ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G2022238 · 1979-03-22 00:00:00 — med anledning av propositionen 1978/79:126 om medel för tidigareläggningar av vissa investeringar inom , m. m. I regeringens proposition 1978/79:126 om medel för tidigareläggningar av vissa investeringar inom , m. m. har arbetsmarknadsministern tagit upp frågan om byggandet av kommunala industrihus i kommun, med hänsyn till att kommunen drabbas hårt av strukturförändringarna inom gruvindustrin. Det är därför angeläget att snabbt skapa förutsättningar för alternativ sysselsättning. De i sammanhanget aktuella industrihusen bör därför uppföras som s. k. kommunala industrilokaler, trots att kommun är belägen utanför det allmänna stödområdet. I propositionen föreslås med anledning därav att anslaget till kommunala industrilokaler under fjortonde huvudtiteln ökas med 12 milj. kr. Vi vill för vår del tillstyrka arbetsmarknadsministerns förslag. Det finns emellertid anledning att i detta sammanhang uppmärksamma ett likartat och i viss mån parallellt fall. Som en följd av den kärva ekonomiska situationen för svensk skogsindustri har den sista cellulosafabriken i inland lagts ned. Det gäller den av () ägda cellulosafabriken i , i . Med relativt kort varsel har denna fabrik tvingats upphöra, vilket fått mycket kännbara konsekvenser för sysselsättningen i kommunen. Fabriken svarar för av industrisysselsättningen i . För att underlätta arbetet med att skaffa alternativ sysselsättning har kommunen planerat för uppförandet av två industrihus till en kostnad av ca 22 milj. kr. En förutsättning för att dessa kommunala industrilokaler skall bli attraktiva för tillämnade hyresgäster är att kommunen kan uppföra industrilokalerna med bidrag från staten, motsvarande det högsta nu utgående bidraget för kommunala industrilokaler. Detta förutsätter emellertid, liksom i fallet , att ifrågavarande anslag i motsvarande mån ökas, eftersom projektet annars kommer att ta en väsentlig del av den tillgängliga medelsramen i anspråk. Anslaget bör följaktligen ökas med ytterligare 14 milj. kr. för ifrågavarande ändamål utöver de 12 milj. kr. i tillägg som arbetsmarknadsministern föreslår, dvs. totalt 26 milj. kr. Det förtjänar i sammanhanget påpekas att uppförandet av industrihusen i redan förutsatts ske med statlig medverkan för att klara de svåra påfrestningar som kommunen utsätts för genom cellulosafabrikens nedläggning. Med hänvisning till det anförda hemställs att måtte besluta att i bidrag till kommunala industrilokaler på tilläggsbudget III till statsbudgeten för /79 under fjortonde huvudtiteln anvisa ett reservationsanslag av . . ÅSLING (c)
mot · G2022244 · 1979-03-22 00:00:00 — Motion 1978/79:2244 av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:145 om åtgärder för tekoindustrin Från beredskapsförsörjningssynpunkt måste det vara angeläget att det inom landet finns en skinnkonfektionsindustri av tillräckligt stor omfattning. Skinnbranschen visar på ett dramatiskt sätt hur snabbt en näringsgren kan hotas av utslagning med hjälp av de goda kommunikationer och de olika lönevillkor som finns i världen . har skett en mycket kraftig ökning av importen, framför allt från lågprisländer, medan den svenska produktionen minskat. Den svenska tillverkningen av skinnplagg uppgick till ca 350 000 plagg, 1976 till ca 300 000 plagg, 1977 till under 200 000 plagg medan tillverkningen för forsta uppgick till endast ca 54 000 plagg. Detta är mycket oroande siffror som bevisar att det snart är ett "antingen eller för svensk skinnindustri, där det gäller om man skall kunna behålla yrkeskunskapen eller inte. Siffrorna som redovisas ovan skall ses mot bakgrund av att överstyrelsen för ekonomiskt försvar i en promemoria framhöll att den svenska skinnplaggtillverkningen inte bör tillåtas sjunka under 200 000 plagg . Därför måste det anses absolut nödvändigt att upprätta en beredskapsplan omfattande 200 000 plagg. Statsrådet framhåller nu i propositionen att det behöver finnas en tillverkning av skyddshandskar vid en krissituation men att detta skall kunna genom att tillverkare av skinnkläder ställer om sin produktion, och inga särskilda åtgärder skulle därför behöva vidtas. För att detta resonemang skall vara hållbart måste garantier finnas för att skinnkonfektionsindustrin finnas kvar, och då behövs vissa minimikrav på tillverkningens storlek. De åtgärder som måste vidtas när det gäller skinnindustrin är mer långsiktiga åtgärder som löser problemen och garanterar branschens framtid. Från såväl civil som militär synpunkt måste det i en avspärrningssituation vara en stor fördel om en inhemsk skinnindustri fungerar, och av den anledningen måste den för att också behålla yrkeskunnandet vara på en viss nivå även i fredstid. Eftersom överstyrelsen för ekonomiskt försvar har ansett att den inhemska tillverkningen bör stabiliseras på en nivå av drygt 200 000 plagg måste det också varaden lägsta nivåsom lämpligen kan uttala sig för som en långsiktig målsättning. som den inhemska industrin garanteras en lägsta tillverkningsnivå måste åtgärder vidtas som begränsar importen av skinnplagg och handskar. 