ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G202918 · 1979-01-23 00:00:00 — av m. fl. om lokalisering till av högre musikutbildning råder en svår brist på musiklärare i och omgivande region. a. från kommunerna har framhållits att man ej kan besätta tjänster som musiklärare med behöriga sökande. Detta är naturligtvis helt otillfredsställande. Det material som den s. k. redovisat ger också vid handen att motsvarande situation råder även i andra delar av landet. Utredningen föreslog i sitt principbetänkande bl. a. att ytterligare musikutbildning bör inrättas i landet och då förläggas till . Utöver de motiv som förestavas av behovet anfördes också regionalpolitiska och kulturpolitiska skäl samt att högskoleregionen f. n. helt saknar en grundläggande högre musikutbildning. I sammanhanget kan anföras att i kommer att erbjuda utbildning inom kulturkommunikationsområdet liksom att bedriver en omfattande musikverksamhet och att kommunen beslutat att uppföra ett konserthus med utrymmen också för musikutbildningens behov. Beredskapen för att inom starta musiklärarutbildning måste alltså bedömas vara mycket god. Befolkningsmässigt garanterar ifrågavarande högskoleregion en stabil och fortlöpande efterfrågan på en högre musikutbildning. Som nämndes inledningsvis efterfrågar kommunerna musiklärare men också musiklivet i stort, institutionellt liksom i friare former, behöver personer med ett gediget kunnande på området. Tillgången på praktikplatser är god, såväl då det gäller de musikaliska som de pedagogiska delarna av utbildningen. Med den uppläggning den tidigare omnämnda kulturkommuniktionslinjen planeras få, torde goda möjligheter finnas att utveckla en variant med inriktning mot kulturkommunikation på musikområdet. 1 anslagsframställningen för /80 från i heter det att musiklärarutbildning bör tas upp som ett mycket angeläget önskemål för i petitaframställning. Att önskemålet åter framförs ter sig desto naturligare, som ju fr. o. m. 1978/79 får utbildning i slöjd + annat ämne. 1 budgetpropositionen, bil. 12 finns inget förslag i den riktning som föreslagits från i . Vi vill inte se detta som att förslaget avvisats utan mera som ett resultat av den aktuella ekonomiska situationen. Inte desto mindre anser vi det angeläget att frågan om förläggning av högre musikutbildning till i bringas till en lösning möjligt, dvs. bör därför till regeringen hemställa om förslag härom. bör därvid tjäna som underlag. Under hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att hos regeringen hemställa om förslag att högre musikutbildning förläggs till i huvudsaklig överensstämmelse med förslag. () () () (vpk)
mot · G202919 · 1979-01-24 00:00:00 — av och om försöksverksamheten med idrottsgymnasier har i 13 kommuner i landet bedrivits försöksverksamhet med kombination av gymnasieskolstudier och elitidrott. Den av SÖ föreslagna utvidgningen till högst 20 kommuner /80 avvisas i statsverkspropositionen. Det finns f. n. tre friidrottsgymnasier, nämligen i , och . gjorde redan 1974en hemställan till SÖom inrättande av ett friidrottsgymnasium med Svenska friidrottsförbundets och starka stöd. Deras positiva inställning måste ses mot bakgrunden av de goda träningsmöjligheter som finns i kommunen och den geografiska anknytningen till på . Trots detta tog SÖ inte med bland försökskommunerna. menade att ett försök med friidrottsgymnasium med riksintagning ändå borde starta i , och verksamheten går 1979/80 in i sitt tredje år. Kommunen ansvarar för kostnaderna för den numera heltidsanställde idrottsläraren, för extramål, skjutskostnader och särskild hälsokontroll. Träningsmöjligheterna blir unika, när Bosöns nya hall för friidrottsträning inomhus blir klar. Det stora antal sökande visar intresset för och behovet av denna verksamhet. De båda friidrottsgymnasierna i Växsjö och enbart kan inte anses tillgodose behovet i såväl som östra . Tyvärr står elever till skillnad från dem i och utanför möjligheten till vissa justeringar i timplanen. Skolan får ej det speciella statsbidrag för utbyte av 5 lektioners vanlig undervisning mot ämnet specialidrott-friidrott som ges inom ramen för försöksverksamheten. Denna omdisposition skulle innebära en viktig lättnad i studiebördan för dem. Eleverna utgör inte bara en elit från idrottssynpunkt utan ligger även studiemässigt väl till, som de har en avsevärt tyngre arbetsbörda än sina kamrater. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att försöksverksamheten med kombination av gymnasieskolstudier och elitidrott även bör omfatta friidrottsgymnasiet i .
