arbete kräver mer än deras syn kan ge. Det finns amerikanska undersökningar som hävdar att en konsekvent genomförd synvärd ökar produktionen . Om inte synstress skall utvecklas folksjukdom krävs motverkande insatser. Yrkesoftalmologer, dvs. ögonläkare specialiserade på ögats arbetsmiljö, kan här göra väsentliga insatser i förebyggande syfte. Med oftalmologi avses vetenskapen om ögat och dess sjukdomar. En oftalmolog är en läkare som är specialist på detta område. En läkare kan efter avlagd läkarexamen och fullgjord allmäntjänstgöring vidareutbilda sig till oftalmolog. Bevis på denna specialistkompetens utfärdas av efter det att läkaren tjänstgjort minst inom oftalmologin. En yrkesoftalmolog är en ögonläkare som mer specifikt sysslar med arbetslivets synproblem (olika gränsvärden, belysning m. m.). En yrkesoftalmolog har också vanligtvis större erfarenheter av olika arbetsplatser än en oftalmolog som enbart arbetat på en ögonklinik (detta understryks av det förhållandet att yrkesoftalmologen i kallas industrialoftalmolog). Särskild utbildning eller specialistkompetens för yrkesoftalmologer finns inte . En yrkesoftalmolog har alltså samma specialistutbildning som en vanlig oftalmolog men har av eget intresse och på grund av sina arbetsuppgifter kommit att ägna sig mer åt arbetslivets synproblem. Enligt uppgift från yreksoftalmologen, docent , torde antalet oftalmologer i som "specialiserat sig på arbetslivets synproblem vara knappt tio. Med hänvisning tili vad som i motionen anförts hemställs att hos regeringen begär förslag till ökad utbildning av oftalmologer samt vidtar åtgärder för att stimulera till utbildning av yrkesoftalmologer. () MAJ () ()
mot · G202516 · 1979-01-18 00:00:00 — 1978/79 516-524 av m. fl. I vår partimotion 1978/79:509 om åtgärder inom barn- och familjepolitiken har vi lagt fram flera förslag berörande barnomsorgen m. m. Hemställan härom görs i förevarande motion. Med stöd av det ovan anförda hemställs 1. hos regeringen begär riktlinjer för den fortsatta utbyggnaden av barnomsorgen i enlighet med vad som anförts i motionen, 2. till Särskilda insatser för förskolan () för /80 anvisar ett reservationsanslag av , 3. beslutar att barnomsorgsavgift från även skall erläggas av egenföretagare, 4. hos regeringen begär förslag om sommarverksamheter för barn i enlighet med vad som anförts i motionen. () () () HANS () () () () () (s) () () () () 1 1978/79.