mot · G2022406 · 1979-03-29 00:00:00 — ningar av energiförbrukningen inom olika sektorer 1990 i jämförelse med dels proposition, dels industriverkets prognos. Vi redovisar vår energibalans nedan. Tabell över utvecklingen av energianvändningen inom de olika sektorerna (TWh). (195)210 (95)100 (135)150 (470)510 (140)145 Av de t. o. m. /79 totalt anslagna medlen, , hade beviljats i bidrag till ca 5 500 energibesparande åtgärder inom industrin. Dessa beräknas medföra en sammanlagd oljebesparing av drygt (ton oljeekvivalenter) . De energibesparingssiffror som anges i ansökningarna till kan efter normal kontroll och justering användas som ett gott mått på den energibesparing som uppnås i verkligheten. Även om energibesparingspotentialen för enstaka slag av energihushållningsåtgärder inom industrin till stor del uppnåtts återstår många områden med betydande besparingsmöjligheter. Återstående besparingsmöjligheter inom industrin är så betydande, att det torde krävas än tidigare beräknat för att uppnå denna. kommer i sina för /81 att redovisa sin syn på den framtida bidragsverksamheten. Verket bedömer emellertid redan nu att det krävs en bidragsverksamhet av ungefär nuvarande omfattning . Därefter bör en avtrappning kunna ske i en eller annan form. Det förefaller som om lån för vissa företag skulle vara ett attraktivt komplement till bidragen för konventionella energisparåtgärder. För prototyper och demonstrationsanläggningar finner verket emellertid att ett ökat statligt stöd är angeläget. En komplettering av nuvarande bidrag med någon form av villkorliga lån synes vara det lämpligaste alternativet. Totalt har ca 5 500 projekt i kanske 3 500 företag beviljats energisparbidrag. Mycket stora besparingsmöjligheter återstår dels hos 1978/79: 2406 dessa företag men även hos alla de företag som inte genomfört några eller endast smärre energihushållningsåtgärder. Mot den bakgrunden ter det sig allt viktigare med aktiviteter som syftar till att återföra erfarenheter från verksamheten och bl. a. på så sätt initiera projekt. Framför allt gäller detta stora projekt som spillvärme, fastbränslepannor, mottrycksturbiner osv. Aktiviteter som krävs är bl. a. information, rådgivning, utbildning och branschvis erfarenhetsåterföring genom energisparhandböcker, kurser, konferenser m. m. För att denna totala verksamhet skall få avsedd effekt krävs ett väl utbyggt regionalt kontaktnät. För att uppnå ovan redovisade åtgärder fordras en ordentlig plan. föreslår därför att regeringen ges i uppdrag att för en treårsperiod upprätta en sådan plan inom ramen för samt förelägga beslut härom. Bostäder m. m. Kraftfulla insatser för energisparande i befintlig bebyggelse är angelägna för att åstadkomma ett samhälle med god hushållning med energi och naturtillgångar och en rättvisare fördelning av den materiella välfärden. Strävan efter en sådan samhällsutveckling måste ligga till grund för energipolitiken. Även om det finns tekniska och administrativa problem så är det den politiska viljan som avgör om vi skall lyckas. Trepartiregeringen lade fram ett omfattande program för energisparande i befintlig bebyggelse (proposition 1977/78: 76 med förslag till energisparplan för befintlig bebyggelse). skall av energibehovet för befintlig bebyggelse sparas till en totalinvestering av mellan ca 30 och . Ett så stort program måste följas omsorgsfullt och erforderliga förändringar måste successivt vidtas för att största effektivitet skall uppnås. måste ryckighet undvikas och hållbart underlag finnas för föreslagna förändringar. Ett av statsmakterna antaget långsiktigt mål är en förutsättning för ett framgångsrikt energisparande. Erforderliga insatser kommer annars inte till stånd. Inriktningen måste vara stabil och någon tveksamhet om den politiska färdriktningen får inte råda. Regeringen äskade i årets budgetproposition inte slutligt anslag för energisparande i bebyggelse enligt energisparplanen, antagen av . Beträffande åtgärder inom bostadsbeståndet