1 näringsutskottets utlåtande /78:41 uttalade sig utskottet för att en utredning borde göras för att studera möjligheterna att behålla försörjningsviktig produktionskapacitet inom den svenska skinn- och lädervaruindustrin. En sådan utredning borde komma till stånd med parlamentarisk sammansättning. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställs 1. att hos regeringen begär att en beredskapsplan omfattande 200 000 plagg upprättas för skinn- och lädervaruindustrin, 2. att hos regeringen begär att en beredskapsplan upprättas för tillverkning av skyddshandskar, 3. att hos regeringen begär utredning av den svenska skinn- och läderindustrins framtida dimensionering. () () () () ()
mot · G2022250 · 1979-03-23 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:126 om medel för tidigareläggningar av vissa investeringar inom , m. m. I finns upptaget ett projekt som avser byggnad av ett kraftvärmeverk i för att nyttiggöra överskottsgas från masugnar och koksverk. och kommun planerar att gemensamt uppföra detta kraftvärmeverk för produktion och leverans av elenergi till och kommunen samt fjärrvärme till kommunen. Investeringen anses av bolaget vara företagsekonomiskt lönsam. Byggandet ryms emellertid inte inom bolagets finansiella treårsram. anser det angeläget att projektet tidigareläggs och föreslår därför i sin utredning att beviljas ett strukturlån på 30 milj. kr. som skall betalas ut med 15 milj. kr. Industriministern tar inte ställning till detta förslag med hänvisning till att frågan kommer att behandlas av statsrådet i propositionen 1978/79:127 om åtgärder för att främja sysselsättningen i . Statsrådet säger i denna proposition, under punkt 2.6 Medel till , att han finner det angeläget att kraftvärmeverket i kommer till stånd. Beträffande medel hänvisar han till den särskilda medelsram för sysselsättningsfrämjande åtgärder i som statsrådet lägger fram under punkt 3.3 och 3.4 i samma proposition. Statsrådet finner emellertid projektet kraftvärmeverk i höra till den rad projekt som bör genomföras men som inte är tillräckligt förberedda för att beslut skall kunna fattas nu och anser att projektet bör kunna rymmas inom en särskild medelsram som bör stå till regeringens disposition för senare fördelning. Detta måste emellertid vara en missuppfattning. Redan när näringsutskottet besökte NJA för 80 redovisade bolaget detta projekt som färdigutrett och i det närmaste startklart. Man beklagade att koksgasen måste brännas till ingen nytta och berättade om det snart igångsatta kraftvärmeverket som skulle avhjälpa detta slöseri. redovisar också att bolaget bedömt projektet som företagsekonomiskt lönsamt, vilket borde innebära att det är färdigutrett. Skall den tidigareläggning som också finnér angelägen komma till stånd krävs emellertid att finansieringen kan ordnas i särskild ordning. Det finns alltså inga skäl att uppskjuta beslutet. bör nu fatta beslut att anslå 30 milj. kr., varav 15 milj. kr. på /80. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att till Lån till för strukturändamål för /80 under fonden för låneunderstöd beslutar anvisa ett med ytterligare 15 milj. kr. förhöjt investeringsanslag att användas till uppförande av ett kraftvärmeverk i gemensamt hälftenägt bolag med kommun. () () () () ()
mot · G2022253 · 1979-03-23 00:00:00 — Vi finner det självklart att det sker i en offentlig utredning. Vad vi här anfört om utredningsarbetet bör ges regeringen till känna. I fråga om medelsanvisning till flygvapnets forsknings- och utvecklingsanslag vill vi erinra om vad vi anfört i motionen 1978/79:594. Hemställan vad avser sysselsättningspolitiska insatser resp. medelsanvisning till tekniska högskolan i görs i särskilda motioner. Med stöd av det anförda hemställs 1. godkänner de riktlinjer för den framtida flygplansanskaffningen som angivits i motionen, 2. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om robotindustriell verksamhet m. m., 3. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utredningsarbetet beträffande flygplansindustrins m. m. framtida struktur, 4. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utredningsarbetet rörande . () () () () () () () () HANS () () () () ()
mot · G2022254 · 1979-03-23 00:00:00 — 1978/79 2254-2258 av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:138 om vissa anslagsfrågor m. m. rörande försvaret Vi har i vår motion 1978/79:2253 i anledning av propositionen 1978/79:138 bl. a. föreslagit aktiva insatser för att klara sysselsättningen för de anställda i berörda industrier. Med stöd av vad som anförts i denna motion hemställs att hos regeringen begär en plan för omställning till ökad civil produktion inom anförts i motionen. () () () () () flygindustrin i enlighet med vad som () () () () () 1 1978/79.
