mot · G2022030 · 1979-01-25 00:00:00 — av m. fl. om åtgärder för att trygga sysselsättningen i Vi har i motioner åren 1977 och 1978 understrukit den oro vi hyser för utvecklingen i och redovisat behovet av angelägna och kraftfulla åtgärder för att trygga och utveckla sysselsättningen i länet. Vi har betonat att särskilt bekymmersam är den nu rådande situationen och den utveckling som kan väntas inom massa- och pappersindustrin samt inom skivindustrin och sågverken. Utvecklingen har endast bekräftat den utveckling som vi förutsåg och som ytterligare förvärrats. Än en gång tvingas vi konstatera att det fortfarande saknas en samordnad och sysselsättningsskapande politik i landet, som också anger hur problemen i skall lösas. Vi har i de tidigare motionerna ingående behandlat de allvarliga strukturproblem som drabbat och särskilt järn- och stålindustrin. Under en näraliggande framtid kan man förutse att skogsindustrin kommer att stå inför stora och djupgående problem. Men också många små och medelstora företag är nu allvarligt hotade. Detta gäller inte minst verkstadsindustrin. Med denna motion vill vi ånyo rikta uppmärksamheten på den allvarliga sysselsättningssituation som föreligger i länet och redovisa en rad åtgärder som vi anser snabbt måste sättas in för att utvecklingen skall kunna vändas i positiv riktning. Regeringens oförmåga att hantera konjunktur- och strukturproblemen i länet har förstärkt den oro länets invånare känner över utvecklingen. Det fordras en planering, som inte i första hand tar sikte på att avveckla den industrikapacitet som byggts upp utan i stället genom samordnande och kraftfulla insatser stabiliserar och utvecklar de industrigrenar som skapats. De samhällsekonomiska hänsynen måste väga minst lika tungt som de företagsekonomiska. Vi kan inte acceptera den uppgivenhet för vissa utsatta industribranscher, som tycks föreligga på sina håll inom det privata näringslivet. På de dominerande bolagsbildningarna i faller ett tungt ansvar att genom konstruktiva insatser trygga sysselsättningen och den industriella utvecklingen. har naturliga och rika förutsättningar för att kunna ge sina invånare en tryggad sysselsättning och en framtid som präglas av utveckling och framsteg i stället för stagnation och tillbakagång. Det är nödvändigt att regeringen med kraft tar sig an Värmlandsproblemen och redovisar en plan för hur man avser att lösa dem. En sådan plan bör innefatta ställningsta 1 1978/79. ganden till de förslag som lämnats såväl av och Värmlandsdelegationen som i denna motion. Den kraftiga befolkningsminskningen i har vänt, och en viss ökning har kunnat registreras. Den begränsade befolkningstillväxten har dock i stort sett endast kommit till del. Omfördelningen av länets befolkning till har därför fortsatt också , och några tecken på att denna tendens skall brytas kan inte skönjas. Däremot finns en påtaglig risk för att den begränsade befolkningsökningen för länet som helhet kommer att vändas i en minskning . Den fortsatta befolkningsminskningen i länets norra, västra och östra delar utgör ett direkt hot mot serviceutbudet i länets regionala centra och i de mindre tätorterna. Befolkningens åldersstruktur är ogynnsam. Andelen personer i åldersgruppen är i högre än för de flesta andra län i landet. 1 glesbygdskommunerna är åldersstrukturen särskilt ogynnsam med av befolkningen i åldersgruppen . Den sneda åldersstrukturen avspeglar sig i stora födelseunderskott. Sålunda hade inget annat län i landet ett så stort födelseunderskott som . Åldersstrukturen medför stora och svårlösta problem. Andelen pesoner sjunker och därigenom minskar skatteinkomsterna. ökar kostnaderna för långtidssjukvård, åldringsvård och pensionärsservice. Efter att ha minskat med mer än 5 000 arbetstillfällen ökade det totala antalet sysselsatta i . Ökningstakten har enligt arbetskraftsundersökningarna varit begränsad, bl. a. som en följd av att industrisysselsättningen minskat med ca 7 000 arbetstillfällen . Det är en betydligt