mot · G202960 · 1979-01-18 00:00:00 — av m. fl. om statligt stöd till kompletteringstrafik De statliga stöden till olönsam kollektiv trafik syftar till att trygga en tillfredsställande transportförsörjning inom områden, där trafikunderlaget inte är tillräckligt för att trafiken skall kunna täcka sina kostnader. Statsbidrag utgår dels som bidrag till lokal landsbygdstrafik och kompletteringstrafik, dels som bidrag till regional landsbygdstrafik samt som bidrag till skärgårdstrafik. har bifallit propositionen 1977/78:92 om åtgärder för att förbättra lokal och regional kollektiv persontrafik. En förutsättning för att komma i åtnjutande av det utökade stödet till den kollektiva trafiken på landsväg är dock att det finns en ansvarig huvudman för den kollektiva trafiken i länet. Kompletteringstrafiken och skolskjutstrafiken kommer även i fortsättningen att vara ett primärkommunalt ansvar om inte särskild överenskommelse träffas om att huvudmannen i respektive län även skall svara för denna trafik. Enligt förordningen (1973:639) om statligt stöd till lokal olönsam landsbygdstrafik har utgått statligt bidrag för högst två dagliga sammanhängande turer. I förordningen (1978:443) om statligt stöd till viss kollektiv persontrafik utgår ersättning för högst tre dubbelturer per trafikerad vägsträcka om en länshuvudman finns. De beslut som fattats om stöd till linjetrafik med buss bör kunna uppfattas som ett uttryck för vad som kan betraktas som en minsta acceptabel nivå för kollektiv trafikförsörjning och att denna nivå höjts. Detta synsätt och dessa regler gäller dock inte för de glesbygdsområden som erhåller sin trafikförsörjning genom kompletteringstrafik. Kompletteringstrafiken utförs i regel med personbil eller minibuss och bedrivs som regel i form av matartrafik till närmaste busslinje med förbindelser till kommuncentrum, kommundelscentrum e. d. Trafiken är som regel efterf rågestyrd, vilket innebär att den utförs endast om förhandsbeställningar lämnas. Statsbidrag utgår f. n. för högst två dagliga sammanhängande turer. Områden som betjänas av kompletteringstrafik erhåller alltså bidrag upp till en nivå som ger en väsentligt lägre minimiservice än för områden som betjänats av reguljär busstrafik. Konstruktionen med två sammanhängande turer ger i praktiken ej någon möjlighet för en resenär att med kollektiv transport besöka ett kompletteringstrafikområde och företa återresan . För boende inom området ges endast en resmöjlighet de dagar som kompletteringstrafik går efter beställning. Denna skillnad i minimistandard mellan reguljär linjetrafik och kompletteringstrafik i gles bygdsområden understryks ytterligare genom det utökade stödet till linjetrafiken. Enligt nuvarande statsbidragsbestämmelser utgår bidrag av nettokostnaderna för kompletteringstrafiken till kommuner inom det inre stödområdet. Om kommunens trafikplan så medger finns möjlighet att utnyttja kompletteringstrafiken med två dagliga sammanhängande turer (dubbelturer) året om, men eftersom den är efterfrågestyrd utnyttjas den endast då den påkallas från glesbygdsbefolkningen. I de av beslutade nya statsbidragsbestämmelserna för trafiken som kommer att tillämpas i och med att länshuvudman har bildats för länet framgår att statsbidrag för kompletteringstrafik kommer att utgå med av de faktiska kostnaderna. Dessutom kommer endast sex körtillfällen (enkelresor) att vara bidragsberättigade. Detta kommer att innebära en mycket allvarlig försämring för kommunerna framför allt inom det inre stödområdet som är glesbefolkade och ytstora,samt därmed i mycket stort behov av denna typ av trafik. Erfarenheterna visar att nuvarande utformning av bidragsreglerna för kompletteringstrafik inte harge» tillräckliga förutsättningar för en acceptabel minimiservice för kollektiv trafikförsörjning på samma sätt som för den lokala och regionala busstrafiken. Då nu den statliga bidragsgivningen förbättrats för den senare typen av trafik bör en motsvarande omprövning av reglerna för statlig bidragsgivning till kompletteringstrafik ske. Detta är desto mer angeläget med tanke på vikten av att tillhandahålla möjligheten att nå samhällsservice för boende i de verkligt glest befolkade områdena. Det förtjänar också att uppmärksammas att det rör sig om en relativt billig form av kollektiv trafik, dels genom att trafiken utförs av mindre fordon, dels genom att turerna i regel endast går efter beställning. En omprövning av reglerna för statligt stöd till kompletteringstrafiken bör ske och inriktas på en anpassning av reglerna så att de befrämjar samma minimiservice av kollektivtrafikutbud även i glest befolkade områden, där man valt att upprätthålla trafiken genom kompletteringstrafik, som i de områden som betjänas av reguljär busstrafik. Detta är väsentligt med tanke på den betydelse transportservicen har för möjligheten a» verka och bo inom glesbygdsområden, i synnerhet för dem som inte har tillgång till individuella transportmedel. En översyn av reglerna bör alltså innebära att en större andel av nettokostnaderna för kompletteringstrafiken bör täckas genom statligt stöd än vad som är fallet f. n. Även denna ersättning bör kunna differentieras på liknande sätt som sker för busstrafiken inom de s. k. skogslänen jämfört med övriga landet. Antalet bidragsberättigade turer bör också utökas till tre dagliga dubbelturer under måndag-fredag och två dagliga dubbelturer under lördag-söndag. En översyn av reglerna för statligt bidrag till kompletteringstrafiken bör bedrivas skyndsamt med tanke på att genomförandet av de ändrade statsbidragsreglerna vid införandet av länshuvudmän för den kollektiva trafiken i realiteten innebär en försämring av möjligheten för kommunerna att upprätthålla trafikservice i glesbefolkade områden. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en skyndsam översyn av reglerna för statligt bidrag till kompletteringstrafiken samt ger regeringen till känna vad som i motionen framhållits angående kompletteringstrafiken och dess betydelse för glesbygden. () () () () ()