mot · G2022052 · 1979-01-25 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:83 om sysselsättningsskapande åtgärder i Vindelälvsområdet uttalade att om den färdigprojekterade inte byggs ut skall området tillföras andra arbetstillfällen i stället för dem som skulle erhållas vid en utbyggnad. De som hävdade att borde bevaras ansåg att det gällde värden av riksintresse. Av denna anledning borde området kompenseras. Det har gått uttalade sig härför. Det har gått dåvarande regeringen beslöt att bevara outbyggd. Till det s. k. Vindelälvsområdet har i propositionen 1978/79:83 hänförts områden och älvar som är utbyggda, t. ex. och . Dessa har erhållit de ekonomiska och sysselsättningsmässiga fördelar som Vindelådalsområdet gått miste om. Det är för detta Vindelådalen skall kompenseras. De insatser till Vindelälvsområdet som staten genom riksdagsbeslut kommer att fatta bör därför prioriteras för det område som genom projekteringen för utbyggnaden skall ha berörts. Det är just detta geografiska område som tagit så stor skada av det långvariga dröjsmålet att uppfylla uttalande . Av denna anledning är det ännu mer motiverat att prioritera åtgärderna dit. Detta framhölls också när arbetsmarknadsutskottet sammanträffade med de berörda kommunernas representanter i . 1 propositionen 1978/79:83 redovisas såsom insatser i Vindelälvsområdet en rad stödåtgärder och statliga insatser som Vindelälvsområdet i samma mån som andra områden inom det inre stödområdet har möjligheter till. Vi vill i anledning av denna redovisning påpeka att den omständigheten att Vindelälvsområdet i dessa fall inte diskriminerats, inte rimligen kan betraktas som ersättning för mistade arbetstillfällen vid en utbyggnad av . Den verkliga bilden i fråga om regionalpolitiska insatser till det i propositionen definierade Vindelälvsområdet är att de i helt övervägande grad gjorts i orter som ligger vid eller i nära anslutning till älvar som byggts ut, t. ex. och älvar. Detta faktiska förhållande understryker ytterligare nödvändigheten av att prioritera specifikt Vindelådalen. Om inte så sker, skulle det med stor sannolikhet av den berörda befolkningen upplevas som en fortsatt nonchalans mot givna löften. Om skall kunna vara det riksvärde som man avsåg genom beslutet att bevara den outbyggd, måste de flesta av de samhällen och byar som finns kunna leva vidare. Det minimum av service som f. n. finns längs uppströms centralort är direkt hotad om inte nya arbetstillfällen tillföres. bör ge till känna för regeringen att det geografiska område som berördes av projekteringen för en utbyggnad av skall prioriteras i fråga om de nu ifrågavarande statliga insatserna. I propositionen framhålls att de medel som inte anvisas till skall länsstyrelserna i och liksom berörda kommuner yttra sig över innan slutligt beslut fattas av regeringen. I princip borde länsstyrelserna ges bemyndigande att själva besluta. De har redan beslutanderätt i vissa lokaliseringsärenden. Eftersom medelsfördelningen mellan och , som berör Vindelälvsområdet, måste prövas emot konkreta projekt och då detta inte är möjligt att göra , kan det vara nödvändigt att intill dess denna prövning skett följa den beslutsgång som föreslås i propositionen. Vi vill framhålla att kompensationen till Vindelälvsområdet i fråga om t. ex. vägar även bör kunna ske genom tidigarelägganden. Det är fallet i fråga om anslaget till den nu aktuella och som möjligen i någon mån var fallet med väg 363. Alltsedan industrialiseringens genombrott på skogsområdet har varit en stor flottled för skogsråvaran. lades emellertid flottningen ner. Väg 363 längs är nu upprustad, vilket var helt nödvändigt för bl. a. virkestransporterna. Vi kan därför knappast se denna vägupprustning som enbart en kompensation till Vindelådalen i stället för utbyggnaden eftersom motsvarande insatser på vägnätet är nödvändiga när exempelvis en flottled läggs ner och vägnätet är nedgånget som fallet var med väg 363. och i något fall även utgick extra bidrag till vatten- och avloppsanläggningar i utöver ordinarie bidrag. Motivet var sysselsättningsskäl och kravet på extra rening med anledning av att var av riksintresse. Den påfrestande debatten om och den långa väntan på utlovade åtgärder har lett till en mycket kraftig avfolkning av tidigare relativt stora