ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G2021595 · 1979-01-25 00:00:00 — om lånetaket för vissa fastigheter Antalet personer med så grava rörelsehinder att de inte alls eller endast med stora svårigheter kan gå i trappa eller komma upp på allmänna färdmedel uppgår till över 800 000. Av dessa kan ca 100 000 över huvud taget inte klara ett trappsteg. får 7 000-8 000 personer sviter efter trafikolyckor. För många ålderspensionärer är det inte möjligt att klara trappor i sitt bostadshus. För att säkra bostädernas tillgänglighet för denna stora grupp medborgare har beslutat att byggnadsstadgans 42 a § skall omfatta alla bostadshus som produceras efter den 1 juli 1979.1 lagen anges att hus med mer än två våningar skall ha hiss. På de flesta håll i landet byggs i huvudsak bostadshus med två våningar. Där kan man sålunda inte med stöd av lagen säkra bostädernas tillgänglighet för alla. Med hänsyn till kostnaderna för hissinstallation anses det inte möjligt att producera trevåningshus. Vid sanering av äldre bostadshus ställs också krav på hiss. Hissinstallationer medför att de totala byggnadskostnaderna överstiger lånetaket. För att få en allsidig bebyggelse och för att underlätta installation av hiss i låghus är det nödvändigt att tillåta höjning av lånetaket med belopp som motsvarar hisskostnaderna. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om en översyn av bestämmelserna beträffande lånetak för vissa fastigheter i enlighet med motionen.
mot · G2021596 · 1979-01-25 00:00:00 — om anpassningsbidrag till fritidshus Tillgång till en fritidsbostad har stor betydelse för många rörelsehindrade. Den ger dem möjlighet till avkoppling, rekreation och naturkontakter som de annars är utestängda från. Den som har stora rörelsehinder har inte tillgång tili strövområden, friluftsgårdar och andra fritidsanläggningar som ställs till allmänhetens förfogande. Framför allt kan de inte fl den praktiska hjälp som är en av förutsättningarna för att de skall kunna vistas på sådana platser. I allt större utsträckning efterfrågar gravt handikappade fritidshus. Eftersom dessa inte omfattas av byggnadsstadgans 42 a § är ändringar i regel erforderliga vid köp av fritidshus. Det förekommer också ofta att en familjemedlem blir skadad och inte kan vistas i familjens fritidshus på grund av utformningen av bl. a. ingång och toalettutrymmen. Det upplevs svårt i en situation där rekreation och psykisk stimulans är särskilt behövlig. Det är därför skäligt att bostadsanpassningsbidrag utgår till fritidshus. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att hos regeringen anhåller om förslag till ändring av bestämmelserna för bostadsanpassningsbidraget, så att det även utgår till fritidshus.
mot · G2021597 · 1979-01-25 00:00:00 — om bidrag till produktion av lägenheter med boendeservice Bostadsfrågan för gravt rörelsehindrade har inte kunnat lösas, trots att den varit föremål för debatt . Antalet personer med behov av personlig service dygnet runt i anslutning till sin bostad beräknas till 6 000. skadas många så svårt genom trafikolyckor att de är beroende av boendeservice för att kunna återgå till normala levnadsförhållanden. I alltför stor utsträckning hänvisas de till vistelse inom vårdinstitutioner. På enskilt initiativ bildades stiftelsen med uppgift att ta fram bostäder åt personer med behov av dygnet-runt-service. Verksamheten visade att gravt rörelsehindrade kan bli verksamma i arbete och samhällsliv om man kan organisera den praktiska hjälp de behöver i anslutning till bostaden. Kommunerna har numera tagit över ansvaret för boendeservicen. Trots att kommunförbundet i en rekommendation 1971 förordade att kommunerna skulle bygga ut boendeservicen finns det endast 600 sådana lägenheter. Den främsta svårigheten för kommunerna att bygga bostäder med service för rörelsehindrade är merkostnaderna för produktion av sådana lägenheter och finansiering av driftkostnaderna. Lägenheterna måste ha större yta än normallägenheter. 1 fastigheten måste finnas en större hiss än normalhiss i bostadshus. Kostnaderna för särskilda ytor, servicepersonalens utrymmen och särskilda anordningar täckes inte av bostadsanpassningsbidraget. Hyreskostnaderna blir därför alltför höga. De hyresbidrag som kan utgå till hyresgäster har sådan konstruktion att höjda inkomster helt går åt för att täcka hyreskostnaderna. De gravt rörelsehindrade som har arbetsinkomster är obenägna att flytta in under sådana förutsättningar. För att stimulera kommunerna att bygga lägenheter med boendeservice och göra det ekonomiskt möjligt för berörda hyresgäster att efterfråga sådana krävs att merkostnaderna lyfts bort. Liksom förhållandet i t. ex. finner vi det skäligt att staten finansierar merkostnader vid produktion av lägenheter med boendeservice. Hyresgäster med ett sådant boende bör inte ha högre kostnader än andra hyresgäster. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att hos regeringen anhålla om förslag till om statligt bidrag till produktion av lägenheter med boendeservice.
