ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G202660 · 1979-01-19 00:00:00 — om järnvägsbygge och gruvbrytning i Kaunisvaara En malmrik kommun håller på att tyna bort. Blir det gruvbrytning i Kaunisvaara eller inte? Ja eller nej på den frågan är lika med liv eller död för kommun. Ja, så drastiskt kan frågan ställas. kommun behöver snabbt nya sysselsättningsobjekt, om kommunen inte skall hamna i den situationen att befolkningstalet sjunker så långt att en godtagbar samhällsservice inte kan lämnas åt de kvarvarande. Utredningar om gruvbrytningen har pågått . Malmfältet omfattar bortåt järnmalm. Man har, med olika beräkningsgrunder, fastslagit att en gruvbrytning skulle ge mellan 300 500 arbetstillfällen i den direkta driften samt därutöver ett betydande antal arbetstillfällen i form av nödvändig samhällsservice, legojobb för gruvdriften m. m. vill fortfarande ingenting göra för att starta brytningen. Det sker bl. a. med hänvisning till den nuvarande gruvkrisen. Men nuläget är en sak, framtiden en annan. kommer alltid att behövas , både för inhemskt bruk och för export, och framtidsplaneringen kan inte byggas på konjunkturens svängningar. Därför bör förberedelser för gruvbrytning i Kaunisvaara påbörjas med inriktning att gruvbrytning inleds 1980-1981. Det är för framtiden viktigt att bredda gruvdriften i som man mycket starkt satsar på att höja förädlingen av den brutna malmen. I det sammanhanget måste Kaunisvaara, största outnyttjade järnmalmsfyndighet, spela en betydelsefull roll. Behovet av arbetstillfällen i kommun och i hela är mycket stort. För att snabbt få ett stort sysselsättningstillskott föreslår undertecknad motionär att förberedelser för exploatering inleds genom igångsättande av järnvägsbygge KaunisvaaraÖvertorneå. Det är ett projekt som snabbt skulle kunna ge arbete åt flera hundra arbetssökande. Ett järnvägsbygge skulle inte bara tillgodose kommande transportbehov. Det skulle också skapa bättre förutsättningar för en bredare och allsidig industrialisering av i dess helhet. Frågan om järnvägsbygge och gruvbrytning i Kaunisvaara bör i första hand bedömas utifrån de samhällsekonomiska vinster som projektet skulle ge. har kommun en väl utbyggd servicenivå. Men den kan inte upprätthållas, om befolkningstalet fortsätter att sjunka. Tomma fastigheter och serviceanläggningar som inte utnyttjas 1978/79: 660 innebär en fruktansvärd kapitalförstöring som inte kan vara ekonomiskt försvarbar. Frågan om gruvbrytning i Kaunisvaara måste sättas in i ett totalekonomiskt sammanhang och inte i en snäv företagsekonomisk och kortsynt konjunkturbedömning. Därför: Sätt i gång med järnvägsbygget nu som en förberedelse för kommande gruvbrytning! Med hänvisning till det anförda föreslås att beslutar 1. att hos regeringen hemställa att som en förberedelse för gruvbrytning i Kaunisvaara igångsätts järnvägsbygge mellan och , 2. att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om gruvbrytning i Kaunisvaara.
mot · G202661 · 1979-01-22 00:00:00 — Motion 1978/79: 661 av m. fl. om utträde ur () Kritiken mot svenskt medlemskap i () går längs två linjer: dels att genom medlemskapet stöder blodbesudlade regimer i , dels att medlemskapet är samhällsekonomiskt olönsamt. Enligt vårt sätt att se är båda argumenten riktiga. Om vi först tittar på den upphandling som gjorts av IDB i de olika medlemsländerna finner man följande: i , och har upphandling gjorts för en sammanlagd summa av , vilket innebär av den totala upphandlingen. Resterande fördelades (33,) på och övriga världen. Detta är siffror . Nämnas bör att av den summa som faller på de tre förstnämnda kategorierna så har enbart av andelen . Alltså har 2/3 av den totala upphandlingen ägt rum inom Nord- och och mer än hälften därav placerats i . För att ta ett näraliggande exempel, , så visar det sig att lyckats exportera till för i utbyte mot en medlemsinsats på nära . De