mot · G2022293 · 1979-03-26 00:00:00 — Med de investeringar som föreslagits skapas sysselsättningstillfällen i byggnads- och anläggningssektorn liksom för montagearbete. Som mest kan det här bli fråga om att ca 350 man kan få arbete. Länet tillförs dessutom varaktiga arbetstillfällen. Såväl den nuvarande regeringen som den tidigare trepartiregeringen har underlåtit att vidta de åtgärder sorn är nödvändiga för att möjliggöra en positiv utveckling inom stålindustrin. Härigenom äventyras företagens utvecklingsmöjligheter. Sysselsättningen för de anställda och livskraften i de samhällen och regioner som är så starkt beroende av branschen hotas. I en partimotion, som ligger på bord, har socialdemokratin krävt att regeringen under vårriksdagen framlägger förslag för om genomförande av den utvecklingsplan för () som de fackliga organisationerna vid företaget och fackförbunden gemensamt ställt sig bakom. Vi har vidare begärt att ägarfördelningen inom förändras så att den bättre motsvarar de nuvarande ägarnas åtaganden och ansvar. Generaldirektören har på regeringens uppdrag undersökt möjligheterna att tidigarelägga projekt i den framlagda strukturplanen. har också föreslagit vissa kompletteringar till planen. Dessa förslag till trots skulle ett genomförande av planer innebära neddragningar vid NJA i . Den redan svåra arbetsmarknadssituationen i bl. a. föranledde de fackliga organisationerna inom att undersöka möjligheterna till ytterligare sysselsättningsskapande åtgärder. Detta skedde dels för att stärka den kortsiktiga sysselsättningen, dels för att snabbare ge NJA en större långsiktig konkurrenskraft. De fackliga organisationernas kompletteringar innebär i korthet bl. - Struktur- och rekonstruktionslån på 410 milj. kr. för ett nytt mediumvalsverk i . Verket skall efter förprojektering byggas i långsam takt och tas i bruk på ett sådant sätt att det inte inkräktar på de övriga handelsstålverkens situation. - Strukturlån på 95 milj. kr. för en upprustning av grovvalsverket i . - Profilerings- och distributionsanläggning samt kontor för Plannja i . Den totala investeringskostnaden kan beräknas till ca 100 milj. kr. Förslagen har överlämnats till industriministern. I den proposition om medel för tidigareläggningar av vissa investeringar inom som regeringen numera förelagt lämnar industriministern de fackliga organisationernas förslag helt därhän. Förslagen berörs över huvud icke. Statsrådet finner inte ens anledning redovisa att de fackliga organisationernas förslag överlämnats till industridepartementet. Vi finner detta handlingssätt ytterst anmärkningsvärt. Med vår motion om stålindustrin har vi ställt oss bakom de fackliga organisationernas förslag. Ett förverkligande av de föreslagna projekten skulle varaktigt trygga sysselsättningen för inemot 1 000 personer. Under byggnadsskedet skulle upp till 400 man ges arbete i byggnads- och verkstadsindustrin i . 1 motion till har socialdemokraterna lagt fram en bred politik för skogsnäringen. Skogsindustrin byggde ut sin kapacitet i syfte att utnyttja det dåvarande överskottet på råvara. Skogsföretagen hade rekordhöga vinster , vilket bidrog till att de stora utbyggnadsplanerna förverkligades. Detta medförde att vi hotas av en betydande råvarubrist. Däremot har investeringarna i vidareförädling varit små. Av världens större skogsindustriländer har vi den i särklass lägsta vidareförädlingsgraden. Industrins råvarubehov motsvarar nu , om kapaciteten utnyttjas så mycket som det är praktiskt möjligt att göra. Om industrins alla tidigare anmälda önskemål om tillbyggnader tillgodosågs, skulle det årliga behovet av råvara stiga . Med den standard och tillväxtförmåga som våra skogar har kan skogen ge industrin tillgång till råvara i medeltal utan att man därför urholkar de framtida möjligheterna till tillväxt i skogen. Bristen på råvara kommer, om marknadskrafterna får avgöra, att medföra en planlös utslagning av fabriker. Detta är enligt vår mening helt oacceptabelt. Samhället måste ytterst ta ansvaret för att skogens resurser vårdas och utnyttjas till gagn för hela folket. Därför krävs en planerad hushållning under samhällets ledning i nära samverkan med företagen och de fackliga organisationerna. Det är angeläget att man inom ramen för en planerad råvaruförsörjning också har tillgång till effektiva styrinstrument för