mot · G202920 · 1979-01-24 00:00:00 — om förstärkning av grundutbildningen i handikappfrågor inom arkitektutbildningen m. m. Arkitektutbildning meddelas i , och . Utbildningen är fyraårig och upplagd på ungefär samma sätt på dessa tre utbildningsorter. Den fastställda studieplanen för arkitekter är utarbetad på så sätt att de övergripande huvudområdena i utbildningen anges i t. ex. ämnesområden av typ byggnadsfunktionslära, livsformer och bebyggelseformer, arbetslivets villkor, arbetsplats, förortsstudier. I en studieplan av denna typ anges icke alla delmoment, som förekommer inom undervisningen. Sålunda preciseras i studieplanen heller icke exempelvis undervisningsområdet handikappanpassning av bostäder och offentliga byggnader, dvs. man kan inte av studie- och kursplanerna utläsa det antal timmar som ägnas frågor rörande handikappanpassning av bostäder och offentliga byggnader. Det exakta antalet timmar som ägnas frågor av denna typ varierar också . Undervisningen är också skiftande beroende på vem som är ansvarig för handikappundervisningen. Planering, projektering, byggande och förvaltning av vår byggda miljö spelar en utomordentligt viktig roll i det svenska samhällets utveckling materiellt, kulturellt, socialt och ekonomiskt. Arkitekternas arbetsområde är således mycket brett och mångskiftande. Kommunerna är i behov av arkitekttjänster, och även utformningen av nya och redan befintliga arbetsplatser ställer krav på arkitektarbete i ökad omfattning. Det gäller också handikappanpassningen av den fysiska miljön, när det gäller bostäder, offentliga byggnader och yttre miljö. Om vi skall få en förändring i vårt byggbestånd och i planlösningarna för den yttre miljön krävs goda kunskaper, bl. a. i just handikappfrågor. Därför gäller det att påverka attityderna bland dagens och morgondagens arkitektstuderande. Grundläggande kunskaper om handikapp bör vara obligatoriska och få fastare normer och kursplaner under arkitektutbildningen. Människor med alla sorters handikapp bör beaktas, fysiska och psykiska, t. ex. rörelsehindrade, syn- och hörselskadade, allergiker m. fl. Lämpligt samlat kursmaterial bör sammanställas i samarbete med HCK och studiebesök ordnas hos handikappade för att i praktisk miljö kunna förstå innebörd och konsekvens av olika handikapp. De handikappade måste ges en reell chans att bo på likvärdiga villkor i ett integrerat samhälle. Sambandet mellan forskning och grundutbildning bör också beaktas så att nya rön snabbt kommer utbildningen till godo. Eftersom många detaljritningar samt bostädernas inre och yttre utformning också åvilar byggnadsingenjörer bör vad som i motionen anförts angående grundutbildning i handikappfrågor också vara en angelägenhet för alla de olika skolformer som utbildar byggnadsingenjörer. Med stöd av vad som i motionen anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förstärkning av grundläggande, obligatoriska kunskaper i handikappfrågor inom arkitektutbildningen samt i utbildningen till byggnadsingenjörer. GOTAB 61182 Slockholm 1979
