mot · G2021040 · 1979-01-23 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:73 om åtgärder för arbetshandikappade I propositionen föreslås åtgärder som syftar till att stärka de arbetshandikappades rätt till ett meningsfullt och produktivt arbete genom en reformering av arbetsmarknadspolitiska stödåtgärder. Vidare föreslås en förändrad organisation för yrkesinriktad rehabilitering och vissa former av skyddat arbete. Vi hälsar propositionens förslag med tillfredsställelse - även om vi anser bl. a. stimulansåtgärderna otillräckliga. Det är synnerligen angeläget att de handikappade ägnas speciell uppmärksamhet och så långt möjligt ges samma levnadsbetingelser som andra medborgare. Genom åtgärder på arbetsmarknaden och på många andra områden bör de handikappades livsföring underlättas. Vi delar uppfattningen om att arbetsplacering av personer, som eljest skulle ha varit arbetslösa eller förtidspensionerade, oftast är lönsam för samhället. Då vid inte kan belasta statsbudgeten med ytterligare underskott eller belasta företagen med höjningar av arbetsgivaravgifter, vill vi förorda att samhällsekonomiskt utrymme för en höjning av bidragen till arbetsgivare, som anställer arbetshandikappade, skapas inom det sociala systemets ram. För detta ändamål bör lämpliga transfereringar åstadkommas, så att en större del än går till åtgärder för att ge bättre sysselsättning åt arbetshandikappade än att fylla ut sjukersättning vid korta frånvaroperioder för fullt arbetsföra människor. Genom att göra en omprövning av avgifternas urformning samt en omprioritering av vad avgifterna till socialförsäkringarna skall användas till borman kunna påräkna större förståelse för en förändring i den riktning som här skisserats. Emellertid förutsätter detta en noggrann analys beträffande vilka effekter sådana förändringar skulle kunna leda till. Vi föreslår därför, att regeringen i särskild ordning låter utreda dessa frågor. Vid denna analys bör bl. a. den eventuellt utkommande allmänna arbetslöshetsförsäkringen beaktas. En ökad kunskap och förståelse om den arbetande människan och hennes miljö är ett av de viktigaste instrumenten för att förbättra förhållandena för skilda individer i arbetslivet. Lika angeläget som det är att bereda arbetshandikappade meningsfull sysselsättning, lika angeläget är det att i största möjliga utsträckning förhindra att arbetshandikapp över huvud uppkommer. En utbyggnad av företagshälsovårdens medicinska och tekniska psykosociala delar kan verk samt bidraga härtill. Skyddskommittéerna har enligt centrala avtal ansvar för dessa miljöfrågor. De är vidare huvudman för företagshälsovården, en expertfunktion i tekniska och medicinska miljöfrågor. utgår vanligen också delar av anpassningsgruppen som ansvarar för anpassnings- och rehabiliteringsfrågor. Det är skyddskommittén som skall leda utvecklingen och svara för planeringen av arbetsmiljön. Denna kommitté har också på sitt ansvar att kartlägga arbetsplatsernas krav/profil. Till sin hjälp har många skyddskommittéer experter från företagshälsovården. Orsakerna till många sjukdomar är kända och kan till icke oväsentliga delar elimineras. Detta kan spara stora sjukvårdsresurser åt landstingen. En viktig konsekvens av att anpassa ersättningsbestämmelserna för företagshälsovård till den utveckling som ägt rum är förslaget om att i lagen om allmän försäkring skriva in, att utgifter även för förebyggandet medicinska åtgärder blir ersättningsberättigade. Förslaget innebär att den inom försäkringen hitintills tillämpade principen att endast ersätta utgifter föranledda av sjukdom justeras. Därmed åstadkommes inom givna anslagsramar en angelägen verksamhetsförskjutning i riktning mot förebyggande åtgärder. En väsentlig uppgift för arbetslivets parter är att utveckla företagshälsovården så att denna alltmer får karaktären av arbetsmiljövård. Tyngdpunkten måste sålunda läggas på förebyggande åtgärder. Miljöutredningar, planering, rådgivning och utbildning skall vara hörnstenar i verksamheten. Vården av arbetsmiljön skall börja redan på planeringsstadiet. Vid nyrekrytering bör det vad gäller kompetensen hos de sökande inte krävas mer än vad som behövs för den aktuella befattningen. Självfallet skall arbetsgivarna medverka till att äldre och personer med arbetshinder får sysselsättning. Detta skall ske genom att i görligaste mån undanröja hinder i arbetsmiljön som försvårar anställning för dessa kategorier. Dessa frågor kan exempelvis diskuteras regelbundet i anpassningsgrupperna. Deras verksamhet skall därför enligt vår mening integreras i företagshälsovårdens kontinuerliga arbete och under dess inflytande i linje med den företagsdemokratiska utvecklingen inom näringslivet. De offentliga arbetsgivarna har bl. a. genom förevarande avtalsbestämmelser i de allra flesta fall verkställt omplaceringsåtgärderetc. inom den egna organisationen vid uppkommande arbetshandikapp för enskilda individer. Genom problemlösning av denna art har utslagning från de offentliga arbetsgivarna i huvudsak förhindrats, men har det visat sig att möjligheterna till nyrekrytering av arbetshandikappade också varit begränsade. Den offentliga sektorn måste ta ett större ansvar för att rekrytera arbetshandikappade. Satsningen på förebyggande åtgärder är tidsenlig och angelägen. Därför måste utgifter för hälso- och sjukvård, rehabiliteringsåtgärder och förebyggande åtgärder vara ersättningsberättigade. Begreppen arbetsmiljö och företagshälsovård är starkt integrerade och en helhetssyn på dessa begrepp är Den mest framgångsrika företagshälsovården är att skapa goda arbetsmiljöer. Tvångsåtgärder skapar inte större förståelse för att de handikappade bör ha rätt till meningsfullt och produktivt arbete. Vi anser att alternativet statliga stimulanser är vida överlägset alla åtgärder som innebär tvångsingripanden mot arbetsgivarna. Tvångsåtgärder jämte höjda arbetskraftskostnader leder snarare till större svårigheter för de arbetshandikappade. Insatser för att bereda arbete åt alla måste enligt vår mening baseras på ett konkurrenskraftigt näringsliv. Att främja investeringar, produktutveckling, innovationer och nyföretagande är de viktigaste åtgärderna för att långsiktigt kunna lösa sysselsättningsproblemen för alla, dvs. även för de arbetshandikappade. Med hänvisning till vad som anförts hemställs 1. att hos regeringen begära att frågan om att ett samhällsekonomiskt utrymme för en höjning av bidragen till arbetsgivare som anställer arbetshandikappade skapas inom socialförsäkringssystemet, 2. att ersättning från till företagshälsovård även skall omfatta rehabiliterings- och förebyggande vård, 3. uttala att en fortsatt utbyggnad av företagshälsovården skall främjas i enlighet med vad som anförts i motionen, så att denna alltmer får karaktären av arbetsmiljövård, 4. uttala att statliga arbetsgivare skall medverka till att äldre och personer med arbetshinder får ökad sysselsättning. () () () ()