mot · G2022031 · 1979-01-25 00:00:00 — av och om en utvecklingsplan för Bolagens rovdrift på arbetskraft och råvaror och den statliga flyttlasspolitiken har utarmat . Varje kris i den kapitalistiska ekonomin har fört med sig en ny åderlåtning. har den svåraste krisen inträffat. Några sifferexempel kan belysa vad som drabbat : Nettobefolkningen har minskat med omkring 7 000 . bodde inemot hälften av länets invånare i glesbygd. bor tre fjärdedelar i tätorterna, en fjärdedel i glesbygden. häromkring 10 000 årsarbeten försvunnit inom det värmländska skogsbruket. Industrisysselsättningen har minskat. Särskilt allvarlig är situationen i norra och västra . med att länet som helhet minskat har en kraftig omfördelning mellan kommunerna ägt rum. har ökat, medan t. ex. har förlorat av sin befolkning, bruksorter som och vardera en sjättedel. De ekonomiska kriserna har påskyndat centralisering och koncentration inom näringslivet. seglade Uddeholmsbolaget upp som den största jätten inom den värmländska skogsindustrin efter att ha köpt upp . Efter den affären lade de nya herrarna ner tillverkningen vid bruken i och . offrades Jössefors bruk för Billerudsbolagets vinstintressen. Bruksdöden drabbade hela orter och medförde direkt och indirekt varaktig arbetslöshet för tusentals värmlänningar. Med hjälp av frikostiga lån och bidrag från staten har uppstått 1978 ur den senaste krisen. Ytterligare några hundra arbetare sades upp i och . senare kom uppgifter om att ytterligare omkring 2 000 skulle förlora sina arbeten i och på . är inget värmländskt företag. Liksom övriga svenska skogsbolag saknar Billerud nationalitet. Som andra svenska skogsbolag är det ett multinationellt företag med fabriker i , , och . Forskning och utveckling för att få fram nya produkter med skogen som råvara har inte intresserat skogsbolagen. De stora profiterna på massan har gjort att bara hälften av den mängd massa som framställs i vidareförädlas inom landet. Skogsbolagens handlande med de värmländska tillgångarna visar hur utlämnat det värmländska näringslivet i stort är åt följderna av beslut som 1 1978/79. fattas av ett fåtal personer inom den svenska och internationella storfinansen. Även andra delar av värmländsk tillverkningsindustri är underkastade fjärrstyrningen från de stora koncernerna. Exempel: När det blev tal om att lägga ner tillverkningen vid KMWFinshyttan i fattades besluten någonstans i toppen på den hemlighetsfulla Johnsonkoncernen. Denna koncern, vars huvudföretag är som ägs av och i , äger helt AB Mekaniska Werkstad med drygt 2 000 anställda i och . Det går inte att tillverka kylskåp i sockenstugor. Med de bevingade orden möttes en delegation från av en pamp i Electroluxkoncernen. För betyder 200 arbeten vid Ero-Frys i ingenting. Bakom de stora koncernerna står bl. a. det privatägda bankkapitalet. De avgörande besluten om produktion och sysselsättning i fattas av ett mycket litet fåtal anonyma makthavare. De storkapitalistiska sammanhangen bakom den bestående krisen i döljs ofta av den uppmärksamhet som regionalt och kommunalt ägnas åt möjligheterna att få fram ny produkter inom de små och medelstora företagen. Givetvis kan den nya utvecklingsfonden bli till gagn i dessa sammanhang, bl. a. genom att stimulera länets småföretag till samverkan och förnyelse. Även om sysselsättningseffekterna blir marginella kan utvecklingsfondens ansträngningar bidra till att utveckla den vidareförädling och produktutveckling som storbolagen har försummat. Men statsmakternas ingripande måste få en omdanande och mer omfattande karaktär än , om utvecklingen skall kunna vändas. var antalet arbetssökande vid länets förmedlingar 12 308. Det var mer än 1 700 fler än . Av de arbetssökande var 54 96 av kategorin Utan arbete - omedelbar placering. Lägger man därtill alla dem som står inför direkt hot om permittering eller avsked, den dolda kvinnoarbetslösheten och ungdomsarbetslösheten, så inser man snabbt att det krävs radikala åtgärder för att förhindra en ren katastrof. Antalet kvarvarande platser vid månadens slut uppgick endast till 1 014. Mot kapitalismens planlöshet - planerad produktion Arbetsköparna tar inget ansvar för sysselsättningen. De kräver statliga sysselsättningsbidrag för att inte permittera och avskeda. Arbetslöshetsstatistiken är en förödande dom över kapitalismens