snabbare nedgång än i såväl riket som helhet som skogslänen i övrigt. En stor del av minskningen har skett inom verkstadsindustrin. Produktionen inom flera av länets större verkstadsföretag är riktad mot branscher med påtagliga strukturproblem. De nya internationella marknadsförhållanden som håller på att skapas för den värmländska basindustrin har tillsammans med den långvariga lågkonjunkturen medfört stora påfrestningar för . Länet är sysselsättningsmässigt kraftigt överrepresenterat i branscher med strukturproblem. Strukturförändringar med betydande sysselsättningsminskningar som följd pågår och väntas fortsätta. Osäkerheten om hur stora sysselsättningsminskningarna kommer att bli på berörda orter är mycket stor, bl. a. på grund av bristande information från länets dominerande basindustrier. Även verkstadsindustrin har minskat kraftigt. På grund av den låga investeringstakten i länet är byggarbetslösheten i länet mycket hög. Endast ett län i landet har högre tal. Även för åkerier och maskinentreprenörer är situationen mycket besvärande, och en rad företag har gått i konkurs. Expansionen inom den offentliga sektorn har medfört att den totala sysselsättningen kunnat öka. Det försämrade ekonomiska läget för kommuner och landsting innebär att nyrekryteringen kommer att minska kraftigt. De strukturella sysselsättningsproblemen i visar sig genom stor undersysselsättning av kvinnor, genom nettoutflyttning av ungdomar samt i mycket höga arbetslöshetstal. uppgick antalet arbetslösa till 5 840. Endast har en större arbetslöshet, sett i relation till befolkningen i åldrarna , än . Antalet lediga platser är också otillräckligt. I många arbesmarknadsdistrikt har antalet arbetslösa varit mer än fyra gånger så stort som antalet lediga platser. Antalet arbetslösa och sysselsatta i beredskapsarbete eller med hjälp av arbetsmarknadsutbildning uppgick vid slutet av till ca 11000 personer. Sysselsättningen för ett stort antal människor i länet är också i farozonen. Värmlandsdelegationen har redovisat att 5 000-6 000 arbetstillfällen är i riskzonen. Detta skulle innebära att mellan 16 000 och 17 000 personer i länet har hamnat utanför den ordinarie arbetsmarknaden eller riskerar att komma i denna situation. Följande figurer visar läget i sett i relation till andra län i landet. Figurerna har hämtats från en hemställan från Värmlandsdelegationen till regeringen överlämnad . 0/00, ZMSWXLYTKGRI F M E P NDOACC UABBD RIKET FÖDELSE NETTO PER 1QOO IHVAHAHE 1978 FOOCLStMETTO W» KX» tMV SYSSELSÄTTNINGSUTVECKLING WOM INDUSTWN 18TO 197B V industrisysselsättningen 1978 i procent av industrisysselsättningen 1975) 80 S XACZY DUKWMT OPGHEB F INC I ABWKFT (Arbetslöshet i procent av befolkning i arbetskraften) De övergripande målen för länets utveckling kommer främst till uttryck i planen för den regionala strukturen och genom de fastlagda planeringstalen för länet och för kommunerna. befolkningsmålsättning är enligt vår mening mycket ambitiös. Detta framgår klart av räkneexempel, som vill illustrera behovet av nya arbetstillfällen - utöver det som näringslivs- och befolkningsprognosen anger - för att målsättningen för sysselsättnings- och regionalpolitiken skall kunna uppnås . Som målsättning för planeringen har också uppställts att kvinnorna i länet bör ha samma möjligheter att förvärvsarbeta som kvinnorna i landet som helhet. Räkneexemplet anger ett behov av ca 10 000 arbetstillfällen för att nå upp till befolkningsramens övre värde, vilket utgör den del av planeringsramen som planeringen i enligt beslut skall inriktas på. Till detta tal kommer det antal arbetstillfällen som försvunnit och som kommer att försvinna genom den pågående strukturomvandlingen av länets basindustrier och som inte beaktats i det redovisade räkneexemplet. Detta visar att det krävs ett betydande antal nya arbetstillfällen för att uppnå de regionalpolitiska målen för utvecklingen. Värmlandsdelegationen har i sin hemställan visat att det nu krävs betydande insatser i , och