mot · G302119 · 1979-11-26 00:00:00 — med anledning av propositionen 1979/80:40 om fastighetstaxering, m. m. Enligt nuvarande fastighetstaxeringsregler tas inte hänsyn till privaträttsliga förpliktelser i andra fall än då det är fråga om servitut. Detta utgör ett undantag från marknadsvärdesprincipen. Enligt vår uppfattning finns det skäl att beakta privaträttsliga förpliktelser vid fastighetstaxeringen i följande två situationer, nämligen dels beträffande upplåtelse av avverkningsrätt till skog, dels beträffande upplåtelse av nyttjanderätt till täkt. Upplåtelse av avverkningsrätt till skog som inte avverkats vid fastighetstaxeringstillfället skall enligt gällande regler inräknas i skogsbruksvärdet. På grund härav blir värdet av den upplåtna skogen dubbelredovisat i förmögenhetshänseende. Fastighetsägaren måste som förmögenhetstillgång ta upp både fastighetens taxeringsvärde - vari den upplåtna skogen ingår - och köpeskillingen för skogen. I propositionen tar föredragande statsrådet inte upp det aktuella spörsmålet. Vi anser att de skäl som anförts mot en reglering av frågan inte har tillräcklig tyngd. För att en ny taxering skall komma till stånd krävs att taxeringsvärdet på hela taxeringsenheten gått ned med minst en femtedel på grund av skogsavverkningen. Det kan alltså röra sig om betydande avverkningar utan att förutsättningarna föreligger för ny taxering. Vad beträffar värderingsreglerna för företagsförmögenhet - som är provisoriska - gäller visserligen som huvudregel att förmögenhetsvärdet får beräknas till . I praktiken utlöses emellertid vanligen spärregeln, vilket medför att i princip taxeringsvärdet läggs till grund för värderingen. Vi kan inte acceptera den ifrågavarande dubbelbeskattningen som för dem som drabbas härav måste uppfattas som orättvis. Enligt vår uppfattning bör en särskild bestämmelse införas med innebörd att upplåten avverkningsrätt till skog, som ännu inte avverkats vid fastighetstaxeringstillfället, skall borträknas vid åsättandet av skogsbruksvärde. I propositionen föreslås att upplåtelse av nyttjanderätt till täktmark mot engångsersättning skall medföra att nyttjanderättshavaren behandlas som ägare vid garantibeskattningen. Vi stödjer detta förslag. Emellertid anser vi att även fall då det inte är fråga om engångsersättning bör beaktas. Det förekommer ett inte ringa antal fall där upplåtelser av grustäkt m. m. skett till mycket låga arrendepriser och utan index. Nyttjanderättsavtalen gäller vanligen och nyttjanderättshavaren har vanligen rätt att ta ut grus i den takt han önskar. I sådana fall kan situationen bli direkt ohållbar för fastighetsägaren. Det är inte nog med att han träffat ett ofördelaktigt avtal. Han måste dessutom betala garantiskatt och förmögenhetsskatt utan att ha någon nämnvärd inkomst. Vi anser att det skall vara möjligt vid fastighetstaxeringen att beakta upplåtelser av förevarande slag såsom säregna förhållanden och att till följd härav värdet får nedsättas till skäligt belopp. Med stöd av det anförda hemställs 1. att beslutar om en särskild bestämmelse med innebörden att upplåten avverkningsrätt till skog, som ännu inte avverkats vid fastighetstaxeringstillfället, skall borträknas vid åsättande av skogsbruksvärde, 2. att beaktar vad som anförts i motionen beträffande beskattningen av nyttjanderätt till täkt. () ()