mot · G2022043 · 1979-01-25 00:00:00 — av m. fl. om sysselsättningsfrämjande åtgärder i Sysselsättningen i har dramatiskt försämrats. Den kanske huvudsakligaste anledningen härtill har varit den kraftiga nedskärning som man tvingats till inom varvsindustrin. Som bekant har huvudparten av denna branschs nedbantning drabbat . Även om genom socialdemokratins initiativ vid varvsbeslutet strax dämpade de omedelbara konsekvenserna genom den s. k. sysselsättningsgarantin, så är därmed icke oron för den göteborgska varvsindustrins framtid undanröjd. Ett tungt ansvar åvilar även framgent regering och riksdag för denna för så viktiga näring. Som framgår nedan är det dock icke blott inom varvsindustrin som sysselsättningen sviktar inom , utan även inom övrig tillverkningsindustri liksom inom byggnadsindustrin. Prognoser tyder på en fortsatt minskad sysselsättningsvolym. Till detta kommer att den statliga förvaltningen i är ytterst begränsad. Den aktuella sysselsättningssituationen i var följande: Antalet personer som står utanför den ordinarie arbetsmarknaden uppgick till ca 47 000 eller av invånare i . Av dessa var 10 000 registrerade som arbetslösa, 6 000 bereddes arbete genom beredskapsarbeten, 6 000 erhöll arbetsmarknadsutbildning, och antalet förtidspensionerade utgjorde 25 000. Förtidspensioneringen har i ökat dramatiskt och att orsaken härtill är arbetsmarknadspolitiska skäl torde vara uppenbart. För att få en bild av omfattningen av den aktuella situationen kan intressanta data hämtas från folk- och bostadsräkningen 1975. Här kan man t. ex. finna att antalet sysselsatta i då uppgick till ca 47 000. Detta innebär med andra ord att den andel av befolkningen i som befann sig utanför den reguljära arbetsmarknaden svarar mot ett befolkningsunderlag som finns i en av landets största kommuner. Uppenbart måste extraordinära insatser göras för att komma till rätta med denna situation. ökade antalet arbetstillfällen i med drygt 3 000 . Det berodde främst på den snabba expansionen inom bil- och varvsindustrin samt inom den offentliga sektorn. 1 1978/79. allt fler kvinnor ut på arbetsmarknaden. Antalet yrkesverksamma män förblev däremot ungefär oförändrat. Därefter har det totala antalet arbetstillfällen i minskat något. Den kommunala sektorn har dock fortsatt att öka. Denna ökning har emellertid inte helt kompenserat nedgången inom den privata sektorn. En kombination av konjunktur- och struktureffekter har samverkat till att ca 7 000 arbetstillfällen har försvunnit inom industrin, varav ca 4 000 vid varven, och 1 500 arbetstillfällen hos underleverantörer och andra varvsberoende företag. Trots den försämrade arbetsmarknaden har antalet förvärvsarbetande kvinnor ökat ytterligare . Antalet yrkesverksamma män har däremot minskat något. F. n. förvärvsarbetar ca 324 000 personer i . Det motsvarar ungefär 290 000 årsarbetare. Antalet registrerade arbetslösa har ökat med några tusen . är ungefär 10 000 personer arbetslösa. Förtidspensioneringen och omfattningen av arbetsmarknadspolitiska åtgärder har också ökat kraftigt. I är nu uppskattningsvis ca 45 000 personer arbetslösa, förtidspensionerade eller föremål för arbetsmarknadspolitiska åtgärder. m. m. Av de ca 324 000 personer som förvärvsarbetar i sysselsätter det enskilda näringslivet . Kommuner och landsting ger arbete åt och staten åt 10 96. Utmärkande för är det stora inslaget av tillverkningsindustri, . Industrin domineras i sin tur av ett fätal branscher och företag. Verkstadsindustrin svarar för av hela industrisysselsättningen. , SKF och ger arbete åt av alla industrisysselsatta. Vid sidan av verkstadsindustrin svarar transportverksamhet och partihandel för en relativt stor del av antalet arbetstillfällen. Jämfört med övriga storstadsregioner är sysselsättningen inom den privata och offentliga tjänstesektorn liten. Den översyn av arbetskraftsefterfrågan som näringslivssekretariatet i genomfört är baserad på