mot · G202571 · 1979-01-22 00:00:00 — av m. fl. om principer och riktlinjer för datateknikens utveckling och användning Den ADB-tekniska utvecklingen berör oss alla Vi vill ha ett samhälle där de tekniska landvinningarna tas till vara - det gäller även datatekniken. Datatekniken är avsedd som ett hjälpmedel för allmänheten, företagen, myndigheterna och de anställda. Tekniken som sådan har inte något speciellt egenvärde utan får bedömas med ledning av vad den kan åstadkomma. De politiska besluten gäller ofta de förändringar i samhället som man vill åstadkomma, inte i första hand medlen och teknikerna för förändringar. På många resurs- och teknikområden harvi dock funnit skäl att planera utveckling och användning. Ett sådant viktigt område är energiområdet, ett annat är transportområdet. När datatekniken var ung - - fanns det inte några uttalade skäl att granska denna teknik närmare. Vi visste ganska litet om den, vad den kunde ge för fördelar och på vilket sätt den skulle beröra arbetslivet samt myndigheternas och företagens verksamhet. Det var dyrt att införa datasystem, det var även krångligt och osäkert. Få människor var utbildade för sådant arbete, och i vårt land inleddes utvecklingen i de stora organisationerna med många data att behandla. har vi fått en helt annan situation. Många företag och myndigheter använder datateknik. Vårt samhälle kan knappast klara sig utan datateknik, och vi har i många fall fått ta tekniken i anspråk på de villkor som tekniken ställer upp. Marknadskrafterna är betydande - samhällsintressena däremot har ofta varit svåra att precisera och har fått komma i andra hand. Riktlinjer för ADB i samhället Ungefär så har det varit i de flesta länder där datatekniken förts in. 1 vårt land uppmärksammade dock tidigt de integritetsmässiga problem som följer av ett omfattande utnyttjande av datateknik med uppgifter om enskilda personer. Den datalag som stiftades 1973 var då unik men har fått flera efterföljare i andra länder. borde egentligen statsmakterna tagit ställning till datatekniken och dess användning i samhället för att bättre kunna utnyttja teknikens fördelar och försöka undvika nackdelarna. I dagens läge har flera politiska partier börjat att aktivt intressera sig för datateknikens principiella frågor, de fackliga organisationerna har arbetat på datapolitiska program m. m. Dataanvändarnas organisationer har fått en mera markerad profil. En teknisk revolution kan förutses vad gäller mikrodatorer och deras användning i vardagsnära ting, som kök, bilar och många arbetsredskap. , datorn i och gymnasiet, hemdator m. m. är en utveckling från marknaden som vi inte skall stå handfallna inför. Datorerna brukar indelas i system för användning i industrin och för produktion av tjänster. En sådan uppdelning är emellertid inte strikt, eftersom system för industriell användning ofta också innehåller administrativa rutiner. En viktig skillnad mellan de två typerna är att administrativa system bygger på generella lösningar, som kan tillämpas i stor skala på många användningsområden. De industriella systemen är mer anpassade till speciella arbetsuppgifter och utformas med hänsyn till just den produktionsprocess som skall övervakas eller styras. Datorer för speciella tillämpningar har utvecklats senare än de generella systemen, men tillväxten har varit snabbare. För framtiden kan man utgå från att datorer för speciella tillämpningar kommer att bli än vanligare och utnyttjas på många områden inom industrin. S1ND beräknar också att de speciella datorerna skall ha en snabbare ökningstakt än de generella. Den snabbare tillväxten torde bero på utvecklingen av mikrodatorer. Dessa små datorer är billiga och kan anpassas till skiftande användningsområden. Eftersom datorer föranvändning i industrin inte så mycket uppmärksammats och på grund av den snabba ökningen av sådana datorer är det nödvändigt att vi ägnar särskild uppmärksamhet åt dessa. Effekterna på sysselsättning och arbetsmiljö av