mot · G2021598 · 1979-01-24 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:79 om ändring i lagen (1976:296) om kriskoppling m. m. Regeringen föreslår i propositionen 1978/79:79 vissa ändringar i lagen (1976:296) om kriskoppling m. m. Vi ställer oss bakom förslaget om att tillsyn över efterlevnaden av lagen samt beslutanderätten rörande undantag från skyldigheten att installera de anordningar som föreskrivs i lagen kan delegeras till byggnadsnämnderna. De problem som är förenade med tillämpningen av den nuvarande lagen är emellertid enligt vår mening otillräckligt belysta i föredragandens överväganden. I propositionen anförs att byggnader huvudsakligen inrättade för kontor, förvaltning, undervisning, handel eller förråd skulle kunna omfattas av generella undantag då mätarutrustning har en liten funktion att fylla i sådana fastigheter. Enligt vår mening bör även andra grunder kunna åberopas för generella undantag från lagen. Vi vill särskilt nämna följande grunder som bör kunna åberopas för sådan dispens: Berörd pannanläggning eller varmvattenberedare är i sådant skick att utbyte eller reparation föreslås . Berörd fastighet avses bli ombyggd eller genomgripande reparerad enligt vad fastighetsägaren kan belägga i form av sanerings- eller reparationsplaner. Ovanstående skäl bör kunna ge stöd för att dispens skall kunna medges t. o. m. utgången av . I propositionen erinras om att överstyrelsen för ekonomiskt försvar (ÖEF) påpekat att det finns motiv för undantag från kravet på mätare. anser att sådana motiv synes vara tillämpliga på ett större antal fastigheter. Det finns också anledning påtala att de mätare som f. n. står till förfogande är av dålig kvalitet och att kriterier för mätares funktion, noggrannhet och beständighet inte är preciserade. Dessutom är beredskapsmotivet inte lika framträdande i fråga om mätaren som i fråga om själva rörinstallationen. Av dessa skäl bör generell dispens för mätarinstallation medges t. o. m. utgången av . Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om dispenser från lagen (1976:296) om kriskoppling m. m. P. O. () ()
mot · G2021599 · 1979-01-24 00:00:00 — Motion 1978/79:1599 av m. fl. om anslaget till Lånefonden för bostadsbyggande I propositionen 1978/79:101 (bilaga 10 s. 40^11) föreslås att på tilläggsbudget II för innevarande budgetår anvisa ytterligare 935 milj. kr. till Lånefonden för bostadsbyggande. I beloppet ingår bl. 500 milj. kr. Därav kan 110 milj. kr. antas falla på sådana lån för enskilt ägda hyreshus. I motionen 1978/79:789 har vi föreslagit att denna lånemöjlighet för de privata hyreshusägarna skall upphävas. Vid bifall därtill skulle anslagsbehovet på tilläggsbudget minska med 110 milj. kr. Vi föreslår därför att anslaget nu anvisas med ett i motsvarande omfattning sänkt belopp. Skulle senare ta ställning för att behålla de nuvarande låneförutsättningarna finns det möjlighet att åter ta upp anslags förslaget i denna del på tilläggsbudget III. att till Lånefonden för bostadsbyggande på tilläggs () () budget II till statsbudgeten för /79 anvisar ett investeringsanslag på . (- 110 milj. () () () () () HANS () () () () () () () ()
mot · G2021601 · 1979-01-25 00:00:00 — av m. fl. om eftergift av hyresföriustlån Under /78 beviljades ansökningar om eftergift av hyresförlustlån på 25,5 milj. kr. konstaterar i sin budgetskrivelse att antalet outhyrda lägenheter har minskat snabbare än hyresnivån har stigit och att utgifterna därför kan beräknas minska successivt. Deta är ur alla synpunkter att hälsa med tillfredsställelse. Enligt är beräkningen av kostnaderna svår att göra för nästa budgetår, men styrelsen uppskattar utgifterna för innevarande budgetår till 60 milj. kr. och för /80 till 50 milj. kr. Departementschefen föreslår att 75 milj. kr. bör anvisas med