mot · G202717 · 1979-01-22 00:00:00 — 1978/79 717-722 av m. fl. om alternativa semesterformer för familjer Vår semester präglas på samma sätt som vår övriga fritid alltmer av olika kommersiella intressen. Fritids- och semesterindustrin har expanderat mycket starkt. Att under sin semester bo i fritidshus eller åka på en charterresa är vanliga former för semesterfirande. Motions- och hälsoresor är nya inslag i semesterutbudet. Vad som karaktäriserar de vanligaste semesteralternativen är att de, särskilt för barnfamiljer,är kostsamma samt att de förstärker isolering och privatisering av familjelivet. Semester - en skenbar idyll? Stora förväntningar knyts ofta till semestern. För många skall en trist vardagssituation kompenseras. Denna attityd leder ofta till en besvikelse. blir den ordinarie livssituationen mer påtaglig. Är man ensam i vanliga fall, blir man ofta än mer isolerad under semestern. Har man en trasslig familjesituation kan kriserna blossa upp på allvar när man under semestern lämnar de invanda rutinerna. Ett symtom på att semestern kan vara en pressande tid är den ökade självmordsfrekvensen . Det finns sedan gammalt en tradition av kollektivitet i vårt land, i boendet, på arbetsplatsen, i de stor folkrörelserna osv. Familjen ingick som en organisk enhet i skilda sociala sammanhang. Denna gemenskap håller på att lösas upp. Tydligast kan man se detta i storstädernas förortsområden. Många står utanför ett socialt nätverk. Kraven ökar på att familjeenheten skall fungera flexibelt vid t. ex. strukturomvandlingar i samhället. Geografisk omflyttning, arbetslöshet osv. innebär stora påfrestningar för en familj. Det finns klara samband mellan den ökande omfattningen av sociala och psykiska problem hos befolkningen och de förändrade levnadsvillkor som gäller för kärnfamiljen . Det är angeläget att finna motvikter till den isolering och privatisering som präglar många familjers liv och knyta an tradition av kollektiv samlevnad. 1 1978/79. Kollektiv familjesemester - ett alternativ Att utveckla alternativa semesterformer särskilt för barnfamiljer är ett viktigt område, alternativ som är mindre inriktade på konsumtion och mer på att stärka familjegemenskapen i samspel med andra människor. Kollektiv familjesemester är ett sådant alternativ, som i viss mån prövats såväl i som utomlands. För att belysa hur en kollektiv familjesemester kan utformas, skall en kort beskrivning ges av den försöksverksamhet som kommun bedrivit. Försöksverksamhet med kollektiv familjesemester har socialförvaltningen i kommun i samarbete med bedrivit försöksverksamhet med kollektiv familjesemester i form avs. Försöksverksamheten syftade från början till att utveckla alternativ till den traditionella bamkoloniinstitutionen. Idéerna i barnstugeutredningens delbetänkande Barns sommar (SOU 1975:94) skulle prövas i praktiken. Regeringen anslog medel ur allmänna arvsfonden. Familjer till de olika semesterkollektiven rekryterades från ett avgränsat bostadsområde. Kollektiven bestod av 25-30 personer, varav fyra personal. Kommunens sommargårdar i och utnyttjades för verksamheten. Vistelsens längd var . Syftet med verksamheten var att erbjuda ekonomiskt underpriviligierade och socialt isoleade barnfamiljer möjlighet till en stimulerande och avkopplande semestervistelse i en kollektiv gemenskap. Verksamheten byggde på att hela kollektivet delade ansvaret för matlagning, husets skötsel, barnpassning osv. Tanken var att personalen skulle bli överflödig. Familjerna skulle kunna arrangera och driva egna semesterkollektiv. En utveckling i denna riktning har också skett. deltog ca 70 familjer i försöksverksamheten. En utvärdering som bl. a. innehöll intervjuer med samtliga deltagare genomfördes (Familjekoloni - ett försök till vidareutveckling. Ur Rapport från försöksverksamhet med sommaraktiviteter för yngre skolbarn, Garnisonstryckeriet, 1978). Deltagarna framhåller att det varit fråga om en aktiv semester med innehåll, helt skilt från konventionella semesteralternativ. Man har upplevt en rik samvaro och gemenskap i kollektivet. För de familjer som tidigare levt i en social isolering innebar vistelsen något helt nytt. Familjens ofta stela gränser öppnades. Familjens medlemmar började ta kontakter och orientera sig mot omvärlden. Eftersom familjerna bodde i samma bostadsområde, kunde de kontakter som knutits under semestern vidareutvecklas efter hemkomsten. Målet var att ett socialt nätverk skulle växa fram med semesterkollektivet som bas. Vistelsen i kollektivet var alltså en kombination av semester och möjlighet till personlig utveckling för deltagarna. 1 utvärderingsrapporten efter de tre årens försöksverksamhet görs följande summering: Kanske skulle alla familjer må bra av att bo i ett kollektiv och släppa in lite luft i den privata instängdheten. Bilar genomgår en årlig rundsmörjning - kanske skulle familjen behöva något liknande. Tyvärr måste man konstatera att medvetenheten om vad en familj behöver för att växa och få näring är betydligt mindre än medvetenheten om bilars behov. Försöksverksamheten med kollektiv familjesemester har bedrivits även av bl. a. , RFHL, KFUM-KFUK samt och kommuner. I har något av en folkrörelse vuxit fram kring des. Former för kollektiv familjesemester En kollektiv familjesemester kan ges olika utformning. Stugbyar, sommargårdar och tältläger utgör olika möjligheter för inkvartering. Kollektivets sammansättning är en annan viktig fråga. Det har visat sig att det är en fördel om kollektivet har en gemensam bas att utgå ifrån. Ett bostadsområde eller kvarter kan vara utgångspunkten. Ett daghem, fritidshem eller fritidsgård med barn-föräldrar-personal är en annan naturlig enhet. Medlemmar i föreningar/organisationer och anställda vid en arbetsplats med familjer, är andra möjliga grupper. Invandrare är en annan viktig målgrupp. Att tillsammans med sina landsmän bo i ett kollektiv kan stärka den kulturella och språkliga samhörigheten. Detta är viktigt inte minst för barnen. Att invandrare och svenskar från ett bostadsområde ingår i ett semesterkollektiv är en annan möjlighet som prövats framgångsrikt bl. a. i kommun. Kollektiva semesterformer för familjer behövs: - som alternativ till det kommersiella semesterutbudet - som alternativ till den traditionella barnkoloniinstitutionen och sommarhemsplacering - som förebyggande social verksamhet och stöd till barnfamiljer. Kommunerna bör få större möjligheter att anordna olika former av kollektiv semesterverksamhet så att fler människor kan delta i bl. a. familjekoloniverksamhet. Det finns därför anledning att pröva frågan om statsbidrag till kommunerna för denna verksamhet. Med hänvisning till det anförda föreslås att hos regeringen hemställer om förslag om särskilt statsbidrag till kommunerna för att anordna kollektiv semesterverksamhet. INGA (vpk) (vpk) (vpk)