industridatorer bör därför studeras ingående i det utredningsarbete som har påbörjats . Tiden är mogen för statsmakterna att fastställa principer och riktlinjer för datateknikens utveckling och användning både på det administrativa och det industriella området. Något om hur datateknik används , som fortlöpande skall bevaka utvecklingen på dataområdet har 1978 presenterat rapporten inför 1980-talet. uppskattar att utrustning och tjänster på datamarknaden såldes för ca . väntas denna marknad överstiga priser. Antalet datorer beräknades till ca 3 1976 och detta antal skulle växa till ca 9 1980. Antalet terminaler skulle växa på ett liknande sätt, från ca 18 1976 till ca 65 1980. Datatekniken är ojämnt spridd över landet. sammanställning visar att svarade för av alla generella datorer och av alla terminaler i landet. Om man lägger till samt blev datorandelen och terminalandelen . De övriga 21 länen hade alltså av datorerna och av terminalerna . har vi knappast några färskare uppgifter. Men det är inte bara utrustningen som är koncentrerad till storstadslänen. Den personal som är utbildad att utveckla datasystem och svara för deras drift är ofta lokaliserad i anslutning till utrustningen - mer eller mindre. Det är svårt att säga hur många människor det är fråga om. Siffror mellan 15 000 och 35 000 nämns för . Det skulle kunna röra sig om 200 000 människor och kanske det dubbla antalet, dvs. ca 400 000 människor, , som arbetar med datasystem åtminstone en väsentlig del av arbetstiden. En av de frågor vi återkommer till är den regionala fördelningen av kunnig ADBpersonal och utrustning. ADB i företag och myndigheter Alla stora och de flesta medelstora företag använder datasystem . Samma gäller för myndigheterna. Användningen sprider sig alltmera till mindre företag och myndigheter samt breder ut sig inom de företag och myndigheter som redan utnyttjar tekniken. De stora informationsbehandlingsrutinerna är i regel redan datoriserade. är det de mindre rutinernas tur. Detta är lättare att genomföra än tidigare, eftersom den tekniska utecklingen gör att utrustningar kan framställas med hög kapacitet och funktionalitet men till lågt pris. Allmänheten får meddelanden och räkningar m. m. som regelmässigt skrivs ut med datasystem. Personnumren har fått en mycket stor spridning och används för att identifiera människorna som är registrerade i systemen. De adressändringar den enskilde gör till folkbokföringen och till brevutbäringen på posten sprids till många statliga, kommunala och privata datasystem. 1* 1978/79. ADB och de anställda För de anställda innebär datoriseringen att en del arbetstillfällen har försvunnit och att nya datayrken har tillkommit; totalt är det en minskning. Eftersom ett av flera syften med att ta datasystem i bruk ofta har varit att sänka kostnaderna är detta inte förvånande. Sådana omställningar är alltid enklast att göra i en expanderande ekonomi. Den viktigaste förändringen för personalen har dock varit att arbetets innehåll har påverkats. Arbetsrutiner och blanketter har systematiserats. Systemutvecklare har byggt datarutiner som övertagit mycket informationsbehandling, slående i kartotek, räknearbete med räknetabell eller räknesnurra, utskrifter av listor, brev, räkningar m. m. I systemen har man gjort en investering i kunskap. Systemutvecklarna och övrig datapersonal har ett arbete som består i att systematisera användarnas kunskaper om arbetsrutiner m. m. och överföra dessa kunskaper till datasystemen. Det har minskat behovet av kunskaper om dessa arbeten hos den personal som utnyttjar systemet. En tidigare helt nödvändig kunskap om hurett arbete skulle utföras har ersatts av en skriftlig instruktion om hur den svarta lådan (dvs. datasystemet) skall utnyttjas. Inte alltid har de nya arbetsuppgifter som skapats blivit intressantare. Man skall inte tolka detta så att vi är emot automationen av kontorsarbetet som sådant. I den mån automationen medför totalt sett minskade kunskaper och minskade