mot · G2022170 · 1979-02-09 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:87 om finansiellt stöd till -- presenterades från socialdemokratins sida ett sjupunktsprogram för den svenska gruv- och mineralindustrin. Bland de viktigaste huvudpunkterna i detta sammanhang angavs att malm- och mineralbasen .näste breddas, att den svenska malmens konkurrenskraft måste ökas, att en ökad vidareförädling av järnmalmen måste komma till stånd i och att gruvföretagen borde komplettera sin produktion med nya produkter. Dessa krav har i en rad olika sammanhang upprepats bl. a. i den socialdemokratiska partimotionen 1977/78:1644. De borgerliga regeringarna har däremot inte vidtagit några åtgärder som syftar till en framtida utveckling av gruvindustrin. Bakgrunden till detta program var självfallet de stora problem som den svenska gruvindustrin mött i förening med den utomordentligt stora betydelse som gruvindustrin har för vår industriella utveckling, för utnyttjandet av naturtillgångar och inte minst för sysselsättningen i en rad utsatta orter och regioner. Dessa förhållanden gäller generellt för den svenska gruvindustrin, men problemen har en alldeles särskilt brännande aktualitet i de två malmfältskommunerna . Dessa två orter har en helt avgörande betydelse för den regionala utvecklingen i den allra nordligaste delen av vårt land. Här lever flera tiotusentals familjer, och här finns en utbyggd samhällsservice på en rad olika områden. Det är ingen överdrift att hävda att dessa orter för sin existens är helt beroende av gruvnäringen. Praktiskt taget all sysselsättning i dessa kommuner är direkt eller indirekt beroende av verksamheten i gruvorna. Gruvindustrins utveckling är därför helt avgörande för dessa orters framtida utveckling. Stora ansträngningar måste enligt vår uppfattning göras för att komplettera näringslivet på dessa orter med annan industriell verksamhet. Detta möter emellertid utomordentligt stora problem, som erfarenheterna visat. Det är därför uppenbart att gruvindustrins avgörande dominans för dessa orters utveckling kommer att bestå framöver. Om man tar det som en självklar förutsättning att och samhällen skall fortleva som betydelsefulla orter i den nordligaste delen av vårt land följer därav ofrånkomligen att gruvindustrin måste fortleva och vidareutvecklas. Ett grundläggande mål för samhällets politik måste därför vara att medverka till att skapa så goda förutsättningar som möjligt för den 1 1978/79. fortsatta utvecklingen av gruvverksamheten. och Statsföretag har gemensamt i samarbete med representanter för personalorganisationer genomfört en mycket omfattande utredning om framtida verksamhet. Arbetet, som pågick till , har redovisats i en s. k. strukturutredning vilken återges i sammanfattning i regeringens proposition. Utredningens huvudslutsats äratt möjligheteratt kvarleva som ett betydande järnmalmsföretag är goda. Det viktigaste målet är att göra företaget lönsamt. En förutsättning för detta är att rekonstrueras finansiellt. 1 utredningen slås också fast att en utveckling av som ett lönsamt järnmalmsföretag ställer mycket stora krav på att de åtgärder som igångsatts för att åstadkomma en resultatförbättring med kraft fullföljs. I utredningen kommer man fram till ett antal slutsatser beträffande åtgärder för att minska kostnader och förbättra marknaden. innebär att det nu finns ett omfattande och djupgående underlagsmaterial för att bedöma åtgärder för att slå vakt om den framtida utvecklingen inom . Visserligen är förändringarna på järnmalmsområdet väsentligt snabbare och mer drastiska i fråga om priser och volymer än vad som gäller för de flesta andra områden, men även med hänsyn till dessa osäkerheter torde strukturutredningen utgöra ett ovanligt väl genomarbetat underlag för ställningstaganden. Utredningens inriktning på en lönsam framtid för ligger också väl i linje med huvudpunkterna i det tidigare nämnda socialdemokratiska sjupunktsprogrammet. har tidigare haft en utomordentligt god ekonomi. 