mot · G202921 · 1979-01-24 00:00:00 — 1978/79 921-929 Motion 1978/79:921 av m. fl. om statsbidrag för stöd till handikappade gymnasieelever Från samhällets sida eftersträvas att handikappade skolelever skall integreras med övriga elever. För att de handikappade eleverna skall klara detta krävs ofta stödåtgärder i form av transporter, personell assistans och tekniska hjälpmedel. Gymnasieskolan är en frivillig skola, och det föreligger därför ingen skyldighet för kommunerna att sätta in extra resurser för att hjälpa handikappade elever med transporter, personell assistans och tekniska hjälpmedel. Det kan leda till att en enskild elev på grund av ekonomiska skäl hänvisas till riksgymnasium för rörelsehindrade eller att orimliga kostnader uppstår för eleven och hans familj. Detta kan skapa väldiga svårigheter för handikappade elever och vara ett hinder för dessa att delta i gymnasieundervisningen i integrerad form. Det statsbidrag som kommunerna erhåller för stöd till handikappade grundskoleelever är mycket lågt och täcker inte de kostnader som åsamkas kommunerna. Det finns anledning att på alla sätt satsa på handikappade elevers integrering i skolsammanhang. Det måste också vara ekonomiskt mer fördelaktigt för samhället att eleverna deltar i undervisningen lokalt i stället för att hänvisas till riksinternat. För handikappade elever och deras anhöriga måste det vara mycket angeläget att kontakterna kan hållas med hemmet, som utbildningen kan fortgå. För att möjliggöra för handikappade elever att genomgå gymnasial utbildning på hemorten eller i dess närhet bör staten svara för kostnaderna, lämpligen via . Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts rörande tillämpningen av statsbidragsbestämmelserna för gymnasieelever som är handikappade. () () () 1 1978/79.
mot · G202922 · 1979-01-24 00:00:00 — av och om statsbidrag till i Som en följd av mycket enträgna önskemål från föräldrahåll om en alternativ i bildades . Sedan en fastighet inköpts startades en skola, som fick namnet . Den godkändes av allmänna skolstyrelse i enlighet med 34 § skollagen. i är en fri . Den har f. n. ca 105 elever i klasserna 1-7. Skolan utvidgas etappvis och kommer nästa läsår att omfatta klasserna 1-8. Fastän skolan har ett klart kristet förtecken ställs inte några krav på att elevernas föräldrar skall vara bekännande kristna. Eleverna kommer från alla samhällsgrupper, och den religiösa och kulturella bakgrunden är växlande. Förklaringen till detta är bl. a. att några terminsavgifter inte utgår. Det är alltså inte fråga om någon rikemansskola. Skolan erhåller från fria skolmåltider, fria läroböcker m. m. Något statsbidrag utgår emellertid inte. De stora utgifterna såsom lärarlöner, driftskostnader för fastigheten, hyra för andra skollokaler etc. måste emellertid täckas på annat sätt. Skolan har likväl fungerat, beroende på en mängd gåvor från enskilda personer, kollekter och frivilliga arbetsinsatser, främst från föräldrarnas sida. De alltmer stigande kostnaderna - skolans expansion och lönekostnaderna - oroar dock inför den vidare utvecklingen. Tanken på att till en del finansiera verksamheten genom elevavgifter har stött på starkt motstånd i stiftelsens styrelse - föräldrarna betalar ju redan som alla andra skatt till bl. a. utbildningen i samhället. Om terminsavgifter infördes skulle givetvis elevsammansättningen förändras på ett negativt sätt. Tilläggas kan att en utredning inom skolstyrelsen i visat att om man skulle dra in de kommunala bidragen till de enskilda skolorna i och föra över eleverna till kommunens skolor skulle det medföra ökade kostnader för kommunen. Dessutom skulle det även bli kostsammare för staten eftersom statsbidraget till de kommunala skolorna är större än det som utgår till de enskilda skolor som har statsbidrag (i ). Citaten är hämtade ur Ds U 1978:6 De enskilda skolornas ställning inom utbildningsväsendet. Till utgår som nämnts härovan inget statsbidrag. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att skall ingå bland de statsbidragsberättigade enskilda skolorna.