utvecklingsmöjligheter för personalen i dess helhet är vi dock emot datatekniken. Datatekniken måste vara i folkflertalets tjänst. Ny teknik i stället för mer avancerade tillämpningar För grundläggande informationsbehandling samt ledning och uppföljning av verksamheten hos företag och myndigheter kan datasystem vara en nödvändighet. Här kan vi dock konstatera att utvecklingen av tillämpningarna inte gått lika snabbt som man förutsåg . Då myntade man begreppet smör- och bröd-rutiner för att illustrera de grundläggande databehandlingsrutinerna hos företag och myndigheter. ADB började användas för att mekanisera dessa arbetsrutiner. Effekten blev i regel enbart minskat behov av att nyanställa personal. Många experter , inklusive den företagsekonomiska forskningen, trodde att man ganska snabbt även skulle börja använda datateknik för planerings- och styrningsrutiner för att underlätta beslutsfattande och få möjlighet att överväga flera alternativ, innan beslut skulle fattas. Med sådana system skulle datatekniken leda till bättre beslutsfattande, bättre utnyttjande av fabriker och lager, bättre statistik m. m. Det blev inte så utom i ett jämförelsevis begränsat antal fall. I stället satsade man - och satsar fortfarande - på att utveckla tekniken och ta ytterligare utrustning i bruk. Terminaler och s. k. databasteknik utnyttjas för många gånger mycket enkla grundrutiner. Allmänt sett har det varit värdefullt att ta denna teknik i drift. Vem vill t. ex. avstå från den fina service man kan få när man beställer en sovplats på tåg numera Jämfört med ? I en del andra tillämpningar har kanske fördelarna varit mindre påtagliga med den nya tekniken, medan kostnaderna, sofistikeringsnivån, sårbarheten m. m. har ökat kraftigt. Datasystem används numera i ökande utsträckning även för att ge styrnings- och effektivitetsvinster. Men det har inte skett lika mycket som man trodde. Det berodde i regel på bristen på utbildad personal och teorier och erfarenhet av hur man borde göra för att föra in sådana system. Att vi i stället fick en stor spridning av nya tekniska enheter, som terminaler m. m., berodde på ett tryck från marknaden. Många terminalsystem infördes, innan man upptäckte att de kunde ha negativa konsekvenser för arbetsmiljön och innebära vissa hälsorisker. står vi inför en fortsatt kraftig spridning av datateknik till de många och små arbetsenheterna, till skolorna och till hemmen. Syftet med att utnyttja datatekniken i samhället Datatekniken skall vara ett redskap och ett hjälpmedel Det är naturligt att se datatekniken som ett redskap och ett hjälpmedel för allmänheten, företag och myndigheter. I den meningen har inte tekniken något egenvärde, utan den får bedömas utifrån vad den åstadkommer för intressenternas del. Men datatekniken är utan tvekan en viktig utkomstkälla för många människor som är anställda i företag och hos myndigheter. Vidare finns det ett växande antal företag som tillverkar, importerar eller säljer datautrustning och tjänster. Dessa grupper har ett naturligt intresse av att datatekniken växer i omfattning och spridning. initierades sannolikt en stor del av uppbyggnaden av datorleverantörer och dataexperter. kan man hävda att en stor del av den datatekniska personal som finns i företag och hos myndigheter haft ett betydande inflytande på den datorisering som genomförs. Det har förekommit även i mycket betydande tillämpningar att analyser av informationsbehov och beräkning av datorbehov har skett med utgångspunkt i vad som kan åstadkommas med ny teknik (främst terminaler och databaser) i stället för att mera förutsättningslöst undersöka behovet av databehandling och därav följande krav på utrustning och teknik. Det är knappast rimligt att man helt kan avstå från att vid utveckling av datasystem även ha tekniska utgångspunkter. Den grundläggande utgångspunkten måste i stället vara de användningsområden där ADB skall utnyttjas samt de organisatoriska och kunskapsmässiga förhållanden som avgör om