mot · G2022413 · 1979-03-29 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:115 om riktlinjer för energipolitiken Frågorna om framtidens energiförsörjning griper in på många samhällsområden. Arbetsliv, bostadsförhållanden och kommunikationer påverkas av dagens beslut i energipolitiken. Besluten har avgörande betydelse för våra möjligheter att bevara en god livsmiljö för människorna långt in . Både energiförbrukningens ökningstakt och valet av energikällor påverkar natur och miljö. Det finns olika uppfattningar om hur den svenska energiförsörjningen skall planeras. Opinionen är delad både mellan och inom de politiska partierna. Men även om frågorna är svåra, opinionen delad och besluten har stor betydelse för framtiden måste politiska partier, riksdag och regering samla sig till beslut om framtiden. Lika viktigt är det att stå fast vid besluten så länge sakliga skäl inte motiverar en omprövning. Oförmåga att fatta beslut innebär att handlingsfriheten minskar . Det var av stort värde för landet att 1975 på socialdemokratins förslag under bred enighet kunde fatta ett energipolitiskt beslut för tiden . Genom en rullande energiplanering skulle beslutet justeras. Nästa kontrollstation sattes till 1978. Då skulle den senast tillförda kunskapen om bl. a. energiförbrukningen, hushållningens resultat och utvecklingen av alternativa energikällor kunna tas till vara. Det blev inget riksdagsbeslut . I stället upplevde vårt land en regeringskris som kulmen på en lång process. Orsaken var djup splittring i energifrågan mellan de tre regeringspartierna. De senaste två årens handlingsförlamning på energiområdet har varit utomordentligt allvarlig för vårt land. Anställda, företag och kommuner har svävat i ovisshet om framtiden. Möjligheterna till en långsiktig planering har försvårats. Oförmåga att fatta beslut har också medfört att miljardbelopp har slösats bort. Genom att taktiska och inte sakliga motiv har fått fälla utslaget vid vissa beslut har också den framtida säkerheten på energiområdet satts i fara. Den nu presenterade propositionen visar att sedan trepartiregeringen föll samman återigen sluter upp bakom huvudprinciperna energibeslut och lämnar ett förslag som bygger på den breda enighet som skapades i . Vi hälsar detta med till 1 1978/79. 1978/79: 2413 Propositionen öppnar möjligheten till en bred enighet i energipolitiken. Det bör därigenom bli möjligt för alla partier att med all kraft ta itu med energipolitikens viktigaste framtidsfrågor. Det gäller t. ex. hur vi skall kunna minska vårt oljeberoende genom en skärpt hushållning och en utveckling av alternativa energikällor. Vårt lands ekonomiska läge motiverar också att samtliga politiker och partier får tid att koncentrera sig på de svåra frågorna om hur vi skall kunna förbättra ekonomin, fördjupa demokratin och trygga framtidens sysselsättning. Energipolitiken måste utformas så att den kan medverka till att skapa ett bättre och tryggare samhälle. Den måste också utformas efter de förutsättningar som energitillgångarna och energiproduktionen medger. Tillgången till relativt billig energi har varit en av de viktigaste förutsättningarna för vårt lands utveckling från ett fattigt bondesamhälle till ett modernt industrisamhälle. Den akuta oljekrisen 19731974 innebar svåra påfrestningar för oss och andra länder. Denna kris var en föraning om vilka svårigheter som väntar ett industrialiserat välfärdssamhälle vid ett avbrott i energiförsörjningen. Också påverkar oljekrisens efterdyningar det svenska samhället negativt. De höjda oljepriserna har allvarligt försvårat en ekonomisk återhämtning. är en ökad tillgång till billig energi inte längre en självklarhet. Vi upplever allt tydligare att det finns gränser för hur hårt vi kan använda naturresurserna. Behovet av en planmässig hushållning med resurser och råvaror blir allt tydligare. De länder som redan har en hög materiell standard har ett speciellt ansvar för denna planmässiga hushållning. De fattiga länderna ställer rättmätiga