ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G2021296 · 1979-01-25 00:00:00 — av m. fl. antog nya riktlinjer för verksamhet. I riksdagsbeslutet betonades bl. a. vikten av en regionalisering av programproduktionen inom både radio och television samt utbyggnad av regional -TV. Det är av stor betydelse att decentraliseringen av radio- och TV verksamheten kan fortsätta i enlighet med riksdagsbeslutet, och anslag måste vara av tillräcklig omfattning för att garantera detta. har för /80 äskat 107 milj. kr. Utbildningsministern har föreslagit 50 milj. kr. Anslaget skall räcka till bl. a. utbyggnad av den regionala programproduktionen, igångsättning av regional TV-verksamhet i ytterligare en region samt till allmän kvalitetshöjning i programproduktionen. Det är mycket svårt att nu göra en exakt avvägning av medelsbehovet för med hänsyn till den önskade utbyggnaden. Vår bedömning är dock att ytterligare medel utöver propositionens förslag är nödvändiga för att den reformtakt som förutsattes i förra årets riksdagsbeslut skall kunna hållas. Vi föreslår därför att ytterligare 15 milj. kr. får disponeras ur radiofonden utöver regeringens förslag. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att 15 milj. kr. får tas i anspråk ur radiofonden utöver regeringens förslag. () () () () () ()
mot · G2021298 · 1979-01-25 00:00:00 — av och om anslagen till kulturändamål Kulturbudgeten /80 sväller över - av självbelåtenhet. Det krävs utvecklingsmöjligheter även i ett ansträngt ekonomiskt läge, ty kulturen betyder mycket för vitaliteten i vårt samhälle och "mångå verksamheter har varit eftersatta, som det nu gäller att tillgodose. Utbildningsministerns vackra garnering förstörs av de kalla anslagsäskandena. I själva verket får ett flertal områden av kulturen vidkännas ordentliga inskränkningar. Höjningar av anslagen som förekommer är i flertalet fall endast av inflationen nödvändiggjorda uppjusteringar, som alltså i verkligheten innebär försämrade ekonomiska förutsättningar för väsentliga delar av kulturändamålen. De reella höjningarna på vissa områden för t. ex. operan och filmen kan inte skyla de nedskärningar som förekommer på andra väsentliga områden. Med i övrigt stöd åt statsrådets uttalade mening om kulturanslagens betydelse yrkar vi i denna motion med följdmotioner och med anförda motiveringar i huvudsak bifall till de anslagsäskanden som gjorts av . Såsom ansvarig instans beträffande alla ärenden som berör statliga åtgärder i fråga om teater, dans och musik, litteratur och folkbibliotek, konst, museer och utställningar, bör enligt vår mening få begärda resurser i fråga om såväl förvaltningskostnader som kostnader för utrednings-, utvecklings- och informationsverksamhet. Vi vill därvid särskilt understryka betydelsen av att tillräckliga resurser ställs till förfogande för genomförandet av projekten i arbetslivet och Kultur i boendemiljön. För dessa projekt, som har karaktären av försöksverksamhet med /80 som försöksverksamhetens första år, behövs enligt väsentligt ökade resurser. Att skära ner det av rådet begärda anslaget till en tredjedel rimmar inte med statsrådets uttalade mening, att just denna verksamhet särskilt bör beaktas. Med hänvisning till ovanstående föreslås 1. att till Stålens kulturråd: Förvaltningskostnader för /80 anvisar ett förslagsanslag av , 2. att till : Utrednings-, utvecklings- och informationsverksamhet för /80anvisarett reservationsanslag av .