länder som fått betala mer skattemedel till IDB än vad upphandlingen i det egna landet uppgått till subventionerar andra länders i praktiken amerikansk export till i . Vilken anledning finns att tro att skulle gynnas mera än andra västeuropeiska länder? Om man dessutom också lägger till att genom odemokratiska regler i banken har det dominerande inflytandet, så kan man lugnt påstå att med skattebetalarnas pengar får vara med och finansiera amerikanska privatföretags försäljning till . I en artikel i skriver följande: De som anför sysselsättningsargumentet för IDB-medlemskap måste kunna förklara varför inte ökade resurser till beprövade arbetsmarknadspolitiska medel är en bättre metod att lösa sysselsättningsproblemen än lika stora ökade resurser spenderade på IDB-medlemskap. Han fortsätter med följande: Om du t. ex. vill rädda sysselsättningen vid LM fabrik i förefaller det sålunda bakvänt att 1. skicka till , 2. hoppas att latinamerikanerna, om tidigast , köper telefonstationer, 3. hoppas att de koper svenska telefonstationer och 4. hoppas att de väljer den typ telefonstationer som till 1978/79: 661 Det är naturligtvis bättre att i stället skicka miljonerna direkt här och till löntagare om det är deras sysselsättning du vill värna om. Det andra argumentet om stöd till blodbesudlade regimer är också riktigt. Först vill vi påminna om tillkomsten av IDB. Det var när befriat sitt land från utländskt förtryck och beslutat bygga upp landet med folkmakt, demokrati och människovärde. såg en fara i detta att spridning skulle ske till andra av imperialister behärskade länder i . Det gällde att stötta upp de djupt folkfientliga regimer som satt vid makten. Av denna anledning bildades IDB av . Om vi tittar på IDB:s utlåning och andra stödformer så är det de mest brutala länderna i som erhåller stödet. Vi vill i sammanhanget hänvisa till vår särskilda motion om förhållandena i . Vill behålla sitt någorlunda goda anseende i tredje världen, bör vi lämna IDB. Det handlar om solidaritet i handling med de förtryckta och exploaterade befolkningsmajoritetema i . Med hänvisning till vad som anförts hemställs 1. att beslutar uttala sig för utträde ur IDB, 2. att beslutar avslå förslaget om anslag med . (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G202664 · 1979-01-18 00:00:00 — Motion 1978/79: 664 av oni lokaliseringen av en ny permanent flyktingförläggning I budgetpropositionen 1979, bil. 15, , föreslås att får i uppdrag att inrätta ytterligare en permanent flyktingförläggning med plats för ca 150. finns i en permanent flyktinganläggning som synes fylla en viktig funktion när det gäller omhändertagandet av de flyktingar som kommer till vårt land och tillgodoseendet av en del av deras behov och önskemål. Anläggningen kan maximalt ta emot 270 flyktingar. finns där ca 170. Genom de gångna årens verksamhet har personalen såväl vid anläggningen som vid de kommunala institutionerna och kommuninnevånarna i allmänhet fått en värdefull erfarenhet av arbetet och umgänget med flyktingarna. Detta måste vara av stort värde när det gäller att bedöma frågan om var en ny förläggning skall lokaliseras. Det råder heller inget tvivel om att möjligheterna att ordna såväl undervisning som vidareutbildning och yrkesutbildning är goda både inom och inom olika delar av länet. Givetvis har man inom fått en god erfarenhet av att administrera sådan verksamhet. Även om den fortsatta uppbyggnaden av mottagningskapaciteten till en del skall ske genom anskaffande av lägenheter, så att man kan gc ökade möjligheter till enskilt boende, finns det starka skäl som talar för att även de lokaliseras till . För den administration och de gemensamhetsanläggningar som fordras även vid en sådan mottagningsform finns goda förutsättningar i . Med stöd av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande lokaliseringen av en ytterligare flyktingförläggning.