uppgifter som erhållits dels i samband med överläggningar med representanter för ett stort antal foretag och fackliga organisationer, dels genom länsplaneringsmaterial, från industri- och partihandelsföretag, uppgifter från statliga myndigheter, kommunala personalplaner samt utredningar, specialstudier och officiell statistik. Arbetskraftsefterfrågan har beräknats med utgångspunkt i att nuvarande fördelning mellan heltid och deltid består under hela prognosperioden. En förskjutning från hel- till deltid skulle innebära att ett större antal personer efterfrågas. näringsliv med koncentration till några enstaka branscher och stora företag innebär att regionen är känslig för strukturförändringar. Vidare gäller att tjänstesektorn, byggnadsindustrin och detaljhandeln betjänar i huvudsak den lokala befolkningen, vilket gör dessa branscher starkt beroende av regionens egen utveckling. Prognosen över efterfrågan på arbetskraft avspeglar den fortgående strukturomvandlingen i samhället. Innebörden av denna är att en kraftig omfördelning av sysselsättningen äger rum mellan varu- och tjänsteproducerande sektorer. Nedanstående tablå visar sysselsättningens hittillsvarande och förväntade fördelning (%) inom olika sektorer i 1960-1985. 1960 1970 1975 1985 Jordbruk m. m. Industri o. byggn.verks. I industrin väntas en sysselsättningsmässig tillbakagång inom samtliga delbranscher, även verkstadsindustrin och kemisk industri. kommuns verkstadsindustriutredning utpekade dock delar av just dessa industribranscher som långsiktigt expansiva. En förutsättning är enligt utredningen att en strukturomvandling mot produkter med gynnsam framtida efterfrågan på världsmarknaden kan åstadkommas. I prognosen förutsätts att en sådan omstrukturering påbörjas. Detta väntas dock medföra ett relativt begränsat antal nya arbetstillfällen , eftersom en omdaning av industrin tar tid. Sysselsättningsminskningen inom industrin och det övriga enskilda näringslivet kompenseras till viss del av en tillväxt inom tjänstesektorerna, främst den offentliga sektorn. Tillväxttakten väntas dock bli långsammare . 1* 1978/79. Antalet arbetstillfällen i beräknas alltså minska med något mer än 5 500 . Vad har då denna minskning för konsekvenser för den befolkning som är bosatt inom regionen? Hur yrkesverksamheten och arbetslösheten förändras beror inte enbart på efterfrågan av arbetskraft. Det beror också på människors önskan och möjlighet att förvärvsarbeta. Det är även av stor betydelse t. ex. hur långtidsfrånvaron, veckoarbetstiden och antalet arbetsveckor förändras. Ett sätt att illustrera efterfrågans effekter på arbetsmarknaden är att anta att nuvarande förvärvsfrekvens skulle bibehållas och att arbetstiden inom de olika näringsgrenarna förblir oförändrad. Det senare innebär att veckoarbetstiden minskar något, eftersom efterfrågan väntas öka inom de områden där deltid är vanligt samt minska inom de områden där heltid dominerat. Den svaga arbetskraftsefterfrågan och förändringen av befolkningssammansättningen innebär, vid ovan nämnda antaganden, alt det skulle saknas ungefär 21 000 arbetstillfällen i regionen är 1984. Motsvarande brist är 1978 är 10 000 (= registrerat arbetslösa). Dä galler dessutom att antalet personer som är föremål för arbetsmarknadspolitiska åtgärder är 12 000 är 1984, dvs. lika mänga som 1978. Det är emellertid inte troligt att befolkningens önskemål om arbete kommer att vara desamma 1984 som . har det här skett förändringar. Bland kvinnorna i har yrkesverksamheten ökat . Trots lågkonjunkturen har detta gällt även . För männens del har yrkesverksamheten totalt sett minskat något. Det är då främst i åldrarna och däröver och hänger samman med den sänkta pensionsåldern och en ökad förtidspensionering. framgick att det i stort sett endast är inom tjänstesektorn som efterfrågan på arbetskraft beräknas öka. Den offentliga sektorn svarar för den största ökningen. Det gäller i huvudsak barntillsyn