krav på sin andel av jordens råvarutillgångar. Liksom kravet att hålla tillbaka energiförbrukningen i första hand gäller de rika länderna måste kravet på en skärpt hushållning i vårt land främst ställas på dem som har det bäst ställt. Vi har en möjlighet och en skyldighet att välja en framtid. Ett samhälle som i ökad utsträckning satsar på fördjupad välfärd, social omsorg, sjukvård, utbildning, kollektivtrafik och kulturupplevelser blir ett gott samhälle med hög livskvalitet och ett mindre energikrävande samhälle än det som främst uppmuntrar privatkonsumtion. Att tillfredsställa dessa behov av gemenskap och gemensam service framstår för många människor som viktigare än en kraftig utökning av den privata konsumtionen. Dock finns fortfarande grupper i samhället vars materiella standard behöver förbättras. Vi bör eftersträva en standard som svarar mot verkliga behov utan brist eller kommersiellt överflöd. Den offentliga verksamheten som sådan kräver relativt sett mindre 1978/79: 2413 Men om vi skall kunna skapa de resurser som behövs för att genomföra reformerna fordras en stark ekonomi och ett effektivt produktionssystem som i sin tur förutsätter tillräckligt med energi. En säker försörjning med energi är därmed också en förutsättning för att vårt land skall kunna bevara sin ställning som en framstående industrination. Det finns en stark medvetenhet också om de problem som den industriella utvecklingen fört med sig. Hård press i arbetslivet, miljöförstöring och risker för hälsan upplevs av allt fler som en följd av en okontrollerad teknisk och ekonomisk utveckling. Socialdemokratin är kritisk mot kapitalismens oförmåga att rätt utnyttja teknik och resurser. Demokratisk kontroll över ekonomin och produktionens inriktning framstår som alltmer nödvändigt för att möta de krav som människorna reser i det moderna industri- och servicesamhället. Genom en demokratisk kontroll av det ekonomiska systemet kan tekniken ställas i människornas tjänst. Endast på detta sätt kan den tekniska utvecklingen inriktas så att den gagnar människorna. Därigenom kan den bli ett viktigt instrument för att utveckla ett mänskligare industrisamhälle, där alla människor har rätt och möjlighet till ett rikt och meningsfyllt liv. energipolitiska beslut innebar att energiförsörjningen tryggades . Beslutet innebar inledningen till en rullande energiplanering, där våra möjligheter att behandla nya fakta skulle tas till vara vid återkommande beslut. Beslutet var det första steget i ett strategiskt program för hur energiförsörjningen skulle tryggas, som handlingsfriheten skulle öka genom att allt bättre lösningar skulle bli möjliga inom en mängd områden. Fyra uppgifter stod i centrum beslut: o Dämpad ökning av energiförbrukningen Energikonsumtionens ökningstakt skulle pressas ned från i genomsnitt till . Målsättningen är att hålla energikonsumtionen på en oförändrad nivå. Beslutet innebar att oljans andel av vår energiförbrukning skulle minska från till . Behovet av elektrisk kraft antogs öka betydligt snabbare än energibehovet som helhet. Planeringen inriktades på en försiktig utbyggnad av bl. a. vattenkraft och kärnkraft. tl 1978/79. 1978/79: 2413 o Forskning och utveckling Beslutet innebar en kraftig satsning på forskning och utveckling av bl. a. alternativa energikällor, ökad säkerhet vid energianvändningen och energisnål teknik. Den forskning som redan pågick vid universitet och högskolor mer än fördubblades. fattade beslutet under bred enighet. Därigenom hade vårt land snabbare än något annat land fått en medveten energipolitik. Nästa beslutstillfälle förutsattes bli 1978. energibeslut inledde en betydande aktivitet på energiområdet i . Beslutet innebar en unik satsning på sparande och hushållning med energi. Stora resurser har satts in. t. o. m. /78 har anslagit totalt ca 2 000 milj. kr. till bidrag och lån för energibesparande åtgärder i bostäder, industrier m. m. Är 1977 lade den borgerliga regeringen fram en proposition om möjligheter att spara energi i