mot · G302351 · 1979-01-01 00:00:00 — av och förste vice talmannen om slopande av sambeskattningen av förmögenheter tillhörande fosterföräldrar och fosterbarn Ingen torde kunna hävda att institutionsvård av barn som av olika anledningar icke bör vårdas i sitt hem eller saknar sådant är att föredra framför fosterhem. Tvärtom görs av de sociala myndigheterna stora ansträngningar för att finna fosterhem som kan ge sådana barn en lämplig uppväxtmiljö. De flesta fosterhem finns på landet, och många jordbrukarhem har öppnats för att ta hand om barn och ge dem vård och fostran. Vid utseende av fosterhem gör myndigheterna en prövning av hemmets lämplighet för barnet, och fosterföräldrarna får ersättning för vård och kostnader. Enligt 46 § barnavårdslagen förstås med fosterbarn barn som vårdas och fostras i annat enskilt hem än hos föräldrar eller särskild förordad förmyndare vilken har vårdnaden om barnet. betraktades fosterbarn i beskattningshänseende inte som jämställda med egna barn, adoptivbarn och styvbarn. Fr. o. m. har emellertid fosterbarn helt och hållet jämställts med egna barn enligt ett av godtaget förslag från dåvarande bevillningsutskottet. Departementschefen hade dock i propositionen 1970:71 velat begränsa jämställdheten endast till de fall då fosterlega inte utgått. Bakgrunden till departementschefens förslag torde ha varit uppfattningen att barn som vårdas mot ersättning av något slag i juridiskt och ekonomiskt hänseende icke bör jämställas med egna barn, styvbarn eller adoptivbarn. riksdags frångående av departementschefens förslag måste mot nuvarande erfarenheter bedömas som olyckligt. Vi syftar då på det faktum att fosterbarn i förmögenhetshänseende skall sambeskattas med fosterföräldrarna. Genom den växande förmögenhetsbildningen i samhället och de stigande taxeringsvärdena på bl. a. jordbruksfastigheter har allt fler hem tillgångar som närmar sig eller överstiger gränsen för förmögenhetsbeskattning. För dessa hem kan det ofta te sig svårt att ta hand om barn som genom arv eller utfallande försäkringar har någon form av kapital. Vi kan inte finna det riktigt att barn som t. ex. mist bägge sina föräldrar och därigenom äger vissa tillgångar skall undandras förmånen av uppväxt i ett lämpligt hem därför att fosterföräldrarna (liksom barnet) då skulle drabbas av förmögenhetsskatt på sin egendom eller förhöjd sådan skatt. Vid behandlingen av tidigare motioner med syfte att särbeskatta fosterbarn och fosterföräldrar i förmögenhetshänseende har skatteutskottet motiverat avslag på motionerna med hänvisning till att skatteutrednings arbete ej borde föregripas. som slutfört sitt arbete har dock ej behandlat frågan. I utlåtandet /79:55 hänvisade utskottet i stället till att fosterbarn i arvsskattehänseende utan någon begränsning är jämställda med egna barn. Det böremellertid påpekas att fosterbarn icke har arvsrätt av fosterföräldrar, och principen om likställighet i förmögenhetsskattehänseende gäller. Det torde dock vara utomordentligt sällsynt att sådana testamentariska förordnanden görs till fosterbarn med egen förmögenhet. skäl att frångå departementschefens förslag 1970 grundades på uppfattningen att för förvärvsavdrag fordrades full jämställdhet i skattehänseende. Ett undantag för förmögenhetsbeskattningen bör emellertid icke påverka övriga regler. Som exempel kan nämnas bedömningen för erhållande av bostadsbidrag. Enligt förordningen (1976:263) om statliga bostadsbidrag till barnfamiljer kan bostadsbidrag utgå till familj med barn som helt eller delvis försörjs inom familjen. Fosterbarn som vistas i familjen anses som försörjt inom familjen. Bostadsbidragen är inkomst- och förmögenhetsprövade. Vid inkomstprövningen tas hänsyn endast till familjeförsörjarens och dennes makes inkomst (ej till barnens). Vid förmögenhetsprövningen tas även hänsyn till barns förmögenhet. Enligt föreskrifter (BOFS 1979:27) skall dock fosterbarns förmögenhet inte påverka familjens bostadsbidrag. Bakgrunden till vår hemställan är kravet på likställighet mellan andra barn. Särskilt viktigt är det kravet när det gäller en så ömtålig fråga som placering av barn i fosterhem. Det måste anses som orimligt och orättfärdigt att för vissa barn, oftast föräldralösa, ekonomiska bedömningar på grund av en omotiverad sambeskattning av förmögenheter skall göras vid utseende av fosterhem. Vi anser därför att samtaxering vid förmögenhetsbeskattning av fosterbarn och fosterföräldrar bör upphävas fr. o. m. . dvs. Med hänvisning till det anförda hemställs att antar följande förslag till lag om ändring i lagen (1947:577) om statlig förmögenhetsskatt. Angående taxeringsmyndigheter gen. Vid taxeringen till förmögenhetsskatt skola bestämmelserna i 3 och 4 §§, 64 § 2 mom. och 65 § kommunalskattelagen (1928:370) äga motsvarande tillämpning. Beskattningsår är dock alltid det kalenderår som närmast föregått taxeringsåret. I den mån bestämmelserna i kommunalskattelagen eller i denna lag meddelade, med stadganden i kommunalskattelagen likartade bestämmelser äga tillämpning vid taxeringen till förmögenhetsskatt, skola likaledes anvisningarna till kommunalskattelagen i motsvarande delar lända till efterrättelse. Denna lag tillämpas första gången - givna bestämmelser. Vid taxeringen till förmögenhetsskatt skola bestämmelserna i 3 och 4 §§, 64 § 2 mom. och 65 § kommunalskattelagen (1928:370) äga motsvarande tillämpning, dock att med barn här avses endast egna barn och styvbarn. Beskattningsår är dock alltid det kalenderår som närmast föregått taxeringsåret. I den mån bestämmelserna i kommunalskattelagen eller i denna lag meddelade, med stadganden i kommunalskattelagen likartade bestämmelser äga tillämpning vid taxeringen till förmögenhetsskatt, skola likaledes anvisningarna till kommunalskattelagen i motsvarande delar lända till efterrättelse. () ()