mot · G2022022 · 1979-01-25 00:00:00 — av m. fl. om tidi gatläggning av investeringar inom () Betingelserna för svensk industri har - med undantag för högkonjunkturåren 1973-1974 - varit annorlunda än under de närmast föregående decennierna. Förutsättningarna för viktiga basnäringar såsom järnmalmsutvinningen, stålindustrin, särskilt vissa delar av skogsindustrin samt varvsindustrin har genomgått en långsiktig förändring på grund av förändringar i vår omvärld. För andra industrinäringar har konkurrensen hårdnat, bl. a. till följd av stagnationstendenserna i världsekonomin högkonjunktur. Det får antas att våra basnäringar m. fl. numera inte har sådana expansionsförutsättningar som under de närmast föregående decennierna. I volym- och sysselsättningstermer kan det bli fråga om stagnation och vikande tendenser i betydande omfattning. De expansiva strävandena inom svensk industri måste därför inriktas mot andra områden som man tillvaratar de förutsättningar som alltjämt finns inom basnäringarna. Det bör därvid inte vara en utgångspunkt att tillväxten skall äga rum på enbart nya s. k. högteknologiska områden. Till betydande del måste expansion eftersträvas genom att man med utgångspunkt i nuvarande struktur och förutsättningar söker utveckla nya strategier, produktionssystem och tillämpningar. 1 dessa sammanhang bör i åtskilliga fall de nuvarande basnäringarna ses som en naturlig grund och utgångspunkt. I vår marknadsekonomi bör statliga, kooperativa och privata företag arbeta på lika villkor. I vissa situationer bör emellertid statsmakterna också kunna utnyttja statligt företagande som näringspolitiskt instrument. Så har skett genom engagemang i vissa krisdrabbade branscher. Syftet härmed har varit att mildra de ekonomiska och sociala konsekvenser som kunde ha följt av t. ex. drastiska och omfattande nedläggningar. Syftet har också varit att motverka de ekonomiska spridningseffekterna av en sådan utveckling och att på bästa sätt tillvarata framtidsförutsättningarna inom dessa branscher med sikte på företagsekonomisk bärkraft. Enligt vår mening bör ett liknande tillvägagångssätt kunna tillämpas i fråga om offensiva och expansiva utvecklingsinsatser. Ett särskilt skäl härför är de begränsade möjligheterna till risktagande som f. n. råder inom svensk industri. Soliditeten inom svensk industri kan vid utgången av 1978 beräknas uppgå till . Motsvarande soliditetstal var . Många industriföretag har därför inte möjlighet till några betydande utvecklingsinsatser om inte dessa ger relativt god avsättning på mycket kort sikt. sådan spelar i många fall villkoren för omfattande utländska lån en roll i det sammanhanget. Starka skäl talar för att staten via sina företag gör särskilda finansiella insatser och medverkar med en riskdelning så att den kompetens och de utvecklingsförutsättningar som finns inom industrin kan tillvaratas så snart och så effektivt som möjligt. Syftet med sådana insatser måste givetvis vara att något få till stånd en företagsekonomiskt bärkraftig verksamhet som fullt ut försvarar sina kostnader och genererar resurser till allmän välfärd. De ovan nämnda tankegångarna kan illustreras av situationen inom handelsstålindustrin. Denna industrigren har andra hälft mött en allvarlig kris, till viss del konjunkturbetingad men framför allt strukturbetingad till följd av att nya effektiva konkurrenter med goda konkurrensförutsättningar tillkommit. 