ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G2021416 · 1979-01-25 00:00:00 — av m. fl. om översyn av väganslagen Utvecklingen inom transportsektorn tyder på att såväl personbilismen som lastbilstransporterna fortsätter att öka. Personbilismen svarar nu för av persontransporterna. Till detta kan läggas de av persontransporterna som sker med buss. Andelen lastbilstransporter inom godstransportarbetet utgör , en andel som ökar betydligt på kortare sträckor. Även med en kraftig satsning på kollektiva trafikmedel och åtgärder för att föra över godstransporter från landsväg till bl. a. järnväg kommer också i fortsättningen en stor del av landets samlade transporter att ske på våra vägar. I detta perspektiv är det angeläget att skapa och vidmakthålla ett väl fungerande vägnät. Anslagen till har i realiteten minskat, utan att alla konsekvenser av denna utveckling fått sin belysning. En sådan aspekt är anslagsutvecklingens betydelse för att förhindra förstöring av det samhällskapital som våra vägar utgör. En kapitalförstöring kan på lång sikt medföra krav på insatser som kunde ha undvikits om man haft grepp om utvecklingen. För att få underlag för en bättre planering av främst underhållsarbetena på vägnätet vore det önskvärt med en undersökning och redovisning av konsekvenserna av nuvarande anslagstilldelning till vad gäller befarad kapitalförstöring. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att beslutar att hos regeringen begära en utredning för att fastställa kapitalförstöringens storlek med hänsyn till väganslagens avvägning. () i Kumla () ()
mot · G2021417 · 1979-01-24 00:00:00 — av och om flygplatsen / Flygplatsen /öppnades för reguljär linjefart. Inrikestrafiken upprätthålles av Linjeflyg med två turer från och två turer till . dubbleras dessa turer, dvs. till fyra turer från och fyra turer till . SAS upprätthåller linjefart på sträckan med en tur i vardera riktningen per dag. Antalet ankommande och avresande passagerare på flygplatsen / var 55 385. (Se bilaga.) Flygplatsen är gränsövergångsställe, varför passpolis betjänar flygplatsen. En tullavdelning med 1+4 man är stationerad på flygplatsen. har i en framställning till chefen för hemställt att länsflygplatsen fr. o. m. /76 får ställning av s. k. statlig primärflygplats och därmed erhåller de investerings- och driftbidrag som därav följer. Motioner i ärendet har väckts. Av regeringen tillsatt utredningsgrupp för lufttransport under ordförandeskap av landshövding har besökt flygplatsen , varvid VFAB fick tillfälle att framställa sina synpunkter på olikheter i förhållande till statliga flygplatser. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att länsflygplatsen / överförs till statlig primärflygplats. STATISTIKRAPPORT ÖVER FLYGVERKSAMHETEN VID SVENSKA FLYGPLATSER Flygplats /Ménad: Jan-Dec Ar 1978 ÅRSSTATISTIK 1979 LUFTFART (charter) VARAV MED LUFTFARTYG MED 5.7 TON < 9 TON ANK PASSAGERARE, ANTAL AVR PASSAGERARE, ANTAL SUMMA FRAKTGODS, TON AVG POST, TON SUMMA POST, TON Harav landade luftfartyg med max startvikt > Harav landade luftfartyg med max startvikt >5.7 ton , Ekonomiavdelningen, Statistikkontoret, Fack, 601 01 senast Anvisningar se omstående sida
mot · G2021419 · 1979-01-24 00:00:00 — av och om fortsatt bemanning av Hanö fyrplats Enligt planer skall bemanningen av Hanö fyrplats indragas . Hanö har centralt läge i södra och har på grund härav en mycket stor betydelse för sjöfarande av olika slag i dessa farvatten. Enligt plan skulle efter planens förverkligande ingen bemannad fyr finnas mellan och Rev. På hela denna långa kuststräcka skulle alltså inget optiskt observationsställe finnas. Trafiken av fritidsbåtar har ökat kraftigt . De flesta fritidsbåtarna saknar fortfarande tillfredsställande kommunikationsradio och kan således ej larma vid inträffade sjöolyckor. Fyrplatserna fyller även en stor uppgift när det gäller väder- och israpportering, vilken är av utomordentligt stort värde för fiske och sjöfart. Det var en stor förlust för sjöfarten i södra när Utklippans fyr automatiserades . Om nu Hanö fyrplats skall gå samma öde till mötes,så kan följderna bli katastrofala. Från sida har möjligheterna till kontakter med bemannad fyrplats ansetts som mycket värdefulla. Personalen där harju inte minst på grund av Hanö fyrplats höga och fria läge - den bästa tänkbara överblick över sjötrafiken inom ett stort havsområde. Utöver ovan nämnda stora nackdelar skulle en indragning av de fem tjänsterna på Hanö fyrplats medföra personliga och sociala problem, med sämre underlag för all service på Hanö till dess kvarboende fiskarbefolkning. Vi är väl medvetna om att planer grundar sig på utförda kostnadsanalyser. Men då dessa begränsar sig till speciella kompetensområde, tror vi att en avbemanning av Hanö fyrplats medför kostnadsökning för t. ex. och