att påverka skogsägarnas avverkningsplaner. Vi kräver därför att möjligheterna att utnyttja beskattningen, skogsvårdsavgiften etc. i ett sådant sammanhang snabbt utreds. Det är vidare nödvändigt att regeringen tar initiativ för att garantera en tillfredsställande råvaruförsörjning för den svenska skogsindustrin redan detta år. Regeringen måste göra en bedömning av efterfrågan och utbud på virkesråvara och vidta alla de åtgärder som kan vara nödvändiga för att säkerställa råvaruförsörjningen. En utgångspunkt vid utformningen av ett sådant program bör vara att man i första hand söker gå fram med olika former av frivilliga och stimulerande åtgärder. Vi har lagt fram förslag till insatser av den typen. En obalans mellan tillgång och efterfrågan på skog kommer att ge upphov till kraftiga prishöjningar på vedråvara. Den redan snabba takten i strukturomvandlingen skulle därigenom öka drastiskt med fabriksnedläggningar, sysselsättningsproblem och regional obalans som följd. Det är viktigt att prisnivån på skogsråvaran kan hållas på en nivå som kan bidra till att behålla och helst stärka den svenska skogsindustrins internationella konkurrenskraft. måste prisnivån ge både de anställda och skogsägarna en skälig inkomst för arbete och insatt kapital. Det nuvarande systemet för prissättning av råvaran är inte tillfredsställande. Det krävs en lugn och stabil prisnivå på skogsråvaran. En sådan skulle främja en balanserad virkesmarknad, underlätta planering, främja skogsvården, sysselsättningen, anställningstryggheten och minska förutsättningarna för spekulation. Detta kan uppnås genom att mera långsiktiga prisavtal upprättas. Vi kräver därför att regeringen tar initiativ till att frågan om långsiktiga virkesavtal blir föremål för utredning och överläggningar mellan berörda parter. Statsbidrag till röjning och gallring Röjnings- och gallringsåtgärder inom det privata skogsbruket har eftersatts. Detta har konsekvenser för såväl mängden skogsråvara som för sysselsättning och skogsvård. Vi har i föreslagit att skogsvårdsavgiften skall höjas från 0,till 1,. Därigenom tillförs statskassan ca 220 milj. kr. Av dessa medel bör 120 milj. kr. användas som ett särskilt statsbidrag till röjning och gallring. Enligt våra beräkningar skulle röjning och gallring kunna ge ett råvarutillskott på 7-9 miljoner m3 och en sysselsättning på 1 200000 dagsverken i hela landet. Till detta korrrmer så det råvarutillskott som genom bidraget framstimulerade slutavverkningar kan ge. I vår skogspolitiska motion redovisar vi vår strategi för svensk massaoch pappersindustri. o att öka produktionen av papper och papp och minska produktionen av avsaJumassa, o att öka produktionen av råvarubesparande massaslag - främst termomekanisk massa - och minska de kemiska massornas andel av den totala massaprodu ktionen. Detta skulle innebära ett större antal arbetstillfällen men också en väsentligt lägre energiförbrukning än som annars skulle bli fallet. Vi anser att marknadsutsikterna för sågverksindustrin på lång sikt är positiva. Industrin kan sälja den mängd sågade trävaror som det går att skaffa råvara till. Men råvarutillgången är begränsad. När anpassningen av den nuvarande överkapaciteten sker måste man söka undvika nedläggningar av sågverk, vilka är av avgörande betydelse för sysselsättningen på sin ort eller i sin bygd. Detta kräver att åtgärderna genomförs under samhällets ledning och kontroll. Som ett led i ansträngningarna att undvika häftiga omställningar och kapitalförstöring i samband med denna minskning av kapaciteten bör möjligheten undersökas att temporärt vidga råvarutillgången för sågverken. Samtliga delar av skivindustrin möter f. n. betydande problem. Mot den bakgrunden finns det starka skäl för statsmakterna att ägna utvecklingen inom skivindustrin det allra största intresse. Om inte samhällsinsatser nu omgående vidtas kommer marknadskrafterna att förorsaka en utveckling som är olycklig med hänsyn till skivindustrins struktur. Den kommer också att medföra betydande problem av ekonomisk och sysselsättningsmässig art. Skivindustrin har stor betydelse ur regionalpolitisk synvinkel. En okontrollerad utveckling skulle därför medföra utomordentligt stora problem från samhällssynpunkt. Enligt vår uppfattning är det nu nödvändigt att regeringen i samråd med de anställdas organisationer