ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G202739 · 1979-01-23 00:00:00 — av och om körkortsutbildning i skolan har internationellt sett en mycket stor biltäthet, och ungdomen i vårt land betraktar det som självklart att efter uppnådd körkortsålder skaffa sig körkort. Behovet av gedigen utbildning är väl dokumenterat. Viss undervisning i trafikkunskap förekommer i den obligatoriska skolan, men den direkta körskoleutbildningen är frivillig och får betalas av eleverna. Körträning utan anlitande av körskola är tillåten enligt vissa bestämmelser. Den teoretiska utbildningen kan även ske utanför körskolorna. Uppkörning utan deltagande i körskola är fortfarande tillåten men förekommer . Tiden borde nu vara mogen för att inordna körskolan i den obligatoriska skolan, i den frivilliga postgymnisala utbildningen eller i frivillig kvällsutbildning. All körkortsutbildning skulle således i princip vara gratis för eleverna och inordnad i det allmänna skolväsendet. Det finns anledning att genom en särskild utredning belysa möjligheterna att genomföra en obligatorisk kostnadsfri utbildning för körkortsprov samt samhällets kostnader för en sådan utbildning. Lämpligen bör denna utredning vara parlamentarisk. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om utredning av möjligheterna att anordna en för eleverna kostnadsfri körkortsutbildning i det allmänna skolväsendets regi.
mot · G202741 · 1979-01-22 00:00:00 — av m. fl. om sammansättningen av högskolornas regionalstyrelser Högskolornas regionstyrelser har viktiga uppgifter som planerande och anslagsbeviljande organ för den högre utbildningen inom regionen. Viktiga utgångssynpunkter för arbetet bör vara målen för reformering av den högre utbildningen i högskolereformens anda, dvs. förnyelse och decentralisering av utbildningsutbudet i samverkan med närings- och samhällslivet. sammansättning är sådan att ledamöterna från de traditionella universitetsområdena kraftigt dominerar. Som exempel kan nämnas för södra högskoleregionen där av ledamöterna kommer från . län har en representant, tre. två, län två, en och tolv. För att regionstyrelserna skall kunna fullgöra sina viktiga förnyelseuppgifter är det nödvändigt att styrelsernas sammansättning bättre speglar de olika lokala förhållandena inom regionen. En allsidig geografisk representation kräver att varje län har flera representanter än . Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att det vid tillsättande av regionstyrelserna bör eftersträvas en jämn fördelning mellan högskoleorternas upptagningsområden. () ()
mot · G202743 · 1979-01-23 00:00:00 — av om SJ:s nya motorvägnar Under de sista decennierna har järnvägsnätet i minskat kontinuerligt. Den största banlängden uppnåddes 1938 då den uppgick . 1978 var banlängden nere i . Vad beträffar t. ex. var järnvägsnätet som störst då det uppgick . Detta är i och för sig en tämligen måttlig minskning. Betydligt kraftigare har minskningarna varit vad gäller järnvägsstationer med persontrafik. Antalet järnvägsstationer med persontrafik inom t. ex. nuvarande läns gränser varår 1960107 st., 73 st. och 43 st. På mindre än har alltså mer än hälften av läns järnvägsstationer försvunnit. Detta har helt naturligt försämrat servicen för boende i anslutning till de stationer som lagts ner, även om i vissa fall kompensation har skett med busstrafik. Denna trafik har dock inneburit en ökad belastning på ett redan hårt ansträngt vägnät. Det finns föga anledning att behålla järnvägsstationer med persontrafik om det inte finns ett rimligt passagerarunderlag. Det finns dock anledning att ställa sig frågan till indragning av stationer där det med modern rullande materiel och en regelbunden turtäthet borde gå att upprätthålla en lönsam trafik. De rälsbussar som trafikerar de mindre och trafiksvaga bandelama uppfyller inte de krav på snabbhet och komfort som passagerarna ställer i dagens läge. Dessa rälsbussar borde ha bytts ut för länge sedan, vilket med all säkerhet skulle ha inneburit goda möjligheter för de trafiksvaga bandelama att öka sitt passagerarantal. Det beslut som fattats om anskaffning av nya motorvagnar är förvisso positivt även om det kommer sent. Det är nu viktigt att antalet motorvagnar blir tillfredsställande och att de snabbt kommer i trafik. Likaledes är det av vikt att stora ansträngningar görs för att tidtabellerna anpassas så att goda förbindelser erhålles med stambanorna. Det sistnämnda låter som en självklarhet, men är det tyvärr inte. Det finns gott om exempel på hur man undan för undan förlängt gångtiden och där dålig anpassning föreligger till tågförbindelserna på stambanorna. Resultatet blir då gärna att passagerarna antingen använder bil eller flyg hela vägen, eller också väljer bil som anslutning. Det är sålunda viktigt att stora ansträngningar görs för att få till stånd snabblinjer inte bara på stambanorna utan också i anslutning till dessa. 