mot · G2022406 · 1979-03-29 00:00:00 — Det gäller både styrningen på samhällsnivå, beträffande samhälleliga resurser såsom arbetskraft, utbildning, materialproduktion m. m., planering m. m. och valet av åtgärder i det enskilda huset. Energihushållningsdelegationen behandlade vid sitt första sammanträde preliminärt ett arbetsprogram som omfattade uppföljning och utvärdering av alla aktuella problemområden. Arbetsprogrammet tog sikte på att fullständigt underlag skulle föreligga till tidpunkten för förutsatt omprövning av programmet, men viktiga delresultat skulle redovisas . I föreliggande proposition ges en redogörelse för vissa utvärderingsprojekt. På s. 7 nämns en utredning som tekniska högskolan i skall genomföra angående verkliga effekter av vissa energisparande åtgärder. Vidare nämns en utredning som skall göra angående den energisparande effekten av åtgärder och åtgärdskombinationer i befintlig bebyggelse och en utredning som och statens planverk skall göra angående hur de energisparande åtgärderna utförts. Regeringen har inte funnit anledning att på något sätt beröra frågan om behov av ytterligare underlag beträffande styrmedlen på samhällsnivå angående produktionsresurser, arbetskraft, utbildning m. m. och har heller inte tagit upp frågor angående mera vittgående studier av hur olika styrmedel fungerar. Det gäller här bl. a. att bedöma effekter av olika differentieringssystem, av besiktningsverksamheten och av obligatoriska åtgärder. Redovisningen i propositionen synes innebära, att varken energihushållningsdelegationen eller regeringen följer ett arbetsprogram som omfattar de insatser som är nödvändiga. Det är nu endast till dess att förslag till omprövning av energisparplanen behöver framläggas, och energihushållningsdelegationen har arbetat under 1978/79: 2406 Allmänna ospecificerade uttalanden om att ytterligare insatser behövs kan inte undanskymma det faktum, att värdefull tid gått förlorad för detta mycket viktiga, för effektiviteten i energisparverksamheten helt avgörande arbete. Regeringen kan inte undandra sig ansvaret för dessa brister genom att nu överlämna den fortsatta ledningen till ett parlamentariskt sammansatt organ. bör ge regeringen till känna att det utvärderingsprogram regeringen presenterar är alltför snävt och helt otillräckligt. Det kan vidare konstateras, att en omorganisation av energihushållningsdelegationen synes vara väl motiverad. Detta måste emellertid ske i former som bibehåller regeringen vid det fulla ansvaret för ledningen av detta mycket omfattande program. Individuell mätning och debitering I energisparplanen redovisas att det är mycket angeläget att snabbt lösa frågan om hur individuell mätning och debitering av värme och varmvattenförbrukning skall kunna ske. Av föreliggande proposition framgår att i stort sett inga åtgärder vidtagits i ämnet. bör ge regeringen till känna att förslag i ämnet bör föreläggas . Stöd till åtgärder i kommunala byggnader Regeringen har även begärt bemyndigande om att få fatta beslut om vilka åtgärder i kommunala byggnader som skall berättiga till stöd. På samma grund som tidigare angetts beträffande stödet till bostäder bör begäran om bemyndigande avslås. Däremot bör ge regeringen till känna, att förslag bör föreläggas om utvidgning av kretsen av stödberättigade åtgärder för kommunala byggnader och anläggningar. I föreliggande proposition anförs att möjlighet för kommunerna att införa obligatorisk besiktning utan samband med att energisparåtgärder aktualiserats skall övervägas. Detta är en mycket långtgående åtgärd. Även i energisparplanen framhölls generellt att behovet av obligatorier borde övervägas i ljuset av vunna erfarenheter och förslag i ämnet framläggas i erforderlig omfattning. Några erfarenheter har emellertid inte redovisats. Behovet av en utbyggnad av den kommunala besiktningsverksamheten är mycket stor redan för att möjliggöra en serviceoch rådgivningsverksamhet för att besiktningen skall kunna göras till villkor för stöd. Detta har