ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G2022381 · 1979-03-29 00:00:00 — 1978/79: 2381 med anledning av propositionen 1978/79: 99 om en ny trafikpolitik Järnvägstrafiken kommer att spela en allt större roll för kommunikationerna, vad beträffar både person- och godsbefordran. Trafiken på järnväg är att föredra framför andra kommunikationsmedel av energi-, miljö- och trafiksäkerhetsskäl. För del är en utvecklad järnvägstrafik ett livsvillkor. De i propositionen hotade bandelarna kan under inga omständigheter få läggas ned. Det gäller såväl gods- som persontrafik. Den s. k. Västerdalsbanan (MalungBorlänge) måste tillförsäkras fortsatt trafik. måste slå fast att denna bandel skall bibehållas under överskådlig framtid. Västerdalsbanans betydelse för västra och norra fortsatta utveckling är ovärderlig. Denna hårt drabbade del av måste nu tillförsäkras en gynnsam utveckling. En säkerställd järnvägstrafik är ett villkor. Även den nedlagda bandelen från till norra måste återupprustas och tas i trafik. Detta för att garantera en utveckling av norra såväl på industrisidan som på turismens område. Inom hotas även persontrafiken mellan och . Denna bandel är en del av . En återupprustning av hela från till innebär en stor trafikpolitisk vinst. I stället för nedläggningar av delar av bör hela tas i bruk för person- och godstrafik. Med anledning av det anförda föreslås 1. att uttalar att bandelen MalungBorlänge garanteras fortsatt trafik och hemställer hos regeringen om förslag till medel för upprustning av bandelen, 2. att hos regeringen hemställer om förslag till återupprustning av bandelen Malungnorra , 3. att uttalar att ingen persontrafik får inskränkas på nuvarande delar av och hos regeringen hemställer om förslag för återupprustning av vad gäller delen MoraKristinehamn.
mot · G2022382 · 1979-03-28 00:00:00 — 1978/79: 2382 med anledning av propositionen 1978/79: 99 om en ny trafikpolitik Den allra sydligaste delen av (Morabanan), sträckningen LesjöforsKristinehamn, tillhör de bandelar där persontrafiken allvarligt hotas. Trafiken har successivt skurits ned och består f. n. av tre dubbelturer per dag. På två av dessa får dock byte till landsvägsbuss ske i vid resa till och från . Till bilden hör att järnvägstrafiken undan för undan ersatts med landsvägsbusstrafik. En hel rad industrisamhällen finns utefter den här linjen. Resebehovet är naturligt inriktat mot . För tågresa mot , eller vidare söderut är detta den bästa resvägen. En rad servicefunktioner i har också betydelse för befolkningen i hela östra . Från regionalpolitisk synpunkt är det viktigt att östra kan behålla sin järnväg och då för både gods- och persontrafik. har drabbats hårt av strukturomvandlingsproblem, främst genom nedläggningarna av gruvdriften i Långban och Persberg samt järnverket i . Satsning på industriell verksamhet inom kommunen måste underlättas om fullgod järnvägstrafik står till förfogande. Befolkningsunderlaget utefter banan är inte tillräckligt för både tågoch landsvägsbusstrafik. Då bandelen även skall användas för godstrafik måste det vara samhällsekonomiskt riktigt att också utnyttja den för persontrafik. Allt talar för att bättre trafiklösningar kan åstadkommas genom satsningar på bandelen och järnvägstrafiken. Den har ju numera en funktionell sträckning sedan ny järnväg byggdes mellan och Persberg, vilket innebar en kraftig investering, och därmed anknöts till Morabanan. I den regionala trafikplaneringens slutliga förslag framhölls, i fråga om eventuella nedläggningar, att dessa måste ses i sitt regionalpolitiska sammanhang. Samtliga remissinstanser som tagit ställning hade uttalat sig för ett bevarande av persontrafiken. Beträffande järnvägen LesjöforsKristinehamn hade remissinstanserna särskilt erinrat om möjligheten att bygga en anslutning i Herrhult mellan och järnvägen och att detta skulle ge en förbättrad ekonomisk situation för den senare bandelen. Till de ekonomiska framtidsutsikterna bör fogas den gynnsamma effekt som kommande justering av biljettaxan kan få på resandefrekvensen vid en utbyggd järnvägstrafik. 