1* 1978/79. Förutsättningen är då att såväl den rullande materielen som de aktuella bandelama håller en tillräcklig standard. Vidare att antalet motorvagnar är tillräckligt. Den planering som görs för användandet av de beställda motorvagnarna och deras antal måste inriktas i enlighet med vad som har anförts. Det är viktigt att de planer som finns för användningen redovisas, t. ex. i anslutning till det aviserade trafikpolitiska beslutet. bör i samband med detta tillse att en tillfredsställande snabb och bekväm trafik med de nya motorvagnama kommer till stånd på det trafiknät som trafikeras med de föråldrade rälsbussarna. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställs att i skrivelse till regeringen som sin mening ger till känna vad som i motionen anförts angående användningen av de nya motorvagnama.
mot · G202744 · 1979-01-23 00:00:00 — Det av staten helägda dotterbolaget trafikerar en mängd busslinjer i landet. Önskvärt är att en resenär som löst tågbiljett tur och retur till en ort och som efter att ha uträttat sina ärenden där finnér att återfärden kan ske tidigare med någon av GDG:s bussar skall kunna få använda tågbiljetten som betalningsmedel på bussen. Detta går inte , utan i dylikt fall måste resenären betala extra biljett på bussen. En ändring av detta förhållande är önskvärd, och den s. k. snittaxan borde upphöra att gälla. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts angående borttagande av den s. k. snittaxan.
mot · G202745 · 1979-01-23 00:00:00 — om en samordning av pålagorna på bilismen Bilismen betyder mycket för att bryta människors isolering och ger möjlighet att välja arbete, bostadsort, service m. m. Bilen kommer alltid att ha sin givna plats i transportsystemet. För många människor är bilen det enda tänkbara transportmedlet. Detta beror mycket på att den kollektiva trafiken inte är så utbyggd på många håll i vårt land och troligen aldrig kommer att bli det, så att den tillgodoser alla resebehov. För många är bilen en nödvändighet, bl. a. för barnfamiljer som i hög grad behöver sin bil. En SIFO-undersökning har visat att av alla gifta eller sammanboende med barn hemma äger eller har tillgång till bil. Om det blir mycket dyrare att ha bil drabbas just barnfamiljerna. Det finns visserligen en opinion, som kräver restriktioner på bilismen särskilt i tätorterna där man ställer krav på anpassning. Man kan t. ex. inte bortse från sambanden mellan bilutnyttjande och energiförbrukning miljöpåverkan - trafiksäkerhet - och betingelser för kollektiva trafikmedel. Det är angeläget att komma till rätta med dessa problem. Men problemen bör lösas utan att detta medför alltför stora merkostnader för bilisterna. Det har vidtagits en del åtgärder som i vissa fall uppfattas såsom riktade mot bilismen, och ytterligare åtgärder i samma riktning kommer att vidtagas. Många olika myndigheter och utredningar försöker, var och en för sig, få in pengar för att lösa problem inom sina speciella områden. Det är budgetdepartementet, , bilavgaskommittén, , , , trafikpolitiska utredningen, planverket, , företagsskatteutredningen och kommuner och landsting. Ingen räknar ihop summan av de åtgärder som ovanstående myndigheter, utredningar och kommittéer föreslår och beslutar. Därför kan summan av alltihop bli för betungande för många bilägare. Bilismen har också stor betydelse för sysselsättningen och för handelsbalansen i vårt land. Man måste se till, att det inte läggs så stora bördor på bilismen att det på ett avgörande sätt ändrar konkurrensförutsättningarna för svensk bilindustri eller påverkar sysselsättningen inom branschen negativt. Det är därför viktigt att åtgärder som föreslås av ovanstående organ samordnas, så att man har en samlad bild över vilka pålagor som läggs på bilismen. Med hänsyn till vad som anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad motionen anförts om samordning av åtgärder mot bilismen.