utarbetar planmässiga åtgärdsprogram för vart och ett av områdena inom skivindustrin samt att dessa åtgärder föreläggs . Åtgärderna bör syfta till att industrin får en sådan struktur att dess utveckling på i största möjliga mån främjas. Vi kräver därför i att regeringen lägger fram förslag om sådana planmässiga åtgärder för skivindustrierna. Sammantaget innebär utvecklingen att stora krav kommer att ställas på investeringar i skogsindustrin. Investeringar kommer att krävas för o ökad produktion av papper och papp och minskad produktion av avsalumassa, o ökad produktion av råvarubesparande massaslag - främst termomekanisk massa - och minskad andel av den totala massaproduktionen för de kemiska pappersmassorna; om marknaden tillåter bör man också gå i riktning mot papperskvaliteter med ett lägre fiberinnehåll, o en kraftig satsning på vidareförädling av sågade trävaror för att motverka den sysselsättningsnedgång som väntas till följd av att kapaciteten i sågverksindustrin minskas; den ökade vidareförädlingen måste komma både inom sågverksindustrin själv och inom den träbearbetande industrin, o betydligt större instatser för marknadsföring och för forskning och tekniskt utvecklingsarbete än , framför allt för att främja återväxt i skogen, miljövänliga odlings- och avverkningsmetoder och vidareförädling av skogsprodukterna. Alla de omfattande investeringsprogram som är nödvändiga inom pappers- och massaindustrin, sågverksindustrin och skivindustrin kommer att resa stora krav på kapital. Flertalet skogsbolags likvida och finansiella situation är sådan att påbörjade investeringar inte kan fullföljas och planerade och nödvändiga investeringar i vidareförädling måste skjutas på en obestämd framtid. Nedläggningar och varsel om nedläggningar kommer tätt. Man kan heller inte utgå från att den konjunkturuppgång som förmärks får den varaktighet och styrka att den kan förbättra skogsföretagens likvida och finansiella situation i tillräcklig omfattning. I varje fall kommer skogsföretagens investeringsförmåga att vara starkt reducerad. Investeringar i ny kapacitet kommer därigenom inte till stånd, och modernisering av fabrikerna kommer också sannolikt att eftersättas. Konkurrenskraften kommer därigenom att försvagas ytterligare med nedläggningar och stora sysselsättningsproblem som följd. De nödvändiga insatserna från samhällets sida för att trygga sysselsättningen i de krisdrabbade skogsföretagen, höja investeringstakten och medverka till en planmässig strukturomvandling bör därför ske genom direkta tillskott av ägar- och riskkapital. Vi har för detta ändamål föreslagit att kapitaltillskotten bör förmedlas genom ett av regeringen särskilt inrättat strukturbolag för skogsindustrin. Ett sådant strukturbolag medger att samhället kan agera både snabbare och kraftfullare än f. n. Det är vidare viktigt för skogsnäringen att vi stärker det kollektiva sparandet. Detta är nödvändigt dels för att öka utrymmet på kreditmarknaden, dels för att öka tillgången på riskvilligt ägarkapital. Det är sannolikt att detta i stor utsträckning måste ske via t. ex. löntagarfonder och APfonderna. Den tidigare socialdemokratiska regeringen inledde ett arbete som syftade till att förelägga ett samlat handlingsprogram för den svenska skogsnäringen. Den borgerliga trepartiregeringen sköt gång på gång denna fråga framåt i tiden. Efter den proposition som folkpartiregeringen nu förelagt tvingas man konstatera att denna fråga än en gång skjutits på en oviss framtid. Den senaste tidens utveckling har med all kraft understrukit behovet av att statsmakterna snabbt får möjlighet att ta ställning till ett sådant program. Därför är det enligt vår uppfattning nödvändigt att regeringen lägger fram ett samlat handlingsprogram inbegripande skogsindustrin. Ett sådant program bör grundas på de riktlinjer vi angivit i det föregående. Med vårt samlade handlingsprogram för skogsnäringen stärks denna för så viktiga basnäring. Programmet ger omedelbara sysselsättningseffekter i skogsbruket som sysselsättningen i skogsindustrin långsiktigt tryggas. Med en systematisk förstärkning av basindustrier efter de riktlinjer som vi här angivit läggs en stabil grund för att utveckla övriga delar av näringar. Därmed kan också flertalet åtgärder som föreslås av regeringen för allmän industriell utveckling i länet föras in som delar i en helhetssatsning och förutsättningar skapas för att de skall ge egentliga effekter i form av varaktig produktion och sysselsättning. 