mot · G2022275 · 1979-03-26 00:00:00 — Samhället måste nu nyttigöra sig de naturresurser som vi har i vårt land, och mot den bakgrund som vi här skisserat är det alldeles uppenbart att det kommande skogsskötselprogrammet måste ta hänsyn till lövvirket som en värdefull tillgång. I sin tur medför detta förändrade synsätt att skogen och skogsmarken blir intressantare från biologisk synpunkt där ett lövträdsinslag kan ekonomiskt tolereras. En konsekvens blir även att kemiska medel för (medel för) lövslybekämpning starkt kan begränsas och när systemet är utbyggt helt undvikas. Vi föreslår därför atl ett klenvirkesbidrag införs i enlighet med förslag och att detta finansieras med budgetmedel. Enligt har man beräknat att ett projekt av den här omfattningen skulle kosta omkring 90 milj. kr. Statligt ekonomiskt stöd till skogsbruket Beträffande skogsvårdsavgiften instämmer vi i föredragandens uppfattning att denna avgift ej skall användas för subventionering av skogsvårdsstyrelsernas taxor i fortsättningen. Vi återkommer i det följande till detta. Vi delar också föredragandens uppfattning att skogsvårdsavgiften bör kunna höjas något. I motsats till föredraganden anser vi dock att skogsvårdsavgifterna och deras användning bör särredovisas. Beträffande användningen av skogsvårdsavgiftsmedlen bör beakta effekterna av transfereringar, så att dessa inte blir orättmätiga. För att nå detta bör medlen i första hand användas för ändamål som kommer alla skogsägare till del, t. ex. forsknings- och utvecklingsprojekt. Anslagsfrågor för /80 Bidrag till skogsvård ni. Vi delar inte departementschefens uppfattning att bidrag för omplantering efter angrepp av snytbagge fortsättningsvis inte skall utgå. Skogsägare har fram t. o. m. planteringar haft den uppfattningen att statsbidrag skulle utgå till sådana omplanteringar. Vi anser det då vara rimligt att bidrag fortsättningsvis utgår för att täcka de skador som uppstått vid planteringarna 1977 och 1978. Bidraget bör vara av samma omfattning som det nu gällande. Vi finner departementschefens argumentering oklar i vad gäller stöd till återväxtåtgärder efter avverkning av sådana bestånd som är så glesa eller till så stor del består av för marken olämpligt trädslag att tillväxten är avsevärt lägre än vad som är möjligt. Det bör klart framgår att bidrag skall avse sådana bestånd som avses i 5 § men också andra sämre bestånd, som vid avverkningen inte ger eller beräknas kunna ge ett netto som motsvarar föryngringskostnaden. Eventuellt överskott vid avverkningen skall dras ifrån beräknade föryngringskostnader. I föryngringskostnaden skall inräknas kostnad för lövsly- och ungskogsröjning. Eftersom avverkning och beskogning av sämre skogar är en av de viktigaste skogsskötselåtgärderna för att snabbt få en högre produktion, är det angeläget att denna verksamhet stimuleras. Åtgärderna är också av mycket långsiktig karaktär. Bidraget bör därför vara av godkänd kostnad för Detta ökade bidrag bör enligt vår mening gälla en begränsad tid förslagsvis . På kort sikt får vi en stimulans av avverkningarna, på blir effekten högre biologisk produktion. Vi vill i fråga om skogsbruksplaner anföra följande. Skogsbruksplaner är också med vårt synsätt ett lämpligt skogspolitiskt styrmedel. Skogsbruksplanerna leder regelmässigt till ökad aktivitet på fastigheten och till att denna aktivitet får en lämplig utformning. Översiktliga skogsinventeringar är däremot en mera tvivelaktig åtgärd, särskilt för den södra delen av landet. Genom dessa inventeringar inhämtas så översiktlig information att den inte direkt kan användas för skogsdriften. Enligt vår uppfattning har också andra eventuella intressenters behov av denna information övervärderats liksom också denna informations användbarhet för andra ändamål. Beträffande information av denna typ finns också riksskogstaxeringen, vilken åtminstone för län och länsgruppergeren tillfredsställande noggrannhet. Därtill är nu en ny riksskogstaxering under utarbetande. Det torde finnas goda möjligheter att utveckla denna för olika ändamål. De översiktliga inventeringarna är därför mera anpassade till tillsynsmyndighetens kontrollambition och till ett allmänt insamlande av uppgifter än till verkliga behov i det praktiska skogsbruket. Mot denna bakgrund är föredragandens avvägning mellan dessa två plantyper svår att förstå, eftersom all tillgänglig erfarenhet visar att aktiviteten på fastigheterna har sin utgångspunkt i ägarens vilja och ambition och motverkas av myndighetsingripanden. I detta sammanhang framstår det som angeläget att den bidragsberättigade verksamheten med skogsbruksplaner inte utformas som ett statligt monopol. Det synes angeläget och självklart att även andra - skogsägarföreningar och företag med kompetent personal - ges tillfälle att delta i denna verksamhet på samma villkor som skogsvårdsstyrelserna. Vi instämmer i detta avseende i departementschefens uppfattning. Till detta bidrar också förhållandet att det nu synes angeläget att så många fastigheter som möjligt snabbt förses med skogsbruksplan. Av