mot · G202746 · 1979-01-23 00:00:00 — 1978/79:746 av om slopande av straff för underlåtenhet att medföra körkort under färd Många bilförare upplever riksåklagarens beslut om ordningsbot (SFS 1977:112 andr. 1978:621) vid underlåtenhet att medföra körkort under färd som förlegat. Ett av huvudskälen till denna inställning är att polisen som utövar tillsyn regelmässigt har tillgång till ADB-baserat bil- och körkortsregister över vilket kontroll sker i de fall körkort glömts, förkommit eller förstörts. ADBsystemet utgör här en uppskattad service åt allmänheten. Ordningsboten upplevs däremot närmast som att man utdömer ekonomiskt verkande straff för att finansiera statsmakternas verksamhet vid trafikövervakning. Medborgarna är över lag medvetna om och accepterar kravet att körkort skall medföras. Behovet av en undantagslös regel att medföra körkort utgör således inte längre bärande skäl för att resurser frigörs från trafiksäkerhetsarbetet i övrigt, om man bortser från att man vid sidan av rådande höga skattetryck sökt vidga statsinkomsten med bötessystemet. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att hos regeringen begär en avveckling av ordningsbot när förare glömt medtaga körkort vid färd.
mot · G202747 · 1979-01-23 00:00:00 — om transport av cykel och annat gods på tåg 1 tillämpas ett system på tågen som innebär att det i varje tåg finns en särskild vagn, där varje passagerare har rätt att själv lasta cykel eller annat gods som skall medföras på resan. Någon avgift utgår inte för den som uppvisar färdbiljett förden sträcka godset skall transporteras. Det åligger den resande att själv lasta av godset vid bestämmelsestationen samt att lasta om godset vid tågbyte. I synnerhet för att främja användningen av cykel och till tjänst för dem som t. ex. vid semester vill kombinera färd å tåg med cykel bör det system som tillämpas i vara värt att pröva också i . Den merkostnad som en vagn för cyklar - och ev. resgods - innebär bör uppvägas av dels ökad passagerartillströmning, dels av det önskvärda i att färdmedel som motverkar bensinförbrukning främjas. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående transport av cykel och annat gods på tåg.