1 propositionen anges bl. a. att från förstatligandet har lämnat utdelning och koncernbidrag på totalt drygt 1 700 milj. kr. Utdelning lämnades senast för . Därtill kommer vinster inom statensjärnvägar från . Det är alltså uppenbart att även på detta sätt lämnat ett betydande bidrag till nationens gemensamma resurser. konstaterade, som nämnts, att en första förutsättning för den framåtsyftande verksamheten att göra konkurrenskraftigt är att får en finansiell rekonstruktion. Behovet av en ekonomisk rekonstruktion nu är i hög grad beroende av resultatutvecklingen och den utveckling som kan förväntas . redovisas förluster före bokslutsdispositioner och skatt på 630 resp. preliminärt ca 900 milj. kr. I propositionen redovisas en bedömning att den väntade resultatutvecklingen innebära» utan en finansiell rekonstruktion skulle redovisa förluster efter skatt som uppgår till totalt ca 1 535 milj. kr. Med hänsyn till bl. a. den utveckling som skett på valutaområdet sedan dessa beräkningar gjordes kan det finnas anledning att räkna med risken att denna summa skall kunna bli ytterligare något större. Enligt vår uppfattning är ett beslut om en grundläggande finansiell rekonstruktion av nödvändigt. De förslag som regeringen lagt till i detta avseende är enligt vår uppfattning mycket otillfredsställande. Regeringen anvisar ett kapitaltillskott på 700 milj. kr. varav 500 milj. kr. avseratt kompensera för förlusten 1978 och 200 milj. kr. Såvitt vi kan bedöma innebär detta att inte har möjlighet att undvika att redovisa en betydande förlust även vid fullt utnyttjande av tillgängliga reserver. Detta skulle då leda till en inte oväsentligt lägre soliditet än de som industriministern angett i ett pressmeddelande. Redan detta innebär att vi finner regeringens åtgärder otillfredsställande. Betydligt allvarligare är att man avvisar Statsföretags framställning om ett rekonstruktionslån med villkorlig återbetalningsskyldighet för de tre närmaste åren. Industriministern framhåller nämligen att han inte nu är beredd att förorda att staten skall tillskjuta medel för att täcka beräknade finansieringsbehov . Motivet för detta anges vara att osäkerheten i prognoserna är alltför stor för att ställning nu skall kunna tas till behovet av medel. Han framhåller att frågan om ytterligare finansiellt stöd får tas upp när resultatutfallet närmare kan bedömas. Innebörden i detta uttalande är att företagsledning och anställda kommer att få leva i en permanent ovisshet om de finansiella förutsättningarna. Konsekvenserna av detta ställningstagande blir enligt vår uppfattning utomordentligt olyckliga, då de på ett dramatiskt sätt rycker undan förutsättningarna för en långsiktig planering av företagets framtida verksamhet i enlighet med de grundlinjer som utarbetats inom ramen för strukturutredningen. I och för sig är det riktigt som industriministern framhåller att de resultatprognoser som redovisats är osäkra. 1 ett pressuttalande hänvisar han till att en prishöjning förbättrar resultatet med 150 milj. kr. Det får emellertid anses utomordentligt osäkert om prisutvecklingen kommer att vara sådan att större förluster skulle kunna undvikas. Det kan nämnas att man i den preliminära nationalbudgeten räknar med en prishöjning på järnmalm på 5 96. Om man genom prishöjningar skulle täcka de beräknade förlusterna skulle då överslagsmässigt priserna behöva ligga nivå, vilket knappast kan anses utgöra det mest sannolika alternativet. Mot den bakgrunden får det anses klart att sannolikheten är hög för att resultatutvecklingen kommer att bli sådan att åtgärder för en finansiell rekonstruktion blir nödvändiga. Finansiella rekonstruktionsåtgärder som redan nu ger företaget garantier för en bevarad god soliditet är nödvändiga för att företaget skall kunna möta de extrema konjunktursvängningar som finns i branschen. Endast genom att företaget haren hög soliditet finns det möjlighet att jämna ut produktionen trots stora svängningar i avsättningsmöjligheterna. En utjämning av