understrukits i energisparplanen och i denna motion. Det finns anledning att ge kommunerna en lämpligt avpassad uppbyggnadstid för denna verksamhet. Det skulle vara mycket negativt för energisparverksamheten som helhet om man 1978/79: 2406 nu, utan underlag och tillräckliga erfarenheter, därtill inför ett besiktningstvång. Energisparstödets samband med energiplaneringen i kommunerna En utveckling av den kommunala energiplaneringen och integration med kommunernas planering för energisparverksamheten är angelägen. Genom organisatoriska och legala reformer bör eftersträvas ett samlat ansvar för produktions- och hushållningsinsatser i kommunerna. Härigenom undviks en ensidig satsning på produktionsplanering och utbyggnad av produktionsapparaten. Regeringen berör i ett avseende denna fråga på ett negativt sätt (bilaga 3, s. 23) och föreslår där rätt för kommunerna att få avslå ansökningar om energisparstöd om detta är motiverat med hänsyn till vissa planeringsaktiviteter bl. a. avseende energiproduktionssidan. Det framgår inte vilka krav som skall ställas på den kommunala planeringen för att sådant bemyndigande skall kunna ges. Regeringens förslag i denna del utgör ytterligare ett avsteg från grundprinciperna i energisparplanen. Lönsamhetsberäkningama där grundar sig på genomsnittstal. I energisparplanen s. 35 anförs beträffande sambandet mellan energisparplanering och produktionsplanering: Jag anser att det är angeläget att få en samordnad utbyggnad av Idistributionssystemen för energi, tillgången till olika energikällor och insatser för hushållning med energi. Därigenom bör det bli möjligt att avväga behovet av energisparåtgärder i förhållande till möjligheten bl. a. till värmeförsörjning från kraftvärmeverk eller med spillvärme samt att samordna energisparande insatser och utbyggnaden av fjärrvärmenätet. Det citerade stycket innebär självfallet att om man inför en möjlighet att avslå stöd i områden med särskilt låg energiproduktionskostnad för åtgärder som är mer lönsamma än gällande schabloner så skall motsvarande möjlighet finnas för mindre lönsamma åtgärder där produktionskällan har höga kostnader. Regeringens förslag är ytterligare ett exempel på hur regeringen konsekvent sökt finna utrymme för mot energisparandet negativa åtgärder utan att ta till vara de positiva möjligheter som finns. På angiven grund bör ge regeringen till känna att den av regeringen frågasatta förändringen inte nu bör komma till stånd och att frågan om att den skall komma till stånd bör underställas prövning. Stöd till den kommunala besiktningsverksamheten I föreliggande proposition tas frågan om stöd till kommunerna upp och en garanti för stöd föreslås. Med hänvisning till vad som anförs i energisparplanen, i civilutskottets betänkande och i den 1978/79: 2406 na motion föreslås att garantin går längre än vad regeringen föreslagit. Kommunerna bör garanteras finansiering av sina insatser på detta fält för programmets hela löptid. Självfallet bör i den garantin ingå avdrag för avgiftsfinansiering i den omfattning som sedermera kan visa sig möjligt. Kommunerna bör emellertid redan nu veta att erforderlig finansiering kan och att staten står som garant härför. bör besluta om att utfärda en sådan garanti. Regeringen redovisar vissa överväganden angående finansiering av energisparlånen utan att nu lämna något förslag i ämnet. Det är inte rimligt att låta hela denna fråga vara fortsatt oklar. Anslag över budgeten bör därför ges för hela budgetåret utgående från nu gällande finansieringsordning. Samfärdselns energianvändning domineras helt av bränslen, dvs. Elförbrukningen utgör endast ett par TWh och går till spårbunden trafik (SJ, m. Totalt tar samfärdseln i anspråk av samhällets energi. av denna energi förbrukas i samband med inrikes person- och godstransporter. Resterande del förbrukas inom den utrikes sjöfarten och luftfarten samt inom försvaret. Energiåtgången i samband med inrikes persontransporter domineras helt av personbilstrafiken. Personbilstrafiken