hänsyn till svårigheten att med säkerhet ange medelsbehovet. Det finns anledning förmoda att även beräkning ligger i överkant, men vi vill ändock acceptera detta och föreslå att i enlighet med beräkningar anvisar 50 milj. kr. för nästa budgetår. Under anslaget IV:14 Lånefonden för kommunala markförvärv anvisas för /80 ett investeringsanslag på 133 milj. kr. Det kommunala markägandet har alltför ofta blivit ett självändamål, och det finns inte någon anledning för staten att underlätta denna markpolitik. Marklånen bör därför avskaffas,och någon ytterligare medelsanvisning bör ej göras. k. rullande markplanering bör kommunerna i stället genom försäljningar eller byten av mark skaffa sig resurser för eventuellt erforderliga markförvärv. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att i bilaga 16 till budgetpropositionen /80 under anslaget B 5. Eftergift för hyresförlustlån upptas ett anslag å , 2. att lånefonden för kommunala markförvärv avvecklas, 3. att inga nya medel anvisas för /80 under anslaget IV: 14, lånefonden för kommunala markförvärv. () () () . NISSER (m) () ()
mot · G2021602 · 1979-01-25 00:00:00 — av m. fl. om förhandstillträde vid ansökan om expropriation Långvariga expropriationstillstånd och långa handläggningstider i för frågor om expropriationstillstånd har vållat många fastighetsägare allvarliga ekonomiska och andra avbräck. Det räcker att peka på förhållandena i till följd av zonexpropriationstillstånden och i södra förorter till följd av expropriation av småstugeområden för att belysa problemen. I finns det fastigheter för vilka expropriationstillstånd beviljades 1956 och som ännu inte inlösts av kommunen. 1 södra förorter finns exempel på att expropriationstillstånd söktes 1972 utan att dessa ansökningar ännu behandlats. Oberoende av läget i själva expropriationsfrågan läggs regelmässigt byggnadsförbud i anslutning till expropriationsansökan. I praktiken omöjliggörexpropriationshotet ofta försäljning. Byggnadsförbuden omöjliggör därtill inte sällan naturliga förändringar av fastigheten. Kort sagt beskärs mycket starkt fastighetsägarens möjligheter att disponera fastigheten. har fastighetsägaren helt saknat möjlighet att hävda någon rätt mot kommunerna och likaledes saknat möjligheter att erhålla kompensation för sitt ekonomiska avbräck. Bördan av kommunernas planeringsproblem har helt fått bäras av enskilda och ofta godtyckligt träffade medborgare. Detta är förhållanden som svårligen kan förenas med de principer om likabehandling som man kan förvänta sig skall respekteras i en rättsstat. Det är heller knappast förenligt med grunderna för de principer för egendomsskydd som givits en allt starkare ställning i grundlagen. I en promemoria från som har remissbehandlats föreslås vissa förbättringar i avseende på talerätt för den enskilde som expropriationstillståndet löper och möjligheter att framtvinga förhandstillträde. Dessa förbättringar är dock ej till fyllest. De problem som uppstår då frågan om expropriationstillståndet ej avgörs inom rimlig tid löses ej av det nu aktuella förslaget. Dessa problem kan endast lösas genom att förhandstillträde kan framtvingas i och med att en kommun har ansökt om expropriationstillstånd. Det torde inte finnas några starka skäl som talar emot en sådan möjlighet. Den innebär endast att fastighetsägaren som utsätts för expropriationsansökan ges en formaliserad möjlighet att acceptera ett kommunalt övertagande men då till en ersättning som följer reglerna i expropriationslagen. Fastighetsägaren kan alltså inte försättas i en tvångssituation av kommunen. Hot om att inlösen ej sker om inte ett lägre pris 1 1978/79. accepteras med de risker som föijer i form av en långt utdragen process kan inte längre framföras. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om förslag till ändring av expropriationsregeln så att förhandstillträde kan påkallas av en fastighetsägare då expropriationstillstånd sökts. () () () () . NISSER (m)