mot · G2021299 · 1979-01-25 00:00:00 — av och om höjt bidrag till folkbiblioteken Standardskillnaden mellan folkbiblioteken i olika kommuner är stor beroende på de ekonomiska resurserna i resp. kommun. Därför är det statliga bidraget en viktig, dock alldeles för liten del i stärkandet av folkbibliotekens resurser. Inköp av bokbussar och litteratur för bokbussar är tunga investeringar för enskilda kommuner. Bidrag till inköp av bokbuss utgår med hela inköpsbeloppet. Med hänsyn till kostnadsökningar bör emellertid anslaget till bokbussverksamheten ökas för att standardskillnaden inte skall bli större. Bokbussverksamheten är en viktig del i bibliotekens strävan att nå nya låntagargrupper. I ca 80 kommuner finns utlåningsverksamhet på arbetsplatser. En naturlig bas för bokutlåning är just arbetsplatserna. Arbetarna får en naturlig kontakt med bibliotekspersonal och kan därmed på ett naturligt sätt bekantgöra sig med utbud och förmedla arbetarnas önskemål och behov av kulturutbudet i kommunerna. Arbetsplatsbiblioteken når lätt även invandrare. Stödet till inköp av litteratur på invandrar- och minoritetsspråk måste ökas. Biblioteken är ofta den enda kanal som kan erbjuda litteraturåt dessa grupper. Med hänsyn till inflationen och kraftigt ökade bokpriser innebär föredragandens förslag på . en direkt försämring av läget. Biblioteken gör också en viktig insats genom att ge barn ett alternativ till den kommersiella massmarknadslitteraturen. Med hänvisning till det ovan anförda föreslås att beslutar att i budgetförslag under B.30. Bidrag lill folkbiblioteken bevilja de av begärda anslagsökningarna för lokal biblioteksverksamhet på . (bokbussar , litteratur för bokbussar , allmän upprustning , arbetsplatsbibliotek , barnbiblioteksverksamhet , projektverksamhet vid folkbiblioteken .) samt ökning av bidraget till inköp av litteratur på invandrar- och minoritetsspråk med . GOTAB 61245 Slockholm 1979
mot · G2021300 · 1979-01-25 00:00:00 — 1978/79 1300-1309 av och om befrielse från radio- och TV-licensavgifter Att föreliggande förslag till medelsberäkningar för den avgiftsfinansierade radio- och TV-verksamheten inte räknar med någon ytterligare höjning av licensavgifterna får väl i och för sig anses tacknämligt. Med den genomförda höjningen har ändå den sammanlagda avgiften för radio och färg-TV uppnått den inte föraktliga summan av , enligt uppgift en av de högsta avgifterna i världen av detta slag. Den allmänna mottagaravgiften av . jämte tilläggsavgiften av . för innehav av färg-TV är betungande för många människor som har att leva på minimiinkomster. Det gäller inte minst de runt 664 000 människor som enbart har inkomst 9v folkpension. Att låta dem slippa betala avgift för radio och eventuellt TV, som inte kan betraktas som lyx och som för många är den enda kontakten med yttervärlden, är ett välmotiverat krav. Att helt avskaffa licensavgifterna för radio och TV, och i stället ta ut nödvändiga medel skattevägen är en åtgärd värd att överväga. Det skulle gynna alla med små inkomster. Det är emellertid en så vittgående åtgärd att den bör bli föremål för särskild utredning. I avvaktan härpå bör emellertid alla pensionärer, inkl. förtids- och sjukpensionerade, som endast har den skattefria inkomsten av folkpension att leva på, befrias från avgift. Med hänvisning till ovanstående föreslås att hemställer hos regeringen 1. att åtgärder vidtas för att befria dem som enbart har folkpensionsinkomst och motsvarande från avgifter för radio- och TVinnehav, 2. att frågan om total avgiftsbefrielse för alla radio- och TVinnehavare och avgifternas ersättande med skattemedel utreds. (apk) (apk) 1 1978/79.
mot · G2021301 · 1979-01-25 00:00:00 — av och om höjt bidrag till konstnärer, m. m. Det kan obestridligt påstås att det finns ett konstnärsproletariat i vårt land. Åtskilliga i många fall unga bild- och formkonstnärer kan trots uppenbar talang inte klara existensminimum. Det är en viktig kulturuppgift att tillvarata dessa talanger. Det kan ske på olika sätt, bl. a. genom att erbjuda utställningsmöjligheter fria från privata salongers vinstintressen. Detta torde närmast anses som en angelägenhet, men det bör undersökas i vilken form det också från statligt håll kan uppmuntras och stödjas. Den analys av resultaten av en undersökning av kulturarbetarnas arbetsmarknads- och inkomstförhållanden, som konstnärsnämnden avser att lägga fram , bör följas av konkreta förslag i vilka nya former det statliga konstnärsstödet kan ges utöver de praktiserade. I avvaktan härpå anser vi det angeläget att inte pruta på det anslagskrav som konstnärsnämnden framlagt. Dess förslag om uppräkning av Bidrag till konstnärer m. m. bör ligga till grund för beslut. Med hänvisning till ovanstående föreslås att beslutar att till Bidrag till konstnärer m. m. för /80 anvisa ett reservationsanslag av .
