mot · G2021358 · 1979-01-24 00:00:00 — 1978/79 1358-1365 Motion 1978/79:1358 av och om den toxikologiska utbildningen och forskningen (Jo 1976:06) har i sitt delbetänkande Bättre miljöskydd I (SOU 1978:80) föreslagit vissa ändringar i miljöskyddslagen (1969:387). I betänkandet berörs på flera ställen resursbehovet för bätte miljöskydd (s. 165-168). Främst behandlas förstärkningen av den handläggande personalen vid centrala, regionala och lokala myndigheter. En avgörande resurs för tillvaratagandet av samhällets intressen är tillgången på toxikologisk kunskap och sakkunskap. Toxikologin, läran om gifter, spelar en central roll för kunskapsutveckling och lagstiftning och annat arbete inom såväl miljöskyddet som flera andra områden. Toxikologin är den vetenskap som med anlitande av metoder och kunskaper från medicin och naturvetenskap studerar bl. a. hur gifter framställs och tas upp av levande organismer och omsätts i dem samt de exakta mekanismerna för giftverkan och i vilken utsträckning det är möjligt att påveka dessa, jämte metoder för upptäckt av gifter och giftverkan särskilt i små doser och på ett tidigt stadium. Toxikologins arbetsmetoder finner användning inom ett stort antal områden alltifrån grundläggande medicinsk-biologisk forskning till tillämpade yrkeshygieniska eller epidemiologiska studier. Den toxikologiska forskningen är emellertid spridd över ett stort antal vetenskaper och institutioner. Någon samlad inventering av forskningen inom detta område har inte gjorts. Ej heller har några studier gjorts över samhällets långsiktiga behov inom området. Förutom ren grundforskning inom det toxikologiska området behöver samhället även forskarutbildning för att tillgodose behovet av mycket kvalificerad sakkunskap och utredningskompetens, utbildning för att svara mot behoven av ordinär sakkunskap inom ett stort antal handläggande institutioner. Beredskap i form av särskilda personbanker och aktionsplaner krävs för att samhället skyndsamt skall kunna igångsätta utredningar och åtgärder, om allvarliga händelser skulle hota eller inträffa vid vilka gifter och gifthantering spelar särskild roll och där samhällets sedvanliga beredskap inte räcker till. Behovet av en förbättrad toxikologisk utbildning, forskning och beredskap för att i praktiska åtgärder kunna förverkliga lagstiftningen och dess intentioner och svara mot den resursförstärkning som miljöskyddsutredningen m. fl. efterlyser är uppenbart. Konsekvenserna av en försening av kunskapsutvecklingen på detta område kan bli allvarliga. Svårigheter uppstår att förverkliga lagstiftningen i gift- och miljövårdsfrågor. 1 1978/79. Svårigheter uppstår att skapa och upprätthålla gränsvärdesbestämmelser för giftiga ämnen i luft och vatten. Beslutsunderlag blir otillräckliga. Tidiga larmrapporter förbises. Beslut blir dåligt underbyggda. Handläggningstider blir långa och åtgärder försenade, dvs. inaktuella eller t. o. m. felaktiga. Svårigheter uppstår för samhällets företrädare att underhandla med motparter som producerar, distribuerar, utnyttjar eller sprider gifter. De kan ofta ha tillgång till särskilt selekterad information som kan användas för att rättfärdiga de egna åtgärderna. Svårigheter uppstår att genomföra ekologiska, epidemiologiska och yrkesmedicinska studier av omgivningsgifter. Antalet giftskador på natur, närmiljö och människor ökar till följd av bristande produktions- och hanteringskontroll. Antalet sjukdomsfall till följd av kroniska förgiftningar ökar, vilket belastar sjukvården och det allmänna försäkringsväsendet. Viktiga exempel härpå är tumörer, yrkessjukdomar samt missbildningar hos nyfödda. Samhället måste därför bygga upp en systematisk kunskapsutveckling inom detta område. Ett första steg i den riktningen är att utreda toxikologins nuvarande situation från följande utgångspunkter: Frågor som rör gifter och gifthantering bör handläggas av personal med gedigen grundutbildning. För olika befattningar kommer dessa utbildningskrav att bli olika. För den mest kvalificerade bedömningen av gifter m. m. som ligger till grund för utfärdande av bl. a. riktlinjer och gränsvärdesbestämmelser krävs i de fiesta fall att handläggarna har medicinsk eller veterinärmedicinsk grundutbildning. För andra lokala handläggare krävs bl. a. gedigen förtrogenhet med mätmetodik för att de skall kunna kontrollera att utfärdade bestämmelser efterlevs. saknas en samlad bedömning av behovet av kvalificerade handläggare på olika nivåer inom statsförvaltningen. Det må här erinras om att det amerikanska miljövårdsverket (EPA) beräknar att omkring 1 000 toxikologer behöver utbildas i för att tillgodose det omedelbara behovet av kvalificerade handläggare som genomförandet av den nya Toxic Substances Control Act kommer att medföra. Någon motsvarande uppskattning av det behov av särskilt utbildade handläggare som åtagandena i svensk miljölagstiftning kommer att medföra har inte gjorts. Utredningen bör därför pröva frågan om behovet av toxikologiskt utbildad personal inom olika myndigheter och institutioner. För varje huvudkategori bör noggranna utbildningsrekommendationer fastställas. Det samlade omedelbara och långsiktiga utbildningsbehovet bör inventeras. bör de samlade resurser för toxikologisk utbildning som finns i inventeras samt undersökas hur de kan samordnas och utvecklas. Toxikologisk utbildning bedrivs f. n. vid och temporärt vid . En del andra institutioner och skolor bedriver utbildningsverksamhet som också kan vara av värde att få kartlagd. Med hänsyn till den mycket snaba utveckling som olika industrier genomgår och det ständigt ökande antalet nya produkter, vilkas eventuella giftighet ännu ej utretts, behövs utökad toxikologisk grundforskning. Denna är väsentlig för såväl studier av biologiska förlopp som kan skadas av olika gifter och framtagande av beslutsmaterial i olika frågor som utvecklandet av förfinad laboratorie- och mätmetodik. Sådan metodik finner ofta snabbt praktisk tillämpning bl. a. vid fältstudier. Många institutioner bedriver forskning som står toxikologin nära men gör det främst som tillämpning av perifera delar av sin egen grundforskning. Möjligheterna till samordning och systematiskt kunskapsutnyttjande inom denna sektor bör undersökas. Utredningen bör därför i samråd med bl. a. medicinska forskningsrådet och inventera det omedelbara och långsiktiga behovet, dimensioneringen och inriktningen av toxikologisk forskning och forskarutbildning jämte metodutveckling för att kunna förse samhället med nödvändig sakkunskap och metodik. Utöver forskning och utbildning behöver samhället särskild beredskap för att snabbt kunna utreda och igångsätta åtgärder för att begränsa omfattningen av skadeverkningar som gifter och gifthantering kan vålla. Delar av denna beredskap fullgörs f. n. inom ramen för samhällets allmänna katastrofberedskap. Utredningen bör pröva i vilken utsträckning denna har resurser för att kunna klara av även mer komplicerade giftolyckor samt möjligheterna att centralt skapa en organisation med bl. a. särskilda resurspersoner som med kort varsel skall kunna vara beredda att tjänstgöra. Utländska erfarenheter inom dett område bör tillvaratas. Med hänvisning till det anförda hemställer vi 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om den toxikologiska utbildningen och forskningen, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om den toxikologiska beredskapen. P. O. ()