befintlig bebyggelse. Där angavs ett högre sparmål än beslut, men de konkreta förslag som lades fram var otillräckliga ens för att uppnå målet års beslut när det gällde att spara energi i bostäder och lokaler. Den totala energiförbrukningen har ökat långsammare än vad som förutsågs . har elförbrukningen ökat med i genomsnitt . I industrin har förbrukningen i genomsnitt varit oförändrad . Det beror till övervägande del på de senaste årens lågkonjunktur, som inneburit att vissa energikrävande industrier bara har utnyttjat av sin kapacitet. På transportområdet har dock energiförbrukningen ökat beslut angav. Förbrukningen av elektricitet inom övrigsektorn (hushåll, handel och offentlig sektor) ökade både 1975 och 1976. var ökningen, trots lågkonjunkturen, . förutses (enligt energisparkommittén) en ökning av den totala elförbrukningen . Det har visat sig svårt att minska oljans andel av energiförbrukningen på det sätt som angavs beslut. beslut innebar också en kraftig satsning på forskning såväl om metoder för att spara energi som om alternativa energikällor och ny teknik för att utnyttja redan tillgängliga energiformer bättre. Under vårriksdagen 1978 fattade under bred enighet beslut om ett nytt treårsprogram för energiforskning. Resurserna ökades från ca 370 milj. kr till ca 840 milj. kr. 1978/79: 2413 kraterna förespråkade i en större satsning på forskning om säkerhetsfrågor än den borgerliga riksdagsmajoriteten beslöt. (utredningen om använt kärnbränsle och radioaktivt avfall) tillsattes av den socialdemokratiska regeringen för att utreda möjligheterna att hantera det högaktiva avfallet. Utredningen var färdig med sitt arbete och föreslog då en principlösning som innebär att tre olika barriärer (glassammansmältning, inkapsling samt berggrunden) skall hindra det högaktiva avfallet från att spridas till människor och djur. tillsatte den socialdemokratiska regeringen en utredning om energi, hälsa och miljö som lämnade sitt slutbetänkande . Dess uppgift var att redovisa de risker för hälsa och miljö som är förknippade med olika energislag. Framför allt när det gäller riskerna vid användning av fossila bränslen (olja, kol och gas) har väsentliga, delvis nya fakta presenterats. Efter regeringsskiftet tillsatte den borgerliga regeringen en särskild för att förbereda nästa energipolitiska beslut. Dess huvudbetänkande redovisades . En stor majoritet av ledamöterna avvisade tanken att förändra den huvudsakliga inriktningen av energibeslut. Den av fastlagda inriktningen av energipolitiken bör inte nu radikalt ändras. En begränsad omprövning av energiprogrammet bör ske i samband med de energipolitiska besluten varje budgetår och fortlöpande allt efter som nya rön görs. Ett mer definitivt val av långsiktig handlingslinje kan sannolikt göras . Det slutliga ställningstagandet för eller emot kärnkraften bör anstå tills vidare. Man skrev vidare: Att nu fatta beslut om avveckling av kärnkraften innebär ett avsevärt risktagande. Om introduktionen av de förnyelsebara energikällorna skulle dröja måste bortfallet kompenseras med importerade bränslen, främst olja och kol, beträfande vilka avsevärda risker föreligger när det gäller såväl tillförsel som miljö och hälsa. Den borgerliga regeringen lade efter långa interna förhandlingar fram ett förslag till villkorslag där vissa förutsättningar för att en reaktor skall få laddas anges. Socialdemokraterna framhöll i en partimotion att lagen inte ger regeringen några befogenheter som den inte redan hade enligt atomenergilagen. Den har vidare skapat en stor oklarhet och allvarligt försvårat kraftföretagens planering. Den forcerar arbetet med avfallshanteringen på ett olyckligt sätt. I stället borde behålla handlingsfriheten beträffande upparbetning och slutförvaring genom att lagra det utbrända bränslet . bör forskningen gå vidare, och bör aktivt delta i det inter 1978/79: 2413 nationella samarbetet för att finna bästa möjliga lösningar för hantering av utbränt kärnbränsle. I motionen krävdes beslut om ett