mot · G2021219 · 1979-01-18 00:00:00 — Motion 1978/79:1219 av om överförande av vissa kostnader från försvarsanslagen till andra anslag I försvarsanslagen inräknas vissa kostnader som inte egentligen motiveras av säkerhets- eller försvarspolitiska skäl. Ett par exempel på sådana kostnader kan nämnas. Kostnaderna på administration av statens försvarshistoriska museer hänförs till försvarskostnader när de borde ses som kulturutgifter. Omlokaliseringen av K 4 från till bör t. ex. ses som en lokaliseringspolitisk fråga; flyttningen betalades också till viss del genom lokaliseringsbidrag. Mest ologiskt förefaller det dock vara att de sociala kostnaderna för de värnpliktiga och deras familjer hänförs till försvarsoch inte till socialhuvudtiteln. Ett sätt att hålla nere försvarsutgifterna har aktivt deltagit i nedrustningsarbetet, bl. a. vid nedrustningskonferensen i . Vi har också alltmer energiskt sökt hålla nere våra egna försvarskostnader. I nedrustningsarbetet har det ansetts av vikt att man kan göra någorlunda rättvisande bedömningar av försvarskostnaderna i olika länder. Eftersom de sociala kostnaderna för värnpliktiga med hänsyn till det höga allmänna kostnadsläget i vårt land helt naturligt är större än i andra länder, har försvarskostnaderna inte kunnat hållas nere såsom - med hänsyn till nedrustningsarbetet - kanske varit önskvärt. En överföring av dessa kostnader skulle alltså fä den dubbla effekten att en jämförelse med utlandet blir mer rättvisande. Det skulle också vara lättare att påvisa våra egna nedrustningssträvanden - och detta utan att vi därför behöver äventyra vår säkerhet. Smidigare och bättre handläggning En annan lika viktig effekt skulle vara att den nödvändiga fortlöpande ' förbättringen av de värnpliktigas sociala förmåner skulle ske smidigare om de utformades, administrerades och budgeterades via . Det är naturligt att de villkor som gäller för samhällets sociala verksamhet i övrigt också gäller de värnpliktiga. kan för övrigt sägas ha tagit ett första steg i denna riktning genom ett beslut med anledning av propositionen 1975:37 (försvarsdepartementet) och försvarsutskottets betänkande 1975:18. beslöt nämligen då att värnpliktiga under repetitionsutbildning skulle få en ersättning som anknyter till sjukpenningförsäkringen. Denna ersättning administreras av försäkringskassorna. Avvägning kostnader för människor och materiel Slutligen skulle en överföring av dessa kostnader från försvars- till socialbudgeten få den positiva effekten att såväl politiska som kanske främst militära beslutsfattare inte skulle frestas att hålla nere de värnpliktssociala kostnaderna för att t. ex. kunna hålla uppe materielanslagen. De värnpliktigas oro - som redovisats vid värnpliktsriksdagarna och av den värnpliktiga arbetsgruppen - att så är fallet skulle också stillas. Social trygghet under all samhällstjänst inkl. värnpliktstjänstgöring är inte en försvarsfråga. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att , i syfte att hålla nere försvarsanslagen, hos regeringen begär att försvarskommitté eller - om så erfordras - en särskild utredning får i uppdrag att utreda om vissa kostnader som redovisas inom försvarsdepartementets område bör överföras till andra områden, 2. att beslutar föreslå regeringen att finansieringen av de sociala kostnaderna för värnpliktiga (och civilförsvarspliktiga) under deras tjänstgöring hänförs till socialhuvudtiteln.