svarar för av samfärdselsektoms totala förbrukning. I samband med energibeslut förutspåddes en ökning av energiförbrukningen inom samfärdselsektorn med i genomsnitt . har emellertid den genomsnittliga årliga ökningen varit högre än dessa . I industriverkets s. k. referensprognos räknade man med en årlig tillväxt på . Orsaken till varför energiförbrukningen ökat snabbare än beräknat är främst ökningen i personbilsbeståndet. Vi vill i detta sammanhang understryka att utvecklingen mot arbetsplatsområden skilda från bostadsorten också framkallat ökat resande. Detta förhållande är speciellt märkbart i tätortsregionerna. av det totala persontransportarbetet utgörs av arbetsresor. Därför är åtgärder för att minska arbetspendlingen mycket betydelsefulla. Detta ligger väl i linje med vår strävan till ett decentraliserat samhälle med närhet mellan arbete, boende, vård och service. En faktor som ökar energiförbrukningen är förskjutningen mot allt tyngre personbilar. Mot bakgrund av den faktiska utvecklingen och behovet av att uppnå en begränsning i energiförbrukningen krävs kraftfulla insatser från 1978/79: 2406 Vi delar regeringens uppfattning att det förekommer en överkonsumtion när det gäller bilresande. Speciellt gäller detta tätortsregionema. För att nå avsedda besparingseffekter bör en kombination av prispåverkande och administrativa åtgärder komma i fråga. Vad beträffar de prispåverkande medlen kan besparingseffekter uppnås genom direkt styrning av energipriserna (skatterna på bensin och olja). En differentiering av bilskatten till förmån för lättare och bensinsnåla bilar bör genomföras. Hänsyn bör tas till regional- och näringspolitiska effekter. Åtgärder bör vidtas för att stimulera till ökad samåkning i personbil, framför allt i samband med arbetsresor. Avgiftspolitiken för biltrafiken bör utformas så att de fasta kostnaderna hålls låga och de rörliga kostnaderna ökar. Av stor betydelse för åstadkommandet av energibesparingar är en ökad medvetenhet om de sparmöjligheter som föreligger. Bättre utbildning och information till bilister är därför nödvändig. Förutom energihushållningsskäl talar negativa miljö- och hälsoeffekter för att långtgående restriktioner mot privatbilismen skall kunna införas i de större tätorternas innerstadsområden. Detta bör ske med en utbyggnad av de kollektiva trafiksystemen. För att dessa system bättre skall komma till utnyttjande kan förskjutningar av arbets- och skoltider också behöva övervägas. Enligt vår uppfattning är det inte tillräckligt med en frivillig ekonomitrimning av bilar. Vi biträder förslag att ekonomitrimning av begagnade bilar borde ingå i den årliga . Vad gäller nytillkommande bilar måste normer för maximal specifik bränsleförbrukning fastställas. Vi vill upprepa vårt krav, framfört bl. a. i motionen 1978/79: 951 att bensinen skall vara blyfri. Arbetet härför måste bedrivas med stor skyndsamhet. För att minska transportsektorns stora oljeberoende bör åtgärder vidtas i syfte att stimulera användningen av andra bränslen än bensin och dieselbrännolja. För att påskynda utvecklingen mot motorer som kan drivas med t. ex. metanol och andra syntetiska bränslen kan normer behöva införas. Vi har på annan plats i motionen föreslagit att prototypen demonstrationsanläggning skall uppföras för tillverkning av metanol. Vi vill understryka betydelsen av prov- och demonstrationsverksamhet när det gäller syntetbränslen. Denna bör omfatta statliga verk samt också exempelvis taxi och förläggas till ett antal försöksorter och bör inledas. När det gäller forsknings- och utvecklingsarbetet med nya drivsystem är det vår uppfattning att detta måste fortgå och intensifieras. Regeringens målsättning härvidlag finner vi alltför lågt ställd. Vi har i annat sammanhang berört trådbussarnas betydelse. 