mot · G2022502 · 1979-04-18 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:112 om regionalpolitik Under efter var expansionen i mycket stark. Detta gällde såväl sysselsättnings- som befolkningsutvecklingen. var befolkningsökningen t. o. m. starkare än i något annat län - storstadsområdena undantagna. Bakgrunden till denna expansion stod att finna i länets tunga basindustriers (stål-, metall- och verkstadsindustri) snabbt ökade arbetskraftsbehov. För vardera av ovan nämnda årtionden var sysselsättningsökningen totalt ca 11-12 000 och befolkningsökningen ca 30 000 personer. Av sistnämnda ökning var hälften naturlig folkökning och resterande hälft inflyttning från i första hand norrlandslänen och utlandet. För flera av länets kommuner innebar detta att en ung och invandrartät befolkning erhölls. Industrins expansion synes ha mattats (med undantag av högkonjunkturåren 1969-1970) för att sedan lägga sig på en oförändrad och t. o. m. nedåtgående nivå. Befolkningsökningen kunde dock bibehållas genom servicenäringarnas uppföljning av industriexpansionen och en fortsatt relativt hög byggnadsaktivitet. Högkonjunkturen som avslutade medförde också ett kort men kraftigt infiyttningssug från i första hand . Det inrikes tidigare positiva flyttningsnettot hade förbytts mot ett negativt netto. 1 1978/79. UTRIKES OCH INRIKES FlYTTNINGSNETTO PER 1000 AV MEDELFOLKMÄNGDEN 1965- 1978 Uuikn fiylln!ng»neito Inrike» flytlrnngsnelto Den expansiva utvecklingen bröts mycket drastiskt omkring 1970.1 och för sig var en lugnare utveckling att vänta efter högkonjunkturåren. Lågkonjunkturen blev dock djupare än väntat och parallellt började mer långsiktiga strukturproblem inom industrin att göra sig gällande. Industrin tappade ungefär 2 000 anställda under 1972-1973. skedde en viss återhämtning till tidigare nivå men därefter har kraftiga sysselsättningsminskningar ånyo registrerats. beräknas ca 4 000 arbetstillfällen ha försvunnit. Även inom byggnadssektorn har kraftiga sysselsättningsminskningar ägt rum. Dels till följd av den minskade byggnadsaktiviteten, dels beroende på omstruktureringar inom branschen. Totalt sett har sysselsättningsnivån i länet kunnat hållas och även ökat med några 1 000-tal . Detta beror på den offentliga sektorns sysselsättningsökningar. Dessa har dock inte genererat någon inflyttning till länet utan ökningarna har i första hand gjort det möjligt för ett betydande antal kvinnor att gå ut i förvärvslivet. Figur 3 FOLKMÄNGDENS FÖRÄNDRINGAR 1965-1978 I LÄN .4.000 3 000 .2 000 .1000 0 - 1.000 -' - 3 0 00 Totalbefolkningen i länet har stagnerat . Från en högsta siffra på 262 000 personer 1971 har länet tappat över 2 000 personer. Samtliga år efter 1970 noterar betydande flyttningsförluster. Totalt för har länet förlorat ca 9600 personer genom nettoutjlyttning. Att totalbefolkningen inte minskat mer beror på att ännu så länge har noterats ett födelseöverskott. Detta visar dock en stark nedåtgående tendens, sammanhängande med den minskade fruktsamheten. Tendensen kommer också att förstärkas som följd av den stora utflyttningen av ungdomar som inte kunnat beredas sysselsättning i länet. Sysselsättnings- och befolkningsutvecklingen belyses närmare i tabell 1 samt bilaga 1 och 2. 1* 1978/79. Tabell 1 Förvärvsarbetande befolkning i fördelade på näringsgrenar 1950-1975 Näringsgren Andel sysselsatta i procent Verkligheten har således visat att om det skall vara någon mening med att antar nya befolkningstal måste detta kopplas till åtgärder vilka påverkar utvecklingen i önskad riktning. En ökning med 12 000 arbetstillfällen behövs i länet enligt rapport Folkmängden i uppgick till 259 700 personer. Om hänsyn endast tas till födelse- och dödstal skulle befolkningen öka till knappt 265 000 invånare 1985. Detta motsvarar det nedre ramvärdet i de av fastlagda planeringstalen. Det övre ramvärdet är 275 000 invånare . Enligt de bedömningar gjorde och som redovisats i Rapport skulle antalet arbetstillfällen i länet öka med 2 400 till 1985. Med denna ökning av antalet jobb kommer den totala folkmängden att ligga kvar på nuvarande nivå eller i värsta fall att minska till 251 000 personer beroende på ökningstakten av antalet