polisen. Dessutom medför avbemanningen påtalade brister i säkerhet och trygghet för sjöfarten i södra . Redan föregående år motionerade undertecknade om åtgärder från sida i syfte att få bibehålla bemanningen av Hanö fyrplats även i fortsättningen. betonade forsin del vid behandlingen av vår motion, att organisationsfrågorna inte får bedömas enbart från företagsekonomiska synpunkter, utan de skall bedömas även med hänsyn till allmänna samhällsekonomiska och lokaliseringspolitiska förhållanden och övrig verksamhet avseende kust- och havsövervakning m. m. Som svar påen interpellation i meddelade kommunikationsministern, att man från sida skulle redovisa sin syn på frågan om bemanning av fyrplatser i budgetpropositionen. I denna redovisas emellertid en fortsatt automatisering av fyrar utan angivande av några undantag, vilket beklagas. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna att Hanö fyrplats må behållas bemannad även för framtiden.
mot · G2021420 · 1979-01-25 00:00:00 — av och om översyn av transportstödet Det statliga regionala transportstödet infördes och omfattar järnvägsoch landsvägstransporter från och till orter i stödområdet. I proposition 1973:95 gjordes en utvärdering av stödets effekter. a. konstateras att transportkostnaderna för näringslivet i de nordligaste delarna av landet vid frakt på järnväg som ett grovt genomsnitt överstiger transportkostnaderna för näringslivet i de södra och mellersta delarna med ". Transportstödet har således medfört att blivit "rundare". I genomsnitt har de norr- och västerbottniska företagens mertransportkostnader minskats till hälften. Erfarenheterna understryker transportstödets betydelse för att reducera avståndskostnaderna för företag i de nordliga delarna av landet. Detta bekräftas även av en undersökning som Norrbottendelegationen gjort bland ett 25-tal företagare som arbetade på den nationella marknaden. Samtliga prioriterade fortsatta och utvidgade stödåtgärder inom transportområdet som det mest verksamma medlet för att förbättra deras konkurrensmöjligheter. 1 undersökningar bland företagare i Norr- och framgår klart, att företagen i inre stödområdet, i malmfälten och östra samt i inland upplever sig ligga på stort avstånd inte bara från den svenska marknaden utan också från de expansiva kustregionerna i länen. Det medför att det nuvarande transportstödet bör förstärkas i följande avseenden: 1. En fjärde zon omfattande kommunerna i norra och östra , dvs. , , , , , och kommuner, inrättas. Företag inom denna zon erhåller stöd av kostnaden om transportsträckan överstiger . Företag inom landets inre stödområde erhåller transportstöd även för transportavstånd . Stöd utges även om sändningsvikten understiger . Ovanstående förändringar stöds av länsstyrelserna i de fyra nordligaste länen. F. n. utgår inget transportstöd till sjöfart. Kravet på ett sådant stöd ökar alltmer. Det anses att inte obetydliga kvantiteter gods efter landtransportstödets införande växlat över från sjö- till landtransport. Ett sjöstransportstöd finns i både och . Den finska modellen utgår från stödbelopp per ton, oberoende av godsets destination. Denna modell är enkel att administrera. Vi anser att denna fråga bör prövas. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att hos regeringen begär att de i motionen framförda förslagen om utvidgning av transportstödet övervägs vid den översyn som pågår. () ()
mot · G2021422 · 1979-01-25 00:00:00 — Motion 1978/79:1422 om åtgärder för att underlätta för synskadade att använda knappvalsapparater I budgetpropositionen 1978/79, bil. 9, konstateras att telefonapparaterna varit försedda med fingerskiva. När kommer att lansera en ny knappvalsapparat kan man förvänta sig stor efterfrågan på den. Enligt gjorda marknadsundersökningar har det visat sig att man föredrar knappvalsapparaten före telefonapparaten av den nuvarande modellen med fingerskiva. Den nya knappvalsapparaten med tonknappval öppnar enligt möjligheter till nya automatiska tjänster. De ca 25 000 synskadade som finns i vårt land, skulle kunna få en avsevärt förbättrad service för en mindre merkostnad när nu introducerar dessa knappvalsapparater. Möjlighet för de synskadade att välja en knappvalsapparat med antingen siffermarkering i bildskrift eller märkning på annat sätt, som underlättar för de synskadade, bör ges. En märkning i punktskrift kräver maximalt fyra punktmarkeringar för resp. siffra, enligt de uppgifter jag inhämtat. De här framförda synpunkterna kan för en seende förefalla bagatellartade, men gör ett försök att utan ögonens hjälp slå ett rikt- och telefonnummer- det tar tid och risken för felslag är stor. Med stöd av det ovan framförda hemställs att uttalar önskvärdheten av åtgärder i linje med vad i motionen framförts för att underlätta för synskadade att använda knappvalsapparater.
