mot · G2021068 · 1979-01-24 00:00:00 — av om kommunerna och näringslivet Direkta samhällsinsatser av näringspolitisk art är i första hand en uppgift för statliga organ. Näringslivets utveckling påverkar emellertid i hög grad den kommunala verksamhetens utbyggnad och planering. Mot den bakgrunden är det naturligt att näringslivsfrågorna från synpunkt tillmäts stor betydelse. Kommunernas ansvar för utveckling och samhällsservice i stort utgör ytterligare en förklaring till att näringslivsproblemen fått en alltmer framträdande plats i kommunalpolitiken. Konsekvenserna vid företagsnedläggelser och driftinskränkningar visar nämligen att kommunerna inte kan stå overksamma eller sakna handlingsberedskap. Utifrån kommunallagens allmänna kompetensregel har en rättspraxis beträffande kommuns rätt att stödja industriföretag utbildats, vilken i korthet innebär följande. O Kommun har möjlighet att med allmänna åtgärder skapa gynnsamma förutsättningar för näringslivet, exempelvis genom iordningställande av industriområden, bostadsområden, kommunikationsleder m. m. o Kommun har möjlighet att tillhandahålla lokaler för hantverk och småindustri, när fråga är om flera företag. O Kommun kan härutöver i olika former stödja företag, under förutsättning att det är nödvändigt och utgör en effektiv metod för att avhjälpa arbetslöshet av omfattande art i kommunen. Genom särskild lagstiftning har kommunerna också tillagts befogenheter vad avser åtgärder för att främja turistväsendet och i fråga om sysselsättning för handikappade. Kommunernas möjligheter att bereda näringslivet goda arbetsbetingelser och utvecklingsmöjligheter är således enligt nuvarande lagstiftning starkt begränsade. Starka skäl talar för att öka den kommunala kompetensen i detta avseende. En utredning bör därför tillsättas med uppdrag att kartlägga nuvarande förhållanden och överväga olika åtgärder i syfte att stärka kommunernas roll i näringslivsfrågor. Representation för kommun i ortsdominerande företags styrelse En kommuns planering och verksamhet påverkas i hög grad av beslut och åtgärder inom andra sektorer. Förändringar inom näringslivet och dess bedömningarom utvecklingen har stor betydelse. För kommunerna är därför uppgifter om företagens nuläge och framtidsplaner i fråga om sysselsättning, produktion och investeringsverksamhet nödvändiga vid ställningstagande till dimensionering och lokalisering av bostäder, kommunikationer, barnomsorg och andra kommunala insatser. Detta har blivit än mer väsentligt genom att en allt större del av samhällsutbyggnaden sker inom ramen för kommunernas verksamhet. Näringslivets arbetsbetingelser påverkas i sin tur i stor utsträckning av en kommuns åtgärder i fråga om t. ex. mark- och lokaldispositioner, transport och energiförsörjning, yrkesutbildning m. m. Dessa omständigheter visaratt ett ömsesidigt behov av kontakter och samråd föreligger. Därigenom kan en bättre koordinering av kommunens och företagens verksamheter uppnås. Angeläget är exempelvis att åstadkomma en tidsmässig samordning av sådana företagsinvesteringar och samhällsinvesteringar som är beroende av varandra. Det blir också möjligt med en planering som medför ett jämnare utnyttjande av den arbetskraft som sysselsätts i byggnads- och anläggningsverksamhet av kommun och företag. I många kommuner domineras näringsverksamheten kraftigt av ett eller ett par större företag. Utvecklingen av sysselsättningen, bostadsbyggandet och andra samhällsinvesteringar påverkas här i avgörande grad av förändringar i dessa företags verksamhet och framtidsplaner. Erfarenheten visaratt det i sådana kommuner inte är tillräckligt med enbart informationsåtgärder. För att tillgodose behovet av insyn måste även andra former skapas. Det föreligger nu skäl att lagstiftnignsvägen ge kommunerna rätt till styrelserepresentation i ortsdominerande företag. Denna rätt bör till att börja med gälla , som lämpligen kan bestämmas till . Planeringen för bättre sysselsättningsmöjligheter måste bedrivas på alla administrationsnivåer i samhället. Utvecklingen visar att planeringsverksamheten måste byggas ut. Det är därvid naturligt att kommunerna deltar aktivt och ökar sina insatser i takt med att samhällets ambitioner inom sysselsättningspolitiken höjs. har i olika delbetänkanden behandlat kommunernas planering. Denna bör enligt utredningen omfatta en analys av brister i de lokala arbetsmarknaderna. Det är vidare naturligt att den kommunala budgeten används som ett sysselsättningspolitiskt instrument och att sysselsättningsfrågorna uppmärksammas i fysisk planering och verksamhetsplanering. De försök som bedrivits visaratt kommunerna har stora möjligheter att öka sin medverkan i sysselsättningsplaneringen. Med hänsyn till rådnde arbetsmarknadsläge är det angeläget att bygga vidare på dessa erfarenheter. För att få i gång en aktiv sysselsättningsplanering i landets alla kommuner och landstingskommuner bör statsmakterna ta initiativ till överläggningar med kommunförbunden och de fackliga organisationerna. Med stöd av det anförda hemställer jag1 att beslutar anhålla att regeringen utreder frågan om att öka kommunernas befogenheter när det gäller näringslivsfrämjande insatser. ' Se även motionerna 1978/79:10691070.