kvinnor på arbetsmarknaden. Enligt beslut skulle planeringen i länet sikta mot mittpunkten i ramen, dvs. 270 000 invånare. För att uppnå detta befolkningstal krävs utöver de 2 400 jobben inom synhåll ytterligare 9 400 jobb. En fördelning på kommuner av det ytterligare sysselsättningsbehovet återfinns i bilaga 3. Utvecklingen 1975-1978 och nya kända förhållanden ökar behovet av arbetstillfällen ytterligare Tyvärr saknas i dagens läge en tillförlitlig och heltäckande sysselsättningsstatistik. Enligt de beräkningar gjort har länet förlorat ca 4 000 heltidsjobb inom industrin. Den offentliga sektorns tillväxt - främst då och kommunerna - har endast delvis kompenserat detta bortfall. Ökningen uppskattas till ca 2 500 jobb. Antalet deltidsarbetande män och kvinnor har ökat (bl. a. genom deltidspensionering). Räknat i totala antalet sysselsatta oberoende av arbetstid bedöms detta betyda att nivån i dagens läge ligger nivå eller strax under denna. Dessa bedömningar stämmer väl överens med arbetskraftsundersökningar. För länets del pekar dessa på en minskning av totala antalet sysselsatta med 300 personer räknat på årsgenomsnitten . Procentuellt betyder detta en minskning med 0,2 96, vilket kan jämföras med en ökning på för riket totalt. Av bilaga 4 framgår att tillhör de tio län som minskat totalsysselsättningen. Bilden kan dock av andra källor och tecken att döma vara något missvisande eftersom antalet heltidsarbetande minskat mer i än i vissa andra län medan antalet deltidsarbetande ökat kraftigare. Bedömningarna i Rapport gjordes . Redan inträffade och då planerade sysselsättningsminskningar inom industrin m. m. fanns således med. har dock nya signaler kommit som ytterligare försämrar bilden. Bland dessa kan nämnas att med ca 400 arbetstillfällen i kan komma att försvinna 1983. För del kan vidare noteras nedläggning av samt en del mindre företag med tillsammans drygt ett par hundra arbetstillfällen. En fullständig nedläggning av gruvdriften i påräknades ej heller i Rapport . Vidare har i flertalet kommuner ett antal företag minskat personalstyrkan jämfört med tidigare planer eller varslat om inskränkningar. Någon fullständig genomgång av den totala situationen i länet har tiden inte medgivit (detta arbete har inkalkylerats inom ramen för länsplaneringsarbetet senare i vår) men utan överdrift kan konstateras att behovet av arbetstillfällen har ytterligare ökat sedan föregående år med ca 1 500 jobb. Situationen i de olika kommunerna belyses närmare nedan. finns hos centrala instanser den föreställningen att alltjämt är ett expansivt och livskraftigt län. Det material som tagits fram torde dock mer än väl belysa att situationen ändrats radikalt. Den tidigare expansiva perioden efter kriget har förbytts i en stagnation och en för flera av länets kommuner oroande utveckling. Denna utveckling i är inte unik. Norrlandslänen har drastiskt upplevt den och problemen kvarstår fortfarande för dessa län. Även i har akuta problem uppstått under av såväl konjunkturella skäl som på grund av strukturförändringar inom utsatta branscher. Med olika bedömningsgrunder kan dessa problem belysas för olika regioner. Ett kriterium kan utvisa att en region har det besvärligare än någon annan medan ett annat kriterium visar det omvända förhållandet. Regionalpolitiken, och främst dess lokaliseringspolitiska medel till industrin m. m. som diskuteras i föreliggande sammanhang, syftar till att ge förutsättningar för att skapa nya sysselsättningstillfällen. Avsikten är att skapa en bättre regional balans vad gäller befolkningens fördelning och en utjämning av sysselsättningsgraden såväl mellan regioner som mellan män och kvinnor. Med en sådan målsättning är det naturligt att de lokaliseringspolitiska medlen i första hand har inriktats på och även bör ha en tyngdpunkt i Norrlandslänen. Problemen upphör dock inte vid en bestämd gräns utan möjlighet måste finnas till en avtrappning av insatsernas storlek. Mot den bakgrunden får tillkomsten av den grå zonen ses. Från proposition 1972:111 kan följande uttalande hämtas: Det finns som anledning att uppmärksamma i synnerhet problemen i gränstrakterna till stödområdet. Flera av de regioner som