planlöshet och anarki. Kapitalismen förmår inte ge lönarbetarna jobb, trygghet och en säker utkomst. Kapitalismen kan inte garantera den grundläggande mänskliga rättigheten - ett arbete. Det behövs en planerad utveckling som alternativ till dagens privatkapitalistiska anarki. Ungdomen har rätt till ett meningsfullt arbete och inte enbart nödhjälpsarbeten på kort sikt. Kvinnorna måste ha rätt till ett arbete och inte ständigt vara reservarbetskraft. Arbetsvillkoren måste förbättras på arbetsplatserna - arbetstidsförkortning och lugnare arbetstakt ger nya arbetstillfällen. En förbättring av den kollektiva servicen ger många nya arbetstillfällen. Miljöområdet kräver sysselsättningsalstrande åtgärder. Men det grundläggande villkoret för full sysselsättning i är att länets basnäringar utnyttjas till fullo. Väsentligt ökad förädling av råvaror är en nödvändighet. En långsiktig, planmässig hushållning är den enda garantin för trygghet i jobbet - både och . En sådan utveckling kräver kraftigt ökade samhälleliga insatser, såväl på det statliga som på det kommunala området. En förutsättning är att skattebördorna radikalt omfördelas, att de statliga insatserna går till produktiva basinvesteringar och inte till aktiespekulationer eller till att hålla privatkapitalet under armarna samt att länets utveckling inte längre styrs av det privata vinstintresset hos storfinansen. Stoppa rovdriften av skogen I inledningen till motionen har vi pekat på hur de två största bolagen i länet har gjort tusentals värmlänningar arbetslösa under . Åtskilliga sifferexempel kan anföras för att påvisa den utvecklingen. Enbart Uddeholmsbolaget minskade antalet anställda med drygt 7 000. Vpk anser att en strukturomvandling av näringslivet är ofrånkomlig, nödvändig och önskvärd i vaije samhällssystem. Men en sådan omvandling måste genomföras efter ett medvetet, långsiktigt program i folkets intresse. Detta har inte skett. I stället har kapitalägarnas profitintressen tillåtits styra utvecklingen. Detta gäller framför allt skogsindustrin. De privata skogsbolagen har bedrivit en hänsynslös skogsskövling. De har också gjort rekordvinster - något som är viktigt att påpeka när bolagsledningar och aktieägare nu klagar på lönsamheten. Under de år när konjunkturerna har dämpats har skogsbolaget dessutom fått ta emot miljongåvor från staten. Skogsbolagens export av kapital har mer än sexdubblats . Billeruds utlandsinvesteringar är ett värmländskt exempel på detta. får tjänstgöra som råvaru- och halvfabrikatsbas. Vi har redan pekat på det förhållandet att bara hälften av den massa som produceras i vidareförädlas till papper inom landet. har massafabriker och sågverk lagts ner i . 1 liksom i andra skogslän frågar sig människorna hur länge skogsbolagen skall få fortsätta att skövla de svenska skogarna, slå ut arbetskraften och lägga hela bygder öde. 1* 1978/79. strin att inrikta sig på råvara och halvfabrikat för att säkra sina vinster. Inget kapital har satts av till träkemisk forskning med sikte på att få fram nya produkter ur skogsråvaran och skapa nya jobb. Efter de vinstrika åren 1973,1974 och 1975 har de privata skogsbolagen i landet fått i gåvor, som skattebetalarna fått svara för. Den borgerliga regeringen har kallat dessa gåvor försysselsättningsskapande åtgärder. har skogsbolagen fått fritt fram för en omfattande kapitalexport. t. o. m. gav företag inom skogsindustrin tillstånd till investeringar i utlandet med 47 milj. kr. , 79 milj. kr. , 77 milj. kr. 1975, 204 milj. kr. 1976 och 308 milj. kr. Vi ser av siffrorna att medan profiterna minskade i sexdubblades skogsbolagens kapitalexport. Bolagen har inte tagit något socialt ansvar för de senaste årens omfattande nedläggningar. Jobben har fått försvinna innan några ersättningsindustrier har tillkommit. Ingen planering har hunnit sättas in, ingen samverkan inom samhällets ram för att åtminstone dämpa strukturomvandlingens följder har möjliggjorts. Arbetare och även åtskilliga tjänstemän har fått ta stötarna. Äldre arbetskraft har stampats ut från arbetsmarknaden. På många orter utgör ungdomsarbetslösheten ett hot mot hela årsklasser. Arbetslösheten för kvinnorna i de värmländska bruksorterna finns kvar. Flera kommuner har drabbats hårt av dessa yttringar av bolagsvåldet, t. ex. , och . står och i tur. Den historiska erfarenheten ger