1978/79: 2406 klagar den låga ambitionsnivå som regeringen har när det gäller att stimulera införandet av trådbussar. Vi vill understryka att sjöfarten bör ta större del av transportarbetet. Vi invänder därför mot regeringens uppfattning att kanalsjöfarten i enlighet med proposition 1978/79: 99, med undantag av och , inte torde ha några utvecklingsmöjligheter . Enligt vår mening finns det skäl att anta att kanalsjöfarten, bl. a. ur energisynpunkt, kan vara ett förmånligt alternativ. Vad som anförts angående energihushållning inom transportsektorn bör ges regeringen till känna. De satsningar på energihushållning som anvisats i det föregående innebär att ökningstakten i energianvändningen blir lägre särskilt vad beträffar elenergianvändningen i förhållande till regeringens prognoser. En avveckling av kärnkraften och byggande av kondenskraftverk avsedda för eldning med fasta bränslen kommer att minska benägenheten hos industrin att substituera bränsle med el. I ett sådant läge är det fördelaktigare ur industrins synpunkt att direkt utnyttja bränslet. har i sina överväganden inte tagit hänsyn till detta förhållande. Det finns således anledning att räkna med en något lägre elanvändning inom industrin än vad som anges i alternativ B. Detta alternativ har varit utgångspunkten för våra bedömningar av den framtida utvecklingen av energianvändningen. I propositionen förutses en stark ökning av elanvändningen . Elandelen beräknas inom industrin öka från till av den totala energianvändningen. Inom uppvärmningssektorn bedöms ökningen av elanvändningen bli ännu större. Man betonar att det finns goda möjligheter att påverka ökningstakten i elanvändningen. Det sägs vara angeläget att öka möjligheterna att substituera olja med el. Härigenom förutses en ökning av elvärmen från till ca 1990. Föredraganden hävdar att en sådan utveckling inte påverkar omfattningen av kärnkraftsprogrammet. En ökning av direktverkande el i energisystemet innebär emellertid att trögheten i hela systemet ökar. Föredraganden förutsätter att den tillkommande elen skall vara kärnkraftsproducerad. Detta innebär att en avveckling inte kan ske utan utnyttjande av en mycket stor andel ineffektiv kondenskraft. I propositionen bedöms att övriga energikällor endast kan ge relativt begränsade tillskott och vid en produktionsnivå på ca måste därför vid en avveckling av kärnkraften ca produceras i kondensanläggningar, vilket ur energiekonomisk synpunkt är ineffektivt. En elanvändning i den storleksordning som propositionen förutsätter binder oss därmed vid kärnkraften som en betydelsefull komponent i det svenska energiförsörjningssystemet . 1978/79: 2406 bedömer föredraganden att eltillförseln skall vara ca , med planeringen av dimensionerad produktionskapacitet utifrån den högre nivån. Vi kan inte underlåta att i detta sammanhang påtala att det i propositionen understryks att den produktionskapacitet vi har på elområdet är synnerligen god (ca mot en elanvändning på ca 1978). Den myndighet som ansvarar för planeringen av elproduktionen, , bedömer inte desto mindre att eltillförseln 1990 skall uppgå till . Till detta skall läggas att i sin planering även inbegriper en reservkapacitet på med hänvisning till osäkerheten vid bedömningen av förväntad framtida elanvändning. planerar således totalt för en produktionskapacitet på ca . Föredraganden har inte påtalat dessa skillnader i planeringsförutsättningar. Samkörningen av elnätet som sker i Nordels regi innebär vidare att ytterligare reservkapacitet finns att tillgå. Det framgår inte av propositionen om i sin planering tagit hänsyn till detta. Av underlagsmaterialet för planeringen av produktionskapaciteten framgår, att bedömt att skall vara kämkraftsproducerad. Det är ca mer än vad föredraganden räknar med i sin energibalans, dvs. två kärnkraftsreaktorer av Forsmark 3:s storlek. planerar således för ytterligare två reaktorer utan att föredragande statsråd finner någon anledning till åtgärd. Enligt vår mening måste även följa de beslut som regering och riksdag fattar och anpassa sin planering efter dessa. Detta bör ges regeringen till känna. I det följande avsnittet anger vi vår inställning till hur energitillförseln bör ordnas för att tillgodose energibehovet. Vi vill understryka att i det korta perspektivet är de energihushållande åtgärderna synnerligen väsentliga för att vårt oljeberoende skall radikalt kunna minskas och en avveckling av kärnkraften inledas. måste kraftfulla satsningar göras för att på marknaden introducera inhemska förnyelsebara energikällor som redan nu kan utnyttjas med känd teknik. Nedan anges i tabellform våra bedömningar av energibehovets utveckling till 1990. Som jämförelse bilägges även alternativ. 