dessa spänner över en rad områden. Kostnaderna för åtgärderna har uppskattats till ca 800 milj. kr., vilket kan jämföras med att regeringen förklarat sig villig att öka ramen för regionalpolitiska insatser i landet från endast till . Det av presenterade befolkningsmålet för länet måste enligt vår bestämda mening ligga fast. Skall den nuvarande servicenivån i kommu nema kunna behållas, lår folkmängden inte minska. Som komplettering till de övergripande målen för länets utveckling vill vi liksom i föregående års motion ange några mera specifika målformuleringar för olika områden. - Sysselsättningen i länet måste snabbt öka, särskilt för kvinnor och ungdomar. - Sysselsättningen på länets bruksorter och i de industrisvaga kommunerna måste upprätthållas. - Länets näringsliv måste differentieras, bl. a. genom att administrativa och utvecklade funktioner hos företagen tillförs länet. - De mindre och medelstora företagen måste förstärkas. - Den statliga, landstingskommunala och primärkommunala servicen måste byggas ut i enlighet med redovisade planer. är, som vi påvisat, från sysselsättningssynpunkt ett av de mest utsatta länen i landet. Vi kan för vår del i stort ställa oss bakom det åtgärdspaket för att skapa sysselsättning i länet som Värmlandsdelegationen hemställt om hos regeringen. Vi vill också betona att det är absolut nödvändigt att åtgärdsarbetet skyndsamt påbörjas. Dessutom vill vi framhålla, liksom vi gjort i tidigare motioner, att det krävs en betydligt mer målmedveten samordning av handlandet inom de olika samhällssektorerna, om det skall bli möjligt att övervinna länets svårigheter. Det är nödvändigt att med länsplaneringen som grund planmässigt sätta in samhällets insatser. Vi vill betona att det nu är nödvändigt med koncentrerade insatser för att lösa strukturproblemen inom länets basindustrier. Bruksorterna har en välutvecklad serviceapparat. Skall orterna kunna leva vidare utan drastiska förändringar, måste sysselsättningen bevaras inom de befintliga företagen och ny sysselsättning tillskapas i andra företag. Staten måste ta ansvaret för denna process. Den stora bristen är att regeringen inte presenterat någon långsiktig lösning av näringslivsproblemen i . Stora arbetsinsatser måste därför snabbt sättas in för att ta fram ett sådant handlingsprogram. I det följande presenteras en rad framtidsinriktade åtgärder som vi anser måste ingå i ett handlingsprogram för att förbättra sysselsättningssituationen i . En del av dessa har också tagits upp i Värmlandsdelegationens hemställan. Förslagen upptas departementsvis i det följande. De borgerliga regeringarnas politik har inneburit att åtgärderna har spritts ut till företagarna utan planmässighet. Vi kräver att en ny regionalpolitik skapas, som baseras på sysselsättningsutredningens förslag och med kraft riktar samhällsinsatserna mot de områden där behovet av insatser är störst. har klart visat att problemen är störst i skogslänen, dit också räknas. Enligt vår mening måste regionalpolitiken inriktas på att förstärka och vidareutveckla nyetableringar. Det finns även nu expansiva industribranscher i landet. Det är regionalpolitikens uppgift att fördela tillväxten till de områden där de bäst behövs. För att detta skall bli möjligt krävs att samhället skaffar sig starkare styrmedel än det förfogar över. De största industriföretagen kontrolleras i de flesta fall av intressen som ligger utanför länet. Det föreligger klara tendenser till att detta förhållande förstärks. Detta minskar möjligheterna för kommuner och länsmyndigheter att påverka utvecklingen. Det försvårar också de anställdas möjligheter till insyn och reellt medbestämmande. Etableringsdelegationen måste därför åläggas att särskilt uppmärksamma situationen i och bidra till att förstärka den industriella sysselsättningen i länet. Strukturförändringarna inom skogs- och stålindustrin måste ägnas stor uppmärksamhet liksom den hotade sysselsättningen vid en rad företag som exempelvis verken, i , Ero-Frys och