mot · G2021426 · 1979-01-25 00:00:00 — av m. fl. om upprustning av , m. m. På upprätthålls järnvägstrafiken främst genom i sträckningen och i relation Göteborg-Uddevalla-Strömstad. Genom strukturomvandling i har betydelsen av i sträckningen kommit att, i varje fall för överskådlig framtid, falla tillbaka, medan genom raffinaderianläggningen vid Lysehalvön accentuerar betydelsen av i relationen Uddevalla-Smedberg-Lysekil. Av sysselsättningsskäl, och relativt mot betydelsen, har den senare linjens sträcka blivit föremål för upprustning, bl. a. genom AMS-medel, sedan den under en rad av år kommit att försummas så starkt att man av säkerhetsskäl tvingats framföra tågen med nedsatt hastighet. På liknande sätt har huvuddelen av kommit att eftersättas, eftersom den inte såsom inräknas i affärsbanenätet. har emellertid såsom ingående i affärsbanenätet blivit föremål för en betydande upprustning , främst i form av införande av fjärrblockering. För att denna teknik skall kunna ge full effekt i tågföringen fordras emellertid att de nuvarande stationeras spårområden förstärkes med spårförlängningar, så att tågmöten genom automatisk fjärrblockering i en helt annan utsträckning än nu kan förläggas till de mellanliggande stationerna. En uppföljning av nu genomförd fjärrblockering i denna del skulle avsevärt förbättra kapacitet, i vad gäller såväl förkortning av restiderna som beredskapen att ta emot den väntade trafikökning, som enligt den statliga utredningen - behov och möjligheter (SOU 1975:66) förutses. En sådan uppföljning skulle enligt beräkningar kunna genomföras till en längre kostnad än den nu snart genomförda upprustningen av linjen medfört. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen anhåller att i nästa budgetarbete inplaneras upprustning, a) av , främst med avseende på utbyggnaden av nödvändiga förlängningar av mötesspår på de mellanliggande stationerna, b) av , främst i den uppföljande sträckningen , så att SJ:s möjligheter att i berörd region ytterligare hävda och utveckla sin ställning på transportmarknaden främjas. () ()
mot · G2021428 · 1979-01-24 00:00:00 — 1978/79 1428-1436 om upphävande av straffsanktionen vid kvarlämnande av nyckel i bils tändningslås Det är viktigt i ett rättssamhälle att lagar och förordningar inte tillskapas i onödan. Det bör vara en medveten strävan från statsmakterna att så långt det är möjligt begränsa antalet lagar och förordningar. Dagens tekniskt komplicerade samhälle har visserligen ett ökat behov av författningsregleringar i förhållande till äldre samhällstyper, men detta måste noga vägas mot kravet att den enskilda människans vardagstillvaro inte detaljregleras genom allehanda bestämmelser. Ett exempel på en regel som bör kunna upphävas utgör straffbestämmelsen till stadgandet i 75 § andra stycket vägtrafikkungörelsen (VTK). Däri stadgas att förare av motordrivet fordon skall vidta lämpliga åtgärder för att förhindra att fordonet obehörigen brukas av annan. Överträdelsen av bestämmelsen medför enligt 164 § femte punkten VTK böter med högst . Bestämmelsen torde innebära att den som lämnar sin bil med nyckeln i tändningslåset kan straffas för detta. Olika åtgärder för att förhindra eller försvåra att brott kan begås utgör ett viktigt led i kampen mot brottsligheten. Kravet att inte lämna sin bil utan uppsikt med nyckeln i tändningslåset har naturligtvis till syfte att minska möjligheterna till biltillgrepp. Det måste därför vara ett intresse för varje förare att inte göra så. Det kan dock inte vara rimligt att en förare skall straffas om nyckeln lämnats kvar i låset. Sanktionen mot ett sådant förfarande bör inte ske genom strafflagstiftningen utan t. ex. genom att försämra försäkringsförmånen. Bilförare bör också på lämpligt sätt informeras om olämpligheten att lämna nyckeln i tändningslåset. Åberopande det anförda hemställs att beslutar att upphäva straffbestämmelsen för överträdelse av stadgandet i 75 § andra stycket vägtrafikkungörelsen. () () 1 1978/79.
