mot · G2021235 · 1979-01-25 00:00:00 — med anledning av propositionen 1978/79:75 om vissa pensionsfrågor Det framgår som mycket angeläget att frågan om invandrarbarnens jämställdhet med svenska barn kan lösas. Invandrarna hör ofta till de inkomstsvagaste grupperna och behöver därför i hög grad stöd i olika situationer. Detta gäller särskilt i de fall närén förälder är ensam om att klara försörjningen på en ofta mycket låg inkomst. ansåg därför att det varén självklarhet att det infördes rätt till bidragsförskott även till de i landet bosatta som inte är svenska medborgare. Vid 1975/riksdag fattades också beslut om detta. föreslog också att det till reglerna om bidragsförskott skulle fogas en bestämmelse enligt vilken bidragsförskott skall utgå till den som inte kan få barnpension, därför att han inte har svenskt medborgarskap eller inte omfattas av konvention men som i övrigt uppfyller kraven för sådan pension, dvs. att en eller båda föräldrarna avlidit. Detta förslag har dock inte genomförts trots att behandlat motioner med detta yrkande. Det kan således konstateras att genom beslut /76 tillförsäkras vissa barn till icke svenska medborgare ett relativt gott ekonomiskt stöd genom bidragsförskotten, medan de som förlorat en eller båda föräldrarna genom dödsfall gått miste om detta stöd. Detta har upplevts som en stor orättvisa av de invandrarfamiljer som drabbats. Eftersom rätten till bidragsförskott upphör närden av föräldrarna som inte har vårdnaden om barnet avlider, kan också ett utländskt barn gå miste om både bidragsförskott och barnpension vid förälders frånfälle, vilket ytterligare visar hur horribel situationen kan bli försörjningsmässigt för dem som drabbas. I propositionen 1978/79:75 föreslås att de invandrarbarn som åsyftas skall få rätt till barnpension, om den avlidne föräldern före sin död varit bosatt i under och barnet vid dödsfallet var bosatt i eller om barnet är bosatt i och barnet eller den avlidne föräldern vid dödsfallet var bosatt i . Detta förslag bör jämföras med reglerna för bidragsförskott. Detta kan nämligen utgå i alla de fall då vårdnadshavaren och barnet är bosatta i och någon av dem vistas här i riket. Även om propositionens förslag genomförs kommer således orättvisorna mellan dem som får bidragsförskott och dem som får barnpension att bestå. () påpekar i sitt remissyttrande att detta kan innebära att ett barn som fötts i och som mister en eller båda föräldrarna måste vänta innan det får rätt till barnpension. Barnet ställs alltså utan ekonomisk grundtrygghet. anser inte detta vara en tillfredsställande ordning och föreslår att kravet på vistelsetid helt slopas. För vår del anser vi att frågan om grundtrygghet för alla invandrarbarn är av stor betydelse. Frågan har utretts av flera utredningar, och under en lång följd av år har haft att ta ställning till motionskrav somskulle ha inneburit att en snabb lösning hade varit möjlig att genomföra, dvs. om familjepolitiska utredningens förslag om bidragsförskott som kompensation för förlorad barnpension hade antagits. Vi vill inte motsätta oss att frågan nu kan lösas i enlighet med föreliggande förslag, men vi vänder oss bestämt emot de kvalifikationsregler man uppställt och föreslår i stället att samma tidsregel bör gälla som för utbetalning av bidragsförskott. Vi förutsätter att vederbörande utskott utarbetar erforderlig lagtext. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att beslutar att när det gäller barnpension till invandrarbarn samma tidsregel bör gälla som för utbetalning av bidragsförskott till invandrarbarn.