1 fråga om de tre stora handelsstålverken fattade 1977 beslut om bildandet av (), till hälften statsägt. Härigenom sammanfördes de tre stora handelsstålverken i , och i ett företag, (). har inom upprättats en strukturplan med riktlinjer för företagets utveckling . Syftet med denna strukturplan är att utveckla företaget så att det blir jämbördigt med de effektivaste handelsstålföretagen i . Om förutsättningarna rätt tillvaratas bör första hälft kunna etableras en handelsstålindustri som väl kan mäta sig med de företag och länder den har att konkurrera med. Emellertid är det synnerligen angeläget att satsningarna inte stannar enbart vid det primära ledet inom handelsstålindustrin. Man bör också eftersträva att med denna industri som bas utveckla annan industriell verksamhet. Genom regeringsbeslut fick generaldirektör uppdrag att mot bakgrunden av den nämnda strukturplanen utreda förutsättningarna för tidigareläggningar m. m. i investeringar inom . I en rapport avlämnad framför utredaren förslag till tidigareläggningar. Sammanfattningsvis innebär förslagen följande. Enligt strukturplanen skall Domnarvets i kommun utvecklas till centrum för band- och plåttillverkning. Utredaren föreslår investeringar i breddbandverkets ugn som ett första steg i utbyggnadsplanerna för detta verk. Vidare föreslås kvalitelsinvesteringar i breddbandverket med syfte att höja kvalitetsnivån till bästa europeiska standard. Genom dessa investeringar skulle kapaciteten i breddbandverket ökas från 750 kton till 1 200 kton. Utredaren föreslår också ett femte valspar i kallvalsverket som skulle innebära möjligheter att tillverka tunnare plåt än som varit möjligt. Även vid en utbyggnad av elektrostålanläggningen föreslås en tidigareläggning. Denna tidigareläggning är beroende av den takt i vilken investeringarna i breddbandverket och kallvalsverket byggs ut. I rapporten föreslås också att investeringar görs inom Döbel-divisionen i syfte att utöka Detta föreslås ske genom en utbyggnad av plastbeläggningslinjen så att dess kapacitet ökas . Beträffande den i bedrivna stålmanufakturverksamheten föreslås också vissa investeringar i syfte att öka vidareförädlingen och få ut ett högre pris på produkterna. Den malmbaserade metallurgin föreslås bibehållas t. o. m. Beträffande i kommun föreslås att ett förpar i universalverket installeras, vilket skulle ha stor betydelse för verkets långsiktiga konkurrensförmåga. Vidare föreslås en värmningsugn för ämnen för universalverket. Detta skulle öka verkets kapacitet och medföra en rationellare och mera lönsam produktion. Beträffande stålmanufakturverksamheten föreslås att verkstaden och maskinutrustningen byggs om och kompletteras för anpassning till annan tillverkning, t. ex. härdbara borrstål och byggkomponenter. Också detta innebär en ökad vidareförädling, varjämte ett särskilt skäl förtidigareläggningenär att verksamheten i fråga ärarbetskraftsintensiv. Under hänvisning till strukturplanen föreslår utredaren också att ett kraftvärmeverk byggs för att nyttiggöra överskottsgas från masugnar och koksverk. Detta förutsätts ske gemensamt mellan och kommun. Verket skulle leverera elenergi till och kommunen samt fjärrvärme till kommunen. Utredaren framhåller att har en stark strävan att öka manufaktureringen. Härigenom vill man föra vidare de kunskaper som finns inom företaget såväl vad beträffar själva ståltillverkningen som utrustningar för ståltillverkning. Härigenom synes det finnas möjligheter att skapa systemlösningar som kunde säljas till bl. a. stålproducenter och annan tung industri. Ett första steg i detta hänseende är det s. k. tubexpressprojektet som avser ett system för pneumatiska transporter av tunga bulkprodukter som t. ex. slig och koks. planerar att uppföra en försöks- och leveransanläggning i . Under förutsättning av att vissa kompletterande studier inte förändrar den preliminära bedömningen av projektet föreslår utredaren att lån beviljas för nämnda försöks- och referensanläggning. Utredaren erinrar också om att STORA och ASEA arbetar med att utveckla en råjärnsprocess kallad ELRED. Genom denna process bedöms det möjligt att producera flytande råjärn ca /ton billigare än i masugn. En fördel är vidare att processen medger en omvandling av högfosforhaltiga till ett råjärn med låg fosforhalt. Detta är av särskild betydelse med hänsyn till de fosforhaltiga malmerna i landet. Utredaren föreslår att lån beviljas med 4 milj. kr. så att skall kunna engagera sig i det fortsatta utvecklingsarbetet. Det nuvarande