mot · G202665 · 1979-01-19 00:00:00 — Motion 1978/79: 665 av om lokalisering av ett statligt industricentrum till , en stor järnvägsknutpunkt belägen mitt i landet, borde ur transportsynpunkt vara ett attraktivt område för lokalisering av industriföretag. Dess direkta järnvägs- och landsvägsförbindelse med de svenska och norska hamnstäderna och understryker detta faktum. Änge tillhör dock som varit utsatt för högre myndigheters styvmoderliga behandling och som under den fulla och överfulla ssyselsättningen skulle stå till förfogande med arbetskraft söderut, vilket framförallt drabbade länets inland. Ångeregionen blev särskilt utsatt. Skogsbolagen fick härja fritt. Deras rationalisering och mekanisering av skogsbruket medförde arbetslöshet och avflyttningar. Skogsbolagen ställdes aldrig inför kravet att ordna alternativ sysselsättning. Befolkningen i stor utsträckning ungdomen tvingades att flytta. Den negativa utvecklingen talar för att utan statens aktiva medverkan kommer inte Ångeregionen att utvecklas, den kommer även i fortsättningen att förtvina. Inrättandet av ett statligt industricentrum kunde dock bli ett steg på vägen mot utveckling. En god start även om en dylik anläggning inte löser sysselsättningsproblemen i denna region. Då den dåvarande regeringen föreslog inrättande av nya statliga industricentra förbigicks återigen och . Regionen hade dock uppfyllt ställda krav på befolkningsutveckling och arbetslöshet. Den hade i en av geografiska institutionen vid gjord utredning placerats i första rummet då det gällde rangordning för att erhålla statligt industricentrum. Trots detta förbigick den dåvarande regeringen . I propositionen 1975/76: 185 föreslog den dåvarande regeringen två helt andra kommuner i helt andra län, utan några som helst bärande skäl. Följande bör i detta sammanhang citeras, och återfinns på s. 20 i samma proposition: En av de nya anläggningarna bör enligt min mening ligga i . Den andra anläggningen bör lokaliseras längre söderut än de båda nuvarande anläggningarna. Jag förordar att industricenteranläggningarna skall byggas i och . Några som helst motiveringar varför de föreslagna industricentra skulle ligga just på dessa platser saknades i propositionen. Dylika motiveringar efterlystes av undertecknad då frågan behandlades i inrikes 1978/79: 665 utskottet och även i riksdagsdebatten . Frågorna besvarades dock aldrig. I , , och finns nu statliga industricentra. Inringat ligger som så fått se sig styvmoderligt behandlat av högre myndigheter. Då vår hemställan om byggande av ett statligt industricentrum i avslogs , skedde det under det givna löftet att står först på listan vid nyetableringar. Löftet uprepades även vid förra årets , då ett liknande motionsyrkande behandlades. Tiden bör nu vara mogen för löftets infriande. Arbetsmarknadsläget i kommunen kräver detta. kommun har vidtagit omfattande förberedelser och utvecklat ett omfattande industriområde med goda resurser. Kommunen står väl för beredd för ett statligt industricentrum. Med hänvisning till det anförda föreslås att uttalar sig för att ett statligt industricentrum förlägg: till .
mot · G202668 · 1979-01-19 00:00:00 — Motion 1978/79: 668 av m. fl. om ökat anslag till utbildning av vapenfria tjänstepliktiga I vår motion om försvarspolitiken har vi bl. a. föreslagit att en ökning skall ske av civilförsvarets utbildning av vapenfria tjänstepliktiga. Anslaget Totalförsvarsverksamhet bör därmed höjas med 2,5 milj. kr. i förhållande till regeringens förslag. Med stöd av det anförda hemställs att till Totalförsvarsverksamhet () anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med . höjt förslagsanslag av . () () () () () () HANS () () () () () () () () () () 1978/79 668672 1 1978/79.
mot · G202669 · 1979-01-19 00:00:00 — Motion 1978/79: 669 av och om åtgärder mot ungdomsarbetslösheten Som framgår av motionen 1978/79: 2061, vilken väckts av de socialdemokratiska riksdagsledamöterna i , har utvecklingen på arbetsmarknaden inom regionen varit mycket negativ. Påfrestningarna för näringsliv och sysselsättning har blivit särskilt stora på grund av den djupgående kris som drabbat industrier som varven, skogsindustrin och den kemisk-tekniska industrin. Trots att de arbetmarknadspolitiska åtgärder som satts in för att skapa sysselsättning har varit relativt omfattande har dessa inte påtagligt kunnat förbättra situationen. Särskilt allvarlig är den stora ungdomsarbetslösheten. Totalt var 14 650 personer utan arbete i de båda , och av dessa var ungdomar . Den stora ungdomsarbetslösheten är något av en social katastrof. Ungdomarna mister förtroendet för samhället. Hopplösheten och vanmakten urholkar deras självförtroende och förväntningarna . Det finns därutöver en risk att ungdomarna förleds att tro att framtidens arbetsmarknad enbart finns inom den offentliga sektorn, eftersom det är där den starkaste satsningen på beredskapsarbeten skett under den rådande lågkonjunkturen. Näringslivet, de privata företagen, har tyvärr inte visat samma goda vilja att ta hand om arbetslösa ungdomar som den offentliga sektorn. Det visar sig t. ex. att rekryteringen till den Verkstadstekniska linjen inom gymnasieskolan har minskat mycket snabbt . Denna utveckling ger anledning till oro. Industrin måste ta till vara alla möjligheter att ge arbetslösa ungdomar arbete och arbetslivserfarenhet. Förlegade synsätt när det gäller företagens inställning till rekrytering och internutbildning av arbetskraft måste brytas. Alla ungdomar måste garanteras antingen ett jobb eller en utbildning. Eftersom det visat sig att prövade arbetsmarknadspolitiska medel trots sin stora omfattning inte givit åsyftat resultat, måste dessa medel nu få en annorlunda utformning. Åtgärderna måste mera direkt syfta till att skaffa ungdomarna yrkeslivserfarenhet. En väg att åstadkomma detta vore att arbetsmarknadsmyndigheterna fick bedriva en uppsökande verksamhet ute i företagen och aktivt kunde medverka till att praktik och vidgade utbildningsmöjligheter skapades hos företagen. 1978/79: 669 Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär åtgärder för att skapa fler sysselsättningstillfällen för ungdomar i enlighet med vad som i motionen anförts. () () fl 1978/79.