1978/79: 2382 Med hänvisning till ovanstående föreslås att hos regeringen hemställer 1. att bandelen tillförsäkras fortsatt persontrafik, 2. att bandelen upprustas och ny vagnmateriel (motorvagnar) sätts in för att få till stånd en bättre persontrafikstandard. (vpk) (vpk)
mot · G2022383 · 1979-03-29 00:00:00 — 1978/79: 2383 av med anledning av propositionen 1978/79: 99 om en ny trafikpolitik I regeringens proposition 1978/79: 99 om ny trafikpolitik återfinns bland de järnvägslinjer som föreslås för nedläggning eller trafikreducering även bandelen ÄlmhultSölvesborg, fast kommunikationsministern poängterat att den bandelen intar en särställning emedan nedläggningsbeslut redan föreligger och frågan om ersättningstrafikens ordnande f. n. bereds inom på grundval av ett förslag från bussbidragsnämnden. Statsrådet anser det rimligt att den berörda regionen får del av det föreslagna bidraget till ersättningstrafik. Ifrågavarande bandel passerar även kommun där bl. a. Volvo-Olofströmsverken med över 4 000 anställda ligger. Från nämnda företag har man dagliga godståg med en största vikt av och med en lokvikt av . För att möjliggöra dessa transporter även krävs ett ökat underhåll av banan. Underhållet är f. n. eftersatt. En följd härav har blivit att hastigheten för rälsbussarna, som också är gamla och nedslitna, har reducerats . Persontrafiken är mindre än vad som är önskvärt, men detta är till viss del beroende på tågens olämpliga avgångstider, på dålig reskomfort och på väntetider vid övergångsstationen . Sedan tidtabellen ändrats för att bättre passa arbetarna vid Volvo-Olofströmsverken har antalet resenärer därifrån ökat. Från till och åter har man över 30 skolungdomar som passagerare. Man kan invända att dessa lika väl kan befordras med landsvägsbuss, men då vägarna inom området är smala har t. o. m. Hem och skola-föreningen protesterat emedan man anser att barnen utsätts för ökad risk vid landsvägstransport. Bandelen ÄlmhultSölvesborg betraktas ur beredskapssynpunkt såsom angelägen och kan också vara en reservmöjlighet för SJ vid ett eventuellt avbrott på stambanan mellan och . Vid tidigare behandling av järn vägsfrågorna har det förutsatts att den prövning av nedläggningsfrågoma som skall komma till stånd sker i sådan ordning att inte enbart SJ och hörs utan att även länsstyrelser och kommuner samt representanter för trafikavnämare får tillfälle att framföra sina synpunkter och önskemål. Även om detta nu är de riktlinjer som propositionen anvisar finns det anledning att uttala stark oro för kommunikationerna i denna del av länet därest persontrafiken på bandelen kommer att indragas. Vid en indragning av persontrafiken med därav följande personalreducering blir servicen för resenärer med andra transportmedel, såsom buss 1978/79: 2383 och bil, försämrad. Med den stora invandrartäthet som råder i är servicen även till invandrarna nödvändig och vid nuvarande förhållanden utomordentligt god. Vad här anförts om passagerartrafik ÄlmhultSölvesborg bör ges regeringen till känna. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av att persontrafiken upprätthålls på bandelen ÄlmhultSölvesborg.