3.4 Offentlig sektor Det sammanhållna program för långsiktig förstärkning av näringar och sysselsättning i som blir möjligt med de socialdemokratiska förslag som här presenterats får effekt först . Detta gäller i än högre grad de förslag som framlagts av folkpartiregeringen, vid sidan av de reguljära arbetsmarknadspolitiska åtgärder som förts fram. Dessa senare åtgärder är, som vi tidigare visat, av en omfattning som ej torde kunna bryta den akuta sysselsättningskrisen i . I särskilt hög grad gäiler detta byggsektorn. Detta reser kravet på kompletterande insatser med omedelbar effekt på arbetsmarknaden. Dessa kompletterande åtgärder bör formas för att svara upp till följande krav: o ökad sysselsättning inom byggsektorn byggnadsarbetare, projektorer och byggtekniker i övrigt, o ökat utbud av varaktig sysselsättning, o så långt möjligt jämn fördelning över länet av såväl tillkommande byggsysselsättning som varaktig sysselsättning, o ökad tillgång på nyttigheter ägnade att stärka länets allmänna ställning och möjligheter att erbjuda innevånarna trygghet och omsorg. Från har presenterats förslag till sjukvårdsinvesteringar som väl fyller de krav som här uppställts. Investeringarna avser ny-, till- och ombyggnader av sjukhus, vårdcentraler, vårdhem dagcenter, vård- och skogsbruksskolor samt folktandvård. o Byggnadsprojekten ger sysselsättning för inemot 700 personer i byggsektorn. o Vid idrifttagande av anläggningarna erbjuds ca 700 personer, företrädesvis kvinnor, varaktig sysselsättning, o Anläggningarna är väl spridda över hela länet. o Samtliga projekt ingår i långtidsplanering, med planerad byggstart , och ingår därmed som delar i en nödvändig utveckling av vård och omsorg för medborgarna. Denna planering grundar sig i riktpunkter för länets befolkningsutveckling fastlagda av statsmakterna. Ett genomförande av projekten förutsätter särskild medverkan från statens sida. Den nu ytterst ansträngda situationen i motiverar avsteg från tidigare riktlinjer för arbetsmarknadspolitiken och de extraordinära insatser som föreslås i det följande. Skulle en situation som svarar mot dagsläget i komma att drabba andra delar av landet aktualiseras naturligen motsvarande krav. Skälen för ett direkt statligt engagemang i den offentliga verksamheten i förstärks av den nu växande bristen på konventionella beredskapsobjekt inom länet. De samlade investeringskostnaderna för de möjliga tidigareläggningsprojekten har av beräknats till ca 700 milj. kr. En förutsättning för att skall kunna bära de ökade totala investeringskostnader som följer av tidigareläggningarna är att byggnadsarbetena utförs som beredskapsarbeten. Därvid bör förhöjda statsbidragssatsningar kunna utgå i enlighet med vad som tidigare förekommit i . Genom tidigareläggningarna ställs inför driftkostnader som går utöver vad som förutsatts i finans- och skatteplanering och vad som anses kunna bäras av länets skattebetalare. Staten bör därför påta sig ett finansieringsansvar för vårdanläggningarnas driftkostnader från tidpunkten för idrifttagandet fram till den ursprungligen planerade driftstarten. Det är nu inte möjligt att närmare precisera dessa kostnader. Utgår man från allmänt tillämpade schabloner vid beräkning av driftkostnader i sjukvården, kan de totala kostnaderna uppskattas till storleksordningen 200 milj. kr. då samtliga anläggningar är i full drift. Mot denna samlade bakgrund föreslår socialdemokraterna att uppdrar åt regeringen att utan dröjsmål inleda överläggningar med företrädare för i syfte att tidigarelägga byggande och drift av sjukvårdsanläggningar m. m. Statens finansiella engagemang bör i allt väsentligt utformas med utgångspunkt i de riktlinjer som här angivits. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att 1. godkänna de riktlinjer som förordats i motionen för utveckling av gruvhanteringen, stålindustrin och skogsnäringen som en grundläggande förutsättning för att varaktigt stärka arbetsmarknaden i , 2. ge regeringen till känna vad i motionen anförts om behov av och riktlinjer för omedelbara förhandlingar mellan regeringen och rörande statlig medverkan i utbyggnaden av offentlig verksamhet i . () () () () () () () HANS () () () () ()