mot · G202748 · 1979-01-23 00:00:00 — av m. fl. om sänkta fyravgifter vid malmexport har hamnavgifterna i genomgått stora höjningar vilket bidragit till försämrade konkurrensmöjligheter för järnmalmsförsäljningen över hamn. Vid en jämförelse mellan kostnaderna vid hamnarna i och kan konstateras att avgifterna i endast uppgår till cirka hälften av de avgifter som tas ut vid malmexport över hamn. Av de avgifter som uttages i Luelå är fyravgifter klart dominerande. 1 nedanstående sammanställning redovisas sjöfartsavgifterna för ett faryg av typ (DWT 76 000, NRT 23 031) i respektive , enligt uppgifter. Farledsvaruavgift vid last av 50 000 Enligt det förslag till statliga sjöfartsavgifter som godkändes av och trädde i kraft skall ha befogenhet att medge nedsättning av farledsvaruavgiften. beslutade regeringen om en nedsättning av denna avgift med per ton järnmalm. Denna nedsättning av farledsvaruavgiften var endast av marginell betydelse eftersom den stora avgiftsskillnaden ligger på fyravgifterna. Den stora skillnaden i fyravgifter vid malmexport ställer hamn i ett allt svårare läge i konkurrensen med . Verksamheten i hamn bygger till stor del på järnmalmsexport. En neddragning av denna verksamhet skulle få svåra följder för sysselsättningen inom Luelåregionen och länet som helhet. Till detta bör läggas att har den högsta arbetslösheten av länen i landet och de största svårigheterna att skaffa ny sysselsättning. Med hänvisning till vad vi anfort föreslår vi att beslutar att rabattering införs på de statliga fyravgifterna vid export av järnmalm, så att järnmalmsexporten över svensk hamn fortsättningsvis kan ske på ett konkurrensmässigt sätt. () () () ()
mot · G202749 · 1979-01-23 00:00:00 — om underhållet av vissa mindre vägar Överförandet av allmänna vägar till enskilt underhåll, som planerar och genomfor i olika delar av landet, är inte försvarligt. Enskild väghållning borde i stället begränsas och alla viktiga enskilda vägar övertas av det allmänna. 1 orter som är attraktiva för friluftslivet har trafiken en betydande omfattning även på de mindre vägar som tid efter annan föreslås till indragning från allmänt underhåll. Då möjligheterna till nya eller ökade statsbidrag ofta är små, kommer en orimligt hård börda att falla på de enskilda väghållarna. För trafikanterna kan det också innebära att vägarnas farbarhet minskar. Det måste vara ett allmänt intresse att så icke sker. Det bör göras ett uttalande från att indragning av allmänt underhåll till lokalvägar icke får ske utom i rena undantagsfall samt vid nybyggnader av sträckor och under inga omständigheter i skärgårds- och turistbygder. Med hänvisning till det anförda hemställs att beträffande bygdevägar som sin mening ger regeringen till känna att sådana endast i undantagsfall får avföras ur allmänt underhåll och framförallt inte i bygder med betydande friluftsliv.
mot · G202750 · 1979-01-22 00:00:00 — om översyn av farledsvaruavgifterna avseende infördes ett nytt system för de statliga sjöfartsavgifterna. Detta innebar att en särskild farledsvaruavgift infördes för gods som transporteras med fartyg till och från . Av de tidigare fyravgifterna avskaffades inrikes och lokal fyravgift medan den allmänna fyravgiften bibehölls med benämningen fyravgift. Farledsvaruavgiften utgår för allt gods förutom vissa i förordningen om farledsvaruavgift (SFS 1978:1119) specificerade undantag. För bestämmande av farledsvaruavgift delas Sveriges sjöterritorium efter godsets lastnings- eller lossningsort in i åtta avgiftsklasser. I fråga om tillhör samtliga strandkommuner inom klass fyra och strandkommunerna i övriga län klass åtta. Detta innebär att farledsvaruavgiften för råolja och vissa mineraloljeprodukter som transporteras i bulk, är /ton och för övrigt gods /ton om lastning eller lossning sker i en strandkommun inom . För t. ex. närbelägna kommun är motsvarande avgifter däremot . Denna skillnad mellan närbelägna kommuner är enligt min mening orättvis och svår att motivera. Jag vill därför föreslå att hos regeringen hemställer att en omprövning görs av avgiftsklassindelningen för farledsvaruavgifter avseende .