mot · G2021302 · 1979-01-25 00:00:00 — av och om höjt bidrag till de handikappades kulturella verksamhet Åtgärder för att på allt sätt underlätta de handikappades, i detta fall de synoch hörselskadades, möjligheter till kulturellt utbyte måste anses i högsta grad behjärtansvärda. I detta fall anser vi att ekonomiska hinder inte får förekomma. Förslaget att överfora utbildningen av tolkar för döva fr. o. m. /80 att utgå från anslaget Bidrag till studieförbund har vi ingen invändning emot. Det under denna punkt föreslagna anslaget synes också rimligt. Vi har heller ingenting att invända emot att Synskadades riksförbunds bibliotek överförs till statligt huvudmannaskap. Vi kan däremot inte godtaga, att anslaget till detta bibliotek och till framställning av punktskriftsböcker för försäljning till blinda avsevärt prutas ner i avvaktan på kommande regeringsforslag, till att nu endast avse automatisk kostnadsökning och oförändrad nivå i fråga om anskaffning av tal- och punktskriftsböcker. Dessa böcker är självfallet inte bortkastade utan kan lätt överföras till ny huvudman för de synskadades bibliotek. Med hänvisning till ovanstående föreslås att beslutar att med godkännande av vad i övrigt föreslås till Bidrag lill de handikappades kulturella verksamhet för /80 anvisa ett anslag av ytterligare . till Synskadades riksförbunds bibliotek och . till framställning av punktskriftsböcker eller tillsammans under denna titel ett anslag av .
mot · G2021303 · 1979-01-25 00:00:00 — om höjda bidrag till kulturverksamhet inom organisationer Medan statens kulturråds anslagsäskande för Bidrag till kulturprogram inom föreningslivet m. m. som avser program anordnade av studieförbund, eventuellt i samverkan med organisation som är medlem i förbundet, relativt väl tillgodosetts, är motsatsen fallet i fråga om Bidrag till kulturverksamhet inom organisationer. Statsrådet, som i anslutning till förstnämnda bidrag förklarar,att bidraget till kulturprogram inom föreningslivet spelaren viktig roll för folkrörelsernas kulturverksamhet, kan väl knappast motivera, varför inte detsamma gäller det andra bidraget. Statsrådet har sålunda lyckats skära ner den av föreslagna anslagsökningen på . till 788 000! Centrala amatörorganisationer får sålunda inte begärda 1 044 000 mer än under löpande budgetår utan tvärtom . För experiment och utvecklingsarbete inom kulturell verksamhet ges inte av begärda . mera utan ingen ökning alls, dvs. i praktiken genom penningvärdeförsämringen mindre än . Folkparkernas centralorganisation och Folkets får för sin artistservice och andra gemensamma insatser eller för anordnandet av konstutställningar och kulturhörnor sammanlagt . mindre än vad föreslagit. För kulturverksamhet bland språkliga minoriteter, en ny post, för att främst möjliggöra stöd till invandrarföreningarnas kulturella verksamhet föreslår en halv miljon. Statsrådet för kulturen föreslår noll kronor. Med hänvisning till ovanstående föreslås att beslutar att till Bidrag till kulturverksamhet inom organisationer för /80 anvisa ett reservationsanslag av .