mot · G2022255 · 1979-03-23 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:138 om vissa anslagsfrågor m. m. rörande försvaret Vi har i vår motion 1978/79:2253 i anledning av propositionen 1978/79:138 bl. a. föreslagit en höjd medelsanvisning för tekniska högskolan i med 4 milj. kr. Med stöd av vad som anförts i denna motion hemställs att till Tekniska fakulteterna (D 21, ), utöver vad regeringen föreslagit i propositionen 1973/ 79:100 bil. 12, för /80 anvisar ett reservationsanslag av . () () () HANS () () () () () () () () () ()
mot · G2022256 · 1979-03-22 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:139 om bidrag till m. m. I propositionen (1977/78:39), som låg till grund för en samordning av det skyddade arbetet, framhölls att tyngdpunkten för verksamheten skulle ligga på de regionala stiftelserna ute i de olika länen. Arbetsmarknadsministern anförde i propositionen (s. 92) att i samband med frågan om ansvarsfördelningen vill jag understryka att det primära driftansvaret skall åvilade regionala stiftelserna. Den föreslagna centrala stiftelsen bör därför vid sidan av övergripande ansvar för planering, budgetarbete och ekonomi i övrigt samt personal- och rehabiliteringspolitiska frågor, endast i huvudsak ha rådgivande uppgifter. Vidare underströk statsrådet att inte några uppgifter som utförs regionalt eller lokalt behöver centraliseras med tillkomsten av den centrala stiftelsen, som avsågs byggas upp successivt. Den nya organisationskommittén för skyddat arbete (NOSA) har haft att presentera förslag till detaljorganisation för det skyddade arbetet. Kommitténs förslag till dimensionering och arbetsuppgifter för den centrala stiftelsen går betydligt längre i att centralisera verksamheten än vad som avsågs i den ovannämnda propositionen. Den centrala stiftelsen föreslås bestå av 114 tjänster varav 77 handläggartjänster. Invändningar mot dimensioneringen och utformningen av den centrala stiftelsens befogenheter har framförts i reservationer till NOSA från ledamot och från kommun- och landstingsförbundets representanter. I reservationerna förordas att kommittén borde ha föreslagit ett lägre dimensioneringsalternativ, vilket sedan borde kunna omprövas efter hand som erfarenheter vunnits av verksamheten. Vi delar den uppfattning som framförts i reservationerna. 1 propositionen har arbetsmarknadsministern valt att ställa sig bakom kommittémajoritetens förslag, även om det sker med vissa smärre ifrågasättanden. Eftersom den centrala stiftelsen avses byggas upp successivt är det, enligt vår mening, naturligt att välja ett lägre dimensioneringsalternativ än kommitténs och propositionens. De skyddade verkstäderna arbetar självständigt utan någon egentlig ledning från något centralt organ. De har utvecklat egen kompetens regionalt för bl. a. produktutveckling och marknadsföring. Denna självständighet är värd att slå vakt om och torde befrämja verksamhetens effektivitet. Vi anser därför att ett lägre dimensioneringsalternativ om ca 50 befattningshavare bör väljas för den centrala stiftelsen. När erfarenhet vunnits om verksamheten bör en ny bedömning göras för att se om behov finns att bygga ut den centrala stiftelsen. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om dimensionering av den centrala arbete. () () () () ()
mot · G2022263 · 1979-03-23 00:00:00 — med anledning av propositionen 1978/79:115 om riktlinjer för I bilaga 3 till proposition 1978/79:115 om riktlinjer för energipolitiken anmäler bostadsministern att hon-under förutsättning att lämnar regeringen det under punkten 1 i bostadsministerns hemställan angivna bemyndigandet - bl. a. avser att föreslå regeringen att slopa energisparbidrag för utbyte av fasadskikt och fönster. Vidare föreslås att godkänna vad bostadsministern har förordat i fråga om räntebidrag för lån till energibesparande åtgärder i småhus. Enligt vad bostadsministern anför har räntebidragen fått en starkt styrande verkan på vilka åtgärder som faktiskt utförs och de har lett till en från energisparsynpunkt omotiverad efterfrågan på stöd