mot · G2021603 · 1979-01-25 00:00:00 — av m. fl. om slopande av den kommunala förköpsrätten Kommunernas förköpsrätt till mark genomfördes för att, som det angavs i motiven, förbättra kommunernas möjligheter att på ett tidigt stadium förvärva sådan mark som behövs för samhällsutvecklingen. Moderata samlingspartiet yrkade redan när propositionen lades avslag på förslaget med hänvisning till att kommunerna redan förfogade över instrument för att anskaffa absolut nödvändig mark. Expropriationslagstiftningen är ett sådant instrument som med fasta regler, vilket är viktigt ur rättssäkerhetssynpunkt, ger kommunerna möjlighet till tvångsforvärv av enskild mark, när så oundgängligen erfordras. Vi anser att de principiella invändningar, som moderata samlingspartiet reste mot propositionen om förköpsrätt alltjämt kvarstår, varför vi föreslår att lagen bör avskaffas fr. o. m. . Med hänvisning till det anförda hemställer vi att beslutar upphäva lagen om förköpsrätt fr. o. m. . () () . NISSER (m) ()
mot · G2021606 · 1979-01-23 00:00:00 — av m. fl. om statligt stöd till byggande av samlingslokaler i Verkningarna av den kulturpolitik varom fattade beslut kommer till uttryck på många olika sätt. Ett område där de kulturpolitiska målen fått starkt genomslag är samlingslokalområdet. Här har författning om statligt stöd till allmänna samlingslokaler haft stor betydelse, därigenom att i författningen fastläggs principer som ligger väl i linje med de kulturpolitiska målen. Resultatet har alltså blivit att man på skilda håll i landet fått en betydande förbättring av beståndet av lokaler för förenings- och kulturliv; det gäller både nytillkommande lokaler och äldre som undergått en väsentlig upprustning. De starka och välmotiverade kraven på regionalisering av kulturlivet har också inneburit att vissa samlingslokalprojekt fått en större omfattning än de skulle ha fått, om endast behovet av lokaler för föreningsmöten skulle ha tillgodosetts. En reell regionalisering av teaterverksamheten i landet kan exempelvis inte ske, om inte de lokala scenerna ges en rimlig standard och om man inte kan erbjuda vissa regionala scener. Ett exempel på ett projekt av stort format är det som är under arbete i . För detta har kommun ansvaret, och förhandlingar fors nu med Folkets hus förening om samverkan i genomförandet. Projektet tillgodoser behoven av allmänna samlingslokaler i centralort och av lokaler för teaterverksamhet. Teaterlokalerna har utformats så att de skall kunna erbjuda maximal mångsidighet som de skall kunna fungera som regional huvudscen. Den stora teaterlokalens mångsidiga användbarhet innebär i och för sig betydande kostnader, vilka emellertid är väsentligt lägre än om man tvungits bygga skilda lokaler för varje teaterfunktion. Samlingslokalanläggningar av denna storleksordning drar så höga kostnader att ramama för samlingslokalstöd, så som de fastlagts av , inte räcker till. Projekt av denna storlek återkommer inte . För att statligt stöd skall utgå till dessa lokaler erfordras således att stödet inte belastar den årliga ramen för samlingslokalstödet, vilket erfordras för de vanligen mindre samlingslokalerna. Regeringen bör därför lägga fram förslag till hur statligt samlingslokalstöd skall kunna utgå till de stora samlingslokaler som erfordras i vissa större regioner. Sannolikt får lösningar sökas från fall till fall. Med hänsyn till det långt framskridna planeringsarbetet i är det angeläget att regeringen snabbt lägger fram förslag i detta ärende. Under hänvisning till vad som anförts föreslås att hos regeringen begär snabbt förslag om samlingslokalstöd till byggande av samlingslokaler i . () () () ()