visserligen inte heller anledning till förhoppningar om bolagens sociala ansvar. Men försummad forskning, underlåten satsning på vidareförädling av skogsråvaran i och en påtaglig kapitalexport avslöjar dessutom att målet för skogsindustrins ägare endast är profiten. När det gäller avancerad träkemisk forskning är fortfarande efterblivet i förhållande till vissa andra industriländer. Tilbörligt intresse har exempelvis inte ägnats ligninet. Vissa produkter ur cellulosan exporteras från som råvaror till och och återkommer sedan till som förädlade varor för försäljning på den svenska marknaden. Vpk har tidigare föreslagit att staten skulle bygga en fabrik i för förädling av massaindustrins biprodukter. Vi krävde då också statliga industrier i norra för förädling av det sågade virket. Kravet på ökad forskning för vidareförädling och nya produkter har också väckts av vpk . noterades övervinster, som skogsbolagen fick behålla. Under de goda åren skördade både Uddeholmsbolaget och Billerudsbolaget vinster räknade i hundratals miljoner. var vinstökningen efter avskrivning för Billerud. Dessa kraftiga profiter överfördes till vissa företagsägda fonder som även skattebefriades. En förutseende regering skulle den gången ha kunnat förelägga skogsbolagen att åtminstone en del av dessa jättevinster skulle användas för forskning och utveckling. Så blev dock inte fallet. Det är mot den här bakgrunden som de växande fackliga kraven på ett förstatligande av den svenska skogsindustrin måste ses. Kravet fördes fram första gången vid . Det rådde samma förhållanden då som : höga bolagsvinster , relativt låga löner för arbetarna, omfattande bortrationalisering av arbetskraft, många företagsnedläggningar, stor export till utlandet av i intjänat kapital. Vid 1974 stod återigen kravet om förstatligande av skogsindustrin på dagordningen jämte frågan om den träkemiska forskningen för att genom nya produkter ur skogen som råvara skapa nya arbeten. Förbundsstyrelsen delade i allt väsentligt motionens uppfattningar. Kongressen beslöt då att hos den socialdemokratiska regeringen beställa åtgärder för att socialisera skogsindustrin. har fem fackförbund krävt statlig styrning av den svenska skogsindustrin. Det är Pappers, och inom LO samt SIF (industritjänstemännen) och SALF (arbetsledare). har vpk i krävt förstatligande av den privata svenska skogsindustrin. Det skedde senast i motion nr 1978, som utmynnar i kravet att skulle uttala sig för ett överförande av den privatägda skogsindustrin i statlig ägo. Specialstålsindustrin inom sysselsätter i runt tal 5 000 anställda och är koncentrerad till sex kommuner i länet. Ett enda företag dominerar: Uddeholmsbolaget, och bolaget svarar för hela industrisysselsättningen inom och kommuner och för 70 96 av industrin i . Hälften av den arbetande befolkningen i och arbetar inom bandstålsverket resp. rörverket. Allmänt gäller för stålindustrin i detsamma som för den skogsbaserade industrin: Profitjakten har fått styra utvecklingen - framtidsplanering, forskning och utvecklingsarbete har fått stå tillbaka. Vid slut fick den svenska stålindustrin ett kraftigt försprång gentemot krigshärjade länder. Försprånget medförde att kapitalägarna tillägnade sig stora profiter på exporten av svenskt stål. Men profiterna användes inte till att sörja förden utveckling och förnyelse som skulle ha varit nödvändig för en svensk stålindustri i samhällets tjänst. Försummelserna när det gäller forskning och utveckling ledde till att det svenska försprånget försvann. är svensk gruv- och stålindustri i kris. Med frikostiga lån och statsbidrag till lönekostnaderna har staten gynnat och gynnar en strukturomvandling som fullt genomförd leder till arbetslöshet för drygt tiotusen arbetare i hela landet. Inom berörs omkring 350 anställda i , 275 i , 200 i av Uddeholmsbolagets nedskärningsplaner och 200 anställda vid . arbetare och tjänstemän och befolkningen i de berörda bruksorterna måste gemensamt ta ett ansvar för utvecklingen, när kapitalistisk planlöshet, ansvarslöshet och försummelser har lett till en kris som bl. a. hotar hela Bergslagen med nedläggning. Samhällsekonomiska mål måste sättas upp för svensk gruv- och stålindustri, och desa näringsgrenar måste samordnas med landets verkstadsindustri och manufakturering. En övergång till en stålpolitik som värnar om