till vissa särskilt kostnadskrävande arbeten, t. ex. fasadrenoveringar med samtidig isolering. Hon förordar därför att räntebidragen slopas i samband med lån för åtgärder som avser småhus. Bostadsministern anser vidare att bl. a. de ändringar som har nämnts bör slå igenom i alla ärenden som blir aktuella för beslut efter det att propositionen har avlämnats till . I fråga om ärenden i vilka beslut meddelas - föreslås omprövning med tillämpning av de nya bestämmelserna senast i samband med beslut om utbetalning av bidrag och lån. De i detta sammanhang vanliga övergångsreglerna torde i och för sig tillgodose högt ställda krav i detta avseende. Anledningen till den föreslagna övergångsregeln torde i första hand vara önskemålet att undvika vissa administrativa och andra problem till följd av de ovannämnda ändringarnas karaktär. Bland dem som planerar utföra energisparåtgärder kommer ändringarna att med säkerhet uppfattas som försämringar. Om ändringarna träder i kraft först kommer dessa att ställa krav på beslut innan ändringarna träder i kraft. Erfarenheterna från tidigare liknande fall visar att man så långt möjligt bör undvika sådana situationer. bör därför ersätta den föreslagna övergångsregeln med ett beslut som medför att de nya reglerna träder i kraft under innevarande budgetår. Med hänvisning till det anförda föreslås att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om övergångsreglerna för energisparbidrag i vissa fall.
mot · G2022264 · 1979-03-26 00:00:00 — Myndigheterna och systemutredarna måste bli mera medvetna om att materialet skall kunna utnyttjas av personalorganisationerna i samband med förhandlingar enligt medbestämmandeavtal samt av regering och riksdag. Vårt förslag beträffande formerna för planering, styrning och ledning av dataverksamheten bör inte leda till att antalet ärenden som underställs regeringens prövning i separat ordning ökar lika drastiskt som skulle bli fallet om regeringens förslag skulle genomföras. Vid bedömningar om hur ADB-kompetensen skall etableras inom bör detta beaktas. I direktiv 1979:8 har regeringen lagt grunden för en utredning av organisationen för de centrala myndighetsuppgifterna avseende rationalisering och ADB. 1 många avseenden berör denna utredning statskontorets verksamhet. I direktiven pekas på att flera alternativ skall behandlas. Tyngdpunkten ligger på vilka förbättringar som kan genomföras genom relativt begränsade förändringar. I propositionen talar regeringen om behovet av att öka det parlamentariska inslaget i viktiga frågor avseende ADB-verksamheten (s. 66-68). Vi föreslår att utredningen om den centrala rationaliseringsorganisationen också för ett parlamentariskt inslag samt att det skall finnas möjligheter att även utreda lösningar som kan innebära mera långtgående förändringar. I avsnitt 7 har vi även föreslagit att utredningen skall närmare pröva ett mera decentraliserat alternativ i vad gäller upphandlingsverksamheten. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna 1. att propositionsförslag om planering och styrning av den statliga ADB-användningen endast ses som temporära åtgärder i avvaktan på att beslut kan fattas om principer och riktlinjer för datafrågorna i samhället inkl. statsförvaltningen, 2. att viktigare beslut om systeminvesteringar och tilldelning av medel till datamaskinfonden bör avgöras av i samband med budgetbesluten för resp. myndighet inkl. affärsverken, 3. att regeringen bör uppta överläggningar med företrädare för landsting och kommuner om att regionalt placera dataspecialister för att utveckla den regionala och lokala datakompeten 4. att frågan om regionala datacentraler prövas i enlighet med vad som anförts i motionen, 5. att DAFA:s tekniska och marknadsmässiga förutsättningar på olika dataområden bör utredas i enlighet med vad som anförts i motionen, 6. att en samlad utbildningsplan för statliga ADB-användare bör redovisas, 7. att ett planeringsråd bör inrättas för att följa utvecklingen av det allmänna datanätet, 8. att utredningen av organisationen för de centrala myndighetsuppgifterna avseende ADB för en parlamentarisk representation samt att utredningen får tilläggsdirektiv att närmare pröva ett mera decentraliserat alternativ i vad gäller upphandlingsverksamheten, 9. att vad som i övrigt anförts i motionen angående den statliga ADB-användningen läggs till grund för statsmakternas handlande. H. ()