tekniken kan passas in i ett mönster. ADB skall ge besparingar och förbättringar I utgångspunkten att datatekniken är ett redskap ligger att det nu måste bli en positiv nettoförbättring när ADB införs, med hänsyn till de faktorer som är viktiga. Det är inte till fyllest att införandet av ADB medför ett ökat resursslöseri. Våra kunskaper om hur man beräknar kostnader samt beskriver och bedömer effekten av andra konsekvenser släpar efter . Det behövs även bättre preciserade krav på kalkyler och annat beslutsunderlag. Försöka undvika oförutsedda konsekvenser av datatekniken Som vi tidigare framhållit medför användning av datateknik stora kunskapsomfördelningaroch koncentrationseffekter. ADB medför ofta behov av organisatorisk anpassning m. m., förändring av inflytande och makt mellan olika intressenter. Man brukar säga att datatekniken har lett till centralisering av makt och inflytande. sägs att tekniken även kan användas för att sprida makt och inflytande. är man omedveten om att denna typ av förändring inträffar, andra gånger kan det vara så att vissa parter vid införande av ADB är medvetna om konsekvenserna, medan andra parter inte är det. Det har framhållits att ADB-tekniken som sådan naturligtvis är neutral till hur den används. Mende många förändringar som inträffar(mereller mindre medvetet) i den miljö ADB används gör att detta knappast är riktigt. Frågan är alltså om denna typ av förändring sker på ett medvetet (planerat, önskat) eller omedvetet sätt. Vi anser att olika konsekvenser av införande av datateknik skall presenteras och redovisas vid besluten om införande. Inte minst måste de konsekvenser som samhället värnarom belysas. Då får man ta ställning till om dessa förändringar är önskvärda eller inte. Rätt utformade kan ADB-systemen användas för att ge enskilda medborgare ökad information om samhället och kanske en ökad förståelse för vilka regler och möjligheter som finns och vad de innebär. Men ADB-systemen kan även medföra att medborgarna fåren stärkt uppfattning av övervakning och kontroll från samhällets sida. Datablanketter som kan förstås Allmänheten kommer främst i kontakt med datasystem hos företag och myndigheter genom att räkningar, krav, blanketter och selektiv reklam skickas ut från datasystemen. har det funnits en uppfattning att många datablanketter som skickas till allmänheten inte varit så enkla att förstå och läsa. Några mera omfattande undersökningar på detta område har inte gjorts. har dock en undersökning presenterats, där det visat sig att många människor har svårt att rätt fylla i vanliga enkla blanketter vid postbefordran. Det har talats om en form av analfabetism. Det är tänkbart mot bakgrund av denna undersökning att problemen att förstå datablanketter kanske är betydligt allvarligare än man trott. Det är naturligtvis mycket allvarligt om många människor deklarerar sin inkomst eller vidtar andra rättshandlingar, som man uppmanas till, utan att egentligen kunna avgöra om det är riktigt gjort eller inte. Erfarenheterna vid flera statliga datasystem tyder på att man vid systemutvecklingen satsat alltför litet på att göra meddelanden och regler lätta att förstå. En viss förbättring har obestridligen inträtt i en del system, men mycket återstår att göra. Det grundläggande ansvaret för förbättringarna har det berörda företaget eller myndigheten. Därutöver bör prövas att ge en myndighet (t. ex. eller datainspektionen) en del extra resurser för tillsyn över hur datablanketter anpassas efter allmänhetens förutsättningar och krav. På uppdrag av myndigheten kan sedan det berörda företaget eller myndigheten få se över sina blanketter och förenkla dem. Flera bekräftelser till medborgarna En fördel med datasystemen är de goda möjligheterna att på ett ekonomiskt sätt framställa brev och meddelanden samt skicka dessa t. ex. via datapost till mottagaren. Denna teknik används relativt mycket inom företag, t. ex. vid beställningar, då datasystem skriver ut bekräftelser. kommer att