ligger i anslutning till stödområdet har liksom regionerna inom området problem i form av ensidigt näringsliv eller vikande folkmängd. Frågan om lokaliseringsstöd till företag i dessa gränsområden bör prövas med hänsyn härtill. Mot denna bakgrund bedömdes Fagersta- och Salaregionerna väl passa in i bilden och kom härvid att införlivas i den grå zonen. Redan tidigare hade av samma skäl lokaliseringsstöd utgått till enskilda företag i dessa regioner. Situationen hade dock skärpts, vilket motiverade nämnda inplacering. Det nu föreslagna stödområdessystemet medger en smidigare differentiering mellan olika landsdelar, regioner och kommuner, vilket man bör utnyttja och som också tagit fasta på i sitt förslag. De långsiktiga strukturella problemen med en utflyttning från kommunerna i de norra länsdelarna, som ingår i grå zonen, kvarstår och har förstärkts. Problemen har spritt sig i länet och förekommer i så gott som samtliga kommuner. Kommunernas basindustrier har i flera fall vacklat med därpå följande sysselsättningsminskningar och befolkningsutflyttning. Näringslivets svårigheter har inneburit stora problem för ungdomarna i länet. Arbete har inte stått att finna utan många har sökt sig utanför länet, främst till . Bindningen till hemorten uppfattas som lägre i . Länet är att betrakta som ett genomgångslän. hade länet en dominerande inflyttning från och utflyttning till och har länet haft ständiga flyttningsförluster i inrikes flyttningar. Länet är i sin helhet i behov av olika former av regionalpolitisk stimulans för att den negativa utvecklingen skall kunna bromsas och helst vändas. Man måste ta hänsyn till varje kommuns eller regions omgivning. De regionala obalanserna försvinner inte tvärt vid kommun- eller länsgräns. En balanserad avvägning och avtrappning måste finnas. Stödområdesindelningen och inplaceringen får inte heller vara så låst att man inte kan göra avsteg från denna i enskilda speciella fall. Indelningen får för det andra inte ses som normgivande för andra regionalpolitiska insatser. Det nu föreslagna stödområdessystemet bör endast användas för att stimulera industriutbyggnad. Andra åtgärder är ofta behövliga för att få en bättre regional balans. Som exempel på detta kan nämnas att den utveckling som haft motiverar att kommunen stöttas i regionalpolitiska sammanhang. Detta bör främst ske genom en satsning på ökade offentliga verksamheter. i förslag om inplacering av kommuner i stödområde På regeringens uppdrag har - som ett led i remissbehandlingen av sysselsättningsutredningens delbetänkande "Regionalpolitiska stödformer och styrmedel - beslutat föreslå följande inplacering av länets kommuner i stödområde: förslag grundar sig sålunda på en bedömning av behovet av regionalpolitisk! stöd, där i första hand en avvägning har gjorts länets kommuner emellan. En avvägning måste emellertid också ske gentemot kommuner utanför länet. Förslaget har t. ex. utgått från att de kommuner i grannlänen som närmast gränsar till Fagerstaregionen erhåller samma inplacering som denna. I propositionen föreslås beträffande betydande förändringar i förhållande till ovan föreslagna inplacering av kommunerna i stödområde. Föredraganden föreslår sålunda att , , , Sala och inplaceras i stödområde 2. För övriga kommuner i länet föreslås ingen inplacering. Som synes avviker förslaget i propositionen starkt från . Framför allt anser vi det vara anmärkningsvärt att inte inplacerats i samma stödområde som det till regionen gränsande grannlänet. Gruv- och stålindustrin med dess strukturproblem är likartade i dessa regioner. Mot bakgrund av det anförda hemställs att som sin mening uttalar att kommunerna inplaceras i stödområde 4. () (s) () () Befolkning i läns kommuner 1950-1978 Födelseneiio i länets kommuner 1970-1978 Kommun 1970 1971 1972 1973 1974 1975 1976 1977 1978 Kommun 1971 1972 1973 1974 1975 1976 1977 1978 Totalt Genom Behov av sysselsättningstillfällen för att nå befölkningsramens mittvärde Beräknat antal sysselsättn. Behövligt antal sysselsättn. Antal sysselsatta (l-w tim/vecka) i länet enligt arbetskraftsundersökningarna och 1978 (årsmedeltal) Antal sysselsatta (100-tal) -2,6 -2,1 -0,7 -2,3 -2,1 -0,4 -0,2 -0,8