mot · G2022634 · 1979-04-23 00:00:00 — Motion 1978/79: 2634 med anledning av propositionen 1978/79:180 om läroplan för m. ni. I motion 1978/79: 524 i anledning av årets budgetproposition föreslog vi att regeringen skulle godta Sö:s förslag om ny läroplan i vad avser ämnet gymnastik och idrott. Dessutom borde i de läroplansförslag som regeringen utarbetar ingå direktiv och anvisningar av schematekniska lösningar som gör det möjligt att förlänga tiden per gång i ämnet gymnastik och idrott. Regeringens avlämnade läroplansförslag innebär att den utökning av ämnet gymnastik och idrott som SÖ föreslagit på lågstadiet har tagits bort. Man har inte heller i propositionen föreslagit någon kompensation för detta. Detta är beklagligt, i synnerhet som det drabbar lågstadieelever, där den motoriska färdigheten är så viktig i just den åldern. Vi upprepar vad vi i tidigare motioner till föreslagit om nödvändigheten att utöka tiden för fysisk träning i skolan. Eleven skall ges sådan fysisk träning som är anpassad efter hans eller hennes förutsättningar. Det är ett absolut krav att eleven skall kunna hinna klä av sig, få en hel lektionstimme, hinna duscha och klä på sig, innan nästa lektion börjar. Det finns på olika skolor i landet schematekniska lösningar som tillgodoser detta krav. Men det är angeläget att detta införs överallt i våra skolor. har forskarna vid våra högskolor visat ett allt större intresse för gymnastikämnet. Lärarhögskolorna i , och har i specialuppsatser redovisat en del forskningsresultat. Resultaten är inte på något sätt sensationella, men de visar på en del svagheter i den nuvarande utformningen. M. och G. , , har efter studier av gymnastikundervisningen i klasserna 8 och gymnasiet årskurs 2 kommit fram till följande: Undervisningens innehåll varierar kraftigt mellan lärarna. En fast studiegång grundad på vetenskap och systematiserad lärarerfarenhet efterlyses. Det bör göras en översyn av kursplanerna för gymnastik- och idrottshögskolorna. Skolans lokaler och utrustning bör ställas till elevernas förfogande efter skoldagens slut. Undervisningen måste anpassas efter den enskilda elevens förutsättningar och intresse. Samundervisning bör förekomma oftare. Ämnet bör få ett mera tidsenligt namn, t. ex. idrott. Dagens tätbebyggelse och speciellt höghusboende minskar barnens fria lekytor, och samhällets barnstugor och lekskolor kan inte ge fullgod ersättning. I ger endast var fjärde lekskola barnen möjlighet till en promenad utomhus, och inomhuslokalerna är för trånga för att man där skall kunna tillgodose barnens rörelsebehov. Om barnens rörelse- och aktivitetsbehov inte tillfredsställs leder detta i första hand till dålig fysisk utveckling. I andra hand kan det leda till psykiska besvär, såsom apati och aggression. Ett barn som har dålig fysik och dålig motorisk färdighet har ofta svårigheter i umgänget med andra barn och kan få svårigheter med den sociala anpassningen. När barnen kommer till småskolan har de bara en lektion i gymnastik under första läsåret. Av de går ofta till av- och påklädning för dessa barn. Till detta kommer att gymnastiken skötes av klasslärare och inte av specialutbildad gymnastiklärare. En del av dessa klasslärare har genomgått en sammanlagt 50-timmars utbildning i detta ämne under sina studier vid . Gymnastikämnets metodik och målsättning skiljer sig avsevärt från andra skolämnens och därför krävs det specialutbildning av ledarna i detta ämne. Mellan- och högstadiet har 3 X 40 minuters lektioner . Om man analyserar vad som skall ske inom , med omklädning, gångtid, närvarokontroll och duschning, blir den effektiva tiden för träning och aktivitet . Det finns också andra nackdelar med dessa korta gymnastiklektioner. Läraren har i många fall tröttnat på att höra eleverna klaga på att de inte hinner duscha efter träningen, vilket måste vara högst otillfredsställande. Gymnastikläraren vill heller inte ta emot anmärkningar från sina kollegor att eleverna tilltid kommer för sent till deras lektioner. Därför släpper han klassen innan det ringer ut. En genomgripande översyn av den fysiska träningen i skolan måste göras för att få den att fungera tillfredsställande. Hur skulle vi vuxna reagera om vi för fysisk träning och rekreation fick som skulle inkludera omklädning, framtagning av redskap, 20 minuters träning, påklädning och dusch, och ovanpå det skulle vi rusa på ett sammanträde. Inte många skulle frivilligt gå till träningshallen, inte ens de mycket intresserade. Vi vill ha lugn och trivsel när vi idrottar. Det vill skolungdomen också ha. Det finns möjligheter att komma till rätta med problemet genom s. k. modulsystem. Försöksverksamhet pågår också på en del skolor för att förbättra gymnastiklektionerna. Men de åtgärder som har vidtagits har varit beroende på vederbörandes intresse vid den eller den skolan. 1978/79: 2634 Ämnet fysisk fostran är av så stor och grundläggande betydelse att en generell omläggning av ämnet är nödvändig för att alla elever i landet skall få en riktig fysisk fostran. Genom den ökade motoriseringen i dagens samhälle får eleven inte den naturliga motion som eleverna fick . Detta måste kompenseras genom ökad fysisk träning i skolan för att främja den friskvård som myndigheterna numera villigt ansluter sig till. Bäst angriper man problemet genom en väl uppbyggd fysisk träning i skolan, vars mål inte skall vara att producera stjärnor för idrotten, utan att skänka eleven en god fysik, att motivera individen för fysisk aktivitet. Vi har bara en kropp, den får vi dras med hela vårt liv och därför är det viktigt att vi lär oss att sköta den. Genom att ge eleven motivation för fysisk träning, för egen del och med utgångspunkt i egna förutsättningar, blir denna en naturlig del av elevens livsstil även när han eller hon gått ut skolan. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar utöka timantalet i ämnet gymnastik och idrott i första hand för lågstadiet, i enlighet med vad som anförts i motionen, 2. att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts i motionen om inriktningen av ämnet gymnastik och idrott i skolan.