mot · G202539 · 1979-01-18 00:00:00 — av m. fl. om utredning angående föroreningar från bilavgaser De luftföroreningar som förorsakas av bilavgaser i moderna storstäder finns i många fall i sådana koncentrationer att de är direkt skadliga för de människor som kontinuerligt utsätts för dem. Det gäller i första hand personer som arbetar med transporter och kollektivtrafik samt barn i innerstäder; barn är känsligare än vuxna för en del av de ämnen som finns i luftföroreningarna och de vistas ofta utomhus . De giftiga ämnen som människor kontinuerligt utsätts för är bl. a. koloxid som ökar hälsoriskerna för människor med hjärt- och kärlsjukdomar, kvävedioxid, som ger ökad mottaglighet för bakterieinfektioner i luftvägarna, bly, som är skadligt för blodbildningen och kan ge skador på nervsystemet och som är en särskilt allvarlig hälsorisk för barn, samt en lång rad cancerframkallande ämnen av olika slag, bl. a. bens(a)pyren. Förekomsten av bens(a)pyren skulle enligt medicinska bedömare kunna bidra till förklaringen av skillnaderna i förekomsten av lungcancer mellan land och stad. I angrips luftföroreningar från bilavgaser framför allt genom en lagstiftning som reglerar avgasreningen för nya bilmodeller. Detta slags åtgärd kan emellertid ge effekt först på lång sikt. Enligt uppskattningar är det inte troligt att ytterligare avgasrenande åtgärder kan påverka utsläppen nämnvärt i ett område som . Luftföroreningarna från bilavgaser bekämpas numera i många städer även genom en alltmer utvecklad trafikplanering, som i vissa fall utan tvivel varit framgångsrik när det gällt att minska vissa giftiga utsläpp. Man bedömer t. ex. i att trafikregleringen på lett till att koloxidhalten på vissa hårt trafikerade gator reducerats till hälften, medan ökningar varit blygsamma på de gator dit trafiken omfördelats. Det är emellertid uppenbart att åtgärder som trafikplanering kombinerad med förbättrad kollektivtrafik inte ensamma är tillräckliga för att minska giftnivån i storstäder till ett läge där barn och arbetande inte utsätts för direkta hälsorisker. Direkt trafikbegränsande åtgärder blir därutöver nödvändiga. Från kommunalt håll, t. ex. , har man därför krävt att staten inför gränsvärden för de totala utsläpp av luftföroreningar från bilavgaser som kan tolereras i stadsluften. Inom arbetsmiljölagstiftningens område har man ansett det nödvändigt att besluta om gränsvärden för utsläpp av giftiga ämnen i luften kring de arbetande. I själva verket är det så att för vissa av de giftiga ämnen som kontinuerligt släpps ut av bilar i stadsluften finns bestämda gränsvärden som förbjuder utsläpp inne på arbetsplatser av den storleksordning som är vanlig i t. ex. Stockholmsluften. Men vissa yrkesgrupper arbetar kontinuerligt i stadsluften. Dessutom tillbringar många innerstadsbarn en stor del av sin tid utomhus. Flera fackliga organisationer som arbetar inom trafikområdet har uttryckt oro för hälsoriskerna i stadsluften. Sålunda har t. ex. taxisektionen vid transportarbetares fackförening uttalat följande: Vi yrkesförare kan inte längre acceptera den arbetsmiljö som utgör för oss. Hade dessa förhållanden rått i en industrilokal så hade skyddsombudet på den arbetsplatsen stoppat verksamheten intill dess att arbetsmiljöförbättrande åtgärder vidtagits. 3, anställda vid lokaltrafik, har uttalat att man i det dagliga arbetet utsätts för stora hälsorisker på grund av den nuvarande trafikpolitiken och känner allt större oro för vår framtida hälsa. saknar generellt bindande gränsvärden som reglerar luftkvaliteten för bilavgasföroreningar. I en rad andra länder har emellertid lagstiftning införts där man maximerar den tillåtna koncentrationen av en rad viktiga luftföroreningar som skapas av bilavgaser. Det gäller t. ex. , och . Därutöver har WHO rekommenderat riktvärden för en rad luftföroreningar. Undersökningar som har gjorts i av miljö- och hälsovårdsförvaltningen visar att innerstaden har ett gatunät där det föreligger stor risk för att WHO:s riktvärden för koloxid överskrids. Enligt vissa beräkningar skulle biltrafiken på hårt trafikerade gator i Stocholm, som t. ex. och , behöva minska med för att underskrida WHO:s riktvärde för koloxidhalt. När det gäller kväveoxider har WHO:s värden överskridits vid mätningar i såväl som och . Den statliga utredning som har till uppgift att diskutera luftvårdsproblem till följd av bilavgaser, Jo 1977:08 har i sina direktiv inte givits uppgiften att lägga förslag om bindande gränsvärden för luftkvaliteten för olika föroreningar. Gränsvärden för luftkvalitet omnämns i direktiven endast i allmänna ordalag. I stället anger direktiven andra uppgifter som angelägna i första hand, bl. a. ytterligare skärpning av nu gällande avgasreningsnormer från bilarna. Även om sådana åtgärder självfallet är mycket väsentliga, kommer de emellertid, som framhållit, endast att ge effekt på mycket lång sikt, medan det är känt att människorna i storstäderna utsätts för hälsovådliga gifthalter som överskrider WHO:s riktvärden och de normer som regleras genom lagstiftningen i t. ex. och . Mot denna bakgrund och med utnyttjande av den internationella forskning som är tillgänglig är det angeläget att man i vårt land möjligt beslutar om bindande gränsvärden för luftkvalitet för föroreningar som orsakas av bilavgaser, utgående från WHO:s normer och erfarenheter av lagstiftningen i bl. a. , och . Utredningen om luftvårdsproblem på grund av bilavgaser bör därför ges tilläggsdirektiv att skyndsamt utarbeta sådana förslag. Mot bakgrund av vad som sagts får vi hemställa att hos regeringen begär tilläggsdirektiv till den statliga utredningen om luftvårdsproblem på grund av bilavgaser (Jo 1977:08) med begäran om förslag till bindande gränsvärden för luftkvalitet för föroreningar från bilavgaser i enlighet med vad i motionen anförts. HANS () () () ()