och vård av äldre. Inom dessa områden sysselsätts framför allt kvinnor. Det är därför möjligt att allt fler kvinnor kommer att gå ut på arbetsmarknaden även . Ökningen torde dock bli något långsammare . har ett stort antal personer lämnat arbetsmarknaden genom förtidspensionering. Det har då främst gällt äldre. Detta har skett trots ökad deltidspensionering. I vilken grad den ökade förtidspensioneringen har berott på brist på arbete är oklart. Sannolikt har den kärva arbetsmarknadssituationen varit en väsentlig förklaring. Arbetsmarknadssituationen framöver skulle därför kunna medföra en fortsatt ökning av antalet förtidspensionärer, framför allt i de högre åldrarna. Om man då antar att O kvinnornas förvärvsfrekvens ökar , dvs. hälften så snabbt som tidigare, O männens förvärvsfrekvens t. o. m. är i stort sett oförändrad, O förtidspensioneringen i åldrarna ökar i samma takt som förut, O antalet personer i arbetsmarknadsutbildning, beredskapsarbete m. m. inte förändras skulle 343 000 personer efterfråga arbete . Antalet arbetstillfällen väntas dock endast bli 321 000. Det innebär att 22 000 personer ej skulle kunna få arbete, mot 10 000 . Detta skulle då gälla trots en ökad förtidspensionering. Nedan redovisas en tänkbar fördelning av befolkningen i arbetsför ålder i vid ovan nämnda antaganden. Befolkning 461 000 +15 000 Sysselsatta 321 000 - 3 000 därav beredsk.arbete m. m. Arbetsmarknadsutbildning 6 000 0 Förtidspensionerade 29 000 + 4 000 Registrerat arbetslösa 22 000 +12 000 Även om det naturligtvis föreligger osäkerhet i de skattningar av olika variabelvärden som ingår i den prognosmodell som lett fram till dessa alarmerande resultat är det således helt klart att sysselsättningen i är på väg att allvarligt försämras om inte från statsmakternas sida särskilda åtgärder vidtas. Exempel på erforderliga åtgärder i för att öka sysselsättningen Mot bakgrund av den relativt utförliga redovisning vi lämnat i det föregående av dagens och framtidens situation på arbetsmarknaden i framstår det som självklart att kraftfulla åtgärder av näringspolitisk och sysselsättningsmässig karaktär omgående måste vidtas för att bryta den negativa utveckling som prognoserna indikerar. I den av länsarbetsnämnden presenterade redovisningen av arbetsmarknadsutsikterna /79 understryks detta kraftigt. Väsentligt är att länsarbetsnämnden erhåller alla de extra resurser som erfordras. Beträffande byggnadsverksamheten i anför länsarbetsnämnden bl. a. följande: Redogörelsen för förväntad utveckling under första och andra kvartalen 1979 är baserad på november månads byggnadsinventering. Resultatet av inventeringen utvisar att industrins andel, som visade en svag uppgång, åter börjar svikta fr. o. m. . Andra sektorer som minskar sin andel är bl. a. handel, förvaltning och sociala ändamål samt övrig reglerad verksamhet. Sistnämnda sektor ligger klart under hälften av vad som angavs i den förra prognosen. Väg och Vatten, som inrymmes i denna sektor, har drastiskt minskat sin andel. Bostadssektorns andel har ökat och antalet sysselsatta stigit med omkring 100 man. Ökningen får i första hand tillskrivas ombyggnadsverksamheten, där antalet totalt sysselsatta var 860 man varav 525 tillhörde gruppen BGTM (betong, grov, trä och murare). Det är det högsta antalet sysselsatta som noterats i denna sektor /. har lånebeslut och igångsättning meddelats för drygt 1 100 lägenheter. Sysselsättningen kommer emellertid inte att påverkas påtagligt . Den oreglérade sektorns andel ökar och trolig orsak härtill torde vara de energisparåtgärder som genomförs. Totalt sett är utgångsläget sämre inför första och andra kvartalen 1979 i jämförelse med den situation som förelåg när sysselsättningsprognosen upprättades. Även på , inför tredje och fjärde kvartalen, har den kända kostnadsvolymen för kommande arbeten krympt. Utvecklingen är svårbedömbar, och konjunkturförloppet kommer på ett påtagligt sätt att spela