mot · G202923 · 1979-01-24 00:00:00 — av m. fl. om försöksverksamheten med idrottsgymnasier Idrotten är en betydelsefull del i många ungdomars livsstil. Det är naturligt att ungdomar med särskilda förutsättningar för idrott på samma sätt som ungdomar med speciella intressen för andra verksamheter önskar utveckla sin förmåga. Det är omvittnat att idrottsungdomar som väljer idrottsutövning framför utbildning kan få svårt att finna lämplig sysselsättning när deras aktiva idrottstid är slut. Detta kan bl. a. medföra sociala problem och störningar både för dem själva och andra. Det är därför enligt vår uppfattning starkt socialt motiverat att skolan och idrottsrörelsen kan finna former där utbildning och idrottsträning på ett vettigt sätt kan kombineras med varandra. Ett steg i den här riktningen är den försöksverksamhet med idrottsgymnasier som pågår i 13 kommuner. Försöksverksamheten har tilldragit sig ett stort intresse. har cirka 1/3 av landets kommuner till SÖ eller RF inkommit med förfrågningar eller önskemål om att få delta. Vi utgår ifrån att detta intresse i hög grad är betingat av kommunernas omsorg och ansvar för den ungdom som vill kombinera kvalificerad idrottsutövning med studier. Den försöksverksamhet som hitintills bedrivits har inte innefattat lagsporterna. ansåg att frågan om huruvida lagsporterna skulle inordnas i försöksverksamheten och under vilka former detta skulle ske behövde utredas ytterligare. Detta har skett och resulterat i att föreslagit att försöksverksamheten fr. o. m. /80 skall utvidgas till att omfatta även lagsporterna. Vi anser det utomordentligt angeläget att lagsporterna inte diskrimineras i dessa försök att finna lämpliga möjligheter att kombinera idrottsutövning och utbildning. För möjligheten att kunna utvärdera försöksverksamheten med idrottsgymnasier är det angeläget att denna utbildningsform också får prövas på lagsporterna. Försöksverksamheten med gymnasieskolstudier och elitidrott, som påbörjades /78, bör enligt vår mening därför ökas i enlighet med och förslag. Detta betyder att verksamheten utvidgas från 13 till 20 kommuner och högst 250 intagningsplatser jämfört med 148 innevarande år. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer vi att beslutar utöka försöksverksamheten med kombination av gymnasieskolstudier och elitidrott i enlighet med vad som anförts i motionen. () HANS () () ()
mot · G202924 · 1979-01-24 00:00:00 — om ökad kontakt mellan skola och föräldrar Skolan är ett område som står under ständig debatt. Hur kan skolan förbättras så att eleverna när de lämnar skolan inte ställs inför ett samhällsliv som de är helt främmande för? Ökad vuxenkontakt för eleverna är ett krav som framförts och som håller på att prövas på olika sätt. Men undervisningen i den svenska skolan är inte offentlig. Ingen kan komma oanmäld till skolan för att se hur undervisningen går till, inte ens om man är förälder och har barn i skolan. Endast den som har rätt att inspektera skolan har ovillkorligt tillträde. Föräldrar är skyldiga att se till att barnen fullgör sin skolplikt, men den motsvarande rätten att genom personlig närvaro kontrollera samhällets undervisningsplikt är inte lika självklar. Det är inte så att föräldrarna inte kommer in i skolan. I de flesta fall är lärare mycket positiva till föräldrabesök, även om det naturligtvis finns undantag. Genom att anmälan om besök helst skall göras till läraren , så mister man den spontana och naturliga kontakten med skolan. Och det blir oftast då problem eller frågor blir aktuella som kontakten tas, man får då inte heller den riktiga vardagskontakten med skolan. Ingen tror att vi med en öppnare skola skulle lösa alla problem. Inte heller att det skulle bli någon massinvasion av föräldrar i skolan så att lärare hindras i sin undervisning. Förhoppningsvis skulle det öka förståelsen och intresset förskolans problem och underlätta en naturlig kontakt för vissa föräldrar med skolan. Att öppna skolan för föräldrar utan förbehåll bör prövas. Med stöd av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om ökad offentlighet av skolans undervisning.