mot · G2022384 · 1979-03-28 00:00:00 — 1978/79: 2384 av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79: 99 om en ny trafikpolitik Nedläggningsbeslut av persontrafiken föreligger för bandelen . upprätthålls trafiken, då frågan om ersättningstrafikens ordnande bereds inom . Nedläggningsbeslutet togs mot berörda kommuners motstånd. Vad som särskilt talar för fortsatt persontrafik är behovet för ungdomarna att komma till och från skolan. Bandelen har också betydelse ur regional och interregional synvinkel för att ta sig till och från stambanan StockholmMalmö. Inom och kommuner utnyttjas järnvägen till stor del för skolelevtransporter till gymnasiet i och för anställdas arbetsresor till i . En nedläggning innebär en serviceförsämring för bygden. Att resa med buss är ej lika bekvämt som med järnväg. förslag innebär bl. a. tidsmässiga olägenheter och i några fall byten mellan olika bussar och taxibilar. Nämnden har ej heller beaktat behovet av väntlokaler och regn/vindskydd. Med ersättningstrafik krävs en upprustning av berörda vägar. Vägstandarden på sträckan LönsbodaLoshult är undermålig. I den diskussion som förevarit i samband med en eventuell nedläggning har vägförbättringar ej utlovats. Enligt planerna skall en omfattande godstrafik även fortsättningsvis bedrivas på järnvägslinjen. Detta medför att ett visst underhåll är erforderligt. I offentliggjorda utredningar och yttrande har ej nämnts vilken kostnad beträffande underhåll som belastar linjen utöver underhåll för godstrafik. Vilken nettosärkostnad uppgår persontrafiken till? Rationaliseringar har genomförts. Personalmässigt kan ytterst små vinster genomföras vid nedläggning av persontrafiken. Över huvud taget måste konstateras att redovisning ej skett i ekonomiska termer om konsekvenser av bibehållande respektive nedläggning av persontrafiken på järnvägen. får enligt vår uppfattning den spårbundna kollektivtrafiken en ökad betydelse. En ny taxepolitik, modernare och bekvämare vagnar, bättre anpassning av tidtabellen till arbetspendling är faktorer som är betydelsefulla. En övergång till persontrafik med buss kan för det interregionala resandet innebära fördyringar för både resenärer och samhälle. Spårbunden trafik är av både energi- och trafiksäkerhetsskäl vida 1978/79: 2384 Fördelar vid beredskaps- och ransoneringstillfällen är också uppenbara. Den trafikpolitik som med anledning av propositionen 1978/ 79: 99 kommer att besluta om skall mer än tidigare ta hänsyn till regionala behov, sociala och miljömässiga aspekter osv.. Detta ger oss motionärer anledning att föreslå att man på nytt tar upp till prövning persontrafiken på omnämnda bandel. Lämpligt är att man i samband med överväganden av den grupp bandelar som statsrådet föreslår skall upp till prövning i vad gäller fortsatt persontrafik även bandelen ÄlmhultSölvesborg prövas. Vi anser att man vid beslutet om nedläggning av persontrafiken på bandelen ÄlmhultSölvesborg inte tagit tillräcklig hänsyn till en samlad bedömning av följderna för en sådan åtgärd. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar uttala sig för förnyad prövning om fortsatt persontrafik på bandelen ÄlmhultSölvesborg.
mot · G2022385 · 1979-03-28 00:00:00 — Motion 1978/79: 2385 av in. med anledning av propositionen 1978/79: 99 om en ny trafikpolitik Kommunikationerna har en avgörande betydelse för ett läns och en regions utveckling. Järnvägarna fungerar som pulsådror för befolkning och näringsliv, även om landsvägstrafiken tagit över andelar av såväl person- som godstrafik. intar en strategisk roll inom regionalpolitiken. Därför är det nödvändigt även fortsättningsvis att trafiksvaga bandelar upprätthålls och att staten påtar sig ett ekonomiskt ansvar. Det är viktigt att såväl gods- som persontrafik behandlas på samma sätt. De järnvägsnedläggningar som har förekommit har medverkat till sämre trafikförsörjning för många människor. Det har, som vi ser det, rått en ganska bred politisk enighet om att man nu måste gå fram med allra största försiktighet när det gäller att ytterligare beskära järnvägsnätet. Därför finner vi det anmärkningsvärt att enligt propositionen 1978/79: 99 det beträffande så många delar av det trafiksvaga bannätet skall prövas huruvida fortsatt persontrafik skall kunna ske. Visserligen låter man kommuner och landsting få ett avgörande över vilka bandelar inom räjongen som skall läggas ner, men även om statlig