mot · G202278 · 1979-01-11 00:00:00 — av lilla m. fl. om statsbidrag till elektrisk bussdrift Den växande privatbilismen har medfört allt svårare problem i de stora tätorterna. I storstadsområdena har trafikutvecklingen fått särskilt negativa konsekvenser för invånarna. För att lösa dessa problem måste det ske en ökad satsning på kollektivtrafiken. En ökad andel kollektivtrafik accentuerar emellertid önskvärdheten av miljövänligare fordon än dagens. Dieselbussen har visserligen förbättrats , men det är sannolikt att den icke kan utvecklas att motsvara framtida krav på avgas- och bullerfrihet. Enligt trafikbullerutredningens förslag skall bullernivån för stadsbussar fr. o. m. 1984 sänkas till (A) vid mätningar enligt . Ingen av de busrty per som finns på marknaden uppfyller nämnda krav, och det är tveksamt om bussfabrikanterna kan hinna få fram så tysta dieselbussar. I stället får man studera andra fordonstyper, som kan motsvara dessa krav. Eldrivna fordon utgör, enligt vad som kan överblickas , ett av de bästa sätten att lösa trafikens miljöproblem. Dels elimineras avgaserna, dels reduceras bullret kraftigt i synnerhet vid start och acceleration. Mindre beroende av brännolja är en mycket betydelsefull egenskap hos ett trafikmedel. Det är ett samhällsekonomiskt intresse att minska detta beroende. En stor fördel - och den kanske viktigaste - är att t. ex. trådbussen är energisnål och billigare i drift än dieselbussen. Trots uppenbara fördelar med eldrivna fordon har dessa inte fått den spridning som är önskvärd från miljösynpunkt. Trådbussens nackdel är bundenheten till kontaktledningen och batteribussens den höga vikten och korta räckvidden. Ett fordon med kombinerad tråd- och batteridrift skulle skapa helt andra förutsättningar att utveckla en miljövänlig kollektivtrafik. Frågan om införande av eldrivna bussar har varit föremål för utredningsaktiviteter i flera kommuner. Av de utredningar som gjorts framgår att trådbussen är den enda praktiskt realiserbara formen av eldriven busstrafik. En övergång från diesel till trådbusstrafik kräver emellertid rätt omfattande investeringar i initialskedet. Detta torde vara främsta skälet till att ännu inget trafikföretag beslutat införa - eller återinföra - trådbusstrafik. Nuvarande bestämmelser för statsbidrag medger endast bidrag till kostnaden för underbyggnad av spårtrafikanläggningar med egen banvall. Utredningen om kollektivtrafik i tätort (SOU 1975:47, 48) föreslog i sitt betänkande att statsbidrag skall kunna utgå av de totala kostnaderna för spårtrafikanläggningar, även om de icke framförs på egen Således föreslås att även kostnaderna för kraftförsörjningen blir bidragsberättigade. Enligt vår uppfattning bör anläggningar för elektriskt drivna bussar bli bidragsgilla på samma sätt som föreslås gälla för spårtrafikanläggningar. Vid 1975/väckte undertecknade första gången frågan om utvidgning av förslag om ändrade statsbidragsbestämmelser till att även omfatta fasta anläggningar för elektrisk bussdrift. framhöll i yttrande över motionen att frågan om statsbidrag till trådbussar är angelägen och bör ingående prövas av regeringen. På grund av det statsfinansiella läget har tyvärr den trafikpolitiska propositionen måst uppskjutas, vilket i sig är mycket beklagligt. I många kommuner har man redan påbörjat en förnyelse av den till högertrafikomläggningen anskaffade bussparken. Vi har sålunda ett unikt tillfälle att introducera ett mycket stort antal miljövänliga elbussar. Det är därför synnerligen angeläget att förslaget om utvidgade statsbidragsbestämmelser i vad avser spårtrafikanläggningar träder i kraft och utvidgas till att även omfatta sådan fast anläggning som erfordras för elektrisk bussdrift. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär utredning angående möjligheterna att utvidga statsbidragsbestämmelserna till att även omfatta sådan fast anläggning som erfordras för elektrisk bussdrift. () () () () () () ()