produktionen är av utomordentligt stor betydelse för att 1* 1978/79. garantera de anställda trygghet i sysselsättningen och för att skapa förutsättningar för en rationell personalplanering. Även rent företagsekonomiska motiv talar för detta. En garanterad soliditet är också en förutsättning för att skall få en sådan kreditvärdighet att företaget kan uppträda självständigt på kapitalmarknaden. harju genom de senaste årens utveckling i hög grad blivit beroende av extern finansiering. Det kanske allra viktigaste motivet till varför en finansiell konstruktion är nödvändig är behovet att skapa ett förtroende för ägarnas bedömning att verksamheten vid haren framtid. Ett sådant förtroende är nödvändigt av flera skäl. Företagets kunder måste veta att företaget har vilja och framför allt förmåga att finnas kvar och utvecklas på marknaden. Uppbyggandet och utvecklandet av långsiktiga kundförbindelser måste utgöra en väsentlig del av företagets marknadsaktivitet. Men företaget är inte enbart beroende av marknaden. Det effektiviseringsprogram man är i förd med att genomföra kräver långtgående insatser och nära samverkan med de anställda och de kommuner där man är verksam. En förutsättning för att de skall medverka med sina insatser i arbetet på att skapa en framtid för företaget är självfallet att även företagats ägare visar denna tilltro och vilja till ansvar. Företagets program för att skapa en större effektivitet och förbättrad utveckling kommer självfallet att innebära en stor ansträngning av resurserna i företaget. Mot den bakgrunden är det också angeläget att företagsledning och styrelse helhjärtat kan inrikta sina ansträngningar på att genomföra dessa program i stället för att tvingas koncentrera krafterna på frågor som gäller företagets akuta finansiella situation. Ett ytterligare argument som talar för behovet av en omedelbar finansiell rekonstruktion är att frågan om värderingen av i Statsföretags balansräkning blir alltmer akut. är f. n. bokförda för 1 330 milj. kr. i Statsföretags balansräkning. De uttalanden som görs av regeringen om framtida insatser från statsmakternas sida beträffande förlusttäckning i är så vaga och ovissa att det mycket starkt kan ifrågasättas om de är tillräckliga för att undvika att frågan om en nedskrivning av LKABaktierna blir aktuell. Enligt vår uppfattning talar alltså en rad olika skäl för att det är nödvändigt att statsmakterna nu gör ett bestämt ställningstagande till frågan om finansiella rekonstruktion. De uttalanden som görs av industriministern i propositionen är som vi visat helt otillräckliga. Enligt vår uppfattning är det därför nödvändigt att nu fattar ett beslut om att i enlighet med Statsföretags förslag får ett villkorligt rekonstruktionslån med sammanlagt högst 1 100 milj. kr. Lånet förutsätts vara räntefritt . Villkoren bör utformas i överensstämmelse med vad som gäller för motsvarande lån till . Innebörden av detta är bl. a. att lån inte utgår med högre belopp än vad företaget redovisat i förlust. Beloppet innebär sålunda en ram för det högsta belopp som kan bli Skulle t. ex. prisutvecklingen bli gynnsam reduceras behovet att ta denna ram i anspråk i motsvarande mån. bör således i enlighet med Statsföretags framställning fatta ett principbeslut om ett villkorligt rekonstruktionslån av denna omfattning . Närde aktuella behoven för vart och ett av åren bättre kan överblickas bör regeringen återkomma , lämpligen i samband med tilläggsbudget II, och anvisa de nödvändiga medlen. En finansiell rekonstruktion av företaget skapar enligt vår uppfattning en fast grund för kraftfulla insatser i syfte att återge konkurrenskraften och därigenom kvarleva som ett betydande järnmalmsföretag. Åtgärderna bör syfta såväl till att sänka produktionskostnaderna, vilka är väsentligt högre än i många av de stora järnmalmsgruvorna i världen, som till att öka intäkterna genom olika framtidsinriktade åtgärder. Den interna effektiviteten bör kunna ökas väsentligt genom förbättrad planering, bättre utnyttjande