mot · G2021993 · 1979-01-25 00:00:00 — av och om inplanteringen av signalkräftor Projektet med att införa den pestresistenta signalkräftan är det största fiskeribiologiska experiment som någonsin utförts i . Det är nu projektet startade, vilket skedde 1969 efter det att ingående ekologisk forskning bedrivits , både i och i signalkräftans naturliga utbredningsområde i . har över 200 svenska vatten besatts med signalkräftor; totalt har ca 900 000 kräftor inplanterats. av dessa kräftor är producerade i . Projektet har uppmärksammats internationellt, och många europeiska länder har med svenskproducerade kräftor och svensk rådgivning startat liknande inplanteringsprogram. Projektet kan redan nu betraktas som framgångsrikt. På många håll görs goda fångster, och fisket efter signalkräftan är underställt samma regler som gäller för fiske efter flodkräfta. Signalkräftan får fritt säljas för konsumtion, och t. o. m. torgförsäljning förekommer. Ekonomiskt utnyttjningsbara bestånd har alltså redan uppstått. Enbart i provfisket , vilket inte omfattar alla fångster, rapporterades fångst av över 16 000 signalkräftor. Inga negativa ekologiska effekter har upptäckts. De pestfall som rapporterades har undersökts, och de restriktioner som då infördes har avlägsnats. Inplanteringsreglerna har fr. o. m. Ännu kan emelertid signalkräftan inte inplanteras i vissa regioner i landet, nämligen , området runt och hela . De motiveringar som ges för detta är bl. a. att det ursprungliga flodkräftbeståndet finns kvar och att vissa landsdelar bör hållas fria från den främmande arten signalkräfta. Det finns enligt vår uppfattning motiv för inplantering av signalkräfta i exempelvis vissa Norrlandsvatten. De försök som har gjorts i var lovande tills vattnet i fråga drabbades av försurning. Mycket tyder på att signalkräftan har bättre möjligheter att klara klimatet än vad flodkräftan har. Flodkräftan förekommer i endast i vissa vattenområden. För att öka produktionen i Norrlandsvattnen inplanteras främmande fiskarter. Regnbågslax, kanadaröding och indianlax används exempelvis för detta ändamål. Samtliga dessa fiskar är laxfiskar av amerikanskt ursprung, och de inplanteras i , trots att inhemska laxfiskar finns kvar, med de risker för konkurrens och korsning som därmed föreligger. Det är därför ologiskt att signalkräftan skall utestängas därför att den inte är inhemsk. Kostnaden för inplantering bör bäras helt av fiskevattenägaren, men en eventuell produktion kommer staten till godo, bl. a. genom minskat importbehov av kräftor. Denna import är relativt stor och omfattade kräftor till ett värde av . Vi anser därför att vattenägare i alla delar av landet bör i lagens mening vara jämställda och ha samma möjligheter att utnyttja sina vatten. Det är från nationalekonomisk synpunkt positivt om vattenägare på egen bekostnad vill försöka skapa produktiva kräftbestånd. Inplanteringstillstånd för signalkräfta bör därför kunna beviljas för alla vatten där ingen fara för redan befintliga kräftbestånd föreligger, oberoende av vattnets geografiska läge. Med stöd av vad som anförts hemställs att hos regeringen anhåller att inplanteringstillstånd för signalkräftor skall kunna beviljas för alla vatten där ingen fara för redan befintliga kräftbestånd föreligger, oberoende av vattnets geografiska läge.