mot · G2021734 · 1979-01-25 00:00:00 — av m. fl. om beskattningen av egenföretagare Många löntagare har fått vidkännas en standardförsämring. Vårt ekonomiska läge nu innebär att en betydande återhållsamhet måste iakttas med hänsyn till det statsfinansiella läget och de risker för en överhettning av ekonomin som den pågående konjunkturuppgången medför. Om en sådan återhållsam ekonomisk politik skall lyckas måste den accepteras allmänt. Detta kräver i sin tur enligt vår uppfattning att bördorna fördelas rättvist, dvs. Reglerna för beskattning av företag är gynnsamma i vårt land. a. är det ett grundläggande drag i svensk företagsbeskattning att konsolidering möjliggörs i betydande omfattning. Huvudregeln som gäller för andra inkomstslag, nämligen att beskattningen skall ske det år som inkomsten förvärvas, blir ofta i praktiken satt ur spel när det gäller inkomst av rörelse. De över lag gynnsamma företagsbeskattningsreglerna har ändrats på en rad områden, så att vissa grupper av företagare fått omotiverade skattelättnader. Vi tar här upp två sådana områden, nämligen fördelningen av inkomst mellan makar m. m. och kapitalbeskattningen. I särskild motion föreslår vi att även egenföretagarna skall erlägga barnomsorgsavgift. De förslag vi här framfört innebär en ökning av statsinkomsterna med ca 200 milj. kr. för /80. Fördelning av inkomst mellan makar m. m. Varaktiga skattelättnader kan uppnås för företagarna då inkomsten från företaget kan uppdelas mellan familjemedlemmar på ett sätt som inte motsvaras av insatserna i familjens företag. Genom den obligatoriska särbeskattningen har det stor betydelse hur inkomsterna fördelas mellan makarna. Vid riksdag genomfördes olika regler i syfte att förhindra felaktiga uppdelningar, men ändrades dessa åter så att inom vissa gränser helt godtyckliga uppdelningar kan göras. Inom ramen för marknadsmässig ersättning åt medhjälpande make kan numera således valfri del av den samlade företagarinkomsten tillföras denne. Mot bakgrund av vad som tidigare anförts om konsolideringsregler som medger uppskov med redovisning av uppkommen inkomst kan alltså makar i nästan obegränsad omfattning dela inkomsten lika mellan makarna trots att den foretagsledande maken i regel utforen betydligt större insats än den medhjälpande maken. sådant system där det är möjligt för vissa företagarfamiljer att på fördelaktigaste sätt från skatte- och socialförsäkringssynpunkt godtyckligt dela upp en gemensam familjeinkomst kan inte accepteras från skatterättvisesynpunkt. Den tidigare gällande regeln att den företagsledande maken bör ha minst 2/3 av den samlade inkomsten förefaller att vara en rättvis schablon med hänsyn till marknadsmässiga ersättningar för utförda insatser. Vidare föreslår vi en återgång till den tidigare gällande tidsgränsen som den lägsta arbetsinsatsen för att uppdelning skall kunna ske med medhjälpande make. I fråga om lön till barn som utför arbetsprestationer i föräldrarnas rörelse råder i princip enighet om att beskattning skall ske hos barnen. Det är dock felaktigt att dra fullständiga jämförelser med dessa och ungdomar som utför arbete på främmande arbetsplatser. I dessa senare fall sker alltid en bedömning av arbetsinsatsens värde av två parter vilket inte är fallet i den egna rörelsen. Om inkomsten från föräldrarnas rörelser kan överföras till barn så vinns ytterligare grundavdrag som gör att en avsevärd skattevinst uppstår. Då det inte är möjligt att kontrollera uppgifter mellan föräldrar och barn om utfört arbete och värdet av detsamma, måste alltså inskränkningar finnas för att undgå godtyckliga uppdelningar. Det råder enighet om att inga överföringar skall få ske till barn . I fråga om äldre hemmavarande barn som studerar på heltid råder däremot delade meningar. Vi anser att heltidsstudier kräver så stor insats av den studerande, att några ytterligare arbetsinsatser knappast kan begäras annat än under ferier eller annan längre ledighet. Vi är medvetna om att det i några fall ändå utförs värdefullt arbete av ungdomar , men omfattningen måste då vara så ringa att det förhållandet att föräldrarna ej erhåller avdragsrätt för ersättningen utan själva får betala skatten blir en obetydlig merbelastning. Kapitalbeskattningen m. rn. På grundval av propositionen 1977/78:40 beslutade om vissa lättnader i förmögenhetsbeskattningen av småföretagen. Förändringarna - som är provisoriska i avvaktan på en allmän översyn av kapitalbeskattningen - innebär väsentligt gynnsammare värderingsregler för såväl förmögenhets- som arvs- och gåvobeskattningen. Innebörden av de föreslagna reglerna är att skatten för vissa grupper kommer att minst halveras. Det antal ägare till småföretag som kommer att få nytta av de beslutade bestämmelserna är mycket begränsat. Det helt dominerande antalet småföretagare arbetar under sådana förhållanden att förmögenhetsskatten knappast utgör något problem. Det bör vidare noteras att det kapital som finns uppbyggt i företagen till stor del har kommit till stånd på grund av de i vårt land internationellt sett mycket gynnsamma beskattningsreglerna. Vi kräver därför en återgång till tidigare värderingsregler. Vi kräver ävenledes att de ändringar som gjordes i reglerna för beskattning av bilförmåner för delägare i fåmansbolag genom beslut upphävs. De beslutade ändringarna leder enligt vår mening till att man öppnar möjligheter för oberhöriga skatteförmåner. Det får ankomma på vederbörande utskott att utarbeta nödvändig lagtext. Med hänvisning till vad som i motionen anförts hemställs 1. att spärreglerna i fråga om uppdelning av inkomsterna mellan makar i gemensamt företag och lön till barn från föräldrars företag får i princip den lydelse de hade före beslut och att de nu föreslagna reglerna skall tillämpas fr. o. m. , 2. att värderingsreglerna vid beräkning av kapitalskatt fr. o. m. får den lydelse de hade före beslut , 3. att reglerna för beskattning av bilförmån för fåmansbolagsdelägare fr. o. m. får den lydelse de hade före beslut . () () () () () HANS () () () () () () () () () ()