mot · G2022046 · 1979-01-25 00:00:00 — Motion 1978/79:2046 av om åtgärder mot ungdomsarbetslösheten Det finns enligt min mening få problem som är viktigare för vårt samhälle att lösa än ungdomsarbetslösheten. Trepartiregeringen arbetade intensivt med sysselsättningsfrågorna och vidtog adekvata åtgärder för att motverka ungdomsarbetslösheten. Vi har flera medel för att på kort sikt främja sysselsättningen för ungdom, och vi har en omfattande arsenal av medel på beredskapssidan. Det är hög tid att vi tar itu med de långsiktiga problemen och åtgärderna när det gäller ungdomsarbetslösheten. Ungdomsarbetslösheten är ett av de allvarligaste problemen vi har i vårt samhälle. Trots att den är ett gammalt fenomen, som drabbat våra ungdomar så som under både , har vi inte lyckats lösa problemet. Den högsta arbetslösheten drabbar invandrarungdomarna och är för utländska pojkar i åldern ofta dubbelt så hög som för övriga pojkar i den åldern. Skillnaden mellan flickorna i åldern är mindre. var arbetslösheten i denna åldersgrupp av invandrarflickor och för övriga flickor. Det är en djup tragik för unga människor att vara arbetslösa. De får ingen grund att stå på i samhället. I stället för att leva med i samhällets rytm skapar de sin egen rytm utanför samhället. Detta i sin tur innebär försämrad anpassning till arbetslivet och dess krav när den dagen kommer. Hur skall vi kunna skapa en framtid förvåra ungdomar, om de måste börja sitt vuxenliv under så dåliga betingelser? Det kan t. o. m. påverka deras skolarbete och försämra det. En del av motivationen för skolarbetet är naturligtvis möjligheten att få arbete efter skolan. Om den möjligheten är begränsad, kan man mycket väl förstå om resignationen griper omkring sig redan i skolan. Under en lång arbetslöshetstid sker också en skiktning av människor, och många slås hårdhänt ut. Arbetslösheten är ett fruktansvärt slöseri med mänskliga resurser men också med samhällets resurser. Arbete är en mänsklig rättighet-fullt i paritet med de mänskliga fri- och rättigheter vi f. ö. bekänner oss till. Arbete är en förutsättning för personlighetsutveckling och självkänsla. Vi måste ingående diskutera, analysera och söka oss fram till insikt och till de vägar vi måste gå för praktiskt handlande. Dagens skolungdom måste kunna få leva i den vissheten att samhället kommer att ge dem sysselsättning närde slutar skolan. Ungdomen har alltså en högre arbetslöshet än andra grupper av arbetskraften. Ungdomens sysselsättning är också mer konjunkturkänslig än för övriga grupper av arbetskraften. menade att ungdomsarbetslösheten är relativt obunden av konjunkturutvecklingen, men så är det ju inte. Ungdomsarbetslösheten är visserligen hög i både hög- och lågkonjunkturer, men skillnaden mellan ungdomarnas och andra åldersgruppers arbetslöshet är avsevärt större i en lågkonjunktur än i en högkonjunktur. Vägen till arbetslivet, i synnerhet för tonåringarna, går oftast via de enskilda företagen. Men suget efter arbetskraft kommer i en lågkonjunktur främst från den offentliga sektorn. Där kommer ungdomarna inte in förrän efter en viss ålder. Så är det t. ex. i sjukvården. Det säger sig självt att detta förhållande förstärker svårigheterna för ungdomarna i en lågkonjunktur, då företagen är hårt pressade. Ungdomarna har också fler arbetslöshetsperioder än andra åldersgrupper. En del av svårigheterna för ungdomarna beror på den koncentration av näringslivet och därmed av arbetsplatserna som skett. Detta har inneburit en utveckling mot skapande av interna arbetsmarknader. Vi har fått förflyttningar inom företagen. Vi har också bl. a. genom trygghetslagarna fått en förstärkt anställningstrygghet - vilket givetvis är positivt - för de redan anställda. Svårigheterna för nytillkomna på arbetsmarknaden förstärks emellertid härigenom och också av det faktum att en del förut typiska ungdomsarbeten försvunnit. Lågkonjunkturer innebär också att företagen i första hand söker behålla de arbetsstyrkor de redan har, medan bristen på nyanställningar drabbar de nytillkomna på arbetsmarknaden. Vilka åtgärder behövs då för att förbättra sysselsättningen på lång sikt? Grundläggande