mot · G202751 · 1979-01-22 00:00:00 — av m. fl. om stöd till avverkning av klenvirke Det är risk för friställningar inom skogsnäringen inför nästa avverkningssäsong. Drivningskostnaderna vid de arbetsintensiva gallringsavverkningarna överstiger priset för massaved. har föreslagit ett speciellt klenvirkesstöd. Detta skulle kunna utformas som ett generellt statligt stöd till avverkning av klenvirke i samband med gallring eller restskogsavverkning och ges i form av ett hektarbidrag, vars storlek får bestämmas med ledning av andelen klent virke per hektar och klenvirkets dimensionssammansättning, varvid till klent virke skall räknas barrstammar klenare än och lövstammar klenare än i brösthöjd. Klenvirke kan förutom till massaved etc. också användas till bränsle. Därmed får det ett nytt stort användningsområde, som skulle höja lönsamheten i näringen och ge möjlighet till bättre skogsvård, mindre insektsangrepp och ge många människor arbete. Här finns ett gemensamt intresse både hos skogsbruksansvariga och energiansvariga, nämligen att åstadkomma en så god vård av skogen som möjligt. Kommuner, myndigheter och forskningsorganisationer visar ett ökande intresse att introducera och undersöka inhemska bränslen som ersättning för olja och el. Enligt uppgift i budgetpropositionen bil. 17 s. 122 kommer en särskild delegation att tillsättas för att samordna insatserna för att tekniskt, kommersiellt och institutionellt möjliggöra att alternativa bränslen till olja introduceras i det svenska energiförsörjningssystemet. Det är väsentligt att skogsnäringen får erforderlig stimulans till uttag av vedbränsle ur det klena virket. 1 annat fall kan man befara att strävandena att utnyttja inhemska bränslen lider ett allvarligt avbräck eller helt kommer av sig. Bränsledelegationen bör få ett ansvar för att en samordning med skogsintressena kommer till stånd och att tillräckliga resurser under en övergångstid tills organisationen ställs till förfogande. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen anhåller att bränsledelegationen får i uppgift att i samarbete med lämna stöd till avverkning av klenvirke. () ()
mot · G202756 · 1979-01-23 00:00:00 — Motion 1978/79:756 av om åtgärder för att främja familjejordbruk Strukturförändringen i det svenska jordbruket innebär en allt längre driven sammanslagning till större enheter. I många fall har denna av statsmakterna påskyndade storleksrationaliseringsverksamhet förstärkts genom en omfattande förekomst av ett eller flera sidoarrenden. Den tidigare föreliggande möjligheten för unga lantbrukare att börja sin yrkesverksamhet på en mindre gård och därefter sedan rörelsen vunnit i ekonomisk bärkraft flytta över till en större gård finns . I stället tvingas de unga lantbrukarna skuldsätta sig på ett mycket allvarligt sätt redan vid starten. Ett kapitalbehov av en halv eller för nystartande jordbrukare ställer också mycket stora krav på krediter. För att i någon mån motverka den ohämmade sammanslagningen av jordbruksfastigheter borde även en viss avstyckningsverksamhet befrämjas. I första hand borde sådan avstyckning och delning i samråd med lantbruksnämnderna ske av statens och kyrkans egendomar. Även större enskilda gårdar bör kunna ifrågakomma för avstyckningsverksamhet. Enligt fattat jordbrukspolitiskt beslut skall familjejordbruket tillförsäkras en ledande ställning inom svenskt jordbruk. Även kombinationsdrift med jord och skog accepteras. Glesbygdsstöd synes ge utrymme för kombination av jordbruk och andra näringar. Deltidsjordbruk är sannolikt en möjlighet att ha en viss något större bofast befolkning kvar på landsbygden. För att ge utrymme för dessa strävanden krävs att en normal del av animalieproduktionen förbehålls familjejordbruket och olika former av kombinationsdrift. Tendenser till fabriksmässig produktion måste bekämpas. Detta kan inte ske utan införande av etableringskontroll där riktlinjen måste vara ett bestämt samband mellan produktionens omfattning och den egna tillgängliga produktiva arealen. Utvecklingen i fråga om produktion av ägg och fläsk inger redan nu oro och det finns tecken som tyder på att mjölkfabriken snart nog hotar familjejordbrukets mjölkproduktion som är synnerligen viktig för just denna driftsform. Enligt min mening är det därför nödvändigt att införa etableringskontroll för såväl ägg- och fläskproduktion som för mjölkproduktion. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar hos regeringen begära en utredning om att jämsides med pågående sammanslagningsverksamhet av jord bruk också underlätta avstyckning och delning av stora jordegendomar i forsta hand tillhörande stat och kyrka samt 2. att därvid frågan om etableringskontroll för produktion av ägg, fläsk och mjölk också övervägs.