m. m. (anslaget Bil under XIII:e huvudtiteln) angavs som skäl behov av ytterligare överväganden avseende finansiering av energisparlånen. Regeringen redovisar nu i föreliggande proposition, bilaga 3, vissa överväganden angående energisparande i befintlig bebyggelse. Någon lösning på det problem som var orsaken till utbrytningen av anslaget Bil redovisas emellertid ej. 1978/79: 2406 Regeringen avviker i sin proposition på väsentliga punkter från de utgångspunkter för insatserna inom detta fält som redovisades i proposition 1977/78: 76, i fortsättningen kallad energisparplanen, och som antagits av (CU 1977/78: 31, rskr 1977/78: 345). Genom partiella citat ur civilutskottets betänkande och energisparplanen samt redovisning av slutsatser som inte har täckning i dessa handlingar ges en skev bild av innebörden av fattade beslut. Regeringen redovisar allmän osäkerhet om målet för energisparplanen och satsar i stället på utbyggnad av produktionsapparaten. Regeringen överger energisparplanens långsiktiga grundprinciper. Den omsorgsfulla planering av resursinsatser och arbetskraftsbehov som förutsattes i energisparplanen kan då omintetgöras. Vad som försummas nu kan inte tas igen senare . Uppnåendet av energisparplanens mål äventyras därmed. Regeringen avser utan att öppet redovisa detta att dra ner omfattningen av energisparinsatsema i byggnader för kommande budgetår. Regeringen försämrar energisparstödet både för småhus och flerbostadshus utan att redovisa underlag som visar att detta är motiverat genom att: a) avskaffa räntebidragen för småhusen. Det drabbar främst pensionärer och andra låginkomsttagare b) avskaffa bidragen för vissa åtgärder. Det drabbar främst flerbostadshusen c) varken lån eller bidrag i fortsättningen skall utgå i vissa situationer som varit stödberättigade d) kommunerna skall få rätt att avslå ansökan om stöd för åtgärder som enligt normer skulle vara stödberättigade. Regeringen har försummat arbetet med att utveckla planeringen och styrningen av energisparverksamheten. Allmänt tal om vikten av sådana insatser kan inte undanskymma att bara ett fåtal utredningsprojekt inom ett litet delområde presenteras. Regeringen har inte heller löst frågan om energisparstödets finansiering. Hela verksamheten äventyras därigenom. Vad regeringen anfört angående förutsättningarna för energisparverksamheten inom detta fält ger enligt vår mening inte anledning till annat ställningstagande angående energisparandets mål, allmänna inriktning och omfattning än det som skett i anslutning till prop. 1977/78: 76 med förslag till energisparplan för befintlig bebyggelse. Med anledning av den inställning till energisparandet som regeringen redovisat, bör särskilda bemyndiganden för regeringen nu inte komma i fråga. I det följande kommer en detaljerad genomgång av regeringens proposition att redovisas. För att ge en korrekt bakgrund lämnas emeller 1978/79: 2406 tid först en kort sammanfattning av gällande förutsättningar. Denna redogörelse och därpå grundade krav redovisades redan under allmänna motionstiden. Proposition 1 977/78:76 lade regeringen fram ett fullständigt program för insatser avseende energisparande i byggnader för den närmaste tioårsperioden. Nettoenergiförbrukningen skall enligt planen 1988 vara lägre i byggnadsbeståndet än i utgångsläget. Det innebär en bruttobesparing på mellan 39 och eller 25 av oljebehovet (ca 3,34,olja). Energisparplanen medför bl. ett ökat arbetskraftsbehov på mellan 20 000 och 30 000 personer en klart positiv effekt på bytesbalansen eftersom oljeimporten kommer att minska resurser frigörs för en nyttigare användning i och med att det endast dröjer efter avslutat tioårsprogram innan de resurser som satsas på energisparande åtgärder betalas tillbaka i form av minskad energiförbrukning. Propositionen 1976/77:107 var avsedd som och blev också ett lämpligt avstamp för den proposition som lades fram och som innehåller förslag till energisparplan för energibesparande åtgärder i befintlig