mot · G2022579 · 1979-04-19 00:00:00 — 1978/79 2579-2584 med anledning av propositionen 1978/79:112 om regionalpolitik I propositionen 1978/79:112 med förslag till riktlinjer för regionalpolitiken konstateras bl. a. att det råder betydande skillnader mellan olika delar av landet när det gäller människornas tillgång till bl. a. arbete. Detta har också kommit till uttryck i sysselsättningsutredningens betänkande (SOU 1978:62) liksom i tidigare uttalanden i arbetsmarknadsutskottets (tidigare inrikesutskottets) betänkanden. I olika länsprogram och länsplaneringar har likaså framhållits den brist på balans, som finns inom skilda regioner. I likhet med sysselsättningsutredningens tidigare förslag föreslås i propositionen en ny stödområdesindelning. Detta ger utan tvekan ökade möjligheter till en differentiering av stödformerna, vilket är värdefullt. Däremot är regeringens förslag på vissa områden mycket starkt avvikande från de förslag som lagts av olika länsstyrelser när det gäller olika kommuners inplacering i stödområden. Detta kan vara förståeligt mot bakgrund av att länsstyrelserna uteslutande haft att beakta det egna länets förhållanden, medan regeringen i sin bedömning haft att göra en helhetsbedömning. Regeringens avvikelser från länsstyrelsernas bedömning är emellertid i vissa sammanhang omotiverat stora. Detta gäller bl. a. för . i har för sin bedömning av de olika kommunernas inplacering i stödområden gjort en ingående analys av bl. a. befolkningsstruktur, befolkningsutveckling, näringslivsstruktur och sysselsättningsutveckling liksom förvärvsfrekvens. Helt naturligt har också beaktats de riktlinjer och åtgärder, som och regeringen tidigare ställt upp och vidtagit. Av betydelse i sammanhanget är bl. a. följande. Mot bakgrund av beslut i hemställde att de fyra kommunerna i , dvs. och , i fråga om det regionalpolitiska stödet skulle behandlas som om de ingick i stödområdet. Valet av dessa kommuner gjordes mot bakgrund av den ogynnsamma befolknings- och sysselsättningsutvecklingen i . Länsdelens särställning har framhållits bl. a. i beslut om regionalpolitiken där det sägs att noggrant skall följa utvecklingen i södra . Regeringen har 1977 om regionalpolitikens inriktning i länet bl. a. framhållit krav på stabiliserande insatser i . förordnade regeringen att och 30 juni 1979 i stödhänseende skall jämställas med kommuner i den grå zonen. 1 1978/79. Mot bakgrund av tidigare gjorda bedömningar och aktuella analyser kom i fram till följande överväganden. , , , , och bör genom sina speciella förhållanden vara de kommuner, som i första hand bör inplaceras i stödområde. Kommunerna får anses ha sämre förhållanden och förutsättningar än de övriga fyra kommunerna varför de bör placeras på en högre nivå. De två kommunernas särställning har tidigare markerats genom regeringens förordnande 1977 om att de i stödhänseende skall jämställas med kommuner i den grå zonen. Strukturförändringar i svenskt näringsliv har skapat stora sysselsättningsoch näringslivsproblem i länet. Arbetsmarknaden i är hårt drabbad av sysselsättningsminskningar. Kommunerna riskerar att få en utveckling liknande den i . Framtidsvillkoren för flera industriföretag är direkt beroende av beslut som fattas av regering och riksdag. Det gäller främst flyg-, data-, energi-, elektronik- och stålindustri. Enligt de principer för inplacering i stödområden, som enligt regeringens uppdrag skall tillämpas, faller de ovan nämnda kommunerna utanför systemet. Detta är mycket otillfredsställande och kan endast accepteras under förutsättning av att nödvändiga insatser görs i särskild ordning. Sådana åtgärder är redan påkallade i och kan komma att bli aktuella i övriga nämnda kommuner. I skärgårdsområdet råder särskilda förhållanden. Befolknings- och sysselsättningsutvecklingen har varit starkt negativ. I takt med befolkningsminskningen har servicenivån sjunkit. Läget är sådant att krafttag måste tas för att vända utvecklingen. En nettoinflyttning krävs. Inom de areella näringarna finns små möjligheter att tillskapa nya arbetstillfällen. Småindustri och turism är näringar som har möjlighet att utvecklas, men för att det skall vara möjligt krävs stödinsatser. Förhållandena kan jämföras med de kommuner som finns i det inre stödområdet. Enligt det nya systemet bör därför skärgården i inplaceras i stödområde 6. Mot bakgrund av gällande mål och riktlinjer i regionalpolitiken för länet och de principer för stödet som angivits i sysselsättningsutredningens delbetänkande föreslås följande. Liela samt kommunerna bör inplaceras i stödområde. Inom detta geografiskt sammanhängande stödområde bör stödet differentieras så att , , och placeras i stödområde 3 samt och i stödområde 4. Länets skärgårdsområde bör placeras i stödområde 6. kommun har i stort samma struktur som kommun med något bättre värden förde uppsatta kriterierna. lingen varit mycket ogynnsam genom att flera större arbetsplatser försvunnit och därmed försämrat strukturen på arbetsmarknaden. kommun uppvisaren ogynnsam utveckling. Särskilt märkbar är nedgången i antalet arbetstillfällen. Förvärvsfrekvensen är mycket låg. och har låga förvärvsfrekvenser, minskande antal sysselsättningstillfällen och minskande befolkning. För del tillkommer att industrisektorn är mycket ensidig, i huvudsak koncentrerad till ett enda företag. uppvisar ett sjunkande antal arbetstillfällen och en stor andel industrisysselsatta i ett enda företag. ingår i det sammanhängande regionalpolitisk! prioriterade området, . De sex kommunerna har som grupp en befolkningsstruktur, befolkningsutveckling, näringslivsstruktur och sysselsättningsutveckling som är väl så ogynnsam som för genomsnittet för kommunerna i nuvarande inre och allmänt stödområde. En bedömning enbart efter dessa kriterier innebär att de sex kommunerna bör placeras mycket högt i stödsystemet. vill särskilt peka på två i sammanhanget centrala indikatorer på obalans, nämligen nedgången i antalet arbetstillfällen och den låga förvärvsfrekvensen särskilt för kvinnor. har kommunerna i ett bättre geografiskt läge jämfört med kommunerna i nuvarande inre och allmänt stödområde. Det geografiska läget påverkar förutsättningarna för näringsverksamhet och förutsättningarna att arbetspendla till angränsande arbetsmarknader. En sammanvägning av ovan nämnda förhållanden gör det rimligt att placera de sex kommunerna i i intervallet 3-4. Vad beträffar differentieringen mellan de sex kommunerna i anser att den bör begränsas. Även om variationen mellan kommunerna beträffande befolknings- och sysselsättningsutveckling, avstånd till primärt centrum m. m. kan motivera en större spridning anser det inte vara lämpligt med en större differentiering än två nivåer. Regeringsförslaget innebär för att endast två av länets kommuner inplaceras i stödområde. Båda kommunerna föreslås inplacerade i stödområde 1. Skillnaderna mellan regeringsförslaget och förslag framgår av följande tabell. 1* 1978/79. Regeringsförslaget innebär för och Ydres del - kommuner, som ingår i område jämställt med grå zonen - en försämring i förhållande till nuläget och även inplaceringen i övrigt är inte rimlig med hänsyn till de av redovisade besvärliga förhållandena. Med hänvisning till vad som i motionen anförts hemställer jag att beslutar att inplacera kommuner i stödområden i enlighet med förslag.