mot · G2022336 · 1979-03-27 00:00:00 — med anledning av propositionen 1978/79:131 om ADB i arbetsförmedlingen m. m. Det är viktigt med en effektiv arbetsförmedling både för att tillgodose den enskilde arbetstagarens ställning och valfrihet på arbetsmarknaden och för att garantera näringslivet tillgång på arbetskraft. Både den allmänna platsanmälan och utnyttjandet av ADB i arbetsförmedlingen kan vara instrument för att effektivisera arbetsförmedlingen. Innan man definitivt binder upp sig för dessa verksamheter som permanenta system, är det emellertid angeläget att ett tillräckligt beslutsunderlag finns att tillgå. Enligt min uppfattning är det tveksamt om ett sådant kvalificerat beslutsunderlag föreligger f. n. Försöksverksamheten med allmän platsanmälan startade i tre län från . Från utvidgades försöksverksamheten till ytterligare tre län för att få ett förbättrat beslutsunderlag. Därefter utvidgades försöksverksamheten från med fyra län. Även var motivet att få ett förbättrat beslutsunderlag. I samband därmed underströk departementschefen (prop. 1977/78:100) att den pågående utvärderingen måste bli så grundlig och allsidig som möjligt. En utvärdering har också gjorts. Denna visar, av självklara skäl, att antalet lediga platser som ansmäls till arbetsförmedlingarna ökar väsentligt. Vissa telefonintervjuer ger vid handen att berörda företag i huvudsak inte har något att invända mot försöken med allmän platsanmälan. Några entydiga besked om den allmänna platsanmälans betydelse för arbetsförmedlingsverksamhetens effektivitet har dock inte utvärderingen kunnat påvisa. Detta framgår ocksåav propositionen,där detanförs(s. 9): "Däremot är det svårt att entydligt belägga effekten av lagen på registrerade arbetssökandetider och vakanstider. () är i sitt remissvar över utvärderingen mycket kritiskt till denna. a. framhåller RRV följande: - påståendet i utvärderingen att överensstämmelserna (matchningsmöjligheterna) mellan arbetssökande och platser ökat där lagen om allmän platsanmälan tillämpats har inte verifierats i rapporten - storleken på de ökade matchningsmöjlighetema framgår inte, varför det inte går att se sambandet mellan allmän platsanmälan och övriga förslag samt de olika effekter som uppstår - utvärderingen har inte noterat någon minskad registreringstid för arbetssökande och vakanser vid arbetsförmedlingarna - inget nämns i utvärderingen om storleken på merarbetet vid arbetsförmedlingarna och de kostnadsökningar som uppstått. Totalresultatet av försöken torde med hänsyn tagen till kostnadsökningarna och merarbetet enligt RRV:s bedömning vara mindre gynnsamt än vad rapporten redovisat. Allmän platsanmälan i hela landet kommer att ställa krav på ytterligare personal - maskinresurser, beroende framförallt på att den ökande informationsmängd som tillförs arbetsförmedlingarna måste hanteras. RRV:s kritiska synpunkter verifieras också av föredragande statsrådet som förordar att den allmänna platsanmälan även i fortsättningen skall bli föremål för fortsatt utvärdering. Enligt min mening bör de kritiska synpunkter som framförts från främst RRV:s sida beaktas. Beslutsunderlaget behöver förbättras för att skall kunna binda sig för en utvidgning till hela landet. Det är viktigt att framhålla att den allmänna platsanmälan i sig inte skapar ett enda nytt arbetstillfälle. Visserligen får arbetsförmedlingarna information om alla lediga platser, med de platser som företag inte själva klarar att besätta kommer de ändå slutligen att anmäla till arbetsförmedlingen. bör därför ge regeringen till känna att en utvidgning av den allmänna platsanmälan till ytterligare län ej bör ske . Därav följer att anslaget till B 1, Arbetsmarknadsservice kan minskas med 3 milj. kr. i förhållande till propositionens förslag. Vidare bortfaller också behovet av att genom lagändring låta AMS besluta om tillämpningen av den allmänna platsanmälan, varför denna bör avslås. Jag förutsätter därvid att ytterligare utvärderingar sker och att regeringen återkommer till när ett mer fullständigt och entydigt resultat av den allmänna platsanmälan kan påvisas. Försöksverksamheten med sökning och bevakningsmatchning startade /77 och pågår vid 15 arbetsförmedlingskontor med hjälp av 20 terminaler. Även denna försöksverksamhet har varit föremål för utvärdering. Flera remissinstanser, däribland RRV, , , SHIO-Familjeföretagen, DAFA och menar att resultaten av försöksverksamheten inte kan ligga till grund för den av arbetsgruppen föreslagna utbyggnaden utan att grundligare försöksverksamhet bör ske innan slutlig ställning tas till ett permanent terminalsystem för platsförmedlingen. AMS har i sin framställning till regeringen föreslagit en utbyggnad med ytterligare 140 terminaler, men är inte beredd ta ställning till utbyggnaden på . Föredragande statsrådet har med anledning av de invändningar som flera remissinstanser framfört valt att föreslå en begränsad utbyggnad med 70 terminaler så att samtliga distriktskontor kan tilldelas en terminal. Även denna utbyggnad är enligt min mening alltför omfattande med hänsyn till den bristfälliga utvärderingen. Även här förtjänar de kritiska synpunkter RRV anfört att framhållas. I sitt remissvar skriver ämbetsverket: Enligt RRV:s mening ger studierna inte vid handen att det föreligger ett positivt samband mellan å ena sidan sökning och bevakningsmatchning via terminal samt å andra sidan anställning på lediga platser. Intrycket blir snarare att man med terminalgruppen härvidlag lyckats sämre än med normalgruppen. Innan grundligare utvärderingar utförts och entydigare resultat kunnat redovisas bör enligt min mening försöken med sökning och bevakningsmatchning begränsas i förhållande till regeringens förslag. En dubblering av det nuvarande antalet terminaler från 20 till 40 st. bör vara tillräcklig för att förbättra förutsättningarna för en utvärdering. Denna mening bör ge regeringen till känna. Begränsningen av försöksverksamheten innebär en inbesparing av 8,9 milj. kr. i förhållande till propositionen. Den försöksverksamhet med modellkontor som föreslås i propositionen kan också ge vägledning för en mer total datoranvändning i arbetsförmedlingsverksamheten. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. beslutar avslå lag om ändring i lagen (1976:157) om skyldighet för arbetsgivare att anmäla ledig plats till den offentliga arbetsförmedlingen, 2. beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om att låta den allmänna platsanmälan fortsätta som en begränsad försöksverksamhet, 3. beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om begränsning av försöksverksamheten med söknings- och bevakningsmatchning till 20 terminaler, 4. till Bl. Arbetsmarknadsservice anvisar ett i förhållande till propositionen med 11,9 milj. kr. sänkt anslag om .