mediumverket uppfördes som finvalsverk vars produktion efter hand inriktats mot mediumområdet. Enligt utsago har det emellertid blivit allt svårare att konkurrera med de moderna utländska verken, varav ett par är byggda . F. n. synes en överkapacitet på detta område föreligga inom landet. Eftersom ett nu planerat verk sannolikt kommer att vara i gång även är man heller f. n. inte färdig att ta ställning till olika tekniska lösningar. Därjämte beräknas det ta att genomfora projektet. Utredaren föreslår att 1979 erhåller lån om 4 milj. kr. för fortsatta utredningar om marknader och en förprojektering av verkets tekniska del. I fråga om järnverket i föreslår utredaren att ett nytt sinterband installeras i syfte att underlätta och öka avsättningen av malm från gruvorna i . Vidare föreslås tidigareläggning av vissa investeringar inom stålmanufakturdivisionen. Avsikten härmed är att inrikta verksamheten mot figurskuren grovplåt, enklare produkter och produktpaket samt produkter i form av byggsatser. Utredaren har i rapporten också föreslagit vissa åtgärder med anledning av den nedgång i sysselsättningen som är att vänta beträffande den av i och bedrivna gruvverksamheten. Sålunda föreslås beträffande kopparfyndigheten i Håkansboda som bör kunna brytas via gruvas anläggningar ett lån om 5 milj. kr. Lånet skall användas för fortsatta undersökningar med sikte på att få fram ett fullständigt underlag för bedömning om möjligheter finns till en lönsam produktion genom tillvaratagande av malmens innehåll såväl av kobolt som silver och guld. Vid mineralprocesslaboratoriet i har en helt ny metod framtagits för tillverkning av järnsvamp, vilken skulle vara speciellt lämpad för tillvaratagande av Grängesbergsmalmens vanadininnehåll. I avsikt att klarlägga förutsättningarna för en pilotanläggning i driftskala föreslås att lån beviljas med 3,6 milj. kr. I Stråssalaboratoriet bedrivs även verksamhet med syfte att lösa problemet att reducera oxidiska nickelmalmer utan att smälta malmen helt. Därvid har utvecklats en patenterad mekanisk ugn som möjliggör en reducering av malmen med en energiåtgång som endast är av energibehovet vid hittillsvarande teknik. Man avser nu att gå vidare med dessa försök i en större anläggning. Kostnaderna härför beräknas till 14,9 milj. kr., vilka föreslås beviljade som lån. Beträffande i norra föreslås i rapporten åtgärder i syfte att bevara och utveckla sysselsättningen vid Stora Element i . Detta skall ske genom produktutveckling och tillförande av nya produkter eller genom samverkan med andra företag inom branschen. Den beräknade kostnaden, 4,5 milj. kr., föreslås bli tillförd såsom lån. I utredningen föreslås att de medel som erfordras för projektens genomförande skall utgå till i form av strukturlån och rekonstruktionslån för vilka villkoren angivits i bilagor till propositionen 1977/78:87. Den sammanlagda kostnaden beräknas till 1 321 milj. kr. Härav föreslås 1 058 milj. kr. utgöras av strukturlån och 263 milj. kr. Av beloppen skulle 106,5 milj. kr. vara erforderliga ,445,6 milj. kr. år 1980,428 milj. kr. ,334,9 milj. kr. och 6 milj. kr. Fördelat på budgetår synes fördelningen kunna bli densamma med början /80. Enligt vår mening talar starka skäl för en sådan tidigareläggning m. m. som föreslagits i rapporten. Handelsstålindustrins konkurrenskraft och utveck lingsmöjligheter skulle öka och betydande sysselsättningseffekter uppstå. Sålunda skulle en betydande sysselsättningseffekt erhållas hos den industri som kommer att leverera utrustning och maskiner till de olika projekten. Vidare skulle i anläggnings-, byggnads- och montagearbete erhållas betydande sysselsättningseffekt direkt på de berörda orterna, vars arbetsmarknadsläge måste anses vara ansträngt. Därefter skulle betydande sysselsättningseffekter uppnås i den fortlöpande verksamheten. Häri får inbegripas inte minst den ökade manufakturering och vidareförädling som ingår i projekten och som utgör ett första steg