byar och samhällen längs älven. Fler av dem kommer att belasta den kommunala ekonomin och enskilda extra hårt på grund av de särskilt höga miljökraven och det bristande befolkningsunderlaget. De extrakostnader som av miljöskäl åläggs kommuner och enskilda genom att är riksintressant bevarandeområde bör under den närmaste 1 O-årsperioden betalas genom extra statsbidrag, som kan sökas i vart enskilt fall. Detta bör ges regeringen till känna. En princip som i fråga om kompensation till Vindelådalen bör vara självklar men som enligt vår mening inte är tillräckligt klart uttalad i propositionen är att området givetvis skall kunna utnyttja regionalpolitiska insatser i vanlig ordning. Helt statliga insatser, t. ex. vägbyggen m. m., bör fortsättningsvis kunna tidigareläggas om de berörda kommunerna gör denna prioritering. I fråga om mindre industrihus och liknande objekt bör ordinarie regler inom området givetvis gälla och att kompensationen till Vindelådalen läggs ovanför denna, upp till en viss högre gräns för statsbidrag. I propositionen föreslås denna gräns till högst 75 96. I särskilt angelägna fall, t. ex. föratt rädda samhällsservicen i en ort, börén högre gräns för statsbidrag kunna tillåtas. I Vindelådalen finns ett antal byar som gett underlag för affärer m. m. Denna minimiservice är nu direkt hotad. Vad ovan anförts i fråga om att insatserna i Vindelådalen i tillämpliga delar skall läggas till ordinarie statsbidrag bör ge till känna för regeringen. Varaktiga arbetstillfällen med möjlighet till sysselsättning året om är mest angelägna. Efter en utbyggnad beräknades ca 130 varaktiga arbetstillfällen erfordras för att sköta kraftverken. Erfarenheten från t. ex. utbyggnad visar att en utbyggnad skapat en förbättrad infrastruktur som plattform förandra verksamheter. En uppbyggnad av lokaler och maskiner är inte tillräckligt för att nyskapa en varaktig sysselsättning i företag där. Företagsledningsfunktioner måste också byggas upp. De regionala organen har inte resurser härför. De resurser propositionen föreslår ger inte heller möjligheter till denna utveckling för företagsledning. Vindelälvsområdet saknar i hög grad industritradition och industrikunnande. Hantverkstraditionen har bara undantagsvis utvecklats så att den skapat nämnvärt antal arbetstillfällen och tryggad försörjning. Vindelälvsområdet kännetecknas från näringslivssynpunkt bland annat - ett fåtal i huvudsak små industriföretag med begränsad industriell erfarenhet, - därmed ett litet antal industriellt sysselsatta i såväl absoluta som relativa tal, - under en lång följd av åren vikande sysselsättning i jord-och skogsbruk på grund av mekanisering och rationalisering, - betydande skogliga råvarutillgångar som till större delen vidareförädlas utanför området, - en potential av råvaror vad gäller industrimineral och . En utveckling av industriell tillverkning i Vindelälvsområdet bör ske parallellt utefter flera vägar med syfte att skapa varaktig och lönsam företagsamhet med stabil och växande sysselsättning. De regionala organen i besitter en omfattande kunskap om näringslivet i de aktuella kommunerna. Inte minst har erfarnheter vunnits bland annat genom det arbete som bedrivits inom läns utvecklingsfond i nära samarbete med och . Bland olika projekt kan nämnas Utveckling AC som bland Vindelälvskommunerna berört , träindustriutredningen i som konkret påvisat möjligheter till råvaruutnyttjande och vidareförädling samt produktförnyelse som resultat av inplantering av nya produkter i vissa företag. Resurserna har varit starkt begränsade i förhållande till det behov och de möjligheter som föreligger i området, som verksamheten dragit fram åtskilliga realistiska alternativ som emellertid inte har finansiering för en fortsättning. Det arbete som erfordras är i regel att utveckla och bearbeta dessa alternativ så att de kan komma till stånd. Om ett projekt skall resultera i nyetablering finns i de allra flesta fall ingen huvudman som kan finansiera utredningsfasen. Om det är avsikten att skaffa underlag för att genom produktförnyelse och företagsutveckling lyfta ett företag uren kris, finns inte heller hos företaget de relativt små resurser som krävs. I det arbete som bedrivits av utvecklingsfonden i har således sådana erfarenheter vunnits, att det är befogat att ställa speciella ekonomiska resurser till förfogande. De linjer utefter vilket arbetet bör bedrivas är i huvudsak följande. 