kompensation för ersättningstrafik delvis kommer att erhållas blir det dock de regionala myndigheterna som får bära en stor del av kostnaderna. berörs av två aviserade jämvägsnedläggelser enligt propositionen 1978/79: 99. De bandelar som avses är NässjöNybro och VäxjöHultsfred med förlängning till . Den förstnämnda bandelen korsar i dess nordöstra hörn. Den har för flertalet länsbor inte en avgörande betydelse ur kommunikationssynpunkt. Men för i sin helhet har den en avgörande betydelse då den för alla tre Smålandslänen ger möjlighet att ha en kommunikationsled på tvären över landskapet. Bandelen har normal spårvidd. Bandelen VäxjöHultsfred sträcker sig genom och kommuner i nordostlig riktning. Resandefrekvensen har av olika skäl blivit svagare, men är denna bandel det enda kollektiva kommunikationsmedlet för många människor. Det kan också sägas att vid veckosluten, och vid ändstationen , rälsbussen ofta är fullsatt. kommun, som tillhör den s. k. grå zonen, har ständiga sysselsättningsproblem, varför extraordinära åtgärder behövs för att få en tillfredsställande sysselsättning i denna kommun. En nedläggning av persontrafiken skulle för denna kommun vara illavarslande. Det är mycket som talar för att om man skulle lägga ner persontrafiken är risken 1978/79: 2385 stor att även godstrafiken drabbas negativt ja, att faktiskt även den blir nedläggningshotad. För industrin utmed denna bandel är den nuvarande transporten på järnväg av betydelse. Som exempel kan nämnas att den tunga industrin vid orterna helt förlitar sig till transport på järnväg. Med bandelen VäxjöHultsfred når man också frilufts- och rekreationsområden. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar avslå proposition 1978/79: 99 i den del som berör prövning om fortsatt persontrafik av bandelarna och NässjöNybro. . () i
mot · G2022386 · 1979-03-29 00:00:00 — Motion 1978/79: 2386 av i m. il. med anledning av propositionen 1978/79: 99 om en ny traiikpolitik För den regionala utvecklingen är kommunikationerna en viktig och angelägen faktor. Detta har också lagts fast av i besluten om regionalpolitiken. Beslutet innehåller för övrigt en rad åtgärder, vilka medverkar till att förverkliga de uppsatta målen. Genom besluten i har samhället åtagit sig ett ansvar för politikens förverkligande. Detta sammanfaller med samhällets intressen i dess helhet. a. denna bakgrund finner vi starka skäl föreligga att bandelen YstadTomelillaSimrishamn införes i gruppen riksbanenätet. Fem kommuner i sydöstra och i län samt , och i utgör tillsammans ett geografiskt område som benämns Sydöstskåne. a. strukturomvandling och rationaliseringar i jordbruket har regional- och arbetsmarknadspolitiska åtgärder satts in för att ersätta de arbetstillfällen som försvunnit. Detta har skett genom utbyggnad av befintlig industri och lokaliseringar av industrier till området. Sydöstskåne hade till flera järnvägslinjer i olika riktningar. Dessa har varit föremål för indragningar av turer respektive nedläggning. För del är den nu aktuella bandelen den enda kvarvarande. Ett bibehållande av person- och godstrafiken på bandelen torde ha stor regionalpolitisk effekt. Då och är regionala centra i området har de därmed, enligt beslut av , att utgöra underlag för fastlagda servicefunktioner. Det är ett angeläget samhällsintresse att med goda kommunikationer möjliggöra effektiva transporter i båda riktningarna med storstadsområdet . Detta öppnar också förutsättningar att sammanbinda rationella transporter mot kontinenten, vilket skulle innebära en stimulans för utvecklingen i Sydöstskåne. Samhället har i olika sammanhang uttalat och medverkat till ökad kollektiv trafik, vilken innebär fördelar ur trafiksäkerhets-, miljö- och kostnadssynpunkt. I olika sammanhang har i län, bl. a. i länsplan -74, regionala trafikplaneringen, framfört krav på bibehållande av ifrågavarande bandel. Liknande uttalande och framställan har gjorts av kommuner och organisationer inom Sydöstskåne. Goda kommunikationer är, tillsammans med regional- och arbetsmarknadspolitiska insatser, en förutsättning för en positiv utveckling i området. 1978/79: 2386 Mot bakgrund av det anförda bör den aktuella bandelen överföras till riksbanenätet. Med hänvisning till det som anförts hemställs att vid sin behandling av frågan om den framtida utformningen av riksbanenätet beaktar vad i motionen anförts beträffande bandelen YstadTomelillaSimrishamn.
