ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G2021831 · 1979-01-24 00:00:00 — av och om utredning av stödet till barnfamiljerna Levnadsstandarden är för många barnfamiljer utsatt för en hård press i tider med inflationsartad utveckling. Stödformer och inkomster urholkas. Det kan kännas svårt för barnfamiljer, speciellt när andra grupper får ett stöd som anknyter till prisutvecklingen. Bästa möjligheten för en barnfamilj att öka sin levnadsstandard är fortfarande att båda föräldrarna bidrar till familjens försörjning, men detta omöjliggörs ofta av brist på arbete och barntillsyn. finner familjen det bättre att någon av föräldrarna är hemarbetande. ansåg att en kombination av det allmänna barnbidraget - lika för varje barn - samt statliga bostadstillägg, som är inkomstprövade och graderade efter antalet barn, samt statskommunala bostadsbidrag, som regleras efter inkomst och hyreskostnader, skulle skapa ökad jämlikhet i barnfamiljernas villkor. Sedan familjestödet började byggas ut har dessa olika bidrag höjts, dock inte alla i samma utsträckning, och det är därför möjligt - ja rent av troligt - att det nu finns barnfamiljer, antingen med mycket låg familjeinkomst och hög hyra eller med hygglig familjeinkomst men med många barn, som ständigt måste leva på gränsen till existensminimum. I ett yttrande över en motion uttalade socialutskottet sitt intresse för att den privata konsumtionen i finansplan och statsbudget även beskrivs utifrån olika hushållstypers situation och förutsatte att så kunde ske . beskrivs dock den privata konsumtionen främst i allmänna termer, som inte visar konsumtionsutrymmet för t. ex. olika barnfamiljer. Tiden synes nu vara inne - efter det att familjepolitiska kommittén såg över barnfamiljernas ekonomiska villkor - att göra en uppföljning med hänsyn till både skatteändringar, prisutveckling, bostadskostnader och barnomsorgskostnader. Det är nödvändigt att skapa ekonomisk jämställdhet i barns uppväxtvillkor samt öka tryggheten för barnfamiljerna. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna att en utredning bör tillsättas för att se över det familjepolitiska stödet till barnfamiljerna.
mot · G2021833 · 1979-01-25 00:00:00 — av m. fl. om åtgärder mot buller Buller kan medföra betydande olägenheter för människan. Vid kraftig eller långvarig bullerexponering föreligger stor risk för att hörselorganen skadas. Bullerproblemen finns i de flesta arbetsmiljöer och utgör ett hot mot människan även i den yttre miljön. Det måste åvila samhället att känna ansvar för att en aktiv bullerbekämpning bedrivs på arbetsplatser och i övrig miljö. Att komma till rätta med bullerproblemen förutsätter ökade insatser från samhällets sida. Forskning och utveckling är nödvändiga. Tillsynsmyndigheternas arbete måste vara effektivt. Åtgärder måste också vidtas i syfte att förmå tillverkare att mera beakta bullerproblemen när maskiner konstrueras. Erfarenheten visar att bästa resultatet ernås genom att åtgärder vidtas mot bullret innan det förts in på arbetsplatsen. Att angripa problemet vid bullerkällan visar sig oftast vara fördelaktigast även ur ekonomisk synpunkt. Mycket har redan gjorts i fråga om kartläggningar av bullerproblemen. Många förslag till konkreta åtgärder har också framtagits. Inom arbetarskyddsstyrelsen pågår arbetet med att ta fram nya föreskrifter för buller. Även om behoven av åtgärder varierar på de olika arbetsplatserna och att arbetsgrupper arbetat fram förslag till åtgärder inom olika branscher, anser vi det nödvändigt att åtgärder vidtas i syfte att åstadkomma en brett upplagd informationskampanj om bullerbekämpning. Konkreta åtgärdsprogram inom olika branscher och sektorer av samhället är nödvändiga. Till grund för ett sådant informations- och åtgärdsprogram är det nödvändigt att en sammanställning görs av olika forskningsarbeten och av de arbeten som utförts av olika arbetsgrupper och utredningar angående bullerproblemen. Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående behovet av en aktiv bullerbekämpning. () ()