i en mera marknadsorienterad inriktning av handelsstålindustrin. Vissa frågor är ännu icke helt klara. Detta gäller vissa tekniska lösningar liksom inverkan för de mindre handelsstålverken. I den mån beräkningar av lönsamhet och marknadsförutsättningar inte klarlagt riktigheten av investeringarna kan revideringar komma i fråga. Såsom framhållits i rapporten bör också frågan om en viss tidsmässig förlängning av den malmbaserade metallurgin i hållas öppen. Detta synes dock inte utgöra hinder för påbörjande av projekt som omfattas av medelstilldelning /80. Vi föreslår därför att anvisar de erforderliga medlen för detta budgetår, nämligen lån om 106,5 milj. kr. Därjämte bör hos regeringen anhålla om förslag för följande budgetår i syfte att möjliggöra ett genomförande av de berörda projekten i huvudsaklig överensstämmelse med den framlagda rapporten. Försök bör göras att starta pelletsverket i på grundval av de nya lovande rönen i mineralprocesslaboratoriet i och beaktas vid programmets genomförande. Med hänsyn till sysselsättningsläget har i rapporten också föreslagits att vissa investeringar bör fä genomföras såsom beredskapsarbeten. har förbundit sig att förlägga produktion till ett industrihus som kommun har förklarat sig villig att uppföra. Industrihuset har planerats få en yta av 5 000 m2och beräknas kosta 12 milj. kr. Det är avsett att uppföras . I rapporten föreslås att kommunen får medgivande att uppföra byggnaden som kommunalt beredskapsarbete. Kommunen har också planer på att uppföra tre mindre s. k. industrihotell i , och . 1 rapporten framhålles att statsbidrag bör utgå liksom i fråga om det förut nämnda industrihuset. Någon kostnadsberäkning har emellertid icke redovisats. I kommun finns möjlighet att utföra vissa byggnadsarbeten vid eller inom verksamhet som indirekt har en anknytning till företaget. Till dessa hör projektet , som skulle hyra ut lokaler till institutioner och organ, huvudsakligen med uppgifter inom näringspolitiken. Kostnaden för uppförande av fastigheten är beräknad till 20-25 milj. kr. Vidare har Plannja ett trängande behov av lokaler för kontor och distribution. Projekteringen av lokalerna har påbörjats. Kostnaden är beräknad till 25 milj. kr. I rapporten redovisas också att det inom i finns betydande behov av kompletterande investe ringar, inte minst sådana som är angelägna med hänsyn till både den inre och yttre miljöns krav. I rapporten föreslås att det i en första omgång aktualiseras projekt av detta slag för en total kostnad av ca 25-30 milj. kr. Utredaren föreslår att här nämnda projekt får utföras som beredskapsarbete. Den sammanlagda kostnaden för projektet kan enligt det anförda beräknas till 85-90 milj. kr. De statliga medlen torde få anvisas ur tillgängliga ramar för beredskapsarbeten. Vi föreslåratt i skrivelse till regeringen anhåller härom. De projekt som redovisats ovan får bedömas såsom utvecklingsinsatser för svensk stålindustri. Konkurrensförmågan skulle öka både till följd av ett bättre kapacitetsutnyttjande och genom kvalitetshöjande åtgärder. Därjämte finns en påtaglig orientering till vidareförädling och marknadsanpassning. Det är emellertid angeläget att utvecklingsinsatserna inte begränsas till den egentliga stålindustrin. Möjligheterna till ytterligare utveckling i andra industriled bör uppmärksammas. I detta hänseende är investeringarna i fråga om band- och tunnplåt liksom den ökade manufaktureringsverksamheten och insatserna inom Dobel-divisionen och Plannja av särskilt intresse. Enligt vår bedömning föreligger här goda möjligheter för annan industri att medverka med utvecklingsinsatser som i sig skulle innebära en industriell expansion och därjämte ge ökad avsättning för svensk stålproduktion. Ett betydande sådant projekt har genom särskilda studier och utredningsarbete belysts , nämligen stålbaserat lättbyggsystem, där svensk stålbyggnadsindustri får anses ha goda förutsättningar även på den internationella marknaden. Innehållet i dessa utredningar är i stark sammanfattning följande. Ett konsultföretag har i samarbete med företrädare för tekniska högskolan (KTH), , , Mekaniska , , m. fl. och med anslag från byggforskningsrådet genomfört en utredning rörande lättbyggsystem i stål och plåt för export (Rapport 104:1978). Rapporten innehåller en omfattande belysning av den internationella marknaden, svensk industris förutsättningar och intressanta utvecklingslinjer. 