av befintliga investeringar, vidareutveckling av brytningsmetoder och modernisering. En mycket betydande del av malmkostnaden vid exporthamn utgörs av kostnader för transporten från gruva till hamn. kostnader i detta avseende är väsentligt högre än hos de flesta andra konkurrenter trots att dessa har väsentligt längre transportsträckor. Det är därför utomordentligt angeläget att transportkostnaderna kan sänkas. Till en del kan detta åstadkommas genom åtgärder som syftar till en mera rimlig fördelning av resultatet mellan och SJ. Det nya fraktavtal som slutits mellan och SJ utgör ett steg i denna riktning. Avgörande för möjligheterna att på väsentligt kunna reducera transportkostnaderna är emellertid en förbättrad effektivitet i transportapparaten. Inom ramen för den nuvarande transportapparaten torde stora vinster finnas att göra genom ökad rationalisering och förbättrad planering. Härutöver är det emellertid nödvändigt med en väsentlig förbättring och modernisering av hela transportapparaten och transportsystemet. Transportkapaciteten på den svenska är låg i jämförelse med internationella motsvarigheter. För att uppnå en ökad effektivitet i detta avseende är det nödvändigt med omfattande ombyggnader och moderniseringar av . Kravet på detta har vid ett flertal tillfällen framförts från socialdemokratiskt håll utan att några åtgärder vidtagits från regeringens sida. Enligt vår uppfattning måste en nödvändig del i ett program för framtida utveckling av vara en modernisering av . Mot den bakgrunden bör ge regeringen i uppdrag att föranstalta om att SJ i nära samarbete med utarbetar en plan för ombyggnad, upprustning och modernisering. Åtgärder för att öka företagets intäkter måste spela en minst lika framträdande roll i den framtida utvecklingen som insatser för att minska kostnaderna. En betydande del av ekonomiska problem är förknippad med den höga fosforhalten i en del av malmerna. högfosformalm är och kan förväntas förbli väsentligt lägre bl. a. på grund av den svagare marknadsutvecklingen och de högre kostnaderna i stålindustrin vid användning av denna typ av . Därtill kommer att den pågående strukturomdaningen inom den europeiska stålindustrin innebär att man får räkna med att avsättningsmöjligheterna för denna typ av malm minskar. stora förlustsiffror kan till stor del hänföras till en produktsammansättning med alltför stor andel högfosformalm. Förlorade marknadsandelar har varit en annan orsak, som också till stor del kan hänföras till fosformalmen. För framtiden kan det bli betydande problem för att erhålla möjligheter att fl avsättning för högfosforprodukterna, åtminstone till priser som kan accepteras. har möjligheter att avsätta högfosforprodukterna till /, och . Inom finns en beräknad kapacitet av stål baserad på högforsformalm. Den siffran kan drastiskt förändras genom investeringar i stålverken som leder till att lågfosformalm kommer att användas i stället. beräknar att producera ca högfosforprodukter av en totalproduktion på ca i Kiirunavaara. Det är alltså en betydande produktion av högfosformalmer som långtifrån täcker sina kostnader. Problemet med högfosformalmen måste mötas med olika typer av åtgärder. Genom insatser för att förbättra den s. k. selektiviteten kan man bättre hålla isär de olika malmkvaliteterna och på det sättet fl ut högre pris för en större andel av den malm som är fosforfri. Däremot torde det vara svårt att lösa problemet genom att lägga om brytningen från hög- till lågfosformalm. Åtgärder för att minska brytningen av högfosformalm skulle fl återverkningar på möjligheterna att även bryta lågfosformalm. Detta skulle alltså fl negativa återverkningar på den totala produktionen. Mot bakgrund av den förväntade utvecklingen av priser och avsättningsmöjligheter för den fosforrika malmen är det angeläget att vidta åtgärder för att reducera fosforhalten. Detta kan ske genom en ökad övergång till kulsinter. Företagets planering bör därför inriktas på en successivt ökad andel kulsinter av