mot · G2021690 · 1979-01-25 00:00:00 — 1978/79 1690-1697 av och om en mänskligare politik Politikens villkor är av grundläggande betydelse för den representativa demokratins möjligheter att fungera och utvecklas. Nödvändigt är att det politiska livet kan fungera som en naturlig del i den totala samhällsgemenskapen. Villkoren får alltså inte vara sådana att politikerna avskärmas från samhällslivet i övrigt. Här krävs en ingående diskussion om mål och medel för en nödvändig vitalisering av demokratins arbetsformer. Ett samhällsengagemang måste så kunna utformas att det är möjligt att förena med ett i övrigt normalt samhällsliv. Denna problematik måste ses utifrån den enskilde politikerns situation och möjligheter. Är det möjligt att förena ett politiskt arbete med ett normalt familjeliv? Denna fråga ställer många människor numera. Att det är betydande svårigheter måste konstateras, speciellt för småbarnsföräldrar. krävs det av varje politiker, oavsett på vilken nivå i beslutsmaskineriet som han eller hon befinner sig, att utöver sitt offentliga samhällsuppdrag även delta både i det partipolitiska arbetet och hålla en direktkontakt med allmänheten. Närdemokratin är en självklar nödvändighet, som den är en naturlig konsekvens, för att en meningsfull dialog skall kunna utvecklas mellan väljare och valda. Uppgifternas omfattning tenderar att ständigt växa, med åtföljande konfliktsituationer mellan privatliv och samhällsarbete. 1 stället för att nonchaleras måste frågeställningens allvar leda till konstruktiva åtgärder. Detta förutsätter att man anser att de valda verkligen skall kunna vara en spegel av väljarna. För den representativa demokratin är denna princip grundläggande. En annan åtgärd för att skapa en mänskligare politik vore att alla sammanträden av betald karaktär i princip skulle kunna förläggas till . Detta är nästan självklarheter på riks- och landstingsplanen. Men i kommunerna är det tyvärr inte alltid naturligt. Lika vanligt som att landstingsmöten hålles borde det vara att också kommunfullmäktige skulle kunna ha dagsammanträden i stället för de allför ofta förekommande nattmanglingarna. Lokala informationsmöten, som direkt riktar sig till allmänheten, är det däremot nödvändigt att anordna som kvällsarrangemang. När det gäller åldersgränser för offentliga uppdrag är det nuvarande systemet ganska tvivelaktigt som princip betraktat. Varje myndig medborgare måste kunna betraktas individuellt utifrån principen om likaberättigande, med rätt person på rätt plats oberoende av ålder och kön. Den stora gruppen pensionärer, ca 1 milj. medborgare, får inte ställas åt sidan enbart på grund av ett generellt åldersstreck. Pensionsutbetalningen får med andra ord 1 1978/79. inte vara diskvalificerande för deltagande i det aktiva samhällsarbetet. har gått i spetsen för det politiska mångsyssleriets bekämpande. Behovet av en samlad kartläggning är av betydande värde för att bl. a. få större klarhet i vad som dels är positivt ur samordningssynpunkt, dels är negativt ur lojalitetssynpunkt. Man kan inte blunda för de intressekonflikter som uppstår för den enskilde politikern. Detta borde ur allmänhetens synpunkt kunna granskas i stället för att skylas över. är det viktigt att påpeka att politiker inte får bli smalspåriga experter utan måste få en bred verklighetsförankring i olika delar av samhällslivet, men detta behöver inte nödvändigtvis ske på alla områden. har vi fått allt fler professionella politiker. Det finns numera många förtroendevalda som inte hinner med något yrkesarbete vid sidan om sina offentliga uppdrag. Det finns också många tjänstemän som rekryteras för att biträda heltidsengagerade förtroendemän med huvudsakligen politiska uppgifter. Sammanlagt torde dessas, k. professionella politiker av olika kategorier uppgå till minst 1 000 personer. För många av dessa präglas det politiska heltidsengagemanget av betydande osäkerhet. Det finns ingen garanti för att anställningen fortsätter efter mandatperiodens utgång. Då har det för vissa grupper skapats särskilda skyddsnät i form av pensioner, avgångsvederlag och liknande. Detta skedde bl. a. vid regeringsskiftet här i landet 1976, vilket kom att medföra en del märkliga konsekvenser. För andra grupper finns inga sådana skyddsnät. Lönesättningen har påverkats såväl av önskemålet om att kunna rekrytera kvalificerade personer som av insikten om att engagemanget kan vara tidsbegränsat. De lösningar som har valts har långt ifrån alltid varit klart genomtänkta, och ibland har de fått direkt stötande konsekvenser då anställningsvillkoren visat sig vara alltför generösa. Bestämmelserna har ibland utformats så att ledande politiker uppbär betydande belopp i pension som de får full lön för annat politiskt arbete. Lika tvivelaktigt är det när unga personer som heltidsengagerade politiker kan dra sig tillbaka som välavlönade pensionärer. Här är det hög tid för att dessa bestämmelser verkligen ses över och grundligt genomarbetas på alla nivåer i vår samhällsapparat. För att kunna skapa rimliga förutsättningar för en mänskligare politik krävs att detta frågekomplex i hela dess vidd blir föremål för en övergripande åtgärdsinriktad analys av arbetsvillkoren för de politiskt förtroendevalda och de politiska tjänstemännen. Grundläggande för detta arbete måste vara att politiskt samhällsengagemang, på alla nivåer, måste på ett naturligt sätt kunna integreras med ett i övrigt ganska normalt medborgarliv inom den totala samhällsgemenskapen och inte isoleras därifrån. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna behovet av en övergripande åtgärdsinriktad analys för skapande av en mänskligare politik i enlighet med motionen.