mot · G202613 · 1979-01-19 00:00:00 — av m. fl. om stöd till folklig dans och musik Intresset för folklig dans och musik har vuxit mycket snabbt under 1970talet. Det är inte längre fråga om en utpräglad landsbygdsföreteelse, utan ökningen sker framför allt i tätorter och industrisamhällen. Detta växande intresse för folkliga dans- och musiktraditioner syns f. ö. inte vara bara ett svenskt fenomen. En liknande utveckling förekommer i många industriländer, ofta knuten till proteströrelser mot kommersialismens likriktning och passivisering av kulturen. Karakteristiskt för dessa rörelser är också att de i stor utsträckning bärs upp av ungdomsgenerationerna. Enligt uppgift finns det ca 150 000 organiserade folkdansare i . Som jämförelse nämns siffran 5 1955. Utöver organiserade folkdanslag och ett växande antal fristående spontant bildade grupper finns gammeldansföreningar och liknande som tillvaratar ett snabbt stigande intresse. I betänkandet Musiken, människan, samhället (SOU 1976:33) beskrivs tendenserna inom folkmusiken på följande sätt. Bland det mest intressanta inom svensk folkmusik är hur traditionen upptas och förs vidare av en yngre generation spelmän med historisk insikt, musikaliskt kunnande och medvetet syfte att bevara och levandegöra ett Denna nya musikrörelse är spridd över hela landet som en musikalisk folkrörelse utan påtaglig kommersiell och statlig styrning. Det ekonomiska stödet från stat och kommuner till denna hastigt expanderande folkliga kulturrörelse har varit blygsamt. principbeslut om ny musikutbildning innebär att folkmusiken blir ett obligatoriskt inslag i musiklärarnas och musikernas grundutbildning. En speciell försöksutbildning av folkmusikpedagoger finns f. ö. vid i och vid en lokal folkmusiklinje i . I utbildningen av danspedagoger ingår även folklig dans. har ett mindre anslag för försöksverksamhet med en folkdansensemble utgått till , vilken består av representanter för Svenska ungdomsringen för bygdekultur, lOGT-NTO och . Bidraget som ingår i statens kulturråds anslagspost till Teateroch musikorganisationer m. m. under anslaget Vissa bidrag till teater-, dansoch teaterverksamhet (B 18. ) uppgår 1978/79 till , ett belopp som visat sig vara otillräckligt för att möta det allt större behovet av utvecklingsarbete på området. Frågan nämns inte i budgetpropositionen, varför vi utgår från att innevarande års bidrag ingår i basen för nästa budgetår. Vi föreslår härutöver att bidraget ökas med . Samhällets stöd i övrigt utgår huvudsakligen via de ordinarie folkbildnings- och folkhögskoleanslagen. Ett försök med folkdanspedagogutbildning, kopplad med folkmusik, pågår t. ex. nu vid Tollare folkhögskola. En särskild grupp inom folkbildningsutredningen gör f. n. en översyn av stödformer till studiecirklar i dans. Det är enligt vår uppfattning mycket angeläget och helt i linje med det av antagna kulturpolitiska programmet att samhället med olika stödåtgärder mer än vad som sker befordrar och utvecklar intresset för dans och musik, allra helst som det särskilt visat sig leda till positiva och meningsfulla ungdomsaktiviteter. Vi vill därför föreslå att området kartläggs som underlag för en samlad och genomtänkt planering av åtgärder. Utredningsuppdraget ges lämpligen till . Det bör fullgöras i samråd med . Utredningen bör leda till ett program som utformas så att statlig stimulans kombineras med initiativ och aktivt ansvar från landstings och kommuners sida. Det är väsentligt att stödformerna befordrar den breda och rika mångfalden inom området och inte leder till central styrning. har fatt regeringens uppdrag att utreda den regionala musikplaneringen. Det är angeläget att musiken där inte behandlas isolerad från andra kulturella aktiviteter. Folklig dans och musik hör organiskt samman. En levande musiktradition är avgörande för dansens utveckling. Inte minst värdefull och viktig i den här föreslagna kartläggningen är de folkliga dans-och musiktraditioner som invandrargrupperna för med sig som sitt eget kulturarv och som på ett helt annat sätt än måste få berika vårt eget kulturliv. Samhällsstöd bör ges till forskning och till dokumentation. Det senare är av speciell vikt när det gäller bevarandet av traditioner. Sådan verksamhet bedrivs f. n. med statsmedel vid , vilket fungerar som central av material och rådgivning till folkdansare i hela landet. Stöd bör också kanaliseras till pedagogiskt utvecklingsarbete. Utbildningen av den stora kadern frivilliga dansledare är avgörande för dansintresset och dansens kvalitet, liksom utvecklingen av den traditionsburna pedagogik som ingår i folkmusikens specifika kulturarv. Med hänvisning till vad som anförts hemställs 1. att hos regeringen anhåller att får i uppdrag att kartlägga den folkliga dans- och musikverksamheten i syfte att forma stödåtgärder i linje med samhällets kulturpolitiska mål. 2. att beslutar att till Vissa bidrag till teater-, dans- och musikverksamhet anvisa ett i förhållande till regeringens förhöjt reservationsanslag av . varvid anslagsposten 7 skall uppgå till . () () () () HANS () () () () () ()