mot · G202759 · 1979-01-23 00:00:00 — om tillhandahållande av överskottsmateriel från förenade fabriksverken Utrangerad materiel från statliga myndigheter försäljs genom förenade fabriksverkens överskottslager i . Bland sådant som av olika anledningar kasseras finns mycket som skulle kunna vara användbart vid skolornas högstadier som basmaterial vid s. k. fritt valt arbete. Även ungdomsklubbar torde ha stor glädje av dylikt överskottsmateriel till fritidsverksamhet vid ungdomsgårdar. Lämplig materiel är mekaniska, elektriska och optiska artiklar. Önskvärt är att en uppställning görs och utsänds över sådan materiel som kan vara lämplig för skolor och ungdomsgårdar. Dessa borde sedan kunna rekvirera materiel så långt lagret räcker till ringa eller ingen kostnad. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att lämplig överskottsmateriel från försvarets fabriksverks överskottslager kan ställas till förfogande för skolor och ungdomsgårdar mot ringa eller ingen kostnad.
mot · G202760 · 1979-01-22 00:00:00 — av m. fl. De billiga utlandsresorna ökar resandeströmmen, som också börjar lockas till mål i allt avlägsnare delar av världen. Enligt var antalet deltagare i chartersällskapsresor med flyg ca 909 000 och i övriga charterresor över 32 000. Siffrorna omfattar ej resor inom . a. , och reste över 6 000 personer. Därutöver kommer många fler exotiska resmål, men de angivna siffrorna ger en bild av vilken omfattning utlandsresorna har. Speciellt resor till varmare breddgrader () och tropiska områden kan vara riskfyllda för människor från mera tempererade klimat. Utom påverkan av klimatväxlingar utsätts resenären för de varma bältenas/ tropikernas sjukdomar-bl. a. parasitsjukdomar-vilket kan komma att ställa särskilda och växande krav på sjukvården vid hemkomsten. I olyckligare fall kan också en hemvändande turist medföra smitta, ibland utan att själv veta om det. Stora kostnader kan också uppstå i samband med kostnader för hemtransport av sjuka eller avlidna personer som befinner sig utomlands. I resebroschyrer påpekas att särskild reseförsäkring bör tecknas för sjukdom, olycksfall och bagage. Frånsett det skydd som den allmänna sjukförsäkringen ger i de nordiska länderna och i vissa andra europeiska länder finns nämligen inget obligatoriskt skydd för den som blir sjuk eller råkar ut för ett olycksfall under en utlandsresa. Det har emellertid förekommit i enstaka fall att reseförsäkring ingått i resans pris. Såvitt man känner till från och från ett större försäkringsbolag förekommer detta f. n. inte. Däremot lanserar ett reseförtag i sitt sommarprogram resor med reseförsäkring. har tidigare avslagit förslag att i socialförsäkringen inkludera t. ex. kostnadsfrågan för hemtransport av sjuka eller avlidna personer som befinner sig utomlands. Man hänvisade bl. a. till att av de resande vid charterresor har antingen utökad hemförsäkring eller särskild reseförsäkring. Eftersom så många som reser ut oskyddade anser vi att problemet borde kunna lösas så att reseföretag åläggs att obligatoriskt i resans pris inkludera en rese- och olycksfallsförsäkring. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att i charterresornas pris bör reseförsäkring ingå. () ()