mot · G2021304 · 1979-01-25 00:00:00 — om höjda bidrag till fria teater-, dans- och musikgrupper Medan institutionsteatrarna, i första hand Operan och , blivit relativt väl tillgodosedda i budgetförslagen /80 är motsatsen fallet beträffande det föreslagna stödet för de fria grupperna. har i sin anslagsframställning mycket starkt förordat ett ökat stöd, och föredragande statsrådet säger sig dela rådets uppfattning att de fria grupperna måste tillförsäkras bättre och stabilare ekonomiska villkor. Det säges vara nödvändigt för att grupperna även i fortsättningen skall kunna göra viktiga insatser i det kulturpolitiska utvecklingsarbetet. Mot bakgrunden av dessa högtidliga deklarationer står de faktiska anslagssiffrorna närmast som en utmaning. begär en ökning av anslaget med 6,5 milj. kr. vilket - enligt rådets tydligen tveksamma förhoppning - borde kunna rädda en fortsatt verksamhet för flertalet av de grupper som har bidrag . Men inte ens detta blygsamma krav har undgått statsrådets geddesyxa. Slutresultatet har blivit en anslagshöjning med 4 milj. kr. De fria gruppernas verksamhet har i många fall rönt starka och berättigade lovord. Det gäller inte minst vissa av de yrkesverksamma teatergrupperna, som ofta presterat föreställningar väl i nivå med de främsta institutionsteatrarna. Att låta dessa gruppers skådespelare - Skånska teatern står för exemplet - arbeta för en lön före skatt av , dvs. knappt hälften av avtalsenlig lön, borde inge skamkänslor hos höga vederbörande. Tongivande representanter från Teatercentrum, samarbetsorganet för de fria teatergrupperna, har förklarat att det egentligen skulle behövas 40 milj. kr. för att skapa en rimlig arbetssituation för de fria teatergrupperna. meddelar i budgetsammanhanget att man avser att göra en mera grundläggande kartläggning av de fria teatergruppernas situation. Dessa grupper har å sin sida startat en protestaktion med namninsamling för bestämda krav, vilken vunnit stark anslutning från publik och allmänhet. I fråga om de fria gruppernas verksamhet har inte minst insatsen för barnteatern framhävts. De har enligt barnkulturgruppens rapport och kulturen spelat en dominerande roll i detta sammanhang. De fria teatergrupperna producerar av alla teaterföreställningar i landet men får endast bråkdelar av - det i och för sig nödvändiga - stödet åt de institutionella teatrarna. Det förutskickas, att statens kulturråds översyn av reglerna för bidragsgivningen skall vara klar, så att den kan läggas till grund för anslagsframställningen för /81. För att det inte skall bli så att kon dör medan gräset gror anser vi det nödvändigt att redan nu väsentligt öka bidraget till de fria grupperna. 1 avsaknad av möjligheten att exakt kunna beräkna det föreliggande behovet anser vi att bör bevilja det av begärda anslaget med rätt för regeringen att återkomma med nödvändiga tilläggsanslag. Med hänvisning till ovanstående föreslås att beslutar att till Bidrag till fria teater-, dans- och musikgrupper för /80 anvisa ett reservationsanslag av med rätt för regeringen att återkomma med begäran om nödvändiga tilläggsanslag.
mot · G2021305 · 1979-01-24 00:00:00 — av m. fl. om kostnadsansvaret för arkeologiska utgrävningar I fornminneslagen av stadgas i § 9: Erfordras med anledning av allmänt eller större enskilt arbetsföretag som berör fast fornlämning, att särskild undersökning av fornlämningen företages eller särskild åtgärd vidtages för att bevara den, skall kostnaden därför åvila företaget, såvitt det icke på grund av särskilda förhållanden finnes obilligt. Då ett markområde kan förväntas innehålla kulturhistoriskt intressanta minnen äger kräva utgrävningar. Kostnaderna härför skall således enligt ovannämnda lag åvila markägaren. Hur stora kostnaderna för en sådan undersökning blir bestäms i stor utsträckning av hur omfattande utgrävningen är samt anvisningar i varje enskilt fall. Kostnaderna för sådana utgrävningar kan bli av storleksordningen , vilket kan innebära att genomförandet av t. ex. ett nybyggnadsprojekt försenas eller helt omintetgörs. Statliga medel kan sökas men dessa utgår vanligtvis inte i sådan omfattning att de på långt när täcker kostnaderna. Vid fastställande av bruksvärdeshyra för lokaler tas inte heller hänsyn till kostnader för konstaterande av kulturhistoriska värden. Därtill kommer att utgrävningskostnaderna inte är belåningsbara. Vanligtvis rör det sig här om kostnader som man inte har kalkylerat med - dels kostnader för utgrävningen, dels kostnader för t. ex. försening av projektet - vilket helt kan omintetgöra det tänkta projektet. I många fall drabbar detta hyresgäster i bostadstiftelser, mindre företag, enskilda personer, kommuner etc. Det är helt givet att utgrävningar av fasta fornlämningar kan vara av stort samhälleligt intresse och att viktiga fynd därvid kan göras som kan ge värdefulla upplysningar om tidigare levnadsförhållanden etc. Det kan dock inte anses rimligt att kostnaderna för detta ensidigt skall drabba markägaren. Staten bör här ta på sig en större del av det ekonomiska ansvaret. Även andra former för fördelning av kostnadsansvaret bör övervägas. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos regeringen begär att nu aktuella regler för kostnadsansvar vid arkeologiska utgrävningar av stort samhälleligt intresse blir föremål för omprövning. () () () HANS NYHAGE (m) ()