BM i , industrier AB i och , , pappersbruk och Zakrisdalsverken i . Växande problem föreligger även inom ett flertal små och medelstora företag på skilda håll inom länet, bl. a. i . Erfarenheterna visar att en viss reserv av industrilokaler är betydelsefull när det gäller att åstadkomma industriella nyetableringar. förslag om lokaliseringsstöd till kommuner som vill uppföra industrilokaler bör därför förverkligas. Möjligheterna att uppföra kommunala industrilokaler som beredskapsarbete är därför av stor betydelse. Systemet med industricentra bör också prövas i . liksom Hagfors-Munkforsregionen och Filipstadsområdet bör i första hand komma i fråga. För att göra det möjligt också förde välutbildade ungdomarna att få arbete i måste näringslivet differentieras. Samhället måste därför skaffa sig medel för att till länet lokalisera också administrativa och utvecklande funktioner inom företagen. Det är också nödvändigt att staten etablerar företag i . Utvecklingen har visat att förnyelsen av näringslivet sker för långsamt. De näringspolitiska krav som framförs i den socialdemokratiska partimotionen om näringspolitiken och som bl. a. innebär förstärkta forsknings- och utvecklingsinsatser lägger grunden för en framgångsrik utveckling också i och måste därför skyndsamt förverkligas. Den pågående strukturomvandlingen och bristen på planmässigt handlande från regeringens sida har skärpt det krav på en strukturfond som vi framfört i tidigare motioner. Vi kräver också åter att ett samhällsorgan skapas som kan tillhandahålla idéer och förslag om nya och marknadsanpassade produkter till näringslivet i områden som kan väntas bli utsatta för strukturförändringar eller till områden som behöver förstärka sin industriella verksamhet. I det följande vill vi peka på några näringspolitiska insatser som vi bedömer särskilt angelägna i . För vissa delar av östra spelar sysselsättningen i gruvorna en viktig roll. Svårigheterna att avsätta malmen har dock gjort läget akut. Samhället måste därför medverka till att lösa problemen. En första förutsättning är att det kommer att finnas en malmbaserad metallurgi i landet. Vi anser att övergången tili enbart skrotbaserad metallurgi kan innebära risk för brist på insatsvaror och därmed för prishöjningar. Bergslagen är synnerligen mineralrik. Förutsättningar bör därför finnas för att finna brytvärda fyndigheter som kan ge nya arbetstillfällen. Vi anser därför att prospekteringsverksamheten bör påskyndas. Vid Gåsgruvan i finns ett projekt för att förädla och marknadsföra den kalk som bryts och som gör det möjligt att bevara sysselsättningen. Det är enligt vår mening viktigt att samhället garanterar nödvändiga resurser till projektet. Den framtida utvecklingen inom specialstålsindustrin har stor betydelse för flera värmländska bruksorter. En viss uppgång av stålkonjunkturen har skett. Vi anser emellertid att branschens långsiktiga problem kvarstår och att de på nytt kommer att hota sysselsättningen vid en konjunkturnedgång. Regeringen bör därför ta initiativ till att samordna utvecklingen inom specialstålsindustrin. Ett statligt strukturbolag kan också medverka till en planmässig utveckling inom specialstålsindustrin. Skogsindustrin svarar för en viktig del av industrisysselsättningen. Betydande kapacitetsökningar har skett som lett till koncentration av produktionen till större enheter inom såväl sågverks- som pappers- och cellulosaindustrin. Genom fusionen mellan och genom Vänerskogs s. k. fyrbruksprojekt ansågs att en tryggare framtid skapades för bolagens skogsindustrier. Så har inte blivit fallet. Såväl det nybildade skogsbolaget som Vänerskog har aviserat betydande neddragningar av verksamheten, och vi befarar att ytterligare driftinskränkningar kommer att ske. Samhället måste därför skaffa sig instrument som gör det möjligt att mera planmässigt styra inriktningen av skogsindustrin. Samhället måste också verka för en ökad forskning och utveckling av nya produkter. Det finns i ett stort behov av att