använda tekniken i sitt framtida system för teleabonnemang att skicka bekräftelser på beställningar. Statliga och kommunala system bör kunna ge en liknande service till medborgarna i större utsträckning än vad som sker. När allmänheten inlämnar skrivelser och ansökningar som skall behandlas hos en myndighet, vid flyttningsanmälan etc., bör datatekniken kunna användas för att bekräfta mottagandet och ge medborgaren besked om handläggningen av ärendet m. m. En bevakning av denna fråga bör också kunna ingå bland eller datainspektionens uppgifter. Den ökade datoriseringen i samhället kan, om man vill, bl. a. utnyttjas för att sammanställa och presentera fakta om olika samhälleliga företeelser. Statistiska analyser av innehållet i register kan användas för att presentera förhållanden på enskilda orter i kombination med riksomfattande uppgifter som jämförelse. Beslutsfattare och forskare kan därmed få ett bättre underlag. Nya datasystem som berör allmänheten Inom det närmaste decenniet kan förutses att mikroelektroniken gör sitt inträde på många områden som berör allmänheten. Tekniskt-ekonomiskt finns möjligheter att sprida mikrodatorer till många områden. Framtidens bilar och kök kan t. ex. förses med sådan utrustning. Kontokort och liknande tekniker kan komma att spridas mycket för betalning i handeln, för beställning av varor och tjänster. TV-apparaterna kan byggas ut med mikrodatorer för att även tjäna som terminaler. En statlig utredning, informationsteknologiutredningen, pågår f. n. om möjligheterna att utnyttja data-TV samt formerna för detta. Vi förutser att det finns behov av flera dylika utredningar . Det brukar hävdas att den teknologiska utvecklingen är en förutsättning för en ökning av vårt välstånd, och vi behöver därför utnyttja kostnadssänkande tekniker som har stor effekt. Mikroelektroniken är en sådan teknik. Men en omfattande användning av dessa tekniker, t. ex. i samband med kontokort och data-TV, ger oss kanske ett kontaktlöst samhälle och ytterligare flera missförhållanden. Det viktigaste på detta område är att vi skall försöka ta reda på de konsekvenser som följer av en spridd användning av sådana teknologier och pröva frågorna om att utnyttja tekniken, innan vi inför systemen och binder upp vår handlingsfrihet. F. n. har vi knappast underlag för att säga vare sig ja eller nej till dessa tekniker. Utbildningen i datateknik och datorisering behandlar vi i annat avsnitt. Det behövs även information till allmänheten om datoriseringen, dess möjligheter, villkor och begränsningar. Även på detta område bör eller datainspektionen i samarbete med folkbildningsorgan och andra intressenter kunna medverka till att det kommer fram såväl mera grundläggande information, avsedd för stora samhällsgrupper, som mera speciell information, avsedd för särskilda grupper. ADB, sysselsättningen och arbetsmiljön Arbetstagarorganisationerna, framför allt TCO och LO, har utformat rapporter om datorerna i arbetslivet. Medvetenheten om dessa frågor har utvecklats betydligt på centralt håll inom den fackliga rörelsen. Åtgärder genomförs för att sprida dessa kunskaper till de lokala fackliga organen. Vi finner denna utveckling glädjande, och de rapporter som TCO och LO presenterat har tillfört datadebatten nya dimensioner och mera preciserade krav. Denna kunskapsutvecking är särskilt viktig, eftersom den grundläg gande informationen och kunskapsspridningen om datateknik i arbetslivet från början mest kommit från dem som svarar för utbudet av utrustning och tjänster. har även en del utbildningsorgan tagit fram och spritt sådan information. Trepartiregerinen tillsatte en kommitté med uppdrag att utreda datateknikens effekter på produktion och arbetsliv. Av direktiven framgår att kommittén skall behandla sysselsättningsfrågor, omställningar i samband med införande av datorer, utbildningsbehov, arbetsmiljöfrågor och medbestämmandefrågor. En mycket viktig fråga som främst aktualiserats , när vår ekonomi inte varit lika