mot · G2021306 · 1979-01-24 00:00:00 — av Per och om bidrag till musikanter Bland svenska ungdomar är inte minst musik ett dominerande fritidsintresse. Ett omfattande kommersiellt utbud förekommer som sällan har ett social- eller kulturpolitiskt motiv, utan har sitt ursprung i en rent affärsmässig bedömning. Det kommersiella trycket kan lättas om ungdomarna ges en möjlighet att granska den musikkultur de utsätts för. Detta kan ske genom att det egna musicerandet stimuleras. Skall de kulturpolitiska målsättningarna förverkligas måste samhället stödja de organisationer som omfattar aktiva musicerande ungdomar. musikanter (RUM) har som målsättning att i första hand utveckla ungdomars aktiva musicerande . Förbundet uppfyller enligt vår mening alla formella krav för att bli erkänd bidragsmottagare, men avstyrker sådan framställning. som har 17 000 medlemmar och som har musikintresset gemensamt med , , men i övrigt helt skild från denna organisation vägras bidrag med motiveringen att sådant utgår från till RSAO. Vi finnér det felaktigt att RUM inte kan vara bidragsmottagare som den den är och menar att motivet för att avstyrka, att RSAO som moderorganisation får bidrag från och delvis ekonomiskt stödjer RUM, är ohållbart och diskriminerande för RUM. Enligt vår mening bör vuxenorganisationen och ungdomsorganisationen få bidrag var för sig för resp. verksamheter och således RUM få stöd från det statliga organ som har ansvaret för stöd till ungdomsverksamheten, . Med hänvisning till det anförda hemställs därför att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande stöd åt musikanter. P. O. ()
mot · G2021307 · 1979-01-24 00:00:00 — av och om eget lokalradioområde för antog på grundval av propositionen 1975:13 förslag rörande lokalradio och vissa andra rundradiofrågor. beslut innebar att de 24 lokalradiostationerna började sina sändningar. Med undantag för kom länen att utgöra lokalradioområden. I delades samt i två lokalradioområden som avviker från länsgränserna. Enligt beslutet blev det enda länet som inte fick någon egen lokalradiostation, trots att länet är ett av landets befolkningsrikaste utanför storstadslänen. Delningen av i två lokalradioområden torde närmast ha kommit till på grundval av förslaget till ny länsindelning, som framlades av länsberedningen (SOU 1974:84), vilket inte kommer att genomföras. Därför måste också den beslutade indelningen av i två lokalområden anses felaktig. Det innebär väsentligt försämrade möjligheter, jämfört med övriga län, när det gäller att ge invånarna länsomfattande samhällsinformation - ett av huvudsyftena med lokalradions införande. Om man nu tvingas att t. v. acceptera länets delning i två lokalradioområden förefaller det underligt att Boråsregionen skall ingå i lokalradioområde. Det är märkligt att landets näst största kommun inte skall ha en egen lokalradio utan behöva släppa till tid för Bo råsprogram. lokalradio med Boråsregionen omfattar nu betydligt över 700 000 invånare, vilket är alltför många för att gälla lokalradio. Borås- och har ett befolkningsunderlag på drygt 220 000 invånare, vilket är helt tillräckligt för att bilda ett eget lokalradioområde. Flera av de nuvarande lokalradioområdena har ett mindre befolkningsunderlag än Boråsregionen. Radiosändare som väl täcker området finns redan, och några tekniska bekymmer för att göra självständigt finns alltså inte. Inom området finns ett näringsgeografiskt samband med specifika utvecklingsdrag. I arbetsmarknads-, bostads- och kulturella sammanhang fungerar området som ett från skilt självständigt område. I och för sig är det positivt att fått en egen lokalradioredaktion med försökssändningar över med omkringliggande kommuner, och erfarenheterna av radio är goda. Men trots detta kvarstår problemen med alltför knapp sändningstid för ett så stort och befolkningsrikt område med delade intressen när det gäller samhällsinformationen. Enligt vår mening bör bilda ett eget lokalradioområde. Redan nu är det möjligt att utan några större organisatoriska problem bryta ut den södra delen av ur lokalradioområde och bilda ett Detta skulle vara av stort värde för invånarna i såväl Göteborgs- som . Med hänvisning till det anförda hemställer vi att beslutar att i enlighet med radioutrednings förslag skall utgöra ett eget lokalradioområde.
