mot · G2021343 · 1979-01-25 00:00:00 — Motion 1978/79:1343 av Per Fredsforskningen inom universiteten är organiserad på något olika sätt vid de tre universiteten i , och .! och finns institutioner med såväl forskning, forskarutbildning som grundutbildning. har som förmedlar handledning, ger en återkommande doktorandkurs i internationella relationer samt grundutbildning i ämnet freds- och konfliktkunskap. I finns humanekologi, som består av två avdelningar, varav en för freds- och konfliktforskning. Denna avdelning ansvarar för handledning, doktorandkurser och grundutbildning i ämnet internationella relationer. Forskningen handhas i inom en docenttjänst och i av en forskarassistenttjänst. Grundutbildningen baseras vid vardera institutionen på en tjänst som universitetsadjunkt (halv- resp. 2/3-tid). Befattningar som prefekt och studierektor upprätthålls av de två innehavarna av nämnda tjänster. Institutionerna i och har också fungerande kanslier med institutionssekreterare, arkiv- och beredskapsarbetare. Antalet anställda är därmed närmare tio personer på var och en av dessa institutioner. Vid finns avdelningen för freds- och konfliktforskning som formellt är underställd konsistoriet, haren tvärvetenskapligt sammansatt styrelse samt i huvudsak finansieras av samhällsvetenskapliga fakulteten. Tonvikten i verksamheten ligger på forskning och forskarutbildning med handledning och doktorandkurser. Grundutbildning förekommer endast inom ramen för delkurser i andra ämnen. Inom samhällsvetenskapliga fakulteten finns en tjänst som docent knuten till avdelningen. I och har därmed fredsforskningen funnit former som ger fasthet i organisationen och överblick över verksamheten. Genom att grundutbildningen intar en framträdande ställning på dessa två institutioner ges ett betydande och stimulerande flöde av impulser mellan forskning och utbildning. De tre orterna har något olika profiler med avseende på forskningsinriktning och denna profilering har förstärkts . Det innebär att dessa tre forskningsställen kommit att alltmer komplettera varandra, vilket leder till en effektivare användning av de begränsade resurser som står till förfogande. I grova drag ser de tre profilerna ut på följande sätt: : Konfliktteori, ekonomiska orsaker till konflikter, global militarisering, säkerhets- och försvarsproblematik, nedrustning. : Utvecklingsteori, folklig mobilisering samt ekologi-samhällsutveckling. : Krigsorsaksproblematik, rustning, massmobilisering samt teknologisamhällsutveckling. Genom medveten profilering kan en rad intressanta mötespunkter skapas, t. ex. kring problematik om konflikter i samhällsutveckling, militarisering och underutveckling, säkerhet och samhällsförändring, etc. Profilering synes därmed vara en önskvärd utveckling och är föremål för diskussion mellan de berörda forskningsenheterna. Universitetens fredsforskning har också en annorlunda inriktning än den fredsforskning som ligger inom enheter utanför universiteten. inriktar sig nästan uteslutande på att samla data kring rustningar, vapenutveckling och vapenhandel. Någon närmare teoretisk eller samhällsvetenskaplig inriktning föreligger inte. FOA är självklart upptagen av den svenska säkerhetsproblematiken på ett konkret och praktiskt sätt. Utrikespolitiska institutets forskning ligger numera mycket nära FOA:s. I jämförelse med dessa tre institutioner framstår universitetens fredsforskning närmast som grundforskning: att söka efter djupare samband och mönster i mänskligt och internationellt agerande. , FOA och UI får närmast betraktas som inriktade på tillämpad forskning. Detta hindrar inte att universitetsfredsforsk ningen kan stå i en kreativ kontakt med de tre. I själva verket förekommer sådana kontakter ofta och universitetsfredsforskningen kan i viss mån ses som basen i en utbildning som dessa tre institutioner kan dra fördel av. Fredsforskningen vid universiteten bör ha följande målsättningar: 1. bedriva grundforskning, 2. bedriva forskarutbildning (handledning och kurser), 3. engageras i forskningsinformation (utanför universitetsmiljön), 4. engageras i ett tvärvetenskapligt samarbete, 5. aktivt bidra till internationalisering inom universiteten, 6. stimulera utbyte mellan forskning och grundutbildning, 7. bistå med sin speciella kunskap (remissyttranden, etc.) Samtliga dessa målsättningar skiljer sig inte avgörande från någon annan institutions verksamhet, möjligen med undantag för de tvärvetenskapliga, forskningsinformativa och internationaliserande ambitionerna som kan vara mer markerade inom fredsforskningen. , med en enda forskningstjänst, söker fredsforskningsinstitutionerna leva upp till samtliga sju krav. Detta är endast möjligt med hjälp av ett fullständigt åsidosättande av arbetsbeskrivning och arbetstidsreglering: de insatser som fredsforskningen kunnat göra i dessa sju avseenden baseras i stor omfattning på frivilligt och ideellt arbete. Att grunda en institution på endast en fast forskartjänst ter sig orimligt. Inte nog med att det ger en stark administrativ arbetsbörda, det leder inte heller i det långa loppet till en fruktbärande miljö. En sådan institution kan riskera bli ett genomgångsområde eftersom den endast i begränsad utsträckning kan knyta forskare och lärarkrafter till sig . Mot bakgrund av ovanstående hemställer jag att beslutar att hos regeringen begära förslag till förstärkning av fredsforskningens resurser.