1978/79: 2406 Energitillförsel 1990, TWh Kärnkraft (el + värme) Elproduktion 1990, TWh 1978/79: 2406 alternativ för energiförsörjningen 1990 1990 Alternativ A/B Alternativ C Alternativ D Bränsle 326 345 330 El TWh _103 125 140 Totalt 429 470 470 Skogsavfall, halm, sopoi Kärnkraft (el) Kärnkraft (värme) Förluster i omvandling och Följande tabell visar elproduktionen (TWh) (varav överföringsförluster) 1978/79: 2406 Valet av energitillförselsystem är av strategisk betydelse, eftersom varje investering binder resurser för avsevärd tid. har också pekat på en rad av de svårigheter som föreligger vid detta val. En successiv anpassning måste därför eftersträvas där de långsiktiga lösningarna alltid måste påverka även beslut av mer kortsiktig natur. Som utgångspunkt bör därvid ligga en tryggad energiförsörjning inom ramen för uppställda samhällsmål och eftersträvad samhällsutveckling. Den ökade satsning som sker av industriellt mottryck, fjärrvärme och kraftvärmeverk bör ske med beaktande av att nya energislag kommer till användning. Beträffande den konventionella kondenskraften bör åtgärder vidtas för att snabbt anpassa dessa befintliga anläggningar till eldning med fasta bränslen, främst inhemska förnyelsebara sådana. I det följande redovisar vi vår syn på vilka energislag som bör utnyttjas för vår energiförsörjning. Vi presenterar också vår syn på hur energitillförseln bör ordnas och vilka åtgärder som bör vidtas för att uppnå eftersträvade målsättningar. Världens råoljetiilgångar är kvalitetsmässigt av mycket varierande karaktär. Råolja är därför inget entydigt begrepp utan ett samlingsnamn för en mängd olika naturprodukter som består av kolväteföreningar jämte mindre mängder svavel- och kväveföreningar. Råolja har bildats under tidigare geologiska tidsåldrar genom omvandling av organiska sediment. Geologiska förändringar har utvecklat så höga tryck och temperaturer, att sedimentens organiska material omvandlats till kol, olja eller naturgas. För att en oljetillgång av utvinningsbar storlek skall ha bildats krävs dels att berggrunden har fickor och hålrum där olja har kunnat samlas, dels att överliggande bergarter är så täta att oljan inte har sipprat bort. Säkra och entydiga bedömningar av världens råoljetiilgångar kan inte göras. Underlaget i form av mätvärden från olika former av undersökningar är av skiftande teknisk kvalitet och kan göras till föremål för olika tolkningar. Primärmaterialet är dessutom ofta tillgängligt endast för de direkt engagerade företagen. Trots att stora insatser har gjorts för att få reda på hur stora råoljetillgångarna är måste uppgifter om tillgångarna vila på uppskattningar som har gjorts av olika fack- och expertorgan. 1978/79: 2406 är relativt säkra endast för områden, där fyndens storlek och troliga förmåga att generera olja för utvinning är kända genom omfattande och långvarig praktisk erfarenhet. De kända och utvinningsvärda oljetillgångarna har beräknats till ca . De totala utvinningsvärda tillgångarna har med hänsyn till bl. a. jordens geologi bedömts kunna uppgå till . Av speciellt intresse för svenskt vidkommande är storleken på de kända och utvinningsvärda tillgångarna i . Dessa har bedömts utgöra ca , vilket motsvarar nuvarande världsförbrukning eller hela förbrukning under . Av de kända och utvinningsvärda tillgångarna bedöms ligga under havsbottnen (off-shore). Av de utvinningsvärda tillgångar som ännu ej är kända bedöms ligga under havsbottnen. Det bildade helstatliga bolaget () har givits