mot · G2021607 · 1979-01-25 00:00:00 — av om energisparstödets inriktning Stödet för energibesparande åtgärder i befintlig bebyggelse har av naturliga skäl kommit att i första hand riktas mot byggnader som permanent används och därmed uppvärms. Av likaledes naturliga skäl har vidare stödbestämmelserna kommit att knyta an till tidigare gällande administrativa stödformer, varigenom ansvaret splittrats. Därvid har utbyggnaden av stödsystemet lett till vissa utifrån energisparsyftet sett omotiverade konsekvenser. En allmän samlingslokal får stöd men en kanske oftare använd annan lokal får det inte. Många exempel kan ges på hur ägarförhållanden m. m. medför att stöd inte kan utgå. Motionsvis har i skilda sammanhang påpekanden gjorts om att den ena eller andra typen av byggnader borde få energisparstöd. anförde (CU 1977/78:31 s. 19) med anledning av sådana motioner att lämpligheten av sådana gränsdragningsförslag borde prövas av regeringen, medan som skulle ta upp inriktningsfrågor av mer principiell räckvidd som har betydelse för anslagsutvecklingen. gav regeringen detta till känna som sin mening. Vi förutsätter att ett därav föranlett arbete fortsätts inom energispardelegationen. Med hänsyn till dessa frågors allmänna vikt bör enligt vår mening hos regeringen direkt begära dels en redovisning av resultatet av detta arbete, innefattande uppgift om vilka åtgärder som regeringen eller de centrala myndigheterna vidtagit eller överväger, dels förslag till i frågor som faller under dess prövning. att som sin mening ger regeringen till känna att redovisning och förslag rörande energisparstödets inriktning bör föreläggas enligt vad i motionen anförts.
mot · G2021608 · 1979-01-25 00:00:00 — av och i om ytterligare tjänster vid länsstyrelsernas naturvårdsenheter Vid länsstyrelsernas naturvårdsenheter handläggs bl. a. vissa ärenden om allmän naturvård och landskapsvård, om tillstånd, förordnande och samråd enligt naturvårdslagen. Vidare handläggs vissa frågor om vattenvårdsplanering samt frågor om tillstånd, anmälningar och samråd enligt miljöskyddslagen och vattenlagen samt ärenden enligt förordningar om miljöfarligt avfall vid naturvårdsenheterna. Vidare föreslås i miljöskyddsutredningens delbetänkande Bättre miljöskydd I (SOU 1978:80) länsstyrelserna få ökade uppgifter i vad avser tillsynsverksamheten beträffande miljöfarlig verksamhet. Som framgår ovan har naturvårdsenheterna många och krävande arbetsuppgifter att handlägga. Emellertid har de personella resurserna vid enheterna inte byggts ut så att de motsvarar vad som behövs för att länsstyrelsernas naturvårdsenheter skall kunna tillfredsställande handha sina viktiga uppgifter. Länsstyrelserna har i sina anslagsframställningar begärt att 41 nya tjänster skulle tillföras naturvårdsenheterna fr. o. m. /80. har i sitt remissyttrande över anslagsframställningarna anfört att ca hälften av alla länsstyrelser behöver ytterligare tjänster för bl. a. handläggning av ärenden rörande vård och förvaltning av naturvårdsobjekt och för ärenden beträffande fysisk riksplanering. I budgetpropositionen (bil. 18, s. 33) föreslås att länsstyrelsernas naturvårdsenheter förstärks med fyra tjänster för tillsynsuppgifter enligt miljöskyddslagen. Dessa nya tjänster föreslås tillföras länsstyrelserna i , . Som framgått har länsstyrelserna och även ansett att ytterligare tjänster behövs utöver vad i budgetpropositionen förordats. Eftersom de personella resurserna f. n. är så knappa tvingas länsstyrelserna göra omprioriteringar eller anlita tillfällig arbetskraft för att klara de mest angelägna arbetsuppgifterna. Ett sådant arbetssätt innebär att organisationen inte får den stadga och fasthet som är nödvändig för dessa viktiga uppgifter. För att tillgodose de mest trängande behoven föreslår vi att fyra tjänster för handläggare utöver vad som förordas i budgetpropositionen tillförs länsstyrelsernas naturvårdsenheter. Sålunda kommer-om vårt förslag accepteras åtta nya tjänster att finnas vid enheterna fr. o. m. . Det bör uppdras åt regeringen att bestämma hur de nu föreslagna tjänsterna skall fördelas inom organisationen. Kostnaden för förslaget har beräknats till . Med anledning av det anförda hemställs att till Länsstyrelserna /80 anvisar ett förslagsanslag av 1 277 561 000 (+602 000) kr. (c) ()