produktionen. Hur snabbt en sådan omställning kan ske är i hög grad beroende av marknaden och avsättningsmöjligheterna. Det förefaller uppenbart att efterfrågan på kulsinter kommer att öka, även om det är svårt att bedöma i vilken takt. I första hand bör man självfallet öka kapacitetsutnyttjandet vid den anläggning som finns i . De lösningar man därefter väljer bör vara så flexibla som möjligt. Mycket talar för att största möjliga flexibilitet i detta avseende kan uppnås genom stegvisa åtgärder. Ett program för övergång till kulsinter bör därför ha två steg: En om- och nybyggnad av det befintliga kulsinterverket i . Därefter bör ett ytterligare kulsinterverk i komma till. Det nuvarande kulsinterverket i har en kapacitet som uppgår till ca . Anläggningen är f. n. avställd med hänsyn till marknaden. Ett återupptagande av driften vid det nuvarande kulsinterverket när efterfrågan kommit tillbaka skulle kräva investeringar med betydande belopp för att de krav på yttre miljö som ställs skall kunna tillgodoses. Inom finns stora möjligheter att producera ett flertal olika pelletskvaliteter (basisk, sur, dolomit- och direktreduktionspellets) vilket möjliggör att ett flertal exportmarknader öppnar sig. producerar pellets i Svappavaaraanläggningarna med dessa kvaliteter till kostnader som är mycket förmånliga vid internationell jämförelse. Det beror främst på låga energikostnader, vilket är ett resultat av forsknings- och utvecklingsarbete. En om- och tillbyggnad av pelletsverket i innebär att man även i denna anläggning skulle få en hög flexibilitet för att tillverka olika typer av pellets vilket i hög grad skulle bredda marknaden och avsättningsmöjligheterna. Härtill kommer att man i en moderniserad anläggning uppnår en väsentlig energibesparing i förhållande till den nuvarande, vilket har avgörande betydelse för driftkostnaderna. En sådan om- och tillbyggnad skulle innebära en kostnad av storleksordningen 350 till 400 milj. kr. Sysselsättningen vid anläggningen skulle uppgå till ca 200 till 250 personer vilket blir en motsvarande ökning i förhållande till dagsläget. Härtill kommer den förbättring av sysselsättningsmöjligheterna på lång sikt som det innebär att man kan utnyttja en större andel av högfosformalmen. Härtill kommer också det förhållandet att själva ombyggnaden av anläggningarna skulle innebära sysselsättning för flera hundra personer . En om- och tillbyggnad av kulsinterverket i skulle härutöver skapa underlag för en ytterligare ökning av apatitproduktionen. Detta skulle kunna utgöra en ytterligare förstärkning av företagets inkomster. Enligt vår uppfattning finns det således starka skäl för att satsa på en omoch tillbyggnad av kulsinterverket i . bör därför hemställa hos regeringen att den ger och Statsföretag i uppgift att lägga fram ett förslag till en om- och tillbyggnad av kulsinterverket i . Regeringen bör därefter förelägga förslag om bl. a. projektets finansiering. En breddning av produktsortimentet inom är som tidigare framhållits mycket angelägen. En utbyggnad av kulsinterkapaciteten skulle, som också tidigare nämnts, innebära att möjligheter skapas för att öka apatitproduktionen. Investeringar i sådan produktion kan beräknas innebära en god lönsamhet, och företaget torde därför självt ha goda förutsättningar att finansiera sådana projekt - under förutsättning att en finansiell rekonstruktion skett. Det är också angeläget att verksamheten med gruvundersökningar och utvecklande av brytmetoder i fråga om kopparfyndigheterna i kan fortsätta i full utsträckning. Härtill kommer den stora betydelse som prospekteringsverksamheten i har för möjligheterna att utvidga och utöka LK AB:s verksamhet. Fortsatt satsning på att vidareutveckla företagets insatser i fråga om industrimineral och legeringsmetaller är också angelägen. En ökad internationell verksamhet kan ha stor betydelse inte minst för att stödja andra svenska foretag som sysslar med bl. a. utrustning till gruvindustrin. En förutsättning för att skall ha