bebyggelse. Regeringen angav med energisparplanen planeringsförutsättningarna för arbetet inom denna sektor. Regeringen redovisade en utförlig strategi för den omedelbara och framtida styrningen av planens genomförande. Följande åtgärder förtjänar särskilt att nämnas: teknisk rådgivning till fastighetsägare från kommunerna stöd till kommunerna för dessa insatser differentiering av stödet med hänsyn till bl. a. skillnaden mellan samhällsekonomisk och privatekonomisk kalkyl besiktningen skall bli ett villkor för lån efter en övergångstid att de åtgärder som rekommenderas vid en besiktning också genomförs kan bli ett villkor för att stöd skall utgå förändring av hyres- och bränsleklausuler och införande av individuell mätning och debitering effektivisering och förenkling av långivningen Regeringen tillsatte också en delegation med viktiga uppgifter i genomförandet av energisparplanen. Delegationen har uppgifter i utvecklingsarbetet och har i uppdrag att lägga fram förslag till omprövning av energisparprogrammet efter en treårsperiod. Delegationens uppgifter kan sammanfattas på följande sätt. fortlöpande ta del av den uppföljning av de hittillsvarande effekterna av energisparstödet som i samarbete med planverket har fått i uppdrag att utföra 1978/79: 2406 följa utvecklingen inom sitt område och sammanställa och vid behov initiera utredningar av betydelse för energisparprogrammets övergripande styrning och utveckling följa genomförandet av energisparplanen och ta de initiativ till samordning mellan berörda myndigheter som den anser påkallade följa och vid behov initiera åtgärder som gör det möjligt att jämföra resultaten av genomförda åtgärder med den föväntade effekten precisera formerna för kommunernas medverkan med beaktande av att kommunerna inte bör tyngas med ett omfattande uppgiftslämnande lämna förslag om hur energisparplanens genomförande kan anpassas till säsong- och konjunkturvariationer på byggnadsarbetsmarknaden och uppmärksamma de problem som kan uppstå om ickeseriösa företag och s. k. grå arbetskraft anlitas i samband med att energisparåtgärder utförs redovisa förslag om utformningen av finansieringssystemet för energisparlånen och formerna för kreditprioritering mot bakgrund av riktlinjer härför angivna i prop. 1977/78: 76 och med utgångspunkt i kravet att systemet inte får medföra en försämring i den enskildes möjligheter att på ett smidigt sätt få det stöd som han är berättigad till löpande ta del av och såväl löpande som periodiskt sammanställa resultaten av berörda myndigheters uppföljning av genomförda energisparåtgärder lämna förslag i fråga om stödets inriktning och i fråga om styrsystemet i stort fortlöpande följa och i förekommande fall lämna förslag beträffande de utbildningsfrågor som har samband med energihushållning i byggnader, samt före den omprövning av energisparplanen som skall ske inför /82 sammanställa sådant underlag som kan vara av betydelse för statsmakternas ställningstagande samt lämna förslag om energisparplanens inriktning på olika tekniska åtgärder samt beträffande genomförandeprogram och styrmedel. Det fortsatta arbetet Det bör slås fast, att ett av statsmakterna antaget långsiktigt mål är en förutsättning för framgångsrika insatser inom detta fält. Först mot bakgrund av ett sådant mål blir det möjligt att utbilda och rekrytera arbetskraft, bygga upp materialproduktion och utveckla ny teknik. Också för utbyggnaden av styrsystemet, kommuners och myndigheters insatser m. m. behövs dessa mål. Erforderliga insatser kommer inte till stånd utan att statsmakterna tillkännager en långsiktig politisk inriktning. Denna inriktning måste vara stabil och någon tveksamhet om den politiska färdriktningen får inte råda. Det finns anledning att understryka, att den strategi som lagts upp för planens genomförande inte på någon punkt förändrats av utvecklingen och nytt material som kommit fram sedan energisparplanen antogs av . Vissa punkter förtjänar en ytterligare belysning. 