centrallager för förvaring av det utbrända bränslet tills slutlig förvaring blir aktuell. Regeringen har tillmötesgått kraven på ett centrallager. Kraftindustrin tillsatte en projektgrupp med uppgift att presentera förslag till hantering och förvaring av kärnbränsleavfall såväl för upparbetat bränsle som för bränsle utan upparbetning. Det s. k. har konkretiserat principlösning för avfallsfrågan. energibeslut byggde på en bedömning av energibehovet 1985 om totalt ca . Den elektriska kraften utgjorde . har en rad prognoser med olika resultat presenterats. Energibehovet 1990 har av industriverket uppskattats ligga mellan 554 och . Elkraftbehovet skulle då utgöra . Till grund för dessa prognoser ligger dock antaganden om en långsammare tillväxt i produktionen än vad som förutsattes . Det gäller framför allt inom gruvindustrin samt järn- och stålindustrin där den antagna tillväxttakten mer än halverats. Dessutom görs en nedskärning inom området offentliga tjänster. Det finns en betydande osäkerhet inbyggd i prognoserna. Energiplaneringen bör därför göras med vida marginaler uppåt. Reserver som inte vid alla tillfällen behöver utnyttjas maximalt är ändå från olika utgångspunkter en tillgång som man kan få till måttliga kostnader. Däremot kan en otillräcklig kapacitet tvinga fram olyckliga och dyra nödlösningar eller leda till ransoneringar. Socialdemokratin vill skapa ett samhälle där varje människa har rätt till ett rikt och meningsfyllt liv. Socialdemokratin eftersträvar en planerad hushållning med våra gemensamma tillgångar. Då kan våra behov av en oförstörd natur och livsmiljö tillgodoses både i och . Energianvändningens ökningstakt är ytterst beroende av vilket samhälle vi vill ha. På kort sikt måste vi ha mer energi för den produktion som gör det möjligt att minska orättvisor och undanröja brister i välfärden. På kan vi välja att utveckla samhället så att ökningstakten begränsas utan att människors behov eftersätts. Ett samhälle som satsar på fördjupad välfärd, social omsorg, sjukvård, utbildning, kollek 1978/79: 2413 tivtrafik, kulturupplevelser och gemenskap blir ett gott samhälle med hög livskvalitet och ett mindre energikrävande samhälle än det som främst uppmuntrar privat konsumtion. Genomgripande förändringar av energiförsörjningen, t. ex. investeringar i ny teknik och hushållning, kan endast genomföras i ett samhälle med hög investeringstakt. Energipolitiken måste utformas så att tillgången på energi tryggas. En otillräcklig energiförsörjning kan förhindra den produktion som är nödvändig för att förverkliga målen om fördjupad välfärd och full sysselsättning i vårt land. Energipolitiken måste vidare underordnas högt ställda krav på säkerhet och hänsyn till vår miljö och människors hälsa. Den svenska energipolitiken bör utformas som ett led i en internationell energihushållning. Ett viktigt mål för energipolitiken är också att få ett av flera komponenter sammansatt, robust och tåligt nationellt energisystem. Energipolitiken bör inriktas på att skapa handlingsfrihet vid framtida val av energiförsörjningssystem. Regeringens beskrivning av energipolitikens mål ligger väl i linje med socialdemokratins synsätt. Vi vill nedan redovisa vår grundsyn och kommentera regeringsförslagets detaljer. Vårt land är till ca tre fjärdedelar beroende av importerad olja för energiförsörjningen. Detta skapar speciella problem. o Balans i utrikesaffärerna Värdet av vår oljeimport var ca 16 000 milj. kr. Detta motsvarar exportvärdet från hela den svenska verkstadsindustrin under . Starka handelspolitiska skäl talar därmed för en sträng hushållning, främst med importerad olja. Det stora beroendet av importerad olja innebär också andra faror. Störningar i oljeproduktionen i de stora exportländerna slår med förödande kraft mot vårt välfärdssamhälle. Hot och påtryckningar från producentländer och multinationella oljebolag kan inte uteslutas. Hushållning med importerad energi har därmed också säkerhetspolitiska aspekter. I hela världen önskar sig människor de förbättringar som en ekonomisk tillväxt kan föra med sig. En ekonomisk utveckling kan inte t2 1978/79. 