mot · G202925 · 1979-01-23 00:00:00 — av m. fl. om samverkan mellan gymnasieskola, vuxenutbildning och arbetsmarknadsutbildning Utbildning på gymnasial nivå bedrivs, förutom inom gymnasieskolan, inom den kommunala vuxenutbildningen och arbetsmarknadsutbildningen. Den tillsatta gymnasieutredningen skall också enligt sina direktiv bl. a. utreda frågan om samverkan mellan dessa tre utbildningsområden. Ett antal motiv för en sådan samordning redovisas också i utredningens direktiv. Framför allt talar ekonomiska skäl för en förbättrad samordning, men dessutom skulle en helhetssyn på den gymnasiala utbildningen kunna reducera skarpa gränser av administrativ och pedagogisk art. kommer antalet ungdomar i övre tonåren att öka snabbt. Samhällets kostnader för att tillgodose dessa ungdomars utbildningsbehov kommer därmed också att öka kraftigt. För att undvika ungdomsarbetslöshet måste därför utbildningsväsendet kunna ta emot skiftande grupper med olika utbildningsbehov, och det är knappast troligt att samhället har råd att bekosta arbetsmarknadsutbildningen för dessa grupper inom ramen för systemet med kontant arbetsmarknadsstöd. Endast en effektiv och flexibel organisation förmår möta dessa krav. Det är därför hög tid att påbörja planeringen inför 1980-talets gymnasieskola och föreslå nödvändiga förändringar i organisationen. Den samverkan mellan olika gymnasieutbildningar som ovan nämnts måste inledas så fort som möjligt. bör få direktiv att med förtur se över frågorna om förbättrad samverkan mellan dessa utbildningar. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställes att hos regeringen hemställer att gymnasieutredningen får i uppdrag att med förtur göra en översyn av frågorna om förbättrad samverkan mellan gymnasieskolan, vuxenutbildning och arbetsmarknadsutbildning samt föreslå åtgärder som möjliggör en sådan förbättrad samverkan. . NISSER (m) () HANS NYHAGE (m) () () PER ()
mot · G202926 · 1979-01-24 00:00:00 — av m. fl. om inrättande vid i av en professur i miljökemi och yrkeshygien Redan vid starten fick en forskningsprofil med stark inriktning mot miljöfrågor. De för landet unika professurerna i ekologisk botanik och ekologisk zoologi vittnar om detta. Det var därför helt naturligt att utbildningen av hälsovårdsinspektörer förlädes till . Vad beträffar den inre miljön har arbetarskyddsstyrelsen en aktiv filial i . Vid kemiska institutionen bedrivs en omfattande miljökemisk och yrkeshygienisk forskning. En speciell Umeå-variant av kemistlinjen är miljökemi med yrkeshygienisk inriktning, en utbildningslinje som rönt stort intresse bland såväl studenter som representanter för näringsliv och administration. För att ge stadga åt denna undervisning och forskning skulle det vara synnerligen angeläget att inrätta en professur i miljökemi och yrkeshygien vid i . Professurens forskningsprogram skulle omfatta både den inre och den yttre miljön, och forskningen skulle i största möjliga utsträckning bedrivas integrerat mellan dessa båda områden. Miljöproblem kan vara av många skiftande slag, men speciellt de arbetsmiljöproblem som har sin grund i exponering för toxiska ämnen är komplicerade och svåra att utreda och därmed också svåra att eliminera. är kvalificerade kemiska analyser nödvändiga för att klarlägga orsakssammanhanget, och därmed fä fram ett effektivt åtgärdsprogram. Den planerade forskningen kan samlas under projektet , bildning och analys av högtoxiska och