mot · G2021759 · 1979-01-25 00:00:00 — av m. fl. om suveränitetsholmarna i , Muonio och Könkämä älvar Genom freden i mellan och kom , Muonio och Könkämä älvar att utgöra gräns mellan och . I fråga om holmarna i älvarna fattades särskilda beslut . Enligt dessa beslut tillförsäkrades ägarna rätt till holmarna oavsett sträckning. Härigenom kom svenska medborgare att ha rätt till 15 i , varav fyra dock endast delvis, samt finska medborgare att ha rätt till 36 i . Som bevis på att holmarna tillhörde det andra landet skulle innehavarna erlägga en suveränitetsavgift, härav namnet suveränitetsholme. Avgiftsbetalningen har numera upphört. Holmarnas totala areal utgör ungefär 500 ha. Holmarna har behandlats helt olika i och i . I har , som ligger i men tillkommit svenska medborgare, beaktats vid fastighetsbildningsåtgärder. Meddelade lagfarter och inteckningar omfattar därför även de i belägna holmarna. I har de i belägna holmarna, som tillkommit finska medborgare, lämnats utanför vid skiften m. m. Holmarna har i stället sämjedelats. hade slåtterbruket på holmarna stor ekonomisk betydelse. Slåtterbruket har emellertid numera till helt övervägande del upphört. Detta har lett till en allt snabbare igenväxning av holmarna till skada för landskapsbilden och kulturlandskapet. I en fempartimotion (1972:741) underströks behovet av naturvårdande åtgärder i syfte att återställa holmarnas öppna landskapsbild. Med anledning av motionen och den på grund av motionen avgivna riksdagsskrivelsen (rskr 1972:103) tillsattes en gemensam svenskfinsk utredning för att klarlägga vissa frågor om suveränitetsholmarna. Utredningsmännen lade 1975 avgivet betänkande (NU 1975:26) fram förslag till lösning av de besvärliga äganderättsförhållandena. Utredningsmännens förslag blev av vissa av de berörda ägarna starkt kritiserat. Med anledning av att en proposition i frågan aviserats av besökte lagutskottet flera av holmarna och hade tillfälle att få synpunkter av berörda myndigheter och fastighetsägare. Någon proposition kom emellertid inte, och förslaget har sedan lagts åt sidan. Enligt vår mening är det angeläget att snara åtgärder kommer till stånd. Igenväxningen av holmarna sker nu i en takt som gör att det snart inte kommer att vara praktiskt möjligt att återställa den kulturmiljö som odlingen skapat. Detta gäller såväl den öppna landskapsbilden som den typiska . Holmarnas speciella rättsliga status är f. n. ett avgörande hinder mot erforderliga naturvårdsåtgärder. Ägosplittringen försvårar också möjligheterna att göra slåtter och betesgång mera lönsamma. Anledningen till att utredningens förslag inte lett till några åtgärder kan vara den kritik som riktats mot förslaget. Enligt vår mening bör en kompletterande utredning komma till stånd. En sådan utredning bör utgå från den tidigare utredningens förslag och däröver inhämtade remissyttranden och genomföras skyndsamt, så att förslag till lösning av äganderättsförhållandena beträffande suveränitetsholmarna kan föreläggas . Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen begär kompletterande utredning och förslag till lösning av äganderättsförhållandena rörande de s. k. suveränitetsholmarna i , Muonio och Könkämä älvar. () () () PER () () ()