1978/79: 2413 garantera en utjämning mellan fattiga och rika länder. Men den kan bidra till att göra denna utjämning möjlig. I rapporten på världens framtida energiförsörjning (World Energy Looking ahead to 2020) från vid i konstateras att utvecklingsländerna behöver ökade energiinsatser för att göra en snabb ekonomisk tillväxt möjlig. Dessa länder befinner sig i den ekonomiska tillväxtens begynnelseskede. Man kräver en tryggad energiförsörjning för att utveckla jordbruket, kommunikationerna och industrierna. Det är osäkert om nya alternativ till oljan hinner utvecklas innan en oljekris inträffar. En effektiv hushållning i de industrialiserade länderna är därför en förutsättning för att den tredje världens länder under en övergångstid skall kunna utnyttja en billig energikälla som endast kräver en enkel teknik och få den möjlighet till utveckling av sina samhällen som en billig oljeförsörjning gav vårt land. Dessa länder har inte tid att vänta eller råd att utveckla en ny energiteknik. Det blir i första hand den industrialiserade världens ansvar att utveckla de nya energikällorna och ställa den tekniken till den tredje världens förfogande. från beräknar att oljans andel av världens energiproduktion kommer att nå ett maximum redan omkring 1990. Därefter kommer dess andel av den totala primärenergiproduktionen att avta från till . Oljan måste i växande omfattning användas för sådant som den är särskilt lämpad för, inom transportsektorn och jordbruket samt som råvara inom den petrokemiska industrin. Övriga användningsområden måste tillgodoses genom andra energiformer. Den svenska ansluter sig till denna syn. o En god livsmiljö Också hänsynen till miljön motiverar en skärpt hushållning med olja. All nuvarande energiproduktion medför risker för hälsa och miljö. Vi ser med allvar på kärnkraftens risker. De svenska säkerhetskraven och tillämpningen av dessa är i jämförelse med andra länders mycket stränga. Inga otillåtna utsläpp av radioaktiva ämnen från ett kärnkraftverk till omgivningen har inträffat i vårt land. Men driftserfarenheter ger inte ensamma ett tillräckligt underlag för att uppskatta risken för stora olyckor. De praktiska erfarenheterna måste kompletteras med teoretiska uppskattningar av risken för föga sannolika men allvarliga olyckor. Dessa uppskattningar är svåra att göra. Meningarna är också delade om riskerna. Sannolikheten för ett reaktorhaveri i vårt land är dock liten med det beslutade kärnkraftsprogrammet. För många människor är risken för att vi inte skall lyckas isolera det högaktiva avfallet en av de allvarligaste invändningarna mot kämkraf 1978/79: 2413 avsnitt har redovisat den s. k. och bedömningar och förslag. En överväldigande majoritet av landets forskare och tekniker anser att dessa förslag utgör en god grund för vidare forskning och utveckling. Med ytterligare forskning och utveckling kan allt bättre metoder för en slutlig förvaring av det högaktiva avfallet utvecklas. Kärnkraften har kommit i blickpunkten också i den internationella debatten. Framför allt har riskerna för spridning av kärnvapen uppmärksammats. Vid upparbetning av utbränt kärnbränsle har plutonium skilts ut från andra ämnen. Detta plutonium kan också användas för vapenbruk. Socialdemokratin har krävt ett stopp för upparbetning så länge tillräckliga garantier mot plutoniumspridning saknas. Men vi måste se med samma allvar också på riskerna för framtida generationer med andra energikällor. har alarmerande uppgifter kommit fram. Vid förbränning av fossila bränslen frigörs koldioxid. En ökad koldioxidhalt i atmosfären medför risker för jordens klimat och växtlighet på lång sikt. Svavelföroreningar från förbränning har medfört att ca 10 000 sjöar i vårt land är förstörda eller på väg att bli förstörda genom försurning. Tungmetaller är ett annat allvarligt problem vid förbränning. Kadmium lagras i marken och når människans