1 syfte att inom området utnyttja den sysselsättningspotential som ligger i den skogliga råvaran bör särskild kartläggning göras vad gäller samverkansmöjligheterna mellan råvaruleverantörer och olika avnämare. Härigenom kan klarläggas om bättre ekonomi kan erhållas för råvaran, vilket i sin tur gör det möjligt att med lönsamhet utvinna densamma och att fler personer ges arbete i skogsbruket. Den skogsråvara som går till sågverk i området sänds vidare utan någon ytterligare förädling. Kontakter inom den träbearbetande industrin och de företag som marknadsför produkterna har givit klara indikationer att det skulle vara möjligt att starta företag som vidareförädlar sågad råvara. Ett flertal projekt är möjliga inom detta område. Åtgärdsprogram för den befintliga industrin För den befintliga industrin finns många projekt möjliga att genomföra. Det gäller dels produktförnyelse, dels direkt utveckling av företagen vad gäller produktionsutrustning, organisation, marknadsföring. Gemensamt för de flesta av dessa projekt är att de med kort varsel kan sättas i gång om resurser ställs till förfogande. Projekten har penetrerats av utvecklingsfonden tillsammans med representanter för STU, kontaktsekretariatet vid , industriellt utvecklingscentrum i , Norrlandsfonden samt . Flertalet stödformer för den industriella sektorn är inriktade på att stödja anskaffningen av anläggningstillgångar/resurser. Detta är givetvis en förutsättning för att nyetablering av företag skall kunna ske, inte minst inom det område som benämns Vindelådalsområdet. Utvecklandet av affärs- och produktidéer till nya företag är mera tidskrävande än anskaffandet av produktionsresurser. Speciellt i detta område har man en begränsad erfarenhet av att starta företag. Utvecklingsfonden har dock fått erfarenheter på att det i inlandet finns utvecklingsbara idéer och engagerade människor som vill satsa på en affärsmässig exploatering av idéerna. Fonden är engagerad i att öka förutsättningarna för nyetablering av företag. Ett sätt som fonden utnyttjar är att i samarbete med och kommunala vuxenutbildningen lämna utbildning och tillämpning på administrering av mindre företag. Utbildningen pågår och omfattar teori och tillämpning. Studierna bedrivs och som heltidssysselsättning. Härigenom skapas personella möjligheter att starta företag. Emellertid torde rekryteringsunderlaget för denna typ av utbildning inte med säkerhet vara tillräckligt. 1 kombination med denna bör därför ansträngningar göras för att återföra kvalificerad utflyttad personal till området utefter . Givetvis måste projekten i ett sådant skede vara genomarbetade och någorlunda säkra. I kombination med arbetet att utveckla och intressera personer för företagsledning måsteen grundlig analys och utvärdering ske av olika projekt lämpliga för nyetablering. Totalt beräknas de olika aktiviteter som Utvecklingsfonden i skulle kunna sätta i gång ge mellan 200 och 300 sysselsättningstillfällen . För att denna verksamhet skall kunna börja, erfordras dock ekonomiska resurser vid sidan av nu gällande regionalpolitiska stödformer. Medlen bör utnyttjas i syfte att förbereda projekt till en sådan nivå att de kan komma till industriell tillämpning. För att genomföra ovan skisserade program torde minst 10 milj. kr. behöva ställas till utvecklingsfondernas i och förfogande för industriell utveckling i Vindelälvsområdet. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna 1. att det geografiska område som berördes av projekteringen för en utbyggnad av i första hand skall prioriteras i fråga om statliga åtgärder inom Vindelälvsområdet, 2. att de extrakostnader, som riksdagsbeslutet att utlägga som riksintressant bevarandeområde med särskilt stränga miljökrav innebär, betalas genom extra statsbidrag , 3. att insatserna i Vindelådalen i tillämpliga fall läggs till de ordinarie statsbidragen upp till en högsta gräns av av bidragsunderlaget och att i särskilt angelägna fall en högre gräns för statsbidrag skall kunna tillåtas samt 4. att 10 milj. kr. ställs till Utvecklingsfondernas i och läns förfogande för industriell utveckling i Vindelälvsområdet i huvudsak enligt i motionen uppdragna riktlinjer. () ()