mot · G202670 · 1979-01-22 00:00:00 — Motion 1978/79: 670 av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79: 83 om sysselsättningsskapande åtgärder i Vindelälvsområdet blev ett begrepp i miljödebatten. Aktiviteterna mot kraftutbyggnad där följdes senare av en bred diskussion om utbyggnad eller inte av kvarvarande orörda älvar. Men även i sysselsättningssammanhang har området längs varit och är ett begrepp. I en som helhet hårt drabbad landsdel har Vindelälvskommunerna både i Norr- och länge dragits med speciellt stora svårigheter att ordna arbetstillfällen. Stora blev därför förväntningarna på de av statsmakterna gjorda utfästelserna om särskilda statliga åtgärder i området åtgärder som skulle säkra såväl snabba som tillfälliga och mer varaktiga arbetstillfällen. Åtgärderna lät vänta på sig, och den dåvarande socialdemokratiska regeringen fick utstå berättigad kritik för detta. Valresultatet innebar inte att det blev någon större fart på frågans behandling, trots att uttalade att berörda myndigheter och departement med kraft skulle bedriva arbetet med att realisera olika delar av ett åtgärdsprogram, utarbetat av samarbetskommittén för Vindelälvsområdet. Först i och med den föreliggande propositionen har ett steg mot förverkligande av de ursprungliga åtagandena tagits åtaganden som gick ut på att med särskilda satsningar kompensera de berörda kommunerna för det bortfall av arbetstillfällen som beslutet om att undanta från kraftutbyggnad innebar. Men sett i relation till tidigare utfästelser är propositionens satsning alldeles otillräcklig. Politiskt ansvariga i kommunerna har också reagerat. Hänvisningar till etablering av ett fredsförband i och finansiering av olika projekt med lokaliseringsstöd uppfattas inte som det slags särskilda åtgärder som riksdagsbesluten gett förespeglingar om. Sedan det i propositionen föreslagna beloppet på 100 milj. kr. minskats med 40 milj. kr. för fortsatt arbete med väg nr 1140 mellan och och med 15 milj. kr. för investeringar i ett hälsocentrum i återstår 45 milj. kr. Fördelad på de kommuner och kommunblock som räknas till Vindelälvsområdet kan denna summa inte räcka till några åtgärder som motsvarar inriktningen att öka sysselsättningen på både kort och lång sikt. Sysselsättningsproblemen i Vindelälvskommunerna är erkänt stora. 1978/79: 670 De tidigare utlovade kraftfulla åtgärderna kan inte få dröja . Statsmakterna måste ta fullt ansvar för konsekvenserna av tidigare fattade beslut och ge kommunerna en reell möjlighet att förverkliga egna, ambitiösa projekt. Med hänvisning till det anförda föreslås att i anledning av propositionen 1978/79: 83 hemställer hos regeringen att förslag om särskilda sysselsättningsskapande åtgärder i Vindelälvsområdet till en storlek som motsvarar tidigare gjorda utfästelser föreläggs . (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G202672 · 1979-01-22 00:00:00 — 4. att som sin mening uttalar att de fackliga representanterna bör ges mer tid för anpassningsverksamheten för att kunna påverka rekryteringen och behovet av anpassningsåtgärder för redan anställda, 5. att som sin mening uttalar att främjandelagen bör ändras på sådant sätt att den mer får karaktär av kvotlagstiftning och därvid bör tillämpas i samråd med de lokala fackliga organisationerna, 6. att med avslag på regeringens förslag beslutar att stöd till arbetsbiträde skall utgå i förhållande till hur stort behovet av arbetsbiträde är och i vissa fall kunna helt ersätta kostnaden för heltidsanställt arbetsbiträde, 7. att med ändring i regeringens förslag beslutar att psykologmedverkan i arbetsförberedande åtgärder begränsas till arbetsmarknadsinstitutens verksamhet och ej bör förekomma inom arbetsförmedlingarna, 8. att med avslag på regeringens förslag beslutar att arbetsmarknadsinstituten skall inordnas under huvudmannaskap av och deras verksamhet integreras med arbetsmarknadsutbildningen, 9. att med ändring i regeringens förslag beslutar att de s. k. OT-kurserna fortsättningsvis skall bedrivas inom ramen för arbetsmarknadsinstituten