njurar. Blyets negativa inverkan på människor och natur har diskuterats intensivt . Vissa kolväten som också sprids vid förbränning av fossila bränslen är cancerframkallande och orsakar ärftliga skador. En hård dom kommer att falla över dagens generation politiker om inte ansträngningarna att förbättra miljön bl. a. genom sträng hushållning intensifieras. Dagens oljeförbränning kommer att visa sig sjukdomsstatistik. Starka samhällsintressen talar därmed för att vårt land måste frigöra sig från det stora oljeberoendet. Detta är den absolut viktigaste uppgiften för svensk energipolitik. Också den tredje världens krav på en tryggad försörjning med relativt billig olja gör ansträngningarna att bryta det stora oljeberoendet till en förpliktande internationell uppgift. Det finns i princip två vägar att minska oljeberoendet i den svenska energiförsörjningen. Båda möjligheterna måste utnyttjas. Den första vägen är en skärpt hushållning med energi. Hushållningsåtgärder inom bebyggelsen är speciellt viktiga. av oljan används till uppvärmning. Om vi också tar hänsyn till att transportbehoven påverkas starkt av hur bebyggelsen lokaliseras och utformas stiger den andel av oljeförbrukningen som bebyggelsen påverkar till . 1978/79: 2413 0 Alternativ till oljan Den andra vägen är en ersättning av oljan med andra energikällor. Detta förutsätter en stark satsning på forskning och utveckling av alternativa energikällor bl. a. för att ersätta olja för uppvärmning. Inom transportsektorn saknas ännu möjligheter att ersätta oljan med andra energikällor. Samhället måste anpassas så att ny teknik kan få ett genombrott. Liksom kravet att hålla tillbaka energiförbrukningen globalt sett i första hand gäller de välbärgade länderna måste kravet på en skärpt hushållning i vårt land främst ställas på dem som har det bäst ställt. Vi kan komma att ställas inför en situation som kräver betydande ändringar i livsföringen på grund av problem med energiförsörjningen. 1 en sådan situation kan det bli nödvändigt med restriktiva åtgärder för att minska energiförbrukningen. De måste utformas så att inte de svagaste grupperna i samhället drabbas hårdast. Det kan krävas ingrepp mot energikrävande lyxkonsumtion. Sekretariatet för framtidsstudier har studerat sambandet mellan energiförbrukning och privat konsumtion. Om man tar hänsyn till energiinnehållet också i konsumtionsvaror, finner man att den största delen av den förbrukade energin används till privat, inhemsk, konsumtion. De resurser som satsas i privat konsumtion kräver i genomsnitt ca dubbelt så mycket energi som motsvarande satsning inom den offentliga verksamheten. Ett samhälle som väljer att i ökad utsträckning satsa resurser i gemensam verksamhet blir därmed ett energisnålare samhälle än det som främst uppmuntrar ökad privatkonsumtion. krävs dock för att genomföra sådana satsningar ett effektivt produktionssystem som i sin tur förutsätter tillräckligt med energi. Vidstående figurer visar den privata konsumtionens samband med energikrävande livsmönster, framför allt för höginkomsttagarna. 1978/79: 2413 Några konstruerade exempel på energianvändning i olika hushåll stor motorbåt, inrikesflyg, charterresa, 2 bilar, rymligt fritidshus och stor villa /o*o0o0 0 mycket kollektivresor, charter, bil, rymligt fritidshus och stor lägenhet stor, snabb båt på trailer, mycket bilkörning, småhus genomsnitt för kollektivtrafik, gcnomsnittsbil, genomsnittsfritidshus. kollektivresor med långresor på tåg, liten bil, litet fritidshus, normal lägenhet o% o o o n kollektivrcsor, charterresa till , normal lägenhet kollektivresor och litet småhus, t. ex. ett pensionärspar kollektivresor och liten lägenhet, t. ex. ensam pensionär o -c S S p o ) i i ii | I l i | l i i t OSTAD tlllllll' FRITIDSHUS . tmAUD«EHÉ«THl ^ gg**' 1978/79: 2413 Sekretariatet för framtidsstudier har också visat att energiförbrukningen är direkt proportionell mot hushållens inkomster. Andra undersökningar bekräftar den bilden. Nedanstående figur redovisar sambanden.