mot · G2021629 · 1979-01-25 00:00:00 — Under den socialdemokratiska regeringsperioden bedrevs ett kraftfullt arbete, inte minst , för att komma till rätta med skattefusk och skatteflykt. Delvis skedde detta i form av lagstiftning. Som exempel på lagstiftningsåtgärder under dessa år kan nämnas olika åtgärder för att hindra skatteflykt i form av oskäliga avdrag för pensionsförsäkringar, underskottsavdrag för delägare i s. k. partsrederier, transaktioner med vinstbolag och interna aktieöverlåtelser. Minst lika betydelsefulla har de åtgärder varit som vidtagits för att förbättra taxeringskontrollen. beslutade om en genomgripande ändring av taxeringsorganisationen i första instans. Genom detta beslut effektiviseras skatteadministrationen, bl. a. genom att taxeringsnämnderna får biträde av kvalificerade tjänstemän vid granskningen och genom att ett väl utbyggt ADB-stöd införs som stöd vid taxeringsarbetet. Skattekontrollen ökas särskilt vid rörelsebeskattningen. 1975 genomfördes vidare den s. k. bevissäkringslagen. Resurserna hos skattemyndigheterna, såväl centralt som på regional och lokal nivå, byggdes ut kraftigt under en följd av år. Därmed var inte arbetet med att söka bemästra skattefusket slutfört. Flera förslag förbereddes före regimskiftet 1976. Tyvärr har den borgerliga regeringen stoppat eller förhalat flera av dessa. Ett sådant förslag gäller frågan om en allmän lag mot skatteflykt. Företagsskatteberedningen, som arbetat , lade fram en rad förslag som syftade till att förhindra olika former av skatteflykt. De flesta förslagen bifölls sedermera av på förslag av den socialdemokratiska regeringen. Man kom dock i företagsskatteberedningen fram till att man på detta sätt aldrig helt skulle kunna förhindra alla möjligheter till skatteflykt. Skattesmitarna låg ett steg före samhällets lagstiftning. Det blev nödvändigt att utforma någon form av generalklausul mot skatteflykt. Syftet med denna var att komma åt sådana transaktioner där de skattskyldiga begagnade sig av civilrättsligt giltiga avtal för att uppnå inte avsedda skatteförmåner. Även om avtalen är juridiskt bindande och fullföljs i enlighet med parternas viljeförklaringar har de i allmänhet tillkommit endast för att undvika en beskattning som eljest hade bort ske om det normala tillvägagångssättet använts. Utifrån företagsekonomiska och andra aspekter framstår avtalen som konstruktioner. En speciell arbetsgrupp som knöts till företagsskatteberedningen fick 1974 till uppgift att utarbeta ett förslag till allmän bestämmelse mot skatteflykt. Uppdraget redovisades påföljande år. I betänkandet inventeras skälen för och emot en generalklausul, och ett förslag läggs fram till hur en sådan klausul skulle kunna utformas. Den socialdemokratiska regeringen utlovade en proposition efter sedvanlig remissbehandling. Flertalet remissinstanser godtog en generalklausul mot skatteflykt. Valutgången förhindrade den planerade propositionen, men den nya regeringen lovade att återkomma med en proposition i ärendet. Så har dock inte skett. I stället tillsatte den en ny arbetsgrupp, inom budgetdepartementet, som 1978 föreslog vissa ändringar av det gamla förslaget. Enligt det nya förslaget har generalklausulen fått ett snävare tillämpningsområde och givits en mer restriktiv utformning. Även det nya förslaget till lag mot skatteflykt har remissbehandlats. Socialdemokraterna har tidigare i en partimotion (1976/77: 1032) begärt en lag mot skatteflykt. Motionen avslogs sent omsider av . Detta skedde med motiveringen att regeringen skulle ta ställning till frågan i vår. Vi kan alltså nu konstatera att regeringen, trots löften om en proposition och trots att ett propositionsutkast förelåg , ännu inte efter det att gått har lyckats lägga fram ett förslag till . Det ursprungliga förslaget till generalklausul har urvattnats, och vi vet inte ens om denna urtunnade version kommer att ligga till grund för en proposition senare i vår. fortgår skatteflykten i oförminskad skala. Mot denna bakgrund finns det nu så mycket större anledning att hos regeringen begär att ett förslag till lag mot skatteflykt skyndsamt framläggs. Förslaget bör utformas i huvudsaklig överensstämmelse med principerna i företagsskatteberedningens betänkande (SOU 1975: 77) och i vår tidigare motion i ärendet (1976/77: 1032). Vi vill vidare ta upp några frågor som närmast sammanhänger med samhällets kontrollmöjligheter i taxeringen. Ett väsentligt inslag i vårt skattesystem är uppgiftsskyldigheten från medborgarnas sida. Det är en nödvändig förutsättning att denna skyldighet fullgörs för att skattesystemet skall kunna verka på ett likformigt och rättvist sätt. I ett avseende har emellertid samhället inte lagstiftat om skyldighet att ge uppgift till taxeringsmyndigheterna. Det gäller den del av inkomsten som utgörs av bankräntor. Redan nu redovisar en del banker dessa uppgifter till sina kunder. Däremot finns ingen skyldighet för dem att lämna