mot · G2022663 · 1979-05-02 00:00:00 — 1978/79: Motion 1978/79: 2663 med anledning av propositionen 1978/79: 210 om ändrad företagsbeskattning Företrädare för har i lagt fram en serie motioner som krävt åtgärder inom skattelagstiftningens och angränsande områden för att underlätta de fria litterära och konstnärliga yrkesutövarnas ekonomiska och sociala situation. Motionerna har inte syftat till att ge dessa yrkesgrupper en gynnad särställning, även om man ofta uppfattat det så i berörda riksdagsutskott. Avsikten har i stället varit att i möjligaste mån undanröja de särskilda svårigheter och orättvisor som drabbat just dessa yrkesutövare i jämförelse med andra inkomsttagare. De nämnda svårigheterna och orättvisorna är sammansatta och komplicerade. Ytterst beror de på att intäkter av fritt litterärt och konstnärligt arbete enligt kommunalskattelagen definieras som inkomst av rörelse. Hela detta problemkomplex har också behandlats i skrivelser från KLYS (Konstnärliga och litterära yrkesutövares samarbetsnämnd) till regeringen . gjorde KLYS en ny framställning till regeringen om en särskild utredning rörande de fria konstnärliga och litterära yrkesutövarnas ställning som rörelseidkare. Vi finner det tillfredsställande att regeringen beslutat tillsätta en sådan utredning. I avvaktan på denna utredning har regeringen i propositionen 1978/ 79: 210 om ändrad företagsbeskattning bl. a. lagt fram förslag om inrättande av s. k. upphovsmannakonto. Förslaget hälsas med glädje av oss två undertecknade motionärer. Det sammanfaller i sina principer med vad vi tillsammans, var för sig eller tillsammans med andra medmotionärer inom föreslagit i nio motioner . Motionerna har samtliga avvisats av efter behandling i beredningsutskottet respektive skatteutskottet. Behovet av ett skatteutjämningssystem motsvarande skogskonto har länge framstått som särskilt angeläget för målare och andra bildkonstnärer. Deras verksamhetsrytm präglas ju oftast av långa, intensiva arbetsperioder med låga inkomster som bryts av en utställning åtföljd av i bästa fall tämligen höga, stundom mycket höga, försäljningssiffror. Dessa ojämna inkomster har, trots reglerna för beskattning av ackumulerad inkomst, medfört en orimlig och orättvis skattebelastning räknat över . 1 1978/79. 1978/79: 2663 Dessa och hithörande problem har vuxit med det ökade skattetrycket och de stigande avgifterna. De har därmed blivit påtagliga och starkt besvärande också för andra fria konstnärliga yrkesutövare, såsom författare och dramatiker, men också för t. ex. de regissörer, skådespelare och artister som inte arbetar under anställningsförhållanden eller som inte har uppdragsgivare i lagens mening. När det gäller nu föreliggande förslag till Lag om upphovsmannakonto vill vi framföra följande: Utformningen av 1 § är i ett hänseende oklar. Det förefaller som om fotografer är helt uteslutna från möjligheten att nyttja upphovsmannakonto. Detta antagande stöds av vad som sägs på s. 194 i propositionen (stencilversionen). Enligt vår mening bör emellertid även fotografer omfattas av det aktuella lagförslaget dvs. den del av deras intäkter som har royaltykaraktär. Vissa fotografer publicerar en del av sina verk i bokform. Som exempel kan nämnas de internationellt kända fotograferna . De befinner sig därvid i samma relationer till sina förlag som en författare. Detsamma gäller för de fotografer som medverkar som bokillustratörer icke minst i barnböcker. En huvudregel är här att författare och fotograf delar på utgående royalty. Motsvarande regel tillämpas av författarfonden vid fördelning av författarpenningen. Det framstår som orimligt att fotografer i dessa hänseenden skulle behandlas annorlunda än andra bildkonstnärer, som arbetar som illustratörer eller på annat sätt publicerar sig i bokform. 2.1 anslutning till vad som stipuleras i 3 § mom. b) återfinns på s. 197 i propositionen ett motiverande resonemang. Departementschefen uttalar där att man vid bedömningen av inkomstökningens storlek bör få göra en jämförelse med inkomsterna under något av de två närmast föregående åren. Företagsskatteberedningen hade föreslagit att ett skatteuppskov skulle vara tillåtet endast om inkomstökningen översteg inkomsten . Det kan diskuteras om den nu föreslagna ökningen av jämförelsetiden från ett till är helt till fyllest. Lagförslagets är sannolikt helt tillfredsställande för t. ex. bildkonstnärer men knappast för t. ex. författare och dramatiker. Vissa konstnärliga lyckokast ger av så att säga tekniska skäl onormalt höga inkomster (för att använda propositionens ordval) under . Som exempel kan nämnas pjäs om Marat eller P. O. natt. De har givit sina upphovsmän goda inkomster varefter inkomstnivån återgått till den normala. En roman kan i lyckliga fall ge inkomsttoppar enligt följande mönster: År 1 intäkter från bokklubb (t. ex. Månadens bok), år 2 royalties för 1978/79: 2663 normalutgåvan, år 3 options- och manusintäkter för filmversion. Förfa ttarinkomstema återgår därefter till sin vanliga låga nivå. Det bör övervägas om inte lagförslagets formulering något av de två närmast föregående beskattningsåren bör ändras till något av de tre närmast föregående. En sådan ändring kan införas utan att medföra icke avsedda effekter. Den är av betydelse för upphovsmannen endast om inkomsterna efter de tre åren verkligen sjunker avsevärt. I 3, 5 och 6 §§ används termen förvärvskälla på sådant sätt att tolkningssvårigheter kan uppstå, trots vad som anförs på s. 196 ff. Ett förtydligande framstår som angeläget. 4.1 6 § knyts det belopp för vilket uppskov kan medges indirekt till summan . Även om det förutsätts att lagen om upphovsmannakonto skall korrigeras efter det ovan nämnda mera övergripande utredning kring de konstnärliga och litterära yrkesutövarnas situation genomförts, framstår det som otillfredsställande att knyta reglerna till en fix summa. Det torde vara lämpligare att ange den i basbelopp. bör ersättas med preciseringen 2 basbelopp. Med stöd av det anförda hemställs 1. att även fotografer ges möjlighet nyttja upphovsmannakonto, 2. att vid bedömning av inkomstökningens storlek jämförelse med inkomsterna under något av de närmast tre föregående åren får ske, 3. att uppskov enligt 6 § medges med 2 basbelopp, 4. att i övrigt beakta vad som i motionen anförts. P. O. ()