1978/79: 2406 I det föregående har kort återgetts de omfattande åtgärder som avses för en effektiv styrning av programmet. Det gäller att åstadkomma att rätt åtgärd vidtas i rätt hus och på rätt sätt. Det är viktigt att observera, att bedömningen av lönsamheten av energisparåtgärder skall ske utifrån ett samhällsekonomiskt perspektiv. Lönsamheten av en åtgärd är ofta beroende av om den vidtas i samband med annan ändå nödvändig åtgärd. Man måste åstadkomma den riktiga kombinationen av åtgärder i det enskilda huset. Det är ett missförstånd att tro, att bästa totala lönsamhet uppnås genom att gå in i det enskilda huset för att vidta olika åtgärder. Den kommunala besiktningen som bakgrund och villkor för stöd, och en differentiering av stödet är angelägna åtgärder. Utvecklingen inom detta område måste drivas med all kraft. Först när den kommunala besiktningsverksamheten är utbyggd finns en grund för en allmän differentiering av stödvillkoren. Det är denna besiktning som ger grund för ställningstagande till de rätta kombinationerna av åtgärder och till föreliggande samband med behov av andra åtgärder. Kommunerna måste få garantier för erforderligt statligt stöd för sina insatser under hela programperioden. Stora insatser måste göras för utbildning av besiktningsmän. En viktig åtgärd för att effektivisera stödgivningen är att beslut om lån decentraliseras till kommunerna. Till följd av den fördröjning som uppstått med framläggande av förslag för /80 blir förberedelsetiden för kommunerna fram till alltför kort. Redan nu kan därför konstateras, att tidigare avsikter att decentralisera långivningen inte kan genomföras . Detta är ytterst otillfredsställande. Ett flertal händelser har på ett konkret sätt visat på sårbarheten i vår energiförsörjning. Vid sidan av de numera väl belagda fördelarna från miljösynpunkt utgör denna sårbarhet ett starkt argument för en kraftig satsning på de alternativa energikällorna som solenergi, vindenergi, ytjordvärme etc. Särskilt solvärme bör spela en stor roll i lokaluppvärmningen. De tekniker som finns för att samla ihop solenergi för lågtemperaturvärme är också relativt effektiva. Även om solfångarna kombineras med värmelager måste viss kompletterande uppvärmning ske. Det är därför nödvändigt att anpassa reglerna i bostadsfinansieringssystemet så att hänsyn tas till solvärmens särskilda förutsättningar. Kommunala satsningar på solvärmesystem för uppvärmning av simhallar och andra anläggningar bör stödjas. har åter aktualiserats krav om att bostadslägenheter bör utrustas med möjlighet till alternativa uppvärmningssystem. Det är i och för sig inget nytt krav men har fått förnyad aktualitet genom bl. a. svårigheter som uppstått under innevarande vinter. Enligt uppfattning bör tiden nu vara mogen att ta in bestämmelser i byggnadsstadgan som innebär att i princip all om- och nybebyggelse som är beroende av elförsörjning för uppvärmning skall förses med anordning för alternativ uppvärmning. I enlighet härmed bör också sådana åtgärder ingå i låneunderlag. 1978/79: 2406 Värmesystemen måste också ges sådan flexibilitet att det kan anslutas till andra energikällor. De bör därför vara vatten- eller luftbaserade. På anförda skäl bör därför i princip s. k. direktverkande elradiatorer användas endast som kompletteringsvärme i nybebyggelse eller vid ombyggnad. Övergång till flexibla energisystem är så värdefull att utökade möjligheter för stöd och lån till sådana åtgärder i befintlig bebyggelse bör erbjudas. Den stora efterfrågan på nya produkter för att möjliggöra användningen av ny teknik för uppvärmning av bostäder har inneburit att intresset för att tillverka och försälja sådana produkter ökat . Detta kan dock medföra problem genom att anordningar av mindre god kvalitet släpps ut på marknaden. Detta förhållande kan bara mötas genom en utvidgning och effektivisering av typgodkännandeverksamheten. Detta kräver i sig ökade resurser till de myndigheter som skall ansvara för typgodkännandeverksamheten. På