hög internationell konkurrenskraft på detta område är självfallet att man har en väl utvecklad gruvverksamhet inom landet att falla tillbaka på. Det är också angeläget att en framtidsinriktad satsning på gruvindustrin kombineras med en ytterligare satsning på teknisk forskning och utveckling. Tillkomsten av den tekniska högskolan i bör i det sammanhanget utgöra en viktig resurs. Inom ramen för Norrbottendelegationen har man vid högskolan i i samarbete med gjort en utredning om särskild forskningsstation för gruvbrytning. Denna utredning föreslår att en forskningsstation i gruvbrytning inrättas till stöd för den svenska gruvindustrin. Forskningsstationens uppgift är att öka gruvornas konkurrenskraft och därmed stärka sysselsättningen inom svensk gruvhantering. Forskningsstationen skall i huvudsak arbeta med att utveckla nya, effektiva och miljövänliga brytningssystem inkl utrustningar. FoU-program är utarbetade för en första provperiod omfattande . Under den tiden skall ett nytt brytningssystem prövas. Det baseras på bergmekanisk förprojektering och brytningskontroll, grovhålsbrytning med variation av borrnings- och sprängningsteknik samt en ansats till kontinuerlig lastningsteknik. Flera av systemets komponenter är redan känd teknik, men de har ej prövats i samma system tidigare. Utveckling av utrustning planeras ske för uppåtriktade grovhål, kabelbultning och om möjligt för kontinuerlig lastning. Särskilt skall norr- och västerbottniska verkstäder ges tillfälle att delta i maskinutvecklingen. De främsta fördelarna med detta system är att det ger lägre brytningskostnader och bättre arbetsmiljö genom en hög grad av mekanisering/automatisering och kan nyttjas utan användning av dieseldrivna hjullastare. Detta kan öka möjligheterna att bryta fattiga eller djupa , som ej är brytvärda. Forskningsstationen torde även bli ett värdefullt hjälpmedel förde företag som marknadsför svensk gruvutrustning utomlands. Forskningsstationen föreslås för femårsperioden bli lokaliserad till LKABgruvan . Forskningsprogrammet kostar mellan 39 och 46 milj. kr., beroende på möjligheter till malmintäkter. Personalen omfattar ca 30 man för driftsarbeten inkl. gruvproduktion och ca 15 man för forskning. Dessutom beränas ett tiotal man bli sysselsatta med konstruktion och tillverkning av de maskinprototyper som man avser att utveckla. Enligt vår uppfattning är det angeläget att en sådan verksamhet kan komma till stånd. Kostnaderna för första årets drift har beräknats till . Ett anslag av den storleken bör anvisas till styrelsen för teknisk utveckling för att användas för första årets verksamhet. Hos sysselsätts ca 100 personer med forskning och utveckling inom det mineraltekniska och metallurgiska området. Denna verksamhet har stor betydelse för fortlevnad och dess utveckling mot ett differentierat mineralföretag. Verksamheten är också indirekt av strategisk betydelse för den industriella utvecklingen inom malmfältskommunerna och då inte minst för kommun. Det måste därför vara av allmänt intresse att denna FoU-verksamhet kan bibehållas och helst förstärkas på en tekniskt hög och effektiv nivå. Det har stått klart att denna FoU-verksamhet måste få nya lokaliteter och mer kompletta anläggningar för sin verksamhet, om den fortsättningsvis skall kunna bedrivas påen tekniskt hög och rationell nivå och på ett miljömässigt acceptabelt sätt. Detta skulle kunna ske genom att en ny mineralteknisk forsknings- och utvecklingsstation byggs i . En sådan har kostnadsberäknats till ca 55 milj. kr. och skulle kunna utföras inom ramen för arbetsmarknadsverkets beredskapsarbeten. På motsvarande sätt skulle investeringsarbeten kunna utföras som innebär förberedelser för en kommande ny huudnivå i , vilken måste beslutas under 1980talet. Dessa arbeten har beräknats uppgå till ca 18 milj. kr. Härtill kommer ytterligare ett antal mindre projekt som också bedöms som lämpliga ur beredskapsarbetssynpunkt. Totalt sett finns projekt av detta slag inom en ram av ca 95 milj. kr.