mot · G2022323 · 1979-03-27 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:121 om användningen av automatisk databehandling (ADB) i statsförvaltningen Såväl den gamla borgerliga trepartiregeringen som den efterföljande folkpart istiska minoritetsregeringen har upprepade gånger deklarerat att man avser att föra en datapolitik som ger de i företrädda åsiktsriktningarna goda möjligheter att på ett tidigt stadium medverka i beslutsprocessen när det gäller datapolitiken. Denna ambition upprepas också i propositionen 1978/79:121 men de ambitioner man har följs tyvärr knappast alls upp i form av konkreta förslag. Ett centralt datapolitiskt område där de borgerliga regeringarna har hållit och fortfarande håller såväl som socialdemokratin utanför är datateknikens sårbarhets- och säkerhetsfrågor. En utredning (sårbarhetskommittén) pågår nu på tjänstemannaplanet, men regeringen vägrar att släppa in parlamentariker i utredningsarbetet, trots att avvägningsfrågorna här är av utpräglat politisk natur. har i sin lägesrapport kommit fram till ett antal preliminära slutsatser av stort intresse utifrån politiska utgångspunkter. a. följande slutsatser dras: Sårbarheten är oacceptabelt hög och kommer att bli högre om inte motåtgärder vidtas. Sårbarheten betingas av flera faktorer. De viktigaste är utlandsberoendet, koncentrationen, personalberoendet och känsliga register. Katastrofplanering saknas eller är bristfällig hos många ADB-använda Vid krig är flyttning av stora datorer till skyddad plats omöjlig eller nästintill. Utspridning av datorkraften är därför en möjlighet att fortsätta driften under krigssituation. Orsakerna till den nuvarande höga sårbarheten är bl. a. bristande styrning och övergripande bedömning. Ett ökat medvetande om riskerna samt en övergripande styrning är önskvärda. Koncentration av datorkraft och integration av system bör undvikas. Utlandsberoendet bör kanske motverkas genom en satsning på svenska produkter. Det starka personalberoendet bör motverkas genom noggrant urval. Det föreligger ett behov av rådgivning och vägledning främst på säkerhetsom rådet. Utan att ta ställning till i vilken utsträckning som sårbarhetskommittén på varje punkt har ett hållbart underlag för sina slutsatser inser man att det är helt klart att de lösningar som antyds i lägesrapporten är av den karaktären att datateknikens sårbarhetsfrågor nu bör prövas i en parlamentariskt sammansatt kommitté med politiskt ansvar. Från socialdemokratiskt håll har vi tidigare, för att vinna tid, föreslagit att detta skulle kunna ske genom att parlamentariker gick in i den redan existerande sårbarhetskommittén. Genom folkpartiregeringens nej till att släppa in parlamentarikerna i utredningsarbetet kring datateknikens sårbarhets- och säkerhetsfrågor har frågan ytterligare fördröjts. 1 detta läge synes det mest meningsfulla vara att direkt begär av regeringen att en ny och parlamentariskt sammansatt utredning tillsätts. Ett annat beslut som regeringen borde ha tagit i samband med framläggandet av propositionen 1978/79:121 är inrättandet av ett övergripande datapolitiskt råd. Ett sådant råd, rätt utformat, skulle kunna bli ett viktigt organ för att på ett förberedande stadium ta upp olika datapolitiska frågor. Frågan om ett dataråd berörs också av föredragande statsrådet i propositionen. Han uttalar förståelse för tankarna på någon form av dataråd men anser att det nte nu är rätt tidpunkt att tillsätta ett sådant. Skälet härtill är att det pågår offentliga utredningar på vissa områden. Enligt vår mening skall datarådets uppgift vara att bevaka utvecklingen av datoriseringen, främja kunskapsutvecklingen inom området och föreslå åtgärder för att garantera en positiv utveckling av datoranvändningen i samhället under demokratisk styrning och kontroll. I rådet bör bl. a. de politiska partierna och arbetsmarknadens parter vara företrädda. Med hänsyn till datarådets breda arbetsområde finns det inte anledning att avvakta de utredningar som pågår på vissa områden innan rådet tillsätts. Ett dataråd med ovan angivna uppgifter bör sålunda inrättas. Detta bör ges regeringen till känna. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att 1. som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om inrättandet av ett dataråd, 2. som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om en parlamentarisk utredning om datateknikens sårbarhets- och säkerhetsfrågor. () ()