carcinogena ämnen. Inom detta projekt är det möjligt att studera så vitt skilda saker som oljor inom metallindustrin, bilavgaser och avgaser i gruvor, cellulosablekning och sjukhusmiljö. Till en professur hör vissa basresurser i form av teknisk-administrativ personal och utrustning. För speciella projekt kan lönemedel sökas från arbetarskyddsfonden och forskningsnämnd. Även forskningsrådsnämnden diskuterar storprojekt inom området Miljötoxikologi som passar in i forskningsprogrammet för denna professur. Medel för tyngre utrustning bör kunna sökas från Kempefonderna, Wallenbergsstiftelserna, m. fl. Lokaler för denna verksamhet bör vara möjliga att rymma inom universitetsområdet i när arbetarskyddsstyrelsens filialbyggnad är klar eller i FOA:s nybyggnad. Redan nu existerar ett intimt samarbete mellan miljöforskningen i och kemiska enheten vid arbetarskyddsstyrelsens filial samt Landsorganisa tionens (LO:s) arbetsmiljösektion och yrkesinspektionen. Planer finns att omlokalisera delar av omgivningshygieniska avdelningen (OHA) vid till . Tillsammans med den föreslagna enheten för miljökemi och yrkeshygien skulle OHA bilda ett milövetenskapligt centrum i . De två enheterna skulle komplettera varandra på ett utmärkt sätt. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att beslutar att inrätta en professur i miljökemi och yrkeshygien vid i . () () () ()
mot · G202927 · 1979-01-24 00:00:00 — av och om fria läromedel för alla skolungdomar Enligt 2 kap. skolförordningen är kommun skyldig att till elev i skola tillhandahålla läromedel i erforderlig omfattning. Någon motsvarande skyldighet gentemot elever i gymnasieskolor eller privata skolor finns inte. I praktiken har dock gymnasister i allmänhet fria läromedel. När det gäller elever i privata skolor varierar praxis i väsentligt högre grad. Det torde inte vara fel att hävda att dessa elever i stor utsträckning är utlämnade åt kommunernas godtycke. För de föräldrar som vill utnyttja den rätt vi har i att placera sitt barn i privat skola och som dessutom är beredda att betala, ibland betydande, terminsavgifter är det givetvis en extra belastning att behöva betala läromedel för sina barn. Att från kommunens sida vägra tillhandahålla fria läromedel måste i många fall betraktas som ett utmanande försök att protestera mot den ifrågavarande privatskolan. Det finns knappast någon anledning för statsmakterna att göra det möjligt för kommunerna att på detta vis undanhålla vissa skolbarn läromedel. Att utvidga kommunernas skyldighet i förevarande sammanhang till att gälla alla elever på grundskolestadiet kan inte leda till någon ekonomisk påfrestning för kommunerna. Antalet privatskoleelever i de kommuner där privata skolor alls förekommer är helt marginellt, och kommunen får i allmänhet under alla förhållanden planera inköp av läromedel som om privatskolan inte hade funnits. Trepartiregeringen har låtit verkställa en inventering av förekommande privata skolformer och vilka förhållanden dessa arbetar under. I avvaktan på att regeringen lägger fram ett förslag syftande till att allmänt förbättra de enskilda skolornas ställning bör nu fatta beslut om att elever i dessa skolor skall erhålla fria läromedel. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos regeringen anhåller att skolförordningen ändras så att kommun skall vara skyldig att tillhandahålla elever i privata skolor läromedel i samma omfattning som elever i kommunens egna skolor.