mot · G2021051 · 1979-01-23 00:00:00 — av m. fl. om viss ändring i lagen om anställningsskydd 1 svensk lagstiftning finns alltför ofta bestämmelser som diskriminerar ungdom. Olika åldersgränser stadgar vissa rättigheter och skyldigheter. Lagen om anställningsskydd är inget undantag. Det är särskilt två stadganden i denna lag som diskriminerar unga arbetare. Det är bestämmelsen i 11 § om åldersindelad uppsägningstid och skadeståndsbestämmelserna i 39 § sista stycket. I 11 § andra stycket stadgas att den som har fyllt har rätt till två månaders uppsägningstid, som sedan ökas med en månad för . Har man uppnått en ålder är den lagstadgade uppsägningstiden . Denna bestämmelse diskriminerar ungdomen. Det betyder att alla som inte fyllt inte har någon lagstadgad rätt till längre uppsägningstid än en månad, vilket bestäms enligt 11 § första stycket. Det finns ingen rimlig motivering för att, i en lag som skall ge ett ökad skydd i anställningen, föreskriva sämre förmåner på grund av ålder. kommunisterna uppmärksammade denna diskriminering av unga arbetare redan vid antagandet av lagen och krävde då att uppsägningstiden skulle vara lika för alla oavsett ålder. Dessutom är denna bestämmelse avtalsbar vilket innebär att avtal om kortare uppsägningstid kan ingås. Detta har också skett. Ofta är det ungdom som också här drabbas. kommunisterna har tidigare påtalat det olämpliga i att bestämmelserna är avtalsbara. Det finns avtal som föreskriver väsentligt kortare uppsägningstid än den lagstadgade - också här förekommer åldersindelning. Därför reser vi på nytt kravet om att 11 § inte skall vara förhandlingsbar i annat hänseende än när det gäller avtal om längre uppsägningstid än . I 39 § sista stycket finns intaget en bestämmelse om begränsning av skadestånd till arbetare som blivit uppsagd eller avskedad på sådana grunder som arbetsdomstolen underkänt. Enligt första stycket upphör anställningsförhållandet om arbetsköparen vägrar att följa domstols beslut om ogiltighetsförklaring av avsked eller uppsägning. Om detta inträffar skall den uppsagde eller avskedade erhålla skadestånd med upp till 48 månadslöner. Men till denna bestämmelse finns ett undantag. I sista stycket föreskrivs att skadestånd får ej i något fall utgå med fler månadslöner än som motsvarar antalet påbörjade anställningsmånader hos arbetsgivaren. Denna särbestämmelse drabbar i första hand yngre arbetare eftersom det är de som i allmänhet har den kortaste anställningstiden. kommunisterna anser att ett så allvarligt brott mot lagen som att avskeda eller säga upp arbetare utan saklig grund inte skall bedömas olika i annat fall än när den anställde som drabbats har fyllt vilket vi anser vara motiverat av arbetsmarknads- och andra skäl. Sista stycket i 39 § bör därför utmönstras. kommunisterna har för övrigt rest detta krav alltsedan lagen antogs. Med hänvisning till det anförda föreslås att med bifall till motionen beslutar anta följande Lag om ändring i lagen om anställningsskydd, 11 och 39 §§ Nuvarande lydelse Motionärernas förslag För såväl en månad. Arbetstagare som vid uppsägning- Arbetstagare som vid uppsägningen har varit anställd hos arbetsgi- en har varit anställd hos arbetsgivaren eller varén eller har rätt till har rätt till en uppsägningstid av , en uppsägningstid av minst sex om han har fyllt , , månader, om han har fyllt , , om han har fyllt , , om han har fyllt , , om han har fyllt . A vtal om annan uppsägningstid får träffas endast om avtalet gäller längre uppsägningstid än vad som sägs i andra stycket. Åsidosätter arbetsgivaren anses upplöst. I fall hos arbetsgivaren. Vid beräkning extra anställningsmånader. Skadestånd som avses i denna para- Utgår. graf får ej i något fall utgå med fler månadslöner än som motsvarar antalet påbörjade anställningsmånader hos arbetsgivaren. Denna lag skall gälla fr. o. m. . (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)