uppdrag av dåvarande chefen för 1977-0616 har statens planverk genomfört utredning angående energihushållning i fritidshus. Detta är en fråga av stor vikt och det är angeläget att regeringen redovisar sina överväganden med anledning av denna utredning. Jämförelse med insatser på annat håll Vid jämförelse med lönsamheten av energisparinsatsema i andra sektorer än byggnader är det av synnerlig vikt att observera, att omfattningen på de totalt sett lönsamma åtgärderna i byggnadssektorn är väsentligt större än inom andra sektorer. Det är då inte meningsfyllt att göra jämförelser mellan den genomsnittliga lönsamheten i energisparplanen och motsvarande lönsamhet i andra sektorer. Jämförelsen måste i stället göras för lönsamheten av åtgärder inom ramen för lika stora volymer för varje sektor. En sådan rättvisande jämförelse visar, att insatserna inom bebyggelsen är lika lönsamma som de inom andra sektorer. Insatserna inom bebyggelsesektorn måste fördelas över tioårsperioden bl. a. med hänsyn till tillgång på produktionskapacitet m. m. I det följande redovisas en detaljerad genomgång av föreliggande proposition, bilaga 3, mot bakgrund av energisparplanen och beslut med anledning därav. Ovan har målet för energisparandet i befintlig bebyggelse återgivits som det formulerades i energisparplanen. anför i denna fråga (CU 1977/78: 31 s. 13) bl. Som utskottet nedan redovisar har möjligheterna att genomföra ett åtgärdsprogram av föreslagen storleksordning bedömts som goda. Utskottet noterar att den omprövning av programmet som förutsatts inte 1978/79: 2406 torde ha avsetts medföra att sparmålets nedre gräns skulle sänkas. En bindning till intervallets högre gräns har däremot (prop. s. 29) ansetts kunna visa sig möjlig. Omprövningen i övrigt torde närmast (prop. s. 16) avses ske i ljuset av ny kunskap och nya erfarenheter. majoritet har i sitt yttrande uttalat att ett fullföljande av energisparprogrammet inte under alla förhållanden kan ha företräde till tillgängliga resurser. har vidare anfört att det är uppenbart att varje större åtagande som statsmakterna gör rörande ianspråktagande av framtida resurser måste vara förbundet med en flexibilitet i fråga om i vilken takt det är möjligt att infria åtagandet. finner därför förslaget att formulera energisparmålet som ett intervall för vad som skall uppnås vara väl motiverat. De beräkningar av resursåtgången som redovisats (utgår från ett närmast optimalt utnyttjande av insatta resurser. Med hänsyn därtill kan det vara naturligt att formulera sparmålet på ett sätt som inte kan ge intryck av att exakt mätbara spareffekter kan och skall redovisas. Huvudsyftet med propositionsförslaget i denna del är att slå fast en hög ambitionsnivå och därmed ge utgångspunkter inte endast för framtida statliga bedömningar utan också riktpunkter för bedömningar inom de kommunala och privata sektorerna. Det anförda kan markeras med ett uttalande i anslutning till att sparmålet läggs fast. Det kan emellertid också markeras genom att sparmålet utan ändring i sak och utan sänkning av ambitionsnivån formuleras så att riktpunkten skall vara att nettoenergiförbrukningen i dagens byggnadsbestånd är ca lägre än . Det är då i praktiken fråga om att ge uttryck för målsättningen att vidta åtgärder i och i anslutning till detta bestånd med en viss beräknad spareffekt budgetmässigt sett ett investeringsprogram. Utskottet föreslår att godkänner propositionsförslaget på sålunda förordat sätt. konstaterar, att omprövningen av åtgärdsprogrammet för sparplanen inte torde ha avsetts innebära att sparmålets nedre gräns skulle sänkas. redovisar också, att finansutskottet mot bakgrund av ett resonemang om behovet av flexibilitet anser att formuleringen av energisparmålet som ett intervall för vad som skall uppnås är väl motiverad. Det råder alltså ingen tvekan om trepartiregeringens avsikter eller om civilutskottets och tolkning av dessa avsikter. Den omprövning som skulle komma i fråga skulle avse var inom det angivna intervallet målet slutligen skulle hamna samt frågor om styrmedel m. m. Detta kan nu jämföras med vad som anförs i föreliggande proposition. Däri (bl. a. s. 2 sista stycket och s. 6 sista stycket) hävdas att betydande osäkerhet föreligger om möjligheterna att fram infria den höga ambitionsnivå som angetts som riktpunkt för planeringen. Utöver allmänna hänvisningar till de betydande resursinsatserna berörs vissa hälsorisker samt frågan om värme som kan erhållas från kraftvärmeverk. 