öka vidareförädlingen av det högkvalitativa värmländska virket, att ta fram nya produkter till de värmländska företagen och att förlägga forskningsprojekt inom skogsindustrisektorn till Verkstadsindustrin är den sysselsättningsmässigt sett tyngsta branschen i länet. i jämförelse med riksgenomsnittliga förhållanden är dock verkstadsindustrin underrepresenterad i länet. En stor del av den sysselsättningsminskning som tidigare nämnts har skett inom verkstadsindustrin, vilket bl. a. har samband med de strukturproblem, som föreligger inom flera industribranscher. Det bör också uppmärksammas att flera små och medelstora företag gneom lågkonjunkturen kommit i ett läge där deras reserver är slut och därmed deras existens hotas. Samhället måste enligt vår mening i detta läge träda till med resurser som gör det möjligt för företagen att klara krissituationen. Samhället måste också förlägga ersättningsindustri inom utvecklingsbara branscher till de företag där sysselsättningen hotas. Det är också angeläget att initiativ tas för att undersöka förutsättningarna för export inom de industrigrenar där värmländsk verkstadsindustri har tradition och stor branschkunnighet. Det kan t. ex. gälla produkter för skogsindustri, marinverksamhet, last- och fordonsteknik, vattenkraftsteknik samt för alternativa energisystem. I den socialdemokratiska partimotionen föreslås en rad förstärkningar av den svenska arbetsmarknadspolitiken. Det är nödvändigt att dessa förbättringar kommer till del, eftersom den allvarliga sysselsättningssituationen ställer stora krav på arbetsmarknadspolitiska resurser. Detta förhållande kommer att gälla också i ett längre perspektiv. När orter drabbas av nedläggningar eller stora sysselsättningsminskningar är det särskilt angeläget med uppehållande insatser, som ger tidsmässigt utrymme för att hinna sätta in offensiva näringspolitiska medel. I detta sammanhang är sysselsättningsstödet ett nödvändigt medel. Flera värmländska företag har ansökt om medel, och ytterligare behov kan förutses. Det är därför nödvändigt att sysselsättningsbidrag i erforderlig omfattning ställs till förfogande i . Det kan också bli nödvändigt att tidigarelägga statliga beställningar och anläggningsarbeten på samma sätt som föreslås i propositionen 1978/79:49 om vissa varvsfrågor. För att kunna ge de arbetssökande den hjälp som erfordras måste arbetsförmedlingsverksamheten förstärkas. För att möjliggöra täta kontakter mellan arbetssökande och arbetsförmedling måste denna service finnas inom rimligt avstånd. Resurser måste ställas till förfogande som gör det möjligt att ha ett fungerande arbetsförmedlingskontor i varje kommun. Arbetsförmedlingarna bör också förstärkas med psykologisk expertis. Åtgärder för att hjälpa arbetslösa kvinnor och ungdomar måste prioriteras. När det gäller möjligheterna att skaffa människorna arbete spelar utbildningen en central roll. Både den gymnasiala yrkesutbildningen och arbetsmarknadsutbildningen måste därför förstärkas och breddas i länet. Företagen bör åläggas att ta fram beredskapsplaner för internutbildningen. Planerna bör kunna sättas i verket vid temporära sysselsättningsstörningar. Även kommunerna och bör få resurser som gör det möjligt för dem att bedriva en framsynt sysselsättningsplanering. 1 denna planering måste särskilt ungdomarnas svårigheter uppmärksammas. Värmlandsdelegationen har i sitt s. k. "Värmlandspaket hemställt om medel för industriutveckling med totalt 255,5 milj. kr. Vi ställer oss bakom detta krav och vill särskilt understryka behovet av medel för utvecklingsfondens olika projekt samt för åtgärder av samma slag som tagits upp i propositionen om vissa varvsfrågor och som innefattar medel för exempelvis alternativ produktion och stöd till beställare i på särskilt förmånliga villkor. Turismen erbjuder stora utvecklingsmöjligheter i länet, och den kan på många platser bli ett betydelsefullt sysselsättningskomplement. En utbyggnad förutsätter dock ett förbättrat lokaliseringsstöd. Det bör