mot · G2022273 · 1979-03-23 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:144 om bidrag till en svensk vetenskaplig expedition till I propositionen 1978/79:144 föreslås anvisa medel till Bidrag till en svensk vetenskaplig expedition till . Expeditionen skall företas . En av isbrytare skall ställas till förfogande för expeditionen. Man skall gå via , man skall forska i områden kring och öster om och man skall om isförhållandena så medger också hålla till i områden öster och norr om . Ändamålet med forskningen är kortfattat angivet i propositionen. Det gäller hur atmosfäriska förhållanden inom arktiska områden påverkar halten av olika ämnen inom lufthavet. Förekomsten av tritium, klorerade kolväten och spridningen av tungmetaller skall studeras. Resultaten väntas ge fördjupade kunskaper som kan få betydelse för miljövårdande åtgärder inom gränser. Vi hoppas att denna vetenskapliga forskning skall ge resultat som så långt möjligt infriar förväntningarna. De geografiska områden som expeditionen skall omfatta är ur supermakternas synvinklar att betrakta som militärstrategiskt mycket viktiga. Vad som på olika sätt sker i , norra , polartrakterna samt i luftrummet och atmosfären däröver är av yttersta intresse för stormakterna. Båda här berörda har lagt en väsentlig del av sina resp. militära observations-, försvars- och anfallsbasr kring området. Vi anser det därför vara mycket viktigt att den svenska forskning som skall bedrivas i området sker på sådant sätt och under sådana former att den får helt civil och vetenskaplig karaktär. isbrytarfartyg är bemannade med militär personal. Förslag om ändring till civil bemanning har ställts . En utredning om den framtida bemanningen presenterades . I propositionen 1978/79:116 säger departementschefen: "För ett definitivt ställningstagande i frågan är det nu presenterade underlaget enligt min mening inte tillräckligt och frågan behöver beredas ytterligare. Vi anser att den expedition som skall företas till till alla delar måste framstå som en expedition med enbart civila syften. Därför bör det isbrytarfartyg som det civila skall ställa till förfogande också vara bemannat med civil personal. Det råder ingen brist på kompetent personal från den civila sjöfarten. Viss ytterligare komplettering av kunskaper om och detta områdes säregna forhållanden torde vara nödvändig för vilken kategori av personal man än skulle bemanna isbrytaren med. Civil isbrytarbemanning under en speciell expedition vore en bra början på den övergång till en generell civil isbrytarbemanning som - enligt kommunikationsministern - skall beredas ytterligare. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att beslutar att det isbrytarfartyg som skall nyttjas för den vetenskapliga expeditionen till bemannas med civil personal. () () () () () ()
mot · G2022276 · 1979-03-26 00:00:00 — 1978/79 2276-2277 med anledning av propositionen 1978/79:110 om riktlinjer för skogspolitiken, m. m. Regeringen har föreslagit att bidraget till återväxtåtgärder efter skogsavverkning samt för röjning bör utgå med högst 50 96 av godkänd kostnad i den inre zonen av stödområdet och med högst 30 96 i den yttre zonen. Jämfört med de bidrag som gäller innebär regeringens förslag en klar försämring. Förslaget innebär en sänkning av ambitionsnivån vad gäller främjandet av återväxtåtgärder. Enligt vår uppfattning har bidragen haft en mycket positiv effekt inom det inre stödområdet för bl. a. sysselsättningen. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar att bidrag till återväxtåtgärder bör utgå med högst 70 96 av godkänd kostnad i den inre zonen av stödområdet och med högst 50 96 i den yttre zonen, 2. att anvisar erforderliga medel härför. () () 1 1978/79.