mot · G2022388 · 1979-03-29 00:00:00 — 1978/79: 2388 med anledning av propositionen 1978/79: 99 om en ny trafikpolitik I propositionen 1978/79: 99 föreslår regeringen bl. a. att godkänna i propositionen förordade riktlinjer för det framtida järnvägsnätet. Det nuvarande järnvägsnätet föreslås indelat i tre grupper, en grupp, där persontrafiken skall bibehållas, en grupp, där frågan om fortsatt persontrafik skall prövas, och en grupp, där ytterligare utredningar skall utföras. Av propositionen framgår att enligt regeringens mening bandelen SträngnäsÅkers styckebruk med en banlängd om skall hänföras till den grupp, där frågan om fortsatt persontrafik skall prövas. Föredragande statsrådet anför, att denna grupp skall omfatta sådana banor som i allt väsentligt tillgodoser lokala eller regionala resbehov och på vilka trafikunderlaget är mycket begränsat. Utan att här ta ställning till om tillräckliga skäl åberopats i propositionen för en föreslagen gruppindelning finner vi oss ha anledning framhålla att trafiken på nämnda bandel utöver det lokala eller regionala resbehovet i övervägande grad tillgodoser behovet av förbindelser mellan och bandelen SödertäljeStockholm samt med riksnätet. Bandelen anknyter i till bandelen SödertäljeEskilstuna, vilken i propositionen förts till den grupp på vilken under beteckningen riksnätet persontrafiken skall bibehållas. Lokaliseringen till av en rad verksamheter gör det nödvändigt att bibehålla de nuvarande förbindelserna med både huvudstaden och med riksnätet. Det kan erinras om att i staden är förlagda en rad militära enheter, bl. a. östra militärområdesstaben. Ett mindre statligt ämbetsverk har placerats där. Där finns sjukhus och en rad skolor. Flera industrier med internationell försäljning är förlagda till kommunen. Statsrådet anför att de bandelar som hänförts till ifrågavarande grupp även kan beräknas få en låg resandefrekvens med hänsyn till ett begränsat befolkningsunderlag. Det är nödvändigt att framhålla att enligt gällande befolkningsprognoser folkmängden i kommunen kraftigt kommer att öka. I betydande utsträckning sker en inflyttning till kommunen av människor främst från och som behåller sina arbeten på de platser de kommer ifrån. Som ovan framhållits har bandelen främst karaktär av matarlinje till linjen SödertäljeEskilstuna. För denna uppgift finns det enligt vår uppfattning knappast anledning att med propositionens uttryckssätt kräva någon väsentlig upprustning av banstandarden vare sig för att kunna öka 1978/79: 2388 den högsta tillåtna hastigheten eller av annan anledning. Det torde också behöva understrykas att linjen är elektrifierad. Ett bibehållande av persontrafiken på linjen skulle kunna ge kommunen möjlighet att pröva att i större utsträckning använda järnvägen för transport av skolelever till skolorna i och . Med hänvisning till det anförda hemställs att vid behandlingen av propositionen 1978/79: 99 uttalar att persontrafiken på bandelen SträngnäsÅkers styckebruk skall bibehållas. () ()
mot · G2022391 · 1979-03-29 00:00:00 — Motion 1978/79: 2391 av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79: 99 om en ny trafikpolitik Vid anläggning av vägar, såväl nybyggnad som breddning av befintlig väg, uppstår i allmänhet olika slag av intrångsproblem. För vissa typer av intrång, exempelvis förstörd gröda till följd av själva anläggningsarbetet, försvårad jordbruksdrift eller sämre arrondering, finns regler efter vilka intrångsersättning utgår. Det kan emellertid konstateras att det förekommer situationer där intrånget är av annan art. Ändrad sträckning av en väg i samband med ombyggnad kan exempelvis innebära att vägen kommer närmare bostadsbebyggelse. Då en ny väg dessutom ofta är av bättre kvalitet medger den högre hastigheter för fordonen. De sammantagna miljöeffekterna