också övervägas att komplettera lokaliseringsstödet och de vanliga finansieringsformerna med någon form av riskkapital för att hjälpa företagen, t. ex. under initialskedet eller vid en större utbyggnad. Situationen i de värmländska glesbygderna är bekymmersam. Bristen på sysselsättning och den fortgående förändringen av åldersstrukturen med ett snabbt växande antal äldre skapar många svårlösta problem. Bestämda och målinriktade insatser är därför angelägna. Det gäller bl. a. den sociala servicen. De äldres trygghet i olika avseenden måste garanteras. Sysselsättningsskapande insatser är likaså nödvändiga. Glesbygdsdelegationen har lagt fram förslag till insatser och åtgärder, som kan komma att bli av stor betydelse för utvecklingen. Förslagen måste leda till direkta reforminsatser i glesbygderna, varvid glesbygdsproblem i hög grad måste observeras. Beredskapsarbetena är ett viktigt arbetsmarknadspolitisk! medel som kan möjliggöra en snabbare utbyggnad av infrastrukturen och som därigenom får positiva regionalpolitiska effekter. De bör därför få stor uppmärksamhet inom sysselsättningsplaneringen. Staten måste också ställa medel till förfogande så att nödvändiga beredskapsarbeten kan utföras. Det bör även övervägas om inte anslagen till beredskapsarbeten också bör innefatta de extra administrativa resurser som utvecklingen kan komma att kräva. Vi ställer oss också bakom de försök till nya former av arbetsmarknadspolitiska insatser som planeras för ungdom av Värmlandsdelegationens ungdomsgrupp. Expansionsmöjligheterna för kommuner och landsting kommer att fö en avgörande inverkan på den totala sysselsättningsutvecklingen. I svarar kommuner och landsting för ungefär en femtedel av den totala sysselsättningen. Servicebehoven inom denna sektor kommer också att öka. Det är ett rättvisekrav att kommuner och landsting i kan expandera för att möta behoven. Den nuvarande indelningen i skaltekraftsgarantiområden missgynnar . Det är därför nödvändigt att det nya system som kommer att genomföras utformas så att det sammanfaller med samhällets regionalpolitiska strävanden. Från länets sida har frågan om en lokalisering av "Stalshälsan'' till aktualiserats. Starka regionalpolitiska skäl talar för en sådan lokalisering. Dessutom finns lokaler i förvaltningsbyggnaden . De regionala och lokala initiativen har en mycket stor betydelse för möjligheterna att åstadkomma en positiv näringslivsutveckling. Deras betydelse är naturligtvis än större nu när en effektiv och planmässig näringspolitik på central nivå saknas. Vi ser inrättandet av Värmlandsdelegationen som ett uttryck för att resurser saknas på regional nivå för att arbeta med sysselsättningsfrågorna. Det är nödvändigt att regeringen kraftfullt stöder delegationens arbete för att skapa nya arbetstillfällen i länet på det sätt delegationen föreslagit i sin hemställan till regeringen . Det är också viktigt att de statliga länsorganen - , länsarbetsnämnden och utvecklingsfonden - som arbetar med sysselsättnings- och näringslivsfrågorna garanteras sådana resurser och en sådan organisation att provisoriska lösningar inte skall behöva skapas. I har bostadsbyggandet minskat starkt . Särskilt har byggndet av flerfamiljshus minskat. Detta har lett till brist på främst mindre lägenheter. Byggarbetslösheten är också stor-den näst högsta i landet. Under den socialdemokratiska regeringens ledning var bostadsbristen på god väg att avskaffas. är läget ett annat. Bostadsbristen har på nytt blivit en verklighet i många av länets kommuner. Det är därför nödvändigt att sätta in omedelbara åtgärder för att snabbt öka bostadsbyggandet i . Det är särskilt angeläget att fö till stånd en ökad produktion av flerfamiljshus. Enligt vår mening börén ökad bostadsproduktion i huvudsak ske i de allmännyttiga och rikskooperativa företagens regi. En planmässig ökning av bostadsbyggandet ger också kommunerna möjlighet till en bättre beredskap vad gäller planering av nybyggnadsområden, utrymmen för barnstugor etc.