in. Med hänsyn till vad ovan anförts står det klart att åtgärder behöver kunna sättas in för att motverka den förväntade nedgången i sysselsättningen. Ökad statlig förvaltning bör lokaliseras till Såväl som har - senast i samband med länsplaneringsrapport - framhållit att starka skäl talar för att statliga funktioner decentraliseras från till . kommer även efter den nu snart genomförda omlokaliseringen att svara för (över 60000 anställda) av sysselsättningen inom central statlig förvaltning. Av en studie av den statliga sysselsättningen i som utförts på uppdrag av Göteborgsdelegationen framgår att motsvarande andel för utgör ca 5 °/oo (350 sysselsatta). I i övrigt förekommer statlig verksamhet av någorlunda omfattning endast i (ca 200 sysselsättningstillfällen). Nämnda studie visar också att sysselsättningen inom central statlig förvaltning ökat med närmare 10 000 personer . (5 500) av detta tillskott har fallit på , trots att undersamma period sammanlagt 6 000 statliga sysselsättningstillfällen flyttats ut från regionen. Sysselsättningstillväxten inom central statlig förvaltning i var knappt 60 arbetstillfällen, dvs. 6 %oav det totala tillskottet i landet. De ovan redovisade uppgifterna pekar på en fortsatt koncentration av central statlig förvaltning till . Detta är bl. a. en följd av att beslut om prövning från fall till fall av lokaliseringen av nytillkommande statlig verksamhet i ytterst begränsad omfattning gett resultat i form av förläggning av centrala statliga organ utanför . Som visats ovan är och i hög grad underförsörjda med central statlig förvaltning som dominans - trots den snart genomförda verksutfly ttningen - blir allt starkare. Det finns därför all anledning att noggrant överväga möjligheterna att förlägga nya statliga verksamheter utanför huvudstadsregionen. Detta är inte minst viktigt med tanke på att i sin länsrapport framhållit att en decentralisering av offentlig verksamhet inom länet är genomförbar endast om kan tillföras central statlig förvaltning. Sysselsättningsproblemen i måste angripas på flera fronter. De dagsaktuella problemen och de akuta svårigheterna måste angripas främst med hjälp av konventionella regional- och arbetsmarknadspolitiska medel. Det har emellertid också varit uppenbart att den långsiktiga sysselsättningsutvecklingen i regionen kommer att gå i oacceptabla banor om inte strukturomdanande åtgärder sätts in. Det är - med hänsyn till problemen i andra delar av landet - varken realistiskt eller rimligt att utgå från att sådana åtgärder skulle ha sin tyngdpunkt i om- eller nylokaliseringar av tillverkande enheter. Åtgärderna måste omspänna ett brett register. Många krafter i regionen är i arbete för att finna lämpliga insatsområden. En förstärkning av den nationella statliga verksamheten i regionen är en naturlig beståndsdel i ett sysselsättningspolitiskt paket för och . En särskild motion har väckts där förslag framförts om att det centrala statliga nya forskning som föreslås i propositionen 1978/79:73 lokaliseras till . Åtgärder erfordras för att stärka verkstadsindustrins situation För del spelar utvecklingen inom den svenska bilindustrin stor roll. Inte minst från fackligt håll har påpekats att svensk bilindustri i ett internationellt perspektiv är - åtminstone vad beträffar personbilssidan liten. Det är därför beklagligt att ett litet antal direktörer stoppade en sammanslagning av de två svenska bilindustrier som ur såväl sysselsättningssynpunkt som exportsynpunkt spelar så stor roll för i allmänhet och i synnerhet. Det torde därför vara en ytterst angelägen uppgift för den framtida industripolitiken att tillse att en sådan sammanslagning kommer till stånd. En för vårt land så viktig fråga skall inte få avgöras av ett fåtal personer. I den uppkomna situationen tvingades söka andra lösningar för att stärka sin ställning. Den borgerliga trepartiregeringen visade inte något intresse av att medverka till