mot · G2021308 · 1979-01-25 00:00:00 — Motion 1978/79:1308 av och om turism och friluftsliv i fjällkommuner lider av permanent brist på sysselsättningstillfällen. Detta trots att vi har den för turism och rekreation mest attraktiva och utvecklingsbara naturmiljö man kan önska sig. har dock inte turismen på ett kvalificerat och målmedvetet sätt utvecklats så att den ger fjällbefolkningen de många och varaktiga arbetstillfällena, som är möjliga inom en välplanerad turistnäring. Med den utveckling som är att vänta på turismens område är det enligt vår mening hög tid att från statens och kommunernas sida mer seriöst försöka utveckla turismen i fjällområdena. Detta har en stor regionalekonomisk betydelse. Staten bör ha ett huvudansvar för detta planerings- och utvecklingsarbete. Vi föreslår därför att rekreationsberedningen, som har att samordna olika statliga insatser för rekreation och turism, får regeringens uppdrag att skyndsamt ta itu med dessa frågor. Vi föreslår att som försöksområden för ett sådant utvecklingsarbete väljs två av utpekade primära rekreationsområden, nämligen Torneträskområdet och området längs (). Behovet av anläggningar för turism och friluftsliv är där synnerligen angeläget från flera synpunkter. Vi vill här nämna några. Området utmed Torneträsk är ett av vårt lands mest berömda turistområden. För Kirunaborna är denna friluftsmiljö och möjligheterna till rekreation och friluftsliv av utomordentligt stort värde. Ett viktigt skäl för beslutet att bygga var också att göra detta fjällområde mer tillgängligt som rekreationsområde. Turismen har alltså stora möjligheter att utvecklas och bör såväl som på kunna ge kommunens befolkning goda syssselsättningsmöjligheter. Området längs har också utomordentligt goda rekreationsmöjligheter men saknar f. n. en planmässig utbyggnad av turistverksamheten så att den ger ortsbefolkningen ökade sysselsättningsmöjligheter. Vi föreslår därför att Torneträskområdet och området längs får prioriteras med avseende på statliga insatser för turism och rekreation. Med hänsyn till att utbyggnaden bör kunna ske planmässigt och kontinuerligt för att ge sysselsättning bör ett utvecklingsprogram utarbetas för de båda områdena. Programarbetet bör utföras av de berörda kommunerna men till största delen bekostas av staten som också på annat sätt bör stödja kommunerna under såväl planerings- som utbyggnadsskedet. Arbetet på forceras som bekant, vilket innebär att området öppnas för turisttrafik tidigare än beräknat. Detta kräver att vissa åtgärder måste sättas in redan nu för att klara det stora antalet besökare som väntas i ett inledande skede. Sådana åtgärder planeras av såväl som kommun. Vi förutsätter att dessa insatser kan ske med övervägande statligt stöd. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna 1. att Torneträskområdet och området längs får prioriteras med avseende på statliga insatser för såväl planering som projektering och byggande, 2. att rekreationsberedningen bör få i uppdrag att ta upp frågan om hur turismen skall kunna utvecklas på ett mer planmässigt sätt inom fjällkommunerna.