mot · G2021834 · 1979-01-25 00:00:00 — av Hans Nyhage m. fl. om viss ändring i läkemedelsförordningen Enligt läkemedelsförordningen, § 15, må farmacevtisk specialitet, om ej annat särskilt stadgas, icke försäljas utan att vara registrerad hos . Överträdelse mot denna bestämmelse leder till att den skyldige ställs till ansvar för brott mot läkemedelsförordningen enligt § 20, mom 2 a. Överlåtes däremot ej registrerat läkemedel kostnadsfritt, kan läkemedelsföretaget ej ställas till ansvar. Detta kan rimligen ej vara förenligt med lagstiftningens intentioner. Sådan ändring av bestämmelserna bör därför göras att även den som kostnadsfritt överlåter ej registrerat läkemedel ställs till ansvar. Med stöd av det anförda hemställes att hos regeringen begär förslag, syftande till sådan skärpning av läkemedelsförordningen som anges i motionen. HANS NYHAGE (m) () () (apk) () (vpk)
mot · G2021837 · 1979-01-25 00:00:00 — Motion 1978/79:1837 av och om ökat stöd till pensionärsorganisationerna Pensionärsorganisationerna gör en betydelsefull insats i vårt samhälle. Genom en bred och mångsidig verksamhet ger de pensionärer möjlighet till meningsfulla aktiviteter som de också utgör ett stöd för samhällets äldreomsorg. har i sitt betänkande SOU 1977:40 starkt betonat vikten av en väl fungerande social jour. Inte minst gäller det de ensamma pensionärerna, för vilka tillvaron kan te sig svår. Från samhällets sida görs olika insatser för att pensionärerna skall få en god omsorg. Men en aldrig så fulländad vårdapparat kan ej ersätta den mänskliga kontakten och gemenskapen. Här fyller pensionärsorganisationerna en viktig uppgift att komplettera samhällets vårdapparat. Från pensionärsorganisationernas sida har bedrivits olika former av uppsökande verksamhet. Denna form av närkontakt bygger på personlig kännedom om de äldres förhållanden, behov och önskningar. Denna form av kontaktverksamhet kan bestå i t. ex. systematisk telefonkontakt, anordnande av utflykter, erbjudande av underhållning och mycket annat som bryter mångas isolering och ger möjlighet till en aktiv ålderdom. Från statsmakterna erhåller pensionärsorganisationerna ekonomiskt stöd via anslaget Extra utgifter, under huvudtitel. För innevarande budgetår har anslagits . Enligt vår mening är det angeläget att ytterligare höja anslaget, med hänsyn till den stora samhällsnytta organisationerna utför. Vi föreslår därför att pensionärsorganisationerna skall erhålla . utöver regeringens förslag för /80. Med hänvisning till det anförda hemställs att under A 4 Extra utgifter anvisar ett i förhållande till förslaget i budgetpropositionen med . förhöjt reservationsanslag om . att användas för en ökning av stödet till pensionärsorganisationerna.
mot · G2021838 · 1979-01-23 00:00:00 — Motion 1978/79:1838 om ökat bidrag till De kristna samfundens nykterhetsrörelse Inom det sociala området bedriver många enskilda organisationer omfattande arbete med frivilliga insatser som främsta medel. Här intar RIAverksamheten, som bedrivs av De kristna samfundens nykterhetsrörelse (DKSN) i samverkan med de lokala kristna församlingarna, en särställning genom sin bredd och omfattning. (ursprungligen: Rådgivning I Alkoholfrågor; numera utan denna specifika tolkning ofta använt som egennamn för verksamheten) är en diakonal samarbetsform på ekumenisk bas. Lokala församlingar svarar för engagemanget och arbetsinsatserna. Genom samverkan vinnes möjligheter att samordna och bredda verksamheten för att bättre kunna hjälpa människor med drogproblem eller andra svårigheter. arbetar som en öppen verksamhet för hjälpsökande människor. Verksamhetsformerna skiftar i enlighet med de lokala möjligheterna och resurserna men omfattar alltid personlig rådgivning, själavård, gemenskap, gemenskapsfrämjande aktiviteter som utflykter och läger, alkohol- och narkotikaupplysning samt opinionsbildning riktad såväl mot samhället som mot de lokala församlingarna och enskilda människor. Från att ha varit av blygsam omfattning har utvecklats mycket kraftigt. Antalet RIA-byråer var 40 . Dessa mottog 285 000 besök från drygt 12 000 personer. har