mot · G3021791 · 1979-01-01 00:00:00 — Motion 1979/80:1791 av m. fl. om rätten att förmedla arbete Arbetsförmedlingen i vårt land bygger på förutsättningen att de arbetssökande inom alla yrkesområden skall ha tillgång till en offentlig avgiftsfri förmedling. Denna reglering kombineras med ett förbud mot arbetsförmedling i förvärvssyfte, vilket utgår från en ratificerad internationell konvention. Viss s. k. organisationsförmedling får bedrivas med tillstånd från . får ske efter anmälan till AMS. Det råder inget tvivel om att rätten till offentlig avgiftsfri arbetsförmedling är av stor betydelse och i intet avseende kan rubbas. Däremot finns det ett antal sektorer där en privat verksamhet vuxit fram vilken står arbetsförmedling nära. Berörda parter har tydligen inom dessa sektorer känt behov av en komplettering av den offentliga förmedlingen. Tre exempel kan nämnas. Det första är de s. k. kontorsserviceföretagens uppdragsverksamhet på kunders kontor. Här har i enlighet med arbetsmarknadsutskottets betänkande 1979/80:5 markerat behovet av kartläggning m. m. av arbetsmarknaden för korttidsanställda på kontorsområdet. Det andra exemplet är artistförmedling, vars speciella natur gör det svårt att inrymma den i för helt andra ändamål uppbyggda organisationsformer. Det tredje är s. k. personurvalsverksamhet där AMS utfärdat föreskrifter. Häri ingår bl. a. regler om begränsningar för konsulters handhavande av ansökningshandlingar och noteringar om de sökandes kvalifikationer, allt under förutsättning att avsikten är att utnyttja materialet vid anskaffande av sökande till andra befattningar - i sammanhanget normalt på hög chefsnivå. En väl fungerande arbetsförmedling är ett viktigt instrument i sysselsättningspolitikens tjänst. Brister i förmedlingen kan leda till onödig arbetslöshet. Arbetsförmedlingen skall för den arbetssökande vara en effektiv väg att finna önskade arbetsuppgifter och för arbetsgivaren en möjlighet att nå personer med vilja och förmåga att utföra erbjudet arbete. Samhället har att vaka över förmedlingsverksamheten och stävja varje tendens till avarter. Dessa övergripande mål står inte nödvändigtvis i konflikt med en friare syn på rätten att i alternativa former komplettera den offentliga arbetsförmedlingen. Ett väl fungerande modernt samhälle ställer krav på viss rörlighet på arbetsmarknaden. I ett litet land är det viktigt att så långt möjligt få rätt person på rätt post. Arbetstagarorganisationerna har goda möjligheter att i skilda sammanhang, bl. a. i samband med byte av arbete, bevaka de anställdas intressen. finner man att en anpassning av de arbetsförmedling närstående verksamheterna till gällande lagstiftning ger ett konstlat och tvivelaktigt resultat. Det vore därför naturligare att pröva om inte en uppmjukad syn på rätten att bedriva arbetsförmedling vore till fördel för såväl arbetstagare som arbetsgivare och därmed för samhället som helhet. En förutsättning måste dock vara att rätten för den enskilde att erhålla en offentlig avgiftsfri arbetsförmedling kvarstod oförändrad. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen begär en översyn av gällande lagstiftning angående rätt att förmedla arbete. () ()