motsvarande uppgifter till taxeringsmyndigheterna. Nuvarande ADB-användning har undanröjt tidigare administrativa hinder för sådana uppgifter om räntor till ledning vid taxeringen. Mot denna bakgrund föreslår vi en obligatorisk skyldighet för bankerna att per lämna uppgift till taxeringsmyndigheterna om ränteinkomster av på bankkontor innestående medel. Vi anser att reglerna för uppgiftsskyldighet självfallet bör vara lika stränga för inkomster av kapital som för inkomster av arbete. Vi anser därför att uppgiftsskyldigheten bör utökas till att omfatta också kapitalbehållningen på bankkonto. Därvid kan uppgiftsskyldigheten begränsas till att avse kapitalbelopp som överstiger exempelvis . bör hemställa att regeringen skyndsamt framlägger förslag i detta ärende. Ränteavdragen har som tidigare framhölls fått en allt större betydelse. Många människor kan genom ränteavdrag avsevärt nedbringa sin beskattningsbara inkomst. Taxeringsmyndigheterna är därvid hänvisade till de uppgifter som den skattskyldige anger i sin självdeklaration. Ofta är dessa uppgifter om skuldräntor ofullständiga i olika avseenden. Med anledning härav föreslår vi att de deklarationsskyldiga åläggs att i deklarationen specificera sina olika låneskulder och att ange till vem skuldräntorna betalas. Man kan därvid överväga att begränsa denna uppgiftsskyldighet till låneskulder överstigande ett visst lägsta belopp. För att förbättra samhällets kontrollmöjligheter krävs också att erforderliga resurser ställs till skattemyndigheternas förfogande. Regeringens förslag om personalförstärkningar på skatteområdet i budgetpropositionen är enligt vår mening otillräckligt. Vi föreslår därför vissa ytterligare förstärkningar i huvudsak enligt förslag. utöver regeringens förslag dels för en kvali ficerad tjänst för kontrollfrågor avseende jordbruksbeskattning, dels för personalförstärkning av kontrollavdelningen i vad avser lednings- och samordningsinsatser för utbildningen av taxeringsfunktionärer och tjänstemannagranskare samt arbetet med arbetsbeskrivningar och handledning. Vidare bör 1 milj. kr. avsättas för utökning av insatser för branschvisa skattekontroller. Länsstyrelsernas bemanning på skattesidan bör också förstärkas. Vi föreslår därför att ytterligare 24 tjänster inrättas på länsstyrelsernas mervärdeskatteenheter för att förbättra registreringskontrollen. Kostnaden härför beräknar vi till . Skattefusket och skatteflykten har som tidigare nämnts fått en stor omfattning i vårt land som allmänhetens uppmärksamhet i allt högre grad har riktats mot dessa frågor. Det finns ett stort behov av saklig information på detta område. I allt för hög grad har ryktesspridning och vanföreställningar fått prägla skattedebatten. Vi menar att det är hög tid att förbättra samhällets information på skatteområdet och då inte minst i fråga om skattefusket och skatteflykten. Vi vill därför föreslå att 10 milj. kr. anvisas till för en brett upplagd informationskampanj. Denna bör ha till uppgift att för skattebetalarna redovisa omfattningen och inriktningen om skattefusket och skatteflykten, konsekvenserna av det skattebortfall som drabbar de lojala skattebetalarna i form av högre skatt och/eller minskad samhällsservice och innebörden av att bryta mot de lagar på skatteområdet som vi i demokratisk ordning har fastställt i vårt land. Informationskampanjen bör ta sin början , dvs. års deklarationer skall lämnas in. bör ha möjlighet att fördela en del av de medel som anvisas för informationskampanjen till skattemyndigheterna på regional och lokal nivå för särskilda informationsinsatser. Med hänvisning till det anförda hemställer vi1 1. hos regeringen begär ett förslag till lagstiftning om en allmän produktionsfaktorskatt i enlighet med de i motionen angivna principerna vilket framläggs i sådan tid att den skall kunna införas . 2. hos regeringen begär en utredning med uppgift att framlägga förslag om en reformering av avdragssystemet i enlighet med de riktlinjer som angetts i motionen. 3. hos regeringen begär förslag om en skärpning av skatten på realisationsvinster i överensstämmelse med vad som i motionen anförts vilket framläggs i sådan tid att de nya bestämmelserna kan träda i kraft , 4. hos regeringen begär att förslag till lag mot skatteflykt skyndsamt framläggs i huvudsaklig överensstämmelse med de i motionen angivna principerna, 5. beslutar om obligatorisk skyldighet för bankerna att per lämna uppgift till taxeringsmyndigheterna om kapitalbehållning och ränteinkomster av på bankkonton innestående medel i enlighet med vad som anförts i motionen, 6. beslutar att de deklarationsskyldiga åläggs att i deklarationen specificera sina olika låneskulder och att ange till vem eller vilka skuldräntor betalas, 7. beslutar att till för /80 under huvudtiteln anvisa ett i förhållande till regeringens förslag med . förhöjt förslagsanslag av . () () () HANS () () () () () () () () () 1 Se även motionen 1978/79:1630.