1978/79: 2406 Beträffande hälsoriskerna är dessa faktorer av stor betydelse vid detaljplanering av energisparandet. Antalet hus som berörs av sådana problem är emellertid litet i förhållande till det totala antalet hus som kommer att beröras av energisparande åtgärder. Hälsoriskerna påverkar därför inte sparmålet. Hänvisningen till en framtida möjlighet att få värme från kraftvärmeverk bör bedömas mot bakgrund av uttalanden i propositionens bilaga 1, avsnitt 9.3 angående försörjning av storstadsområdena med värme från kraftvärmeverk lokaliserade till Forsmark, och . Sammantaget erhålls ett gott belägg för att den nuvarande regeringen ser en utbyggnad av produktionsapparaten som ett reellt alternativ till hushållning med energi genom energisparande åtgärder i bebyggelsen. Regeringen redovisar på här angivna punkter men även i övrigt ensidigt negativa faktorer avseende möjligheterna att uppnå energisparmålet. Inte på något ställe i propositionen nämns sådana faktorer som kan verka i motsatt riktning. Häribland kan nämnas förbättrad teknik och förbättrade metoder. Högre oljepriser än vad som förväntades i energisparplanen verkar också i riktning mot att en allt större omfattning av energisparandet blir lönsamt. Utvecklingen på oljemarknaden ger underlag för antagande att realprisutvecklingen för olja kommer att bli än mer oförmånlig än vad som förväntades. Ytterligare energisparinsatser i bebyggelsen blir då lönsamma. Ordvalet i propositionen s. 10 sista stycket är belysande. Man bör hantera energisparandet så att man med tiden kan nå det av uppsatta målet. Så uttrycks inte en verklig vilja att med kraft driva frågan om att uppnå målet inom den av beslutade tiden. Energisparplanen omfattar insatser i alla byggnader, även näringslivets. Anslag för bidrag till näringslivets byggnader redovisas över industridepartementets huvudtitel. Även för energisparåtgärder i näringslivets byggnader har en successiv upptrappning av omfattningen förutsatts. Enligt propositionen (bilaga 1 s. 258 tredje stycket) har medelsbehovet för energisparande åtgärder inom näringslivet m. m. beräknats med hänsyn till energisparplanens mål. Till skillnad har emellertid denna delpost under anslaget inte redovisats särskilt. Föredragande statsrådet anför (bilaga 1, s. 94, sista stycket) att en nedtrappning av bidragsverksamheten bör ske. Medel enligt energisparplanen har sålunda uppförts på anslaget i ökad utsträckning i förhållande till innevarande budgetår som uttalanden görs att bidragen bör minska. Det påtalade förfarandet innebär att regeringen, utan att särskilt redovisa förhållandet, tillåter omfattningen av medelsförbrukningen för energisparande åtgärder i byggnadsbeståndet att minska i förhållande till energisparplanen. Vid angivandet av förväntad energiåtgång 1985 och 1990 har rege 1978/79: 2406 ringen tillämpat en metod som innebär, att man inte förbinder sig till stora insatser för energisparandet. Spännvidden mellan övre och undre gränsen är nämligen mycket stor. Regeringen uttalar, att produktionsapparaten skall dimensioneras för att kunna täcka den övre gränsen i intervallet. Detta innebär att resurser binds i denna utbyggnad. Den utgör därmed en konkurrent till insatser för sparandet. Eftersom lönsamheten för energiproduktionsanläggningar är beroende av en hög utnyttjandegrad, medför beslutet om att dimensionera produktionsapparaten för den högre användningsnivån också att lägre energianvändningsnivåer ur denna synpunkt blir olönsamma.