antalet nystartade RIA-byråer varit 8. pågår RIA-verksamhet på 57 orter. RIA-verksamheten torde vara en av de mest omfattande enskilda insatserna för alkohol- och narkotikamissbrukare i landet. RIA:s verksamhet leds, samordnas och utvecklas centralt av DKSN, DKSN stöder de enskilda RIA-byråerna genom att svara för personalutbildning, planering, materialproduktion och genom att ställa konsulenter till förfogande för olika enskilda moment i arbetet. Genom den snabba utvecklingen och det ständigt ökande trycket från omgivningen att möta enskilda människors behov har DKSN f. n. en besvärlig ekonomisk situation. Genom bristen på medel hämmas utvecklingsmöjligheterna. DKSN:s RIA-verksamhet uppbärs och finansieras huvudsakligen genom frivilliga gåvor, kollekter och insamlingar. Dessa utgör sammanlagt två tredjedelar av den totala omslutningen på 10 milj. kr. Till detta skall läggas värdet av omkring 1 000 frivilliga medarbetares regelbundna insatser. DKSN erhåller för /79 sammanlagt . anslag Bidrag till organisationer m. m. (J 7). Anslaget bör för /80 uppräknas till . Detta bör ske genom att under punkten J 7 anvisar ytterligare . samt uttalar att denna ökning bör reserveras för DKSN. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att på budget under punkten J 7 Bidrag lill organisationer m. m. anvisar ett i förhållande till departementschefens förslag med . ökat anslag på . 2. att uttalar att av anslagen under punkt J 7 . skall reserveras/avdelas för De kristna samfundens nykterhetsrörelse (DKSN).
mot · G2021840 · 1979-01-25 00:00:00 — av om vidareutbildning av skolläkare Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1978/79:1841 hemställs att begär att regeringen uppdrar åt att anordna vidareutbildning av skolläkare.
mot · G2021842 · 1979-01-25 00:00:00 — Motion 1978/79:1842 av och om avskaffande av lekmiljörådet Barns sociala liv grundas på lek. Genom leken upplever de sin egen verklighet, övar sina fysiska och psykiska färdigheter och låter fantasin flöda fritt. Leken är för barn skapande och lärande och ger dem möjlighet att uttrycka sina relationer till både ting och människor. Det är viktigt att barnens tillvaro är planerad så, att det finns tid och plats för lek och att vuxna respekterar leken. I låtsasvärlden bygger barn upp miljöer och återspeglar och omskapar omvärlden för att få ett bättre grepp på den. Låtsasleken har också stor betydelse för barns känslomässiga utveckling. För att de skall få nöje och nytta av leken måste de själva få ge den innehåll, gestalta den utifrån egna intentioner och själva välja sina lekredskap. De måste ges tillfälle att i leken uppleva både negativa och positiva känslor och använda material av olika slag. Barns fantasi är ibland nästan obegränsad och inlevelseförmågan enorm. Vi vuxna häpnar ibland över densamma, och vi upplever oförmåga att delta i barnets föreställningsvärld. Just denna vår oförmåga sätter en gräns för i vilken grad vi bör påverka barns lek. Att vi genom vårt agerande bör motverka och förhindra skador på barnet är självklart. Säkert är också att vi inte bör styra barns lek. Tendensen därtill har blivit alltmer framträdande i takt med en allmän förmyndarmentalitet i samhället. 1971 inrättades lekmiljöråd. Detta har enligt föreskrifterna att bl. a. verka för O att ändamålsenlig lekmateriel tillverkas och saluförs o att goda lekmiljöer skapas Rådet har varit i funktion i nära . Något egentligt resultat av rådets verksamhet, som gör kostnaderna för detsamma befogade, anser vi inte föreligger. Åtgärderna mot krigsleksaker härstammar från rådet, som i övrigt tycks finna det angeläget att huvudsakligen bedöma vilka leksaker som inte passar för barn. Vi tycker att detta är avgöranden som föräldrar och personal på barnstugor själva kan fatta. Inte minst viktigt är det att barnens önskemål beaktas, och all styrning, hur välvilliga avsikterna än är, är onödig och ett hot mot familjernas rätt att själva besluta om barns lekmaterial. bör därför avskaffas. Med anledning av det anförda hemställs att hos regeringen begär att lekmiljörådet upphör.