expansiv som förr, är det rimliga i att införa ADBteknik i syfte att minska på nuvarande eller framtida sysselsättning. Detta är en vanligt förekommande avsikt med att utnyttja datateknik. Vår uppfattning är att det är rimligt att olönsam, smutsig, hälsovådlig eller på annat sätt otillfredsställande sysselsättning - sett över byts ut mot olika tekniska lösningar där så kan ske. På bör nämligen utvecklingskraften i ett väl fungerande samhälle kunna bidra till ökad sysselsättning. Men detta konstaterande måste kringgärdas med restriktioner, om man ser frågorna på kort sikt. Det har varit förhållandevis enkelt att rationalisera kontors- och verkstadsarbete, när vi haft ett stort behov av arbetskraft på andra områden. I en situation med relativt hög arbetslöshet, framför allt bland ungdomen, med stora statliga insatser för att bevara sysselsättningen i många branscher, kan ett införande av datateknik innebära ökad arbetslöshet, om den genomförs på samma sätt som skett tidigare. Kostnaderna för arbetskraften får då vägas mot andra kostnader i samhället. En mycket viktig fråga vid förslag om att införa ADB är om de sysselsättningsmässiga konsekvenserna är preciserade. Vi utgår från att de fackliga organisationerna i förhandlingar enligt lagen om medbestämmande i arbetslivet kommer att kräva en sådan redovisning från förslagsställarna. Fysiska olägenheter med data-arbetsplatser En annan viktig fråga med avseende på ADB och sysselsättningen är hur arbetsmiljön förändras vid införande av ADB-teknik. har uppmärksammats problemen med att arbeta med terminal på sin arbetsplats. Relativt många terminalsystem var redan införda och i drift innan det skedde. har leverantörer av datautrustning och annan kontorsutrustning utvecklat tekniker och lösningar som gjort att arbetsmiljön kan bli bättre. I andra länder har man lagstiftat om att minska olägenheterna med att arbeta vid terminal, t. ex. med arbetsrotation. Sådana regler är egentligen inte önskvärda. I stället bör naturligtvis datautrustningen utvecklas till att bli acceptabel från arbetsmiljösynpunkt och kunna utnyttjas på avsett sätt. , i samarbete med en del stora dataanvändare och fackliga organisationer, har tagit fram ett utbildningsmaterial om Terminalarbete och mikrobildsläsning, som sprids. Vi anser att den bästa lösningen för att undvika problem med dålig arbetsmiljö är att öka kunskaperna om problemen och hur de kan avhjälpas. Kostnaderna för att organisera lämpliga arbesplatser och ge personalen erforderlig utbildning i den nya tekniken bör inte glömmas bort i kalkyler som utgör beslutsunderlag. Det tidigare nämnda ubildningsmaterialet kan bidra till bättre kravställande och bättre lösningar. Datatekniken och arbetets innehåll Ett annat - och kanske viktigare - arbetsmiljöområde är om datasystemen bidrar till utveckling av grupper av personal och enskilda individer i arbetslivet. I detta ligger bl. a. att datasystem måste kunna ge användarna en väl utformad service, som är meningsfull för de arbetsuppgifter som den enskilde har. Det finns ingen anledning till att användarna på accepterar system med en informationstillgång som bara till en liten del motsvarar behov och möjligheter, som innehåller inaktuell eller felaktig information, som inte kan anpassas efter den arbetssituation som den anställde har eller som inte kan lås att svara mot nya arbetssituationer som blir aktuella. Ett nyckelord hos framtida datasystem måste vara anpassning efter användarnas krav och förutsättningar, och då är det inte alltid tillräckligt att försöka identifiera den genomsnittlige användaren och försöka finna en godtagbar lösning för honom/henne. I många arbetssituationer där resultatet av arbetet bl. a. påverkas av hur den enskilde kan organisera det, kan datasystemet behöva anpassas ytterligare. Bäst är då om den enskilde själv kan påverka en del datarutiner. Vi vet relativt litet om dessa utvecklingsbehov och hur datasystem kan komma att tillgodose dem eller motarbeta dem.