i form av dramatiskt stegrat trafikbuller innebär ett miljöintrång av betydande omfattning. Inte sällan drabbar intrånget människor vars fastigheter inte fysiskt berörts av själva vägdragningen, och således utgår över huvud taget ingen ersättning i någon form trots att bostaden uppenbarligen genom det besvärande trafikbullret förlorar i värde. Enligt vår mening måste det skapas regler som medger ersättning vid intrång av ovan angivet slag. Ersättningen kan ha formen dels av ett penningbelopp för att kompensera bostadens minskade värde, dels ett åtagande att genomföra de ljudisolerande åtgärder som är möjliga att utföra med känd teknik. Regeringen bör utreda och framlägga förslag i denna fråga. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär utredning och förslag om vidgade möjligheter till ersättning för intrång i rörelse och minskat fastighetsvärde i samband med vägbyggande. () ()
mot · G2022392 · 1979-03-29 00:00:00 — Motion 1978/79: 2392 av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79: 99 om en ny trafikpolitik synpunkter och förslag beträffande trafikpolitiken i stort framgår av partimotionen. I denna motion vill vi endast beröra regionalt intressanta avsnitt. Propositionen föreslår bl. a. att vissa delar av det trafiksvaga järnvägsnätet sammanförs med affärsbanenätet till ett riksnät på vilken persontrafik skall bibehållas. För andra delar av det trafiksvaga nätet bör frågan om fortsatt persontrafik prövas. Till denna senare grupp hör bl. a. LysekilSmeberg i . Vid planeringen för den regionala persontrafiken i länet ingår nu befintliga järnvägslinjer som stomme i trafikförsörjningen. Komplettering sker sedan med buss och taxi. Det är därför otillfredsställande att persontrafiken på denna bandel avses läggas ned. Banan har efter framställningar från och och landsting förbättrats och ytterligare åtgärder föreslås av regeringen i särskild ordning. Självfallet är det värdefullt att godstrafiken kan upprätthållas. Detta är en av förutsättningarna för många industriföretag. Men det är dessutom av stort regionalt och trafikpolitiskt intresse att även persontrafiken upprätthålls. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att beslutar att bandelen LysekilSmeberg förs till gruppen riksnät på vilket persontrafik skall bibehållas.
mot · G2022394 · 1979-03-29 00:00:00 — Motion 1978/79: 2394 av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79: 99 om en ny trafikpolitik I regeringens proposition 1978/79: 99 angående trafikpolitiken anger regeringen att persontrafiken på bl. a. järnvägslinjen LysekilSmedberg () bör prövas, vilket innebär att det sker en överflyttning av persontrafik till landsväg. Ett av motiven är enligt föredraganden att banstandarden är dålig, och att det krävs omfattande investeringar i exempelvis rälsbyten och kurvrätningar. I samband med behandling av varvspropositionen 1978, beslutade att en upprustning av bandelen LysekilSmedberg () skulle ske via AMS till en kostnad av 10 milj. kr. Detta redovisar också regeringen i den trafikpolitiska propositionen 1978/79: 99 på s. 90. Mot denna bakgrund verkar det ganska egendomligt att bandelen LysekilSmedberg hänförs till den grupp av linjer som ifrågasätts för framtida persontrafik. Genom den satsning som kommer att ske via arbetsmarknadspolitiska åtgärder ökar förutsättningarna till snabbare och bättre förbindelser med tåg till och från . Vi anser mot denna bakgrund att persontrafiken på bandelen (), i likhet med de på s. 5657 upptagna linjerna, ytterligare bör utredas innan något slutligt ställningstagande görs till vilken kategori denna bandel skall tillhöra. att beslutar som sin mening ge regeringen till känna att persontrafiken på bandelen LysekilSmedberg () ytterligare utreds inom ramen för den fortsatta trafikplaneringen. () ()