mot · G2021845 · 1979-01-25 00:00:00 — 1978/79 1845-1850 av m. fl. om utredning av stödet till barnfamiljerna Med hänvisning till vad som anförs i motionen 1978/79:2101 av () m. fl. att hos regeringen begär en allsidig utredning av det sammantagna ekonomiska stödet till barnfamiljerna i syfte att nå en från social och fördelningspolitisk synpunkt så rättvis och effektiv utformning som möjligt av detta stöd i enlighet med vad som anförs i motionen 1978/79:2101. () () () () HANS NYHAGE (m) () G. () () 1 1978/79.
mot · G2021846 · 1979-01-25 00:00:00 — av m. fl. om utvärdering av abortlagen Sedan abortlagen trädde i kraft har förflutit. Vi finnér det angeläget att en utvärdering av denna nu sker. Följande aspekter bör därvid beaktas. Tanken bakom lagen var att kvinnan själv skulle få avgöra om graviditeten skulle fullföljas eller avbrytas. Hur har lagen i praktiken fungerat i detta avseende? Vilken har effekten varit av att hela ansvaret lagts på kvinnan? Hur upplever kvinnan detta psykiskt? Hur har det gått med skyddet för en kvinnas vilja att föda barnet mot påtryckningar från en kanske oförstående omgivning efter den nya lagens införande? Hur fungerar det frivilliga kuratorsstödet? Vilken är anledningen till att antalet kuratorskontakter varierar så starkt mellan olika områden? Får kvinnorna tillfälle att tillräckligt bearbeta sin problematik före abortbeslutet? Borde kuratorskontakt vara obligatorisk även vid abort före tolfte veckan? Fungerar en stödkontakt efter aborten? Hur stor är risken för psykosomatiska besvär efter en abort? Vad kan göras för att undvika denna risk? Vad är anledningen till det stora antalet oönskade graviditeter, trots det rikhaltiga utbudet av preventivmedel? Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att hos regeringen begär en utvärdering av abortlagen. () ()
mot · G2021849 · 1979-01-22 00:00:00 — om radio- och TV-licensavgifterna Avgiften för radio- och TV-licens har stigit kraftigt . För många människor, framför allt pensionärer, är avgiften en betungande utgift. Det är därför ytterst önskvärt att ytterligare avgiftshöjningar kan undvikas. Det borde vara möjligt för /TV att söka nya vägar för att förbilliga sin produktion. /TV borde kunna köpa fler tjänster utifrån och därmed förbilliga sin verksamhet. Ett sådant exempel kunde vara att nyhetsförmedlingen övertogs av TT. TT har ett stort mått av erfarenhet och kunnande och rutinerade medarbetare samt har ett grundmurat förtroende hos svenska folket för sin opartiskhet och trovärdighet. Det finns säkert en mångfald andra exempel i programverksamheten, där köp av tjänster utifrån skulle medföra både förbilligande och en höjning av programmens kvalitet. Den dubbelbevakning som är särskilt märkbar i nyhetsprogrammen borde kunna undvikas. Radio/TV:s administration, som utökats , borde kunna minskas i samband med andra besparingsåtgärder. Om antalet anställda och produktionen av egna program minskar, bör detta självfallet återverka på behovet av administrativa åtgärder. EnärSveriges Radio/TV är ett monopolföretag,skulle säkert ett ökat inslag av program, producerade utanför företaget, medverka till att förtroendet för /TV kunde återställas. Med stöd av det anförda hemställs att uttalar att Radio/TV:s licensavgifter behålls oförändrade tills vidare.