en central roll i den statliga oljepolitiken. Bolagets betydelsefulla roll för vår försörjningstrygghet understryks i den nu föreliggande propositionen. Bolaget skall bedriva verksamhet inom ur försörjningssynpunkt betydelsefulla led i oljehanteringen. En huvuduppgift för bolaget är att arbeta upp nya kanaler för den svenska marknadens långsiktiga försörjning med råolja, antingen genom avtal med producenter eller genom förvärv av fyndigheter. I propositionen föreslås vidare att en ny statlig basorganisation, Svenska , bildas såsom ett helägt dotterbolag till . Den verksamhet som tidigare bedrivits inom de halvstatliga bolagen för oljeprospektering, OPAB och Petroswede, fullföljs av det nybildade bolaget. Vi har för vår del inget att erinra mot att en samordning av organisationen på den statliga oljesektom sker. I propositionen påtalas vidare problemen med den svenska marknadens råoljeförsörjning. De svenskägda bolagen är för sin råoljeförsörjning till stor del hänvisade till köp av råolja från den s. k. spotmarknaden eller från de internationella bolagen. De oberoende bolagen har av marknaden. Prishöjningarna på den internationella marknaden på oljan har inneburit att de oberoende oljebolagen fått vidkännas stora förluster vid köp av olja eftersom det svenska stoppriset klart understiger inköpspriset. Detta har medfört att de små oljebolagen utnyttjat sina beredskapslager i betydande utsträckning. Detta kan emellertid inte fortgå . Det behövs därför någon form av initiativ från regeringens sida för att komma till rätta med de små bolagens problem. Det är väsentligt att dessa företag finns kvar som komplement till de stora oljebolagen. Bolagen har vidare egen erfarenhet av hantering av alternativa bränslen, vilket bör utnyttjas i energiförsörjningen. Det måste dock konstateras att osäkerheten om leveranstrygghet 1978/79: 2406 och pris är stor. De flesta bedömare av utvecklingen är ense om att det föreligger en stor risk för kraftiga prishöjningar på råolja . Under de närmaste decennierna beräknas produktionen från de nuvarande lättillgängliga oljekällorna stagnera. Detta kan leda till språngartade höjningar av oljepriset och orsaka svåra störningar i oljetillförseln. Med sitt 70-procentiga oljeberoende är mycket känsligt för störningar i oljetillförseln och för kraftiga prishöjningar. En huvuduppgift i en ny energipolitik måste därför vara att komma bort från det oljeberoende som är det dominerande volymproblemet i den svenska energibalansen. Den avgörande frågan blir då hur det stora oljeberoendet skall minskas. I propositionen framhålls bl. a. att en ökad användning av el för uppvärmning av småhus är lämplig väg. Med de klimatförhållanden som råder i vårt land innebär en sådan utveckling mot uppvärmning av bostäder och lokaler enbart baserad på elström en ökad sårbarhet hos de enskilda konsumenterna. Även ett tillfälligt strömavbrott kan i ett läge med sträng kyla få svåra följder för de enskilda människorna. Föredragandens positiva syn på att ersätta oljeberoendet med ett beroende av elektricitet som till allt större del produceras i kärnkraftverk är enligt vår mening direkt oansvarigt. Det vore att ersätta oljeberoendet med ett beroende av en annan ändlig energikälla, uranet, med oöverblickbara konsekvenser för miljö och säkerhet som följd. I det korta perspektivet måste enligt vår mening som vi tidigare framhållit kraftfulla satsningar ske på energihushållande åtgärder, introduktion av naturgas och en utbyggd kraftvärmeproduktion för att vårt oljeberoende skall minskas. Vidare måste åtgärder vidtas för att öka försörjningstryggheten för olja eftersom vi kommer att vara beroende av en icke oväsentlig import bl. a. genom att vi i ökad utsträckning importerar från mer närbelägna områden. Vi måste även nu initiera en övergång till användning av främst inhemska förnyelsebara energikällor och solenergi. I det följande anger vi vårt alternativ till vilka energikällor som bör användas för att tillgodose vårt behov av energi .