en kapitalförstärkning som erfordras för företaget. I det läget tvingades ta upp förhandlingar om ett industripolitiskt samarbete med den norska regeringen. Ett preliminärt avtal har undertecknats mellan och den norska regeringen. Vid en extra bolagsstämma skall frågan avgöras. Huruvida avtalet kommer att godkännas av aktieägarna är när denna motion avlämnas osäkert. Enligt aktiebolagslagens regler räcker det om en tredjedel säger nej vid stämman för att det preliminära avtalet skall förkastas. Det är oacceptabelt att en begränsad grupp aktieägare skall kunna spräcka ett avtal som stöds av två regeringar, bolagsledning och företagets anställda. Förändringar i aktiebolagslagen framstår som högst angelägna. Därest det preliminära avtal som upprättat med den skulle förkastas måste regeringen vidta åtgärder dels för att förbättra industri- och oljesamarbetet med , dels för att tillse att tillförsäkras de kapitalbehov som erfordras för att garantera företagets framtida verksamhet. Även den övriga tunga verkstadsindustrin i utöver varven och behöver ägnas stor uppmärksamhet. Inte minst gäller det att genom aktiva åtgärder tillse att den svenska kullagerindustrin även framgent bibehåller sina produktionsresurser i vårt land. näringsliv och dess stora industrier har stark anknytning till transportsektorn. Det är därför angeläget att forsknings- och utvecklingsarbetet inom transportområdet förstärks och att utvecklas till ett centrum för transportforskning. För näringslivet i är den och marinbiologiska forskningen av betydelse. Stora utvecklingsmöjligheter för det västsvenska näringslivet föreligger också inom havsresursområdet. Till föregående års riksdag erinrade vi i en motion om vikten av att det kansli för havsresursforskningen som beslutat om förläggs till . hänsköt lokaliseringsbeslutet till regeringen, och det är därför angeläget att regeringen vid sitt beslut lever upp till den decentraliseringspolitik man uttalat sig för. Alla sakliga skäl talar för en lokalisering till . Utifrån näringspolitiska utgångspunkter kan en mängd angelägna forskningsuppgifter inom marin teknologi påvisas. Forskningsbehovet är mycket brett och tvärvetenskapligt. Det kan sägas utgå från skeppsteknik och vattenbyggnadsteknik men berör också oceanografi, fysiologi, elektronik, maskinteknik, ergonomi, miljöteknik m. m. Angelägna forskningsområden är bl. Arbetsmetoder, verktyg och säkerhet vid dykeriarbeten. Utformning av bemannade och obemannade arbetsplattformar för arbeten på havsbottnen. Belastningar och korrosion på undervattenskonstruktioner. Utformning av system för styrning och manövrering av farkoster på System för förtöjning och positionering av stora konstruktioner till havs. System för bogsering av konstruktioner på ytan eller under vatten. De ovan nämnda forskningsområdena har som synes en nära anknytning till många projekt som diskuteras som alternativ produktion vid varven. Detta anser vi vara en viktig faktor för ökad satsning på forskning, utveckling och undervisning inom området för marin teknologi. Det synes därför angeläget att en professur inom ämnet kommer till stånd och att denna professur inrättas vid . Arbete pågår med att utarbeta en utbildningslinje som skulle ta sikte på att utbilda civilingenjörer för att medverka i kvalificerad industriell marknadsföring av stora industrianläggningar och industriprojekt utomlands. Någon sådan utbildning finns inte i , och en civilingenjörsutbildning med maskinteknik som botten och påbyggd med företagsekonomi, exportkunskap och kunskap om internationell handel skulle vara en bas i en sektor som man bedömer har fått en snabbt ökande efterfrågan. Även för att vårt land skall kunna upprätthålla en hög exportnivå torde en dylik utbildning vara erforderlig. Vi vill därför understryka angelägenheten av att en dylik utbildning kommer till stånd vid . I årets budgetproposition har en neddragning av antalet utbildningsplatser