1 rapporten konstateras sammanfattningsvis att den väl utvecklade metallbaserade svenska lättbyggtekniken icke har lyckats med att exportera kompletta byggsystem i större skala beroende på att systemen oftast ej är tekniskt, organisatoriskt eller prismässigt lika attraktiva som konkurrenternas. Ett beaktande av presumtiva marknadskrav leder fram till förslag om förbättringar av det svenska utbudet genom stegvis utveckling av teknik och organisation. I sistnämnda hänseende framhålls i rapporten att större slagkraft utåt kan erhållas genom exportsamverkan av flera lättbyggföretag med hjälp av ett branschföretag eller genom koncentrering av olika resurser i ett koncernföretag. Styrelsen för teknisk utveckling (STU) har avlämnat en rapport - Internationell översikt över tunnplåtsystem - som styrelsen utarbetat i samarbete med ett konsultföretag. I rapporten dras sammanfatt ningsvis slutsatsen att svensk lättbyggindustri i stål och plåt kan hävda sig på den internationella marknaden om ett antal åtgärder genomförs. Den nuvarande konkurrenssituationen visar att teknologiskt höga nivå på komponentsidan måste kompletteras med bättre anpassade konstruktioner. Dessutom behövs bredare sortiment och effektivare organisation. I rapporten förordas ett koncern- eller branschbaserat samarbete och att detta bör ta formen av ett särskilt företag som är självständigt och slagkraftigt nog att hävda sig på de intressanta internationella marknaderna. För att utveckla produkterna behövs enligt rapporten investeringar som den berörda industrin f. n. inte kan bäraensam. 1 rapporten framhålls vidare att 15-20 stora svenska företag som levererar anläggningar för processindustri på internationella marknader kan vara intressanta partners vid turn-key-leveranser. Av rapporten framgår också att andra material än stål, t. ex. skivor på gips-, trä-, plast- resp. metallbas och isoleringsmaterial som cellplast och mineralull ofta ingår i lättbyggsystemen. Här åberopade rapporter och utredningar visaratt goda utvecklingsmöjligheter finns för svensk handelsstålindustri på betydelsefulla områden. Inom den egentliga stålindustrin gäller detta främst kvalitetshöjande åtgärder och en utvecklad efterbearbetning på områden som är av betydelse för en expansion framåt mot marknaden. kan noteras att svensk stålbyggnadsindustri har en i grunden hög kompetens men också att åtgärder fordras både i form av utvecklingsinsatser i vid bemärkelse och i form av organisatoriska åtgärder för att samordna de olika intressen och företag som måste medverka om en slagkraftig svensk verksamhet skall kunna etableras i fråga om lättbyggsystem i stål och plåt för export. a. STU framhållit, finns också intressenter utanför stål- och stålbyggnadsindustrierna vars medverkan kan komma i fråga i sammanhanget. Det rör sig om en sammanhängande utvecklingslinje, inbegripande det metallurgiska steget i stålindustrin, bearbetningsstegen inom denna, vidareförädlingen inom t. ex. stålmanufakturverksamheten och byggplåttillverkning och därefter stålbyggnadsindustrin och andra intressenter och materialtillverkare med anknytning till byggledet och slutligen till viss del även industri som levererar processanläggningar. Vi anser att en statlig medverkan bör komma i fråga i detta sammanhang. Staten har såsom delägare i ett betydande direkt intresse av saken. Vidare har staten givetvis ett intresse av en så gynnsam utveckling som möjligt för svensk stålindustri i allmänhet. Vidare är det givetvis ett stort allmänt intresse