mot · G2021190 · 1979-01-25 00:00:00 — av m. fl. har tillvunnit sig internationellt erkännande som ett föregångsland på det kriminalpolitiska området. Nya behandlingsformer och human straffsyn har snabbt accepterats. kriminalvårdsreform är ett samlat uttryck reformsträvanden, vilka i sina huvuddrag har beslutats under tämligen bred politisk enighet. Signifikativt för det nämnda reformarbetet är att ett straff- och vedergällningstänkande har ersatts av ett vårdtänkande med sociala dimensioner. Kriminalvårdsreformens mest betydelsefulla delar var en kraftig utbyggnad av frivården och ett system med lokalanstalter. Sedan reformen nu verkat finns det enligt vår mening anledning att ta till vara gjorde erfarenheter för att anpassa kriminalvården till en förändrad situation. Ett av de största problem som därvid träder i förgrunden är det förhållandet att kriminaliteten i vårt land successivt har ändrat karaktär. Den nuvarande lagstiftningen om kriminalvård är i hög grad inriktad på att vidta åtgärder mot den brottslighet som främst hänför sig till social utslagning av skilda slag. Vårdtänkandet och strävan att återanpassa den kriminelle till ett mer accepterat samhällsmönster är relevant så länge brottsligheten är av denna karaktär. Det kan emellertid konstateras att det har vuxit fram en organiserad och ekonomisk brottslighet som inte sällan har internationella förgreningar och för vilken den nuvarande kriminalvårdslagstiftningen inte ter sig relevant. Verksamheter med anknytning till narkotika intar härvid en central plats. Karakteristiskt för denna typ av brottslighet är de betydande ekonomiska vinster som görs. Det är en samfäld uppgift för alla rättsvårdande organ i en rättsstat att förhindra att kontrollen av betydande delar av nationens sociala och ekonomiska liv glider över till organiserad och ekonomisk brottslighet. Det är enligt vår mening angeläget att medvetande härom präglar det fortsatta reformarbetet på kriminalvårdens område. Kriminalvården måste på ett riktigt sätt kunna fullgöra sin del av detta ansvar. Det måste enligt vår mening noga övervägas vilket konkret innehåll vård tanken inom kriminalvården kan ges när det gäller att hantera kriminella som inte kan betraktas som socialt utslagna - utan som tvärtom genom sin brottslighet har kunnat göra betydande ekonomiska vinster som medgivit ett levnadssätt som är få Dessa är inte vårdmotiverade. Fängelse som påföljd inom specialstraffrätten, exempelvis skattebrott och miljöbrott, accentuerar dessa svårigheter. Det är angeläget att det utredningsarbete som förestår i fråga om kriminalpolitiken präglas av medvetande om dessa förhållanden. F. n. gäller strängare permissionsbestämmelser för dem som dömts till fängelse i lägst . För vissa brottstyper, t. ex. narkotikabrott, kan det vara angeläget att tillämpa strängare permissionsregler även för dem som dömts till kortare fängelsestraff. Det förhållandet att strafftider kan förekomma även för mycket allvarliga narkotikabrott, nämligen i de fall där beslut om förvisning har beaktats vid straffmätningen, utgör enligt vår mening en sådan situation. En lagändring som medger strängare permissionsregler även vid straff understigande är angelägen. Utredningsarbetet i fråga om kriminalpolitiken bör beakta detta. Fram till var Hinseberg den enda , vilket innebar en särbehandling. F. n. finns platser för kvinnor vid sex anstalter. Vid ytterligare åtta anstalter, som planeras, uppförs eller byggs om, kommer det att finnas särskilda k vinnoplatser. Strävandena bör inriktas på att öka antalet anstalter med platser för kvinnor. Detta är ett länge framfört önskemål som utgör ett viktigt led i förverkligandet av lokalanstaltsreformen. Det bör beaktas vid den pågående översynen av anstaltsbeståndet. De nuvarande reglerna om kriminalvård i anstalt bygger till stor del på att det ska finnas ett utbyggt nät av s. k. lokalanstalter. a. ekonomiska skäl har det emellertid inte varit möjligt att bygga ut detta system i sådan utsträckning att lagstiftningens intentioner till fullo har kunnat följas. Det kan vidare konstateras att indragningar av befintliga anstalter i flera fall har orsakat betydande oro bland berörd personal, eftersom det i många fall handlar om orter där de anställda har få möjligheter till alternativ sysselsättning. Vissa riksanstalter som lagts ned har måst öppnas igen, eftersom kravet på platser har ökat som en följd av framför allt ett framgångsrikt avslöjande av grövre narkotikabrottslighet, vilket resulterat i flera längre fängelsestraff. En arbetsgrupp inom har till uppgift att pröva frågor om anstaltsbeståndet. Arbetet bör utmynna i ett förslag till långsiktig plan för anstaltsbeståndets utveckling. Härvid måste självfallet beaktas de effekter för kriminalvården som insatserna mot ekonomisk och organiserad brottslighet samt narkotikabekämningen får. Ett planeringssystem som tar hänsyn härtill, liksom till förändringen i straffmätningen, måste utvecklas. anser att planen bör föreläggas . Vid prövningen av anstaltsbeståndet bör det också vara möjligt att beakta möjligheterna för alternativ användning, t. ex. för nykterhetsvården eller för kommunala eller landstingskommunala verksamheter. pågår inom kriminalvården försök med marknadsanpassade ersättningar till intagna. har aktivt verkat för att dessa försök skall komma till stånd. föreligger vissa utvärderingar av den genomförda försöksverksamheten vilka visar att den varit framgångsrik. Arbetet har av den intagne i någon mån kommit att betraktas som en nyttig arbetslivserfarenhet. Misskötsamheten har varit låg. Det är angeläget att försöken kan utvidgas. Därigenom skapas ett fast underlag för bedömning av de ekonomiska konsekvenserna såväl för kriminalvården som för samhället i stort. har i sina petita hemställt att ett modifierat system med arbetsmarknadsanpassad ersättning skall få prövas vid två slutna riksanstalter, och , samt vid den öppna lokalanstalten Ödevata. Kostnaderna beräknas till . tillstyrker detta krav. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om det kriminalpolitiska reformarbetet, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om pågående översyn av anstaltsbetståndet inom kriminalvården, 3. att beslutar att till kriminalvårdsanstalterna för /80 anvisa ett i förhållande till regeringens förslag med . förhöjt anslag av , varvid dessa extra medel skall tillföras delposten arbetsersättningar i specialstaten, att nyttjas för försöksverksamheten med ett modifierat system med marknadsanpassade ersättningar till intagna vid anstalterna i , och Ödevata. () () () () () () ()