mot · G2021431 · 1979-01-24 00:00:00 — av och om förbättrad postservice i glesbygd Den civiliserade människan uppfattar kontakter med yttervärlden som en ytterligt värdefull levnadsbetingelse. Till dessa kontakter räknas i allmänhet också möjligheter att motta och sända post av olika slag. Uttrycket avser i detta fall varje vardag. Ju avlägsnare en plats ligger och ju mindre direktkontakter man kan ha med andra människor, desto starkare upplevs behovet av att via tidningar och brev få underrättelser från omvärlden. Detta visar bl. a. en sociologisk undersökning om människors läsvanor, som bl. a. redovisat att den noggranne tidningsläsaren oftast finns i glesbygder, där övrigt informationsflöde är ringa. Mot denna bakgrund ter det sig som ytterligt otillfredsställande att postförsörjningen i vissa glesbygdsområden inskränker sig till tre turer eller färre. som detta konstateras vill vi påpeka att vi med glesbygdsområde inte avser s. k. väglöst land, där postgången av praktiska skäl måste starkt inskränkas. Vad vi avser är de mindre byar och gårdar som ligger vid allmän väg men som inte uppfyller postverkets nuvarande fordringar för postbefordran varje vardag, innebärande ett minimital på två hushåll per kilometer färdsträcka. Enstaka hushåll och mindre byar som inte uppfyller denna minimifordran får följaktligen klara sig med en reducerad postgång. De människor som berörs ställs då inför valet att själva hämta sin post i närmaste tätort, vilket är svårt för exempelvis många gamla, eller att vara utan post. I tidigare riksdagsbehandling av denna fråga har motioner i ärendet fått en s. k. välvillig skrivning, men man har undvikit att ta ställning till frågan om postverkets tillämpade minimital på två hushåll per kilometer färdsträcka, vilket starkt begränsar postservicen i glesbygderna. I sammanhanget bör också påpekas den möjlighet som finns att kombinera postbefordran i glesbygden med viss annan service och på detta sätt förstärka underlaget för daglig postbefordran. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om förslag till förbättrad postservice i glesbygder där daglig postbefordran skall vara målsättningen.
mot · G2021432 · 1979-01-25 00:00:00 — av m. fl. om förbud mot fartygstrafik med farlig last i I syfte att förhindra skador på miljö, människor och djur vid olyckor i samband med transporter har gamla bestämmelser skärpts och nya regler tillkommit. Detta gäller för transporter såväl på land med bil och tåg som med flyg och till sjöss. För fartyg gäller en rad bestämmelser vid transport av s. k. farliga laster. Bestämmelserna kan exempelvis gälla speciella krav på transporterande fartyg liksom tvång att anlita lots i vissa farleder. De kan också innebära direkt förbud att passera vissa farvatten med s. k. farlig last. Förbud av sistnämnda slag har tillkommit för att i svårnavigerade farvatten, där passage sker nära tät bebyggelse, förhindra att skador uppstår på grund av att s. k. farlig last i förening med luft eller vatten kan tänkas spridas. Farvattnet förbi , genom Kalmarsundsrännan och under anser vi vara ett sådant område, där onödig trafik ej bör få förekom ma. Det händer inte sällan att mindre, giftlastade fartyg använder detta farvatten för genomfart. Man kan nämligen vinna några timmars gångtid genom att inte gå runt . Vi anser att det föreligger onödiga risker för haverier - grundstötningar och kollisioner - även om olika andra åtgärder än de här nämnda vidtas för att ge säkrare passage. Fartyg som är så små eller har så dålig standard att de vid sämre väder inte kan gå utanför borde enligt vår uppfattning över huvud taget inte få transportera farliga laster. Vi anser således att fartyg med farlig last, som inte är destinerade till Kalmarsundshamnar, bör åläggas att ta vägen runt . Ur företagsekonomisk synpunkt torde den något längre resrouten sakna betydelse. För en bättre säkerhet och för att hindra miljöskador i områden på båda sidor om sundet kan åtgärden betyda mycket. Vi vill därför föreslå att beslutar att hos regeringen anhålla om att vederbörlig myndighet får i uppdrag att utfärda sådan förordning att genomgångstrafik i med fartyg med s. k. farlig last ej tillåtes. () ()
