mot · G2022576 · 1979-04-19 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:112 om regionalpolitik I regeringens proposition 1978/79:112 till regionalpolitik har industriministern i likhet med sysselsättningsutredningen förordat att försöksverksamheten med könskvotering skall permanentas och byggas ut så att även sysselsättningsstödet omfattas av kvoteringsreglerna. Vi kan utan förbehåll stödja detta förslag. Industriministern har vidare anfört att det ankommer på regeringen att närmare utforma reglerna för kvoteringar och hur uppföljningen och kontrollen skall ske. Här vill vi anföra följande synpunkter. Under försöksverksamheten har det huvudsakligen varit praxis att arbetsgivare som hemställt om dispens från kvotering och kunnat anföra för tillfället godtagbara skäl härför har beviljats befrielse. Därmed har som regel rekrytering i fortsättningen kunnat ske utan någon tanke på kvotering. Detta trots att förutsättningarna för att anställa parsonal av önskvärt kön måhända sedermera förändrats. I några fall har vid överläggningar mellan myndighet och arbetsgivare dramatiska spänningar uppstått därför att man haft delade meningar om skälen för befrielse. Som exempel härpå vill vi beröra ett fall där myndigheten inte ansåg dispens berättigad. Beslutet avsåg kvinnlig arbetskraft till traditionellt manligt yrke. Utbildad kvinnlig arbetskraft fanns vid tillfället inte att tillgå. Arbetsgivaren ansåg sig inte heller ha ekonomiska förutsättningar au fortbilda outbildad arbetskraft. Det bör vidare nämnas att det fanns god tillgång på manliga sökande med god erfarenhet och aktuell yrkeskunnighet. Målsättningen måste vara att åstadkomma vidgad förståelse för jämlikhetssträvandena och att könskvoteringen skall kunna avskaffas. En av förutsättningarna härför är bl. a. att yrkeskunnandet skall vara likvärdigt oavsett kön. Att tvinga en arbetsgivare att anställa en kvinna som saknar eller har bristfällig utbildning i stället för en arbetslös yrkeskunnig manlig sökande tillför knappast jämlikhetsdebatten något positivt. Lika oriktigt kan det vara att i ett dylikt fall bevilja generell dispens från bestämmelserna vid rekrytering . Vid nästa anställningstillfälle kan måhända en kvinna med acceptabla kunskaper anvisas av arbetsförmedlingen. kan företagets ekonomiska förmåga att åta sig fortbildning ha förbättrats. Mot bakgrund av det ovan anförda får vi föreslå följande handläggningsrutiner: Nuvarande skäl för avsteg från kvoteringsbestämmelserna bör kunna tillämpas även i fortsättningen. Total dispens skall kunna lämnas, dock endast i fall där arbetet betraktas som direkt olämpligt för kvinnor. I övrigt skall samtliga ärenden prövas av länsarbetsnämnden () och arbetsförmedlingen (AF), som följer ärendet så länge rekrytering pågår. Kravet på att företaget skall rekrytera i beslutet angivet antal kvarstår tills kvoten är fylld eller tills förflutit efter beslutets fattande. Vid varje personaltillsättning prövas förutsättningarna att uppfylla bestämmelserna i könskvoteringsbeslutet. Därest bärande skäl för avsteg från beslutet föreligger - t. ex. brist på lämplig sökande av angivet kön - beviljas dispens, men endast vid det aktuella rekryteringstillfället och kanske endast för någon av de lediga platserna. Med hänvisning till vad som anfört hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om bestämmelserna för könskvotering. () ()