mot · G2021850 · 1979-01-25 00:00:00 — av m. fl. sändarnät för ljudradiosändningar byggdes ursprungligen upp med tanke på riksradions behov. Inför beslutet om startande av lokalradio aviserade därför att mottagningsvillkoren för den egna stationen kunde bli mindre tillfredsställande även efter vissa kompletteringar i fråga om sändarna. Behovet av lokalradio bedömdes emellertid av så stort att ett införande av lokalradio ej ansågs kunna vänta på ett särskilt sändarnät, skräddarsytt för lokalradion. lokalradioverksamhet är det nu fullt klart att farhågor besannats, som behovet av tillfredsställande sändningsförhållanden för lokalradion kommit att framstå allt tydligare. Raset i (Radio ), den brinnande, giftlastade långtradaren på utanför () och snöstormen i (Radio , och ) är exempel på katastrofsituationer, där vikten av att lokalradion når ut till områdets invånare tydligt demonstrerats. a. detta perspektiv ter det sig desto mer bekymmersamt att Radio sändare ger så bristfälliga mottagningsforhållanden i vissa delar av län. Det gäller framför allt Norduppland - men även delar av - och dessutom gränsområdena mot och . Längre in i länet gäller vidare att överlappningen mellan Radio tre sändare är mycket liten på grund av sändarnas korta räckvidd, varför lokala mottagningsproblem endast i undantagsfall kan övervinnas genom att mottagaren ställs in på en annan av dessa sändare. disponerar de angränsade lokalradiostationerna starka sändare med stor räckvidd, varför de i stora områden av länet går in med starkare signal än Radio sändare. Benägenheten att ta in dessa sändare kommer sannolikt att öka i takt med att man går in för stereomottagning, som kräver högre kvalitet än monomottagning. Lyssnarundersökningar pekar på att lyssningen på grannsändare är hög i länets ytterområden, trots att flertalet befolkningsvariabler talar för att lyssningen på borde vara högre där än i . Slutligen vill vi understryka vikten av att kan höras med god kvalitet inte endast inom länets gränser utan även utanför. Det gäller framför allt nordöstra delen av och nordligaste delen av , där många människor är kulturellt, idrottsligt och även arbetsmässigt Uppsalaorienterade och därför inte kan få sina lyssnarbehov tillgodosedda av sina egna lokalradiostationer. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att beslutar att hos regeringen hemställa om åtgärder som skapar tillfredsställande sändningsförhållanden för . (vpk) () () () GOTAB 61357 Slockholm 1979
mot · G2021852 · 1979-01-26 00:00:00 — Motion 1978/79:1852 av Per m. fl. om omfattningen m. m. av musikteaterverksamheten I motion 1977/78:446 väckte vi frågan om omfattningen och organisationen samt kostnadsfördelningen mellan staten och kommunerna av musikteatern i landet. Vi framhöll att musikteaterns förutsättningar måste ändras om den skall överleva och utvecklas utanför . Vi fäste uppmärksamheten på två-i det här sammanhanget betydelsefulla - skillnader mellan dramatiska teatrar (talscener) och musikteatrar (med i huvudsak opera och operett på repertoaren). Musikteatern kräver mycket mer personella och ekonomiska resurser. Som en följd därav behöver den mycket större regioner för sitt publikunderlag. Vi framhöll också att de skilda teaterformernas behov av lokal anknytning var olika. Det huvudmannaskap som utvecklats för talscenerna är olämpligt för musikteatern. Utvecklingen ger belägg för detta. I teater- och musikrådets musikutredning del I, 1973, väcktes tanken att indela landet i fyra regioner med var och en sin egen musikteater. Utredningen drog dock inga organisatoriska eller ekonomiska konsekvenser av sina slutsatser. Vi kunde glädja oss åt att vår motion bemöttes mycket välvilligt av som godtog vad kulturutskottet hemställt om i sitt betänkande 1977/78:18 (s. 21-22). Motionen avstyrktes dock därför att frågan skulle bli föremål för den önskade översynen. Utskottet anförde bl. (s. 22): Musikteaterns kostnader och därmed dess ekonomiska förutsättningar i nuvarande bidragssystem kommer enligt vad utskottet inhämtat att ingå som ett led i den översyn av statsbidragssystemet som berörts och som räknar med att slutföra i sådan tid att eventuella ändringsförslag kan läggas fram i anslagsframställningen för /80. Utskottet anser att viktiga och angelägna problem påpekats i motionen 1977/78:446 om musikteaterverksamheten. Då motionärernas önskemål om en särskild prövning i allt väsentligt tillgodoses genom bidragsöversyn anser utskottet det inte påkallat att begär den föreslagna utredningen, varför motionen 1977/78:446 avstyrks. är den omnämnda översynen slutförd. Tyvärr gavs inte utrymme för de överväganden om musikteaterfrågan som utgått ifrån. Man kan också ifrågasätta om inte just de frågor vi berört är kulturpolitiska ställningstaganden av den typ som bör prövas av en utredning med parlamentariskt inslag. Storleken på regionerna och huvudmannaskapet är just sådana avsnitt. Med hänvisning till det anförda får vi hemställa att hos regeringen begär en utredning av omfattningen, organisationen och kostnadsfördelningen av musikteaterverksamheten i landet. () () () () () () () P. O. ()