är att vi har ett konkurrenskraftigt näringsliv och en samhällsekonomi i balans. Allmänna sysselsättningsskapande åtgärder är viktiga. Inte minst måste man beakta de allvarliga regionalpolitiska konsekvenser som en accelererande ungdomsarbetslöshet kan innebära. Grundläggande är också att vi behöver en utbildningsreform - förändringar inom skolans ram. Vad det är fråga om är helt enkelt att förankra 1980-talets skola i samhällslivet. AMS yrkesvägledningsenhet har gjort en intressant sammanställning. Det fanns då 48 000 arbetslösa ungdomar , varav 25 000 under . Den visar vilka yrken ungdomar helst vill ha. Det är i rangordning: sjukvårdsbiträde, försäljare och barnskötare. Men det är också mycket hård konkurrens om de här jobben. De ca 1 600 ungdomar som uppgivit att de vill ha sjukvårdsbiträdesjobb konkurrerade med 4 400 äldre arbetssökande, dvs. sökande , om drygt 1 100 lediga platser. Ett annat exempel: 1 380 ungdomar konkurrerade med 4 300 äldre om 707 jobb som försäljare. Ungdomarna är orutinerade och har ingen arbetslivserfarenhet. utgå från att arbetsgivarna väljer vuxna och erfarna män och kvinnor i stället för ungdomar. Löneskillnaden är inte så stor, även om det finns speciella ungdomslöner. Ett slopande av ATP-avgiften för den unga arbetskraften är ett förslag som förts fram bl. a. av fil. vid nationalekonomiska institutionen vid . Det är ett förslag som åtminstone är värt att diskutera. De som börjat arbeta som mycket unga och som är redan missgynnade i ATP-systemet. Någon negativ effekt för ungdomarna skulle det därför inte behöva bli. Här följer några exempel på vad avgiftsbortfallet skulle uppgå till vid viss sänkning av ATP-avgiften. De senast tillgängliga uppgifterna avseende avgiftsunderlaget till ATPavgiften fördelade på åldersgrupper 1976. Enligt denna statistik kan avgiftsbortfallet vid en sänkning av ATP-avgiften för personer i åldern beräknas uppgå till ca 140 milj. kr. En tvåprocentig sänkning av avgiften skulle ha givit ett avgiftsbortfall med ca 280 milj. kr. Om man antar att åldersgruppens andel av de totala avgifterna var densamma som , kan avgiftsbortfallet beräkr is till ca 155 milj. kr. resp. ca 310 milj. kr. vid en sänkning av ATP-avgiften med 1 resp. för personer i åldern . Flickorna i åldersgrupperna är arbetslösa i större utsträckning än pojkarna i samma åldersgrupper. Detta kan delvis bero på att vi fortfarande har ett traditionellt könsrollsbundet yrkesval, vilket innebär att flickorna har färre valmöjligheter än pojkarna. Detta är en speciell jämställdhetsfråga. Här krävs åtgärder från regeringens sida och från arbetsmarknadens parter. När det gäller yrkesval har också enskilda och organisationer ansvar för att förlegade attityder rensas bort. Det är vidare nödvändigt att vi rensar bort förlegade värderingar när det gäller arbetets status. Det finns yrken som fortfarande värderas lågt men som är nödvändiga och meningsfulla. En förbättrad arbetsmiljö, medbestämmande och vidareutbildning är viktiga åtgärder i detta sammanhang. Vi är alla medvetna om att övergången mellan skola och arbetsliv inte fungerar. Vi talar ofta om det i debatter, och vissa åtgärder har vidtagits. Men här krävs förnyade krafttag. Speciella åtgärder krävs för invandrarungdomen. Dessa ungdomar arbetar ofta i konjunkturkänsliga näringsgrenar, vilket kan vara en av förklaringarna till den höga arbetslösheten bland invandrarungdom. Lagen om 200 timmars svenskundervisning var en angelägen reform. Men om arbetsgivarna skall betala undervisningen, kan anställande av invandrarungdom hämmas. Kostnaderna för denna undervisning bör överföras på samhället. Uppsökande studie- och yrkesorientering bör givetvis intensifieras. Den höga ungdomsarbetslösheten kan inte längre accepteras. Mot bakgrund av det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär utredning om möjligheterna till viss sänkning av ATP-avgiften för arbetskraften i åldern , 2. att hos regeringen begär förslag om att kostnaderna för 200 timmars svenskundervisning överförs på samhället, 3. att hos regeringen begär åtgärder för att ge alla ungdomar som slutar skolan möjlighet till arbete.