med oförändrad omfattning och efter nu gällande av formulerad målsättning, 10. att som sin mening uttalar att den av sysselsättningsutredningen föreslagna utvidgningen av Södertäljeförsöket bör komma till stånd och hemställer hos regeringen om förslag härom, 11. att hemställer hos regeringen om initiativ för att i samråd med kommuner och landsting starta en bred arbetsrehabiliterande verksamhet inom vårdsektorn, 12. att uttalar att metodutvecklingsarbetet i den centrala metodutvecklingsenheten inom skall ha sin huvudinriktning på tung social och socialmedicinsk problematik, 1978/79: 672 13. att hemställer hos regeringen om en plan för att trygga handikappades rätt till arbete, genom att skapa arbeten i produktion av varor och tjänster i statlig och regi i enlighet med vad som anförs i motionen, 14. att hemställer hos regeringen om att bilen skall upptas på förteckningen över tekniska hjälpmedel för handikappade. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk)
mot · G202673 · 1979-01-19 00:00:00 — 1978/79 673677 Motion 1978/79: 673 om övresyn av bestämmelserna rörande bostadsstöd har (prop. 1977/78: 93, CU 1977/78: 28) godkänt vissa riktlinjer för ansvarsfördelningen inom bostadsförsörjningen. Bland dessa riktlinjer ingår uttalandet (prop. s. 170) att länsbostadsnämnden som regel bör följa det kommunala yttrandet med undantag endast i sådana fall där det finns särskilda skäl att frångå förmedlingsorganets bedömning samt att lämplighetsprövningen således i första hand bör ankomma på kommunen. Detta har tagit sig uttryck bl. a. i ändring av 3 § bostadsfinansieringsförordningen (1978: 380). gäller vissa av anvisningar och föreskrifter, vilka måste anses vara uttryck för lämplighetsbedömningar. I något fall har också nya föreskrifter av sådan karaktär utfärdats. Enligt vår mening bör en särskild översyn initieras för en genomgång av dessa regler och en anpassning till ansvarsfördelningen. Det är möjligt att behov finns av en uppdelning av föreskrifterna efter mönster av Svensk byggnorm med dess uppdelning av tillämpningsbestämmelserna till byggnadsstadgan på föreskrifter resp. råd och anvisningar. Hur föreskrifterna skall utformas får emellertid bedömas av regeringen och . För del begränsar sig intresset till att beslutad ansvarsfördelning inte motverkas av föreskrifternas utformning eller leder till missförstånd beträffande den faktiska omfattningen av kommunens ansvar. att som sin mening ger regeringen till känna att en översyn bör göras av utformningen av anvisningar och föreskrifter rörande bostadsstöd i enlighet med vad i motionen anförts. PER () () 1 1978/79.
mot · G202678 · 1979-01-23 00:00:00 — 1978/79 678-683 Motion 1978/79:678 av m. fl. om beskattningen av barnpension Barnpension kan utgå dels inom folkpensioneringen, dels inom försäkringen för ATP, då samhället träder in i avliden förälders ställe beträffande underhåll av barnet. Barnpensionen utgör skttephktig inkomst, vilket bl. a. innebär att feriearbete beskattas hårdare hos barn med barnpension än hos barn vars föräldrar svarar för underhållet. Förälder som inte har vårdnaden om barnet utger vanligen underhållsbidrag till barnet. Om bidrg inte lämnas eller uppgår till lågt belopp utgår bidragsförskott från samhället. Varken underhållsbidrag eller bidragsförskott är skattepliktig inkomst för barnet, varför feriearbete även här beskattas lindrigare än då barnpension utgår. skatteutredning har behandlat denna fråga i sitt slutbetänkande (SOU 1977:91) men avstår att lägga något förslag med hänsyn till det arbete som pågår inom den s. k. ensamförälderkommittén. Denna kommitté beräknar emellertid att dess arbete kommer att pågå hela 1979, varför förslag sannolikt inte kan väntas förrän /81. Enligt vår mening måste den orättvisa som redovisats ovan undanröjas. Det torde ankomma på vederbörande utskott att utarbeta erforderliga författningsändringar. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att beslutar att barnpension enligt AFL ej skall utgöra skattepliktig inkomst. () BO () () () () 1 1978/79.