mot · G2021823 · 1979-01-25 00:00:00 — av m. fl. om ökade möjligheter till förlossningsvård utanför det egna sjukvårdsområdet Enligt 3 § sjukvårdslagen har sjukvårdshuvudmännen skyldighet att tillhandahålla vård inte bara för dem som tillhör sjukvårdsområdet utan även för dem som vistas inom området och blir i behov av vård. Den senare kategorin har emellertid huvudmännen i princip rätt att debitera de genomsnittliga driftskostnaderna. Då detta har ansetts oskäligt, har sjukvårdshuvudmännen träffat en överenskommelse - det s. k. utomlänsavtalet - som innebär att utomlänspatient i vissa fall inte skall behöva erlägga högre avgift än patient som bor inom länet. Patientens eget landsting debiteras i stället mellanskillnaden. innebär att patient bosatt inom annan sjukvårdshuvudmans sjukvårdsområde inte behöver erlägga högre vårdavgift än den som tas ut av patient som är bosatt inom sjukvårdsområdet, i fall reglerade inom utomlänsavtalet. Hemlandstinget svarar då för den helt dominerande delen av vårdkostnaderna, nämligen den kostnad som inte täcks av patienternas vårdavgift. Beträffande förlossningsvård gäller avtalet generellt vid förtidsbörd som äger rum före beräknad tidpunkt för födelsen. Vid tidigare avtal sades också att avtalet skulle gälla vid förlossning då sociala eller humanitära skäl förelåg och hemlandstinget på grund av detta utfärdade betalningsförbindelse. I ett nytt utomlänsavtal för , som rekommenderat sjukvårdshuvudmännen att godkänna, har ändringar gjorts i reglerna om förlossningsvård. Ändringarna innebär, att man i texten i stället för att hänvisa till "sociala eller humanitära skäl skriver in "särskilda skäl. har i ett cirkulär, nr AC 78/77, redogjort för grunderna för bedömning när särskilda skäl kan anses föreligga. Man anger där i princip två olika situationer, nämligen dels den att den blivande modern tillfälligt - - vistas utanför det egna sjukvårdsområdet före beräknad tidpunkt för förlossning, dels den att den blivande modern vistas inom främmande sjukvårdsområde i avsikt att föda sitt barn. Beträffande den förstnämnda situationen, dvs. att den blivande modern tillfälligt vistas utanför det egna sjukvårdsområdet, gäller att särskilda skäl skall föreligga för att betalningsförbindelse skall utfärdas. 1 skrivelsen exemplifierar man med t. ex. yrkesarbetande kvinna som har ett tillfälligt tjänsteuppdrag på annan ort eller en studerande som genomgår kurs eller tentamen på ort inom främmande sjukvårdsområde. Man säger också att resor på grund av rent personliga angelägenheter av stor betydelse för den gravida kvinnan - exempelvis ett kort besök hos anhörig som är svårt sjuk, stor högtidsdag inom familjen eller liknande - kan vara grund för att betalningsförbindelse utfärdas. Dock anger man att ju närmare den beräknade förlossningsdagen resan företas, desto starkare måste skälen vara för att betalningsförbindelse skall utfärdas. För resa före beräknad förlossningsdag bör normalt betalningsförbindelse inte utfärdas. Beträffande den andra situationen, nämligen att den blivande modern vistas inom ett främmande sjukvårdsområde för att där med avsikt föda sitt barn, finns i cirkuläret relativt specificerade krav för att det landsting där kvinnan normalt är bosatt skall betala kostnaderna till det landsting där kvinnan föder barn. 1 avtalet säger avslutningsvis bl. a. följande: Den successiva förändringen av bestämmelserna om förlossningsvård bör ligga i att prövningen av om särskilda skäl föreligger uppmjukas. Men här blir förutsättningarna i det enskilda avgörande för hur snabbt denna uppmjukning kan ske. kan praxis sålunda komma att variera mellan huvudmännen. avtal innebär detta att tillämpningsanvisningarna bibehålls oförändrade - dvs. huvudprincipen är att betalningsförbindelse skall kunna utfärdas förutsatt att den gravida kvinnan vistas i främmande sjukvårdsområde främst av annan anledning än för att söka förlossningsvård vid ett speciellt sjukhus. Den enskilde är rimligtvis den som bäst kan avgöra om en resa kan och bör företas. Dessutom skapar de av föreslagna tolkningarna en större osäkerhet . 1 och med att man anger att motiven måste vara starkare ju närmare den beräknade nedkomstdagen en resa till ett annat landstingsområde företas, desto hårdare betonar man prövningen i varje enskilt fall. Man kan också tolka in en skärpning i den nya kommentaren i och med att man säger att för resa före beräknad förlossningsdag bör betalningsförbindelse normalt inte utfärdas. Detta innebär att gravida kvinnor i praktiken får reseförbud-ett reseförbud som kan vara ända , om vi också räknar med alla de kvinnor som går över tiden. Någon liknande bestämmelse finns inte i något annat sammanhang eller för någon annan grupp. har i rad behandlat denna fråga utan att någon grundläggande förändring skett i landstingens bestämmelser. 21-dagarsregeln är ett uttryck för förmyndarmentalitet och djupt misstroende som huvudsakligen drabbar gravida kvinnor men också de blivande papporna, som ju i regel får vara med och betala de höga sjukhusräkningarna om det faller sig så, att en förlossning äger rum i annat län. Visst finns det risk för att vissa sjukhus kan få en överbelastning, men skälen till det kan vara att en del sjukhus har ett så dåligt utbyggt program för smärtlindring att kvinnorna inte vågar föda barn på dem eller att sjukhus på semesterorterna får fler förlossningar än beräknat. Men vi accepterar ju andra överbelastningar på semesterorternas sjukhus, exempelvis det stora antalet benbrott på . Då borde vi också kunna acceptera barnafödslar. Därtill vill vi hävda att den befarade överbelastningen är överdriven med tanke på att de flesta kvinnor vill föda barn på de sjukhus de blivit bekanta med . Ytterligare skäl för att avskaffa 21-dagarsregeln är den bristfälliga kunskap som finns om den. Inget av de många reklamtryck som skickas ut till blivande mammor innehåller upplysningar om detta. Det har också inträffat att mammor fått barn utanför länet och först efteråt fått beskedet att förlossningsvården inte då är gratis. Dispens beviljas i de flesta fall men inte i alla. Dispensförfarandet är därför ett byråkratiskt otyg när självklarheten borde råda. Med hänvisning till det i motionen anförda hemställs att uttalar att 21-dagarsregeln skall avskaffas . () () () () () /ENKEL (fp) () ()