mot · G2021433 · 1979-01-25 00:00:00 — av m. fl. om en landskapsplan för Det öppna landskapet med fri utsikt över både slätt och höjder är en stor tillgång för hela . Det ger landskapet en speciell karaktär, som är unik för denna landsända. har just denna totala öppenhet medfört nackdelar. Snöstormarna denna vinter är genom sin enorma omfattning väl kända. Skadornas hela omfattning är ännu inte klarlagd, men vi vet att det rör sig om mycket stora värden av både ekonomisk och ideell natur. Även om katastrofen var större än tidigare, var den inte unik. Var eller varannan vinter medför snöstormar i allvarliga trafikhinder, isolering av vissa orter och skador på egendom. Det stormar emellertid inte bara i . Även i aprilmaj kan blåsten ofta vara så hård att olika ägor byter jord. Vi kan inte hindra stormarna, men det skulle vara möjligt att minska deras skadeverkningar genom skyddsplanteringar av häckar, alléer, pilvallar etc. En sådan plantering kräver forst och främst planering. Den måste nämligen genomföras med stor omsorg, bl. a. för att inte riskera allvarliga ingrepp i landskapets öppna och unika karaktär. Den skulle också medföra vissa kostnader, men dessa torde understiga de besparingar som kunde göras genom minskade skador och därav förorsakade kostnader. Till att börja med måste det vara väsentligt att i detalj ^kartlägga vilka områden som är särskilt utsatta, att undersöka olika alternativa möjligheter för att ge dem bättre skydd och att bedöma vilka åtgärder som lämpar sig bäst och som inte medför att landskapsbilden förfulas. När ett sådant underlag finns bör detta kunna vara en god grund för en planering för plantering. En sådan plan skulle i sin tur vara av värde vid planeringen av nya bostadsområden, vägar m. m., men den skulle också visa enskilda markägare vilka möjligheter till skydd som faktiskt står till buds. Planen bör lämpligen kunna utarbetas av de skånska länsstyrelserna gemensamt och i samarbete med främst och kommunerna. I detta sammanhang bör även underlag för att kunna bedöma kostnaderna tas fram. att beslutar begära att regeringen uppdrar åt de skånska länsstyrelserna att gemensamt utarbeta en plan i enlighet med de riktlinjer som skisserats i motionen. () PER () HANS () ()
mot · G2021434 · 1979-01-25 00:00:00 — om höjda ersättningar till avlägset boende djurägare Det råder bred enighet i vårt land beträttande värdet av en aktiv regionalpolitik. Av naturliga skäl spelar jordbruket en viktig roll från regionalpolitisk synpunkt, ett förhållande som f. ö. också underströks vid behandling av Nya riktlinjer för jordbrukspolitiken . Mot denna bakgrund ter sig jordbruksministerns prutning med . i förhållande till lantbruksstyrelsens anslagsäskande under F 4 i jordbrukshuvudtiteln, Ersättning till avlägset boende djurägare, svårförståelig. En prutning just på detta anslag kan komma att få en effekt som motverkar andra regionalpolitiska strävanden. Anslaget bör därför enligt vår mening utgå i enlighet med lantbruksstyrelsens framställan och följaktligen ökas med . Under samma rubrik är upptaget nytt anslag till centrala med 1 milj. kr. Kostnaden för denna verksamhet måste anses som svårbedömd, varför en minskning av detta anslag med . för att finansiera ovannämnda anslagsförstärkning inte kan anses hämmande för centrala nämndens för försöksdjursfrågor verksamhet i initialstadiet. Med stöd av vad ovan anförts hemställs att beslutar att anslaget under titeln , bil. 13, Ersättning till avlägset boende djurägare skall vara . samt att under samma titel anslaget till centrala skall uppföras med . L. () i