att ny industriell verksamhet, inte minst exportinriktad sådan, kan etableras med utgångspunkt i de förutsättningar som finns inom den svenska industrin. Svensk stålbyggnadsindustri har andra hälft haft otillfredsställande kapacitetsutnyttjande och lönsamhet. Dess ekonomiska styrka har försvagats. Såsom framhållits av STU kan inte industrin f. n. bära kostnader för de utvecklingsinsatser som här är i fråga. Staten bör därför vara beredd att stödja de industriella utvecklingsinsat har i sitt avlämnade betänkande angett hur Statsföretag skall kunna utnyttjas som instrument i sammanhang som dessa. Sålunda har utredningen föreslagit principer och regler för tillämpning av offertsystemet i fråga om bl. a. industriella utvecklingsinsatser. Vidare har i betänkandet föreslagits vissa finansiella konstruktioner för att Statsföretag skall kunna utnyttjas som ett effektivt och flexibelt instrument fört. ex. sådana insatser som här är i fråga. I utredningen föreslås sålunda ett särskilt bolag inom Statsföretag, benämnt AB Strukturfinans, som skall kunna utnyttjas i ett inledande skede av projekt som kan innebära betydande risker och relativt stora kapitalinsatser. Insatserna via Strukturfinans bör emellertid vara begränsade i tiden och ha till syfte att åstadkomma en företagsekonomiskt bärkraftig verksamhet. I utredningen föreslås vidare ett annat finansiellt bolag, , vars syfte skall vara att under krav på lönsamhet och tillsammans med andra ägarkonstellationer medverka till en expansiv utveckling av det industriella näringslivet. Under ett utvecklings- och uppbyggnadsskede skall sålunda den statliga insatsen kunna ske via Strukturfinans, t. ex. av . Därefter skulle företagsekonomisk lönsamhet krävas av verksamheten så att även staten kan erhålla en skälig avkastning på det kapital den engagerar i detta skede. Engagemanget skulle då kunna ske genom Statsinvest. Enligt vår mening bör ovannämnda tillvägagångssätt och principer kunna tillämpas i fråga om utveckling av ett lättbyggsystem av nämnt slag. Ytterligare allmänt utredningsarbete synes inte erforderligt. Det hela bör i stället bli ett projekt på företagsnivå genom att uppdrag ges åt att i samarbete med olika berörda intressenter utarbeta förslag och inkomma med offert. Härvid bör Statsföretag utgå från ovan nämnda utredningar och beakta innehållet i dessa. Arbetet bör vidare inriktas särskilt på utvecklingsoch marknadsleden, varvid det bör eftersträvas att olika tillverkande företag m. fl. ingår som delägare i ett nytt företag avseende främst dessa led. Vidare bör Statsföretag vid uppdragets fullgörande överväga och för sin del ta ställning till vilka delägare som skall ingå i det tilltänkta lättbyggföretaget. En utgångspunkt bör därvid vara att det nya företaget skall tillföras största möjliga kompetens. Vidare bör anges vilka ekonomiska tillskott som är erforderliga för utvecklingsarbete o. d. och hur företagets kapitalförsörjning i övrigt skall ombesörjas och fördelas mellan de olika delägarna. Under hänvisning till det anförda anhålls att beslutar 1. att till tidigareläggning av investeringar inom m. m. för /80 anvisa 106,5 milj. kr., varav 74 milj. kr. till strukturlån och 32,5 milj. kr. 2. att hos regeringen hemställa att tidigareläggning av investeringar inom m. m. genomförs i huvudsaklig överensstämmelse med i motionen åberopade rapport och att förslag till härför erforderlig medelsanvisning /81 och senare föreläggs , 3. att hos regeringen hemställa att av medel för beredskapsarbeten efter gängse prövning bevilja ca 90 milj. kr. för arbeten i anslutning till verksamhet i enlighet med vad i motionen anförts, 4. att hos regeringen hemställa om uppdrag till att i samarbete med andra företag genomföra utredning och upprätta förslag jämte offert avseende utvecklingsinsatser för stålbaserat lättbyggsystem och avseende etablerande av lättbyggföretag med statligt delägande i enlighet med vad i motionen anförts. . () () () () () () . ()