mot · G2021853 · 1979-01-25 00:00:00 — Motion 1978/79:1853 om kostnadsansvaret för undersökning av vissa fornminnen Enligt nuvarande förfarande när det gäller påtvingad undersökning å fornlämningar i marken där bebyggelse eller anläggning av något slag skal! genomföras ålägges markägaren eller byggherren att bekosta dessa utgrävningar och undersökningar. Dessa utgrävningar blir mycket kostsamma för markägaren eller den som påföres kostnaden. Man har räknat att sådan undersökning av jordlagren kostar /m3, under vissa omständigheter. Detta borde samhället betala, i synnerhet som lands- och riksantikvarieämbetena gräver på många platser där det inte är nödvändigt och inte heller påtvingat på grund av vägbyggen e. d. Det kan ingalunda ligga någon logik i att den enskilde markägaren skall betala en dyrbar undersökning om huruvida legoknektar hade syfilis eller inte. Då vissa områden av vårt land är mer bemängda med rester från gången tid än andra och det motiveras med att det är en hela landets angelägenhet att sådana här forskningar sker, så bör också kostnaden delas av hela landets samlade satsningar på den kultur som man anser så värdefull. Vill man här från samhället ge fornminnesmyndigheterna denna stora makt över andras egendom, bör man se till att det skapas fonder med sådana resurser att ekonomisera dessa projekt utan att bara stödja sig på vad enskilda kan orka att prestera. Det är tydligt att det erfordras lagändring och skapande av ekonomiska förutsättningar i det allmännas hand för att undvika att enskilda belastas utan att det finns skäl härför. Med stöd av vad som anförts hemställs att måtte besluta att i skrivelse till regeringen begära förslag till åtgärder så att icke enskilda belastas med kostnaderna för grävning och undersökning av fornminnen samt att kommuner i denna fråga bedöms på samma sätt som enskilda.
mot · G2021856 · 1979-01-23 00:00:00 — av och om fler textade TV-program Vid olika tillfällen, senast , har i bestämda önskemål framförts om att i större utsträckning än vad som sker förse TVprogrammen med textremsa för att därmed tillmötesgå de dövas och hörselskadades berättigade intresse. Enligt vår mening har vissa förbättringar skett, vilket vi noterar med allra största tillfredsställelse, men det är trots det föga tillfredsställande att ett stort antal TV-program sänds utan textremsa. Det måste framstå som diskriminerande för de döva och hörselskadade, vilket också framhållits inte minst från , att exempelvis TV-aktuellt och , politiska och andra debatter, svenska underhållningsprogram etc. inte kan förmedlas till dem via TV på ett tillfredsställande sätt. Särskilt diskriminerande synes detta vara, inte minst från demokratisk synpunkt, när det gäller politiska debatter, emedan de döva och hörselskadade självfallet i lika hög grad som andra vill följa aktuella politiska debatter och diskussioner för att bilda sig en uppfattning om det politiska skeendet. Vid den senaste behandlingen av en liknande motion i underströk kulturutskottet angelägenheten av åtgärder för att göra TVprogrammen tillgängliga för döva och hörselskadade. Utskottet hade haft tillfälle att ta del av den rapport om de hörselskadade och televisionen som utarbetats av en arbetsgrupp inom . Rapporten innehåller en analys av problemet och förslag till åtgärder av olika slag. Det är angeläget att fortsatta ansträngningar görs för att utan dröjsmål utöka programutbudet av textade TV-program. Under den gångna julhelgen framfördes ju kritik mot att de hörselskadade inte fick så många textade program som de hade räknat med. Vi vet att en mycket betydande allmän opinion stöder vår begäran i detta avseende. Med stöd av vad som anförts hemställer vi att hos regeringen anhåller om en framställning till /TV om utökning av textade program i TV.