vid företagits. Detta anser vi vara olyckligt, även om orsaken härtill är att antalet elever vid berörda linjer minskat . Givetvis måste utbildningsväsendet alltid anpassas till efterfrågan och behov och neddragningar emellanåt äga rum. Enligt vår mening bör de utbildningsplatser som indragits på nytt tillföras men då med ändrad inriktning på merkantil teknisk utbildning. I anslutning till förra årets varvsbeslut skedde en förstärkning av den regionala utvecklingsfonden. Man kan därför inte hävda att det saknas lånemedel. Enligt vad vi erfarit torde dock de ökade medel som genom beslut ställdes till fondens förfogande icke kunna komma till användning för administrationskostnader. Med andra ord: man har erhållit ökade resurser för att öka utlåning och företagsservice men saknar medel för att anställa erforderligt antal personer för denna verksamhet. Denna oklarhet måste givetvis undanröjas, så att riksdagsbeslutets intentioner kan genomföras. hamns betydelse som sysselsättningsmotor i För svenskt näringsliv i allmänhet och för industrin i i synnerhet utgör hamn en betydelsefull faktor. Enligt näringslivets egna beräkningar skulle svenskt näringsliv få en merkostnad på mellan 350 och 400 milj. kr. om den transoceana trafik som går över hamn försvann till kontinenthamnarna. Det är därför ett riksintresse att slå vakt om enda transocena centralhamn. hamn måste investera mycket stora belopp för att möta den allt hårdare konkurrensen från de statligt och kommunalt subventionerade kontinenthamnarna. Till hamn har aldrig överförts en enda krona i vare sig eller statlig subvention. Målsättningen är att samma princip skall gälla även för framtiden. Jämfört med kontinenthamnarna som för den transoceana trafiken utgör konkurrensen bidrar hamn med stora bidrag till statskassan genom att inleverera åtskilliga miljoner i statliga sjöfartsavgifter, avgifter som inte i någon som helst utsträckning står i relation till kostnader för trafiken över hamn. För att möjliggöra de stora och angelägna investeringar som måste komma till stånd för hamnens del har frågan om en omvandling av huvudmannaskapet för hamnen från att vara en helt kommunalägd hamn till en autonom hamn med staten som delägare aktualiserats. Frågan ligger nu hos regeringen för avgörande, och det är angeläget att förseningar icke uppstår. Såväl förutvarande kommunikationsministern som nuvarande industri- och statsministern har uttalat sig positivt till tanken om en omvandling av hamn till bolag med staten som en delägare. I anslutning till varvsbeslut tillsatte den dåvarande regeringen en särskild Göteborgsdelegation som skulle följa sysselsättningsutvecklingen och föreslå åtgärder. Delegationen har verkat . På ett flertal områden har den tagit initiativ och lämnat förslag till regeringen. Delegationen har vidare initierat värdefulla utredningar och forskningsinsatser. Det framstår dock helt klart att en delegation med ytterst begränsade personella resurser inte på något avgörande sätt kan lösa vare sig aktuella eller kommande sysselsättningsproblem. Vi vill avslutningsvis citera förutvarande ordföranden i Göteborgsdelegationen, nuvarande industriministern, som fällde följande omdöme om arbetet i Göteborgsdelegationen: Arbetet har rent praktiskt fungerat bra. Det innebär att representanter för alla berörda myndigheter, organisationer etc. kan träffas regelbundet och ta fram förslag till åtgärder. Engagemanget i och det statliga stimulanspaketet vi vill ha genomfört är ett par exempel. Sedan får väl utvecklingen visa om det blir goda resultat eller om delegationen mest fungerar som kosmetika. Tyvärr tvingas vi konstatera att det mest blivit kosmetika. Med stöd av vad vi ovan anfört får vi hemställa att beslutar att hos regeringen anhålla om att särskilda åtgärder vidtas i för att förbättra sysselsätt ningen på såväl kort som lång sikt i enlighet med vad som anförts i föreliggande motion. () () () () () () ()