s. 233 i propositionen framgår att som en förutsättning för statligt stöd till skogsvård m. m. skall krävas att skogsägaren haren skogsbruksplan. Det är enligt vår mening inte rimligt att som villkor för statsbidrag kräva av skogsägaren att han har skogsbruksplan. Särskilt för mindre fastigheter finns det ofta inga större skäl att ha en detaljerad plan. Framtagningen av sådana planer är ett arbete som tar . Det är inte rimligt att ge detta planeringsarbete sådan förtur att andra viktiga uppgifter försummas. Denna koppling bör därför tas bort. Vidare är det mycket olyckligt att föreslå bidrag till skogsbruksplaner, om inte medelstilldelningen blir tillräckligt stor. Efterfrågan på skogsbruksplaner är nämligen hög - ofta större än resurserna för planläggningsarbetet. Ett begränsat statsbidrag av föreslagen storleksordning skulle innebära att skogsbruksplanläggningen minskade kraftigt pä grund av köbildning Normalt planlägg: ca 0,6 miljoner ha enskild skogsmark och totalt ca 1 miljon ha till en kostnad av ca /ha. Medelstilldelningen vid ett 50-procentigt bidrag måste därför vara minst 15 milj. kr. Vi biträder departementschefens uppfattning att den skogliga forskningen behöver ökad medelstilldelning. Däremot finner vi det vara oansvarigt att nu inte stärka forskningen angående skydd mot skogsskadeinsekter. Statsmakterna har , efter petitaframställning från skogshögskolan, i viss omfattning lämnat ökat stöd till denna verksamhet. Dessa insatser har emellertid ej varit tillräckliga. Skogsskyddet mot insekter är nu ett synnerligen allvarligt problem. I sammanhanget kan åberopas t. ex. situationen beträffande granbarkborren i , snytbaggen samt märgborreskadorna på tall. Till sammanhanget hör också de problem som uppstår i samband med nya krav på bortförande av vissa virkesrester i skogarna och problem i samband med lagring och transport av i första hand massaved. Det synes nu nödvändigt att göra en kraftansträngning för att söka lösningar på dessa problem som f. n. orsakar skogsnäringen - och landet förluster i 100-miljonkronorsklassen. För detta syfte erfordras såväl grundläggande biologiska kunskaper om insekternas biologi m. m. som snabba praktiska tillämpningar härav. Vi anser därför att ett extra anslag, särskilt avsett för forskning angående skogsskydd mot skogsskadeinsekter, bör anvisas. Vi föreslår att skogs- och jordbruksforskningen för detta speciella ändamål för /80 tillförs ett extra anslag av 5 milj. kr. Utöver de förslag som lämnas i hemställan bör det ankomma på vederbörande utskott att utforma erforderlig lagtext. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att godkänner de förslag till riktlinjer för skogspolitiken som anförts i motionen, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande skogens roll som energikälla, 3. att antar följande förslag till ändring i 1 § skogsvårdslagen: 1 § Våra skogar är en tillgång som skall ges en sådan vård att den kan utnyttjas till allas bästa. Skogsmark med dess skog skall genom lämpligt utnyttjande av markens virkesproducerande förmåga skötas så, att den varaktigt ger en hög och värdefull avkastning samt ett tillfredsställande ekonomiskt utbyte. Vid skötseln bör rimlig hänsyn tas till naturvårdens och andra allmänna intressen. 4. att beslutar att 4 § skogsvårdslagen skall preciseras i enlighet med det i motionen anförda, 5. att beslutar anta följande ändring i 7 § punkten 3 skogsvårdslagen: Vid anläggning av ung skog skall de försörjningsåtgärder vidtas som kan behövas för att trygga återväxten av skog med tillfredsställande täthet och beskaffenhet i övrigt. Föreskrifter härom meddelas av regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer. 6. att beslutar anta följande ändring beträffande 13 § Skog med hög slutenhet får inte utan särskilt tillstånd slutavverkas förrän den... etc. 7. att beslutar anta följande tillägg tili 29 § skogsvårdslagen: I beslut vad gäller förbud eller föreskrifter enligt 21 § resp. 27 § punkten 6 angående naturvårdshänsyn skall talan mot beslut prövas av allmän domstol. 8. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen angående: a) skogsvårdslagens bestämmelser om skogsskydd, b) klarläggande kring motivskrivningarna till 5 §, c) ransoneringsbestämmelser i 14 §, d) tillämpningsanvisningar till 24 §, e) ambitionsnivån beträffande naturvårdshänsyn 9. att godkänner vad som anförts i motionen beträffande naturvårdshänsyn, 10. att beslutar a) att hos regeringen begära införande av ett klenvirkesbidrag i enlighet med förslag, b) att anslaget för ersättning av skador förorsakade av snytbagge följs upp till att gälla 1977 och planteringar, c) att statsbidraget till skogsåterväxt bör vara av godkänd kostnad för hela landet, 11. att beslutar att till Bidrag till skogsvård m. m. anvisa ett i förhållande till regeringens förslag med . förhöjt förslagsanslag, varav . avser skogsbruksplanen och . avser översiktliga skogsinventeringar, 12. att beslutar att till ökade forskningsinsatser för skogsskyddet anvisa ett extra anslag av . () () () () H. () () MAJ () () () () ()