mot · G2021609 · 1979-01-25 00:00:00 — av m. fl. om åtgärder mot bostadsspekulation Bostaden är för oss alla en social nödvändighet. Det är därför långt ifrån tillfredsställande att privatföretag och privatpersoner skall få använda människors bostadsbehov för penningplacering och vinstintresse. En social nödvändighet bör inte behandlas som en handelsvara. Med tanke på dagens situation på bostadsmarknaden, dvs. den ohämmade spekulationen och hänsynslösa behandlingen av hyresgästerna som förekommer, borde privat ägande av flerfamiljshus över huvud taget inte tillåtas. Man har tidigare prövat olika metoder för att nå det allmänt vedertagna målet, dvs. begränsning av hus- och markspekulation, men dessa metoder har enligt vår mening haft för dålig effekt. Vi accepterar inte den situation som råder på bostadsmarknaden. Kraftfulla åtgärder är nödvändiga. Bostaden är ju som tidigare nämnts en social nödvändighet. Den borde också vara en social rättighet. Ett steg för att nå detta syfte är att man begränsar konkurrensen när det gäller att äga och förvalta flerfamiljshus. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en översyn av gällande regler i syfte att endast allmännyttiga och kooperativa bostadsföretag får uppträda som byggherrar och ägare av flerfamiljshus. () () ()
mot · G2021610 · 1979-01-25 00:00:00 — 1978/79 1610-1614 av m. fl. om effektivisering av den offentliga förvaltningen I motionen 1978/79:1108 av m. fl. redovisas moderata samlingspartiets syn på aktuella samhällsfrågor. Med hänvisning till vad som anförts i avsnittet Mindre byråkrati i nämnda motion hemställs* att 1. hos regeringen begär utredning om ställning och omfattningen av dess granskningsansvar, 2. hos regeringen anhåller om att förvaltningsutredningen får i uppdrag att utreda möjligheterna att minska byråkratiseringen och effektivisera den offentliga förvaltningen genom avgifter och ändrade bidragsformer. H. () L. () i () () () () () () *Se även motionen 1978/79:1611. 1 1978/79.
mot · G2021611 · 1979-01-25 00:00:00 — av m. fl. om ändring av instruktionen för justitieombudsmännen Med hänvisning till vad som anförts i avsnittet Mindre byråkrati i motionen 1978/79:1108 hemställs att hos regeringen anhåller om att förvaltningsutredningen får i uppdrag att utforma förslag till ändring av instruktionen för justitieombudsmännen i enlighet med vad som i motionen 1978/79:1108 anförts. H. () L. () i () () () () () ()
mot · G2021613 · 1979-01-25 00:00:00 — av m. fl. om avskaffande av stämpelskatt på aktier, m. m. Med hänvisning till vad som anförts i avsnittet Ett spritt ägande i motionen 1978/79:1108 hemställs att 1. hos regeringen anhåller om förslag om att stämpelskatten på aktier avskaffas, 2. uttalar att fribeloppen för kapitalinkomster bör anpassas till () () H. () L. () i () PER () () ()
mot · G2021615 · 1979-01-25 00:00:00 — 1978/79 1615-1620 Motion 1978/79:1615 av m. fl. om begränsning av det kommunala serviceansvaret Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1978/79:1614 hemställs att hemställer att regeringen förelägger förslag med ändring i kommunallagen så att begränsning av det kommunala serviceansvaret medges inom områden som avsätts för fritidsbebyggelse. allan Akerlind (m) () () G. () H. () () () () 1 1978/79.