mot · G2021994 · 1979-01-25 00:00:00 — av och om åtgärder mot vattenförorening Vattenförbrukningen i vårt land stiger kraftigt och har fyrdubblats . har bilden varit något splittrad. Industrins vattenförbrukning synes på flera håll ha stagnerat - sannolikt bl. a. beroende på effektivare återanvändning. Också de enskilda hushållens vattenkonsumtion visar tendenser till att minska, vilket till mycket stor del torde kunna förklaras av kraftigt stigande konsumtionsavgifter. Däremot ökar bevattningen inom jordbruket kraftigt. 1976 bevattnades 90 000 ha eller 3 96 av åkerarealen. Detta innebär närmare en tredubbling av den bevattnade arealen . Även om tillgången på vatten i vårt land inom överskådlig tid inte behöver föranleda några problem, så ger olika slag av föroreningar av såväl yt- som grundvatten anledning till skärpt uppmärksamhet. Industrins och kommunernas miljöförorenande utsläpp har varit föremål för en intensiv miljödebatt. har också den ökade användningen av bekämpningsmedel och handelsgödsel inom jordbruket och dess konsekvenser för miljön börjat väcka diskussion och krav på åtgärder. Forskare, läkare och miljövårdsorgan har i flera sammanhang slagit larm om ökade hälsorisker till följd av föroreningar av vårt dricksvatten genom urlakning av kväve från handelsgödsel. Kvävegödslingen är åtta till nio gånger större än 1939, då åkerarealen var 700 000 ha större än . Självfallet har användningen av kvävegödselmedel haft stor betydelse för att förbättra skördeutfallet. Men har det överskottskväve som grödan inte kunnat tillgodogöra sig fått till följd att nitrathalterna i vårt grundvatten stigit kraftigt inom vissa områden. Utsläppen av oorganiskt kväve har ökat . Detta är en direkt följd av den ökande användningen av kvävegödselmedel i jord- och skogsbruket. Undersökningar visar att i genomsnitt av det kväve som via gödsling tillförs jordarna försvinner till omgivningen. Därav beräknas ungefär hälften gå bort genom urlakning och vattenavrinning, medan andra hälften försvinner till luften. i konstaterade i en undersökning att av de kvävemängder som från undersökningsområdet uttransporterades med vattnet utgjorde bakgrundsförluster, kom från befolkningens avloppsutsläpp och från jordbrukets aktiviteter. Ett flertal andra undersökningar pekar i samma riktning. I forskningsrapporten "Förluster av växtnäring från åker, vilken utkom på , framhålls bl. "En minskad användning av kvävegödselmedel arden radikalaste och effektivaste metoden för att minska nitraturlakningen i marken och vattnet. har också slagit fast att de stigande halterna av nitrat i grundvattnet är alarmerande och att det finns ett klart samband mellan gödsling och urlakning av kväve. Från verkets sida anser man att en viss minskning av gödselgivan skulle medföra en nedgång av urlakningsförlusten utan att skörden minskar i större omfattning. Urlakningsrisken är störst på sand- och mojordar. Intensivt odlade jordar av denna karaktär måste betraktas som riskområden från hälsosynpunkt. Höga nitrathalter kan framkalla blodsjukdomar hos mindre barn. Nitrat kan också i vissa föreningar vara cancerframkallande. En sådan förening, s. k. nitrosaminer, är bland de mest cancerframkallande ämnen man f. n. känner till. F. n. finns i tvås. k. gränsvärden, dels ett hygieniskt gränsvärde på /l, dels en riskgräns på /l, vid vilken senare gräns vattnet inte bör ges till barn . Förekomsten av två gränsvärden har föranlett en hel del missförstånd och svårigheter när det gäller informationen till allmänheten. Därför torde det vara nödvändigt att fastställa ett enhetligt gränsvärde och att sätta detta så lågt att inga som helst tvivel på dricksvattnets kvalitet från hälsosynpunkt kan råda. I ett så utpräglat jordbruksland som är gränsvärdet för nitrat i dricksvatten /l. Detta borde kunna vara ett rättesnöre också för . Riskområden från nitratsynpunkt finns i jordbruksbygder i , , , , samt området kring och . Höga nitrathalter har t. ex. konstaterats i kommunala vattentäkter i , på och i nordvästra . I det s. k. Brunnbyområdet i kommun finns lätta sandjordar med god genomsläpplighet. Odlingen av framför allt potatis är intensiv och konstbevattningen omfattande. har i kommunala vattentäkter i området uppmätts nitrathalter på /l. I enskilda vattentäkter inom området förekommer nitrathalter på /l. Detta innebär att mellan 5 000 och 7 000 människor i kommun måste dricka vatten med nitrathalter som ligger ungefär dubbelt så högt som det av fastställda hygieniska gränsvärdet på /l. Föräldrar med barn tvingas av denna anledning hämta dricksvatten för matlagning på andra håll i kommunen. Åtgärder som t. ex. utspädning av det nitrathaltiga vattnet med nitratfattigt vatten har vidtagits men endast gett kortsiktiga eller inga effekter alls. Erfarenheterna från detta och andra riskområden visar alltså att de resurser som satts in för att komma till rätta med nitratproblemet inte gett åsyftat resultat. Mot denna bakgrund framstår det som ytterst angeläget att åtgärder som mera direkt tar sikte på att angripa nitratproblemets grundorsaker nu utan onödigt dröjsmål genomfors. I syfte att undanröja de risker som kan vara förknippade med alltför höga nitrathalter i dricksvattnet vill vi föreslå följande åtgärder: Fastställande av enhetligt gränsvärde för nitrat i dricksvatten. Genomgripande undersökningar av nitratförekomster och deras orsaker - med markanalyser - i särskilt utsatta områden i bl. Begränsning av användningen av handelsgödsel inom de områden där nitratföroreningarna uppenbarligen har ett samband med jordbrukets odlingsåtgärder. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att åtgärder vidtages mot vattenföroreningar i enlighet med vad som i motionen anförts.