sysselsättningen och de hotade regionerna kan endast ske om hela stålindustrin förstatligas. Förstatligandet är i sig ingen lösning. I andra länder har statskapitalistiska företagsjättar bara använts för att underlätta en kapitalistisk utveckling inom branschen. En politisk och facklig kontroll och en direkt medverkan av fackföreningsrörelsen och de anställda själva måste ingå som en del i ett förstatligande av svensk stålindustri. Ett första krav på en ny stålpolitik måste vara att inte ett enda jobb försvinner från gruv- och stålorterna utan att ersättningsindustrier med lika många jobb byggts upp på orten. Produktionen inom landet måste samordnas för gruv-, stål-, verkstads- och manufaktureringsindustrin. Målet för produktionen skall vara att den är samhällsnyttig. Den svenska gruvbrytningen måste fortsätta. Stålproduktionen inom Bergslagen måste bevaras. Förädling av dessa produkter måste utvecklas på de orter som har stålindustri. Trots brist på goda bostäder är byggnadsverksamheten låg i . En satsning på förädling av länets råvaror ger ökat industribyggande. Byggandet av bostadslägenheter måste öka betydligt. Inom den offentliga sektorn krävs satsningar på barnomsorg, sjuk- och åldringsvård samt fritidsmiljöer för ungdom, vilket kräver stora byggnadsinsatser. Ett ökat byggande ger inte bara jobb till byggnadsarbetare utan även till länets gruv- och stålindustri. Behovet av att förbättra den kollektiva servicen är mycket stort. Det gäller sjukvård, barnomsorg, ungdomens fritidsmöjligheter, kollektivtrafiken m. m. Särskilt eftersatt är utbyggnaden av barnomsorgen. Kommunerna i bygger inte ens de daghem som borde vara självklara för att täcka dagens behov. Endast en kommun uppfyller sin andel av uppgörelsen mellan regeringen och om 100 000 nya daghemsplatser 1976-1980.1 kommer behovet att ytterligare öka vilket man helt nonchalerar. Också kvaliteten måste förbättras på de daghem som finns. Kommunerna har en dålig ekonomisk situation. Vpk kräver därför att staten tar över kostnaderna för denna självklara rättighet samt vill ha till stånd en annan skattepolitik som sätter stopp för den nedtrappning av samhällsservicen som pågår. Metoderna för det moderna skogsbruket har stått i förgrunden miljödebatt. Den ökade mekaniseringen har lett till kalhyggen, giftbesprutning, skogsgödsling m. m. Granbarkborrens härjningar är också utan tvivel en följd av detta skogsbruk. Mot framför allt giftbesprutningarna vänder sig nu en allt kraftigare opinion. Den har framtvingat ett förbud mot fenoxisyran 2,4,5 T. Men fortfarande används andra fenoxisyror om vilkas effekter vi inte vet tillräckligt. Vpk kräver förbud mot ali giftbesprutning av skog och mark. Bolagens planerade vattenkraftsutbyggnader hör också till de stora miljöfrågorna i länet. Trots att redan är hårt exploaterad vill Udeholmsbolaget byggs tre nya kraftstationer, , Klarabro och Värsjö. I första hand vill man bygga . har efter en sådan utbyggnad helt ändrat karaktär. Den kommer att bestå av ett antal dammsjöar och fula sterila avloppskanaler från kraftverk. Dimbildningen i dalen kommer att öka. Växt- och djurlivet kommer att störas. Speciellt för fisket blir det katastrofala följder. De nuvarande skönhetsvärdena kommer att helt förstöras. Vpk kräver att Uddeholmsbolagets planer på ytterligare utbyggnad av vattenkraften i stoppas. Vi vänder oss också emot Billeruds planer på det s. k. . Tillbyggnad av vissa befintliga kraftverk och modernisering och effektivisering av gamla anläggningar kan i stället betyda mycket. Genom att effektivisera kraftverken i , , Skoga, Krakerud, Forshult, Skymnäs, , , och Tåsan skulle man utvinna lika mycket energi som både och Klarabro kan ge. Försurningen av länets insjöar är ett annat miljöproblem som måste ägnas stor uppmärksamhet. I många sjöar hotar nu allt liv att förvinnna. Åtskilliga sjöar är redan döda. Detta är en skrämmande utveckling. Föroreningar från industrier utomlands bär den största skulden till den här utvecklingen. Men också de svenska industrierna påverkar med sitt avfall våra vatten. Det är nödvändigt att skärpa kraven på att stoppa luftföroreningarna! Det är också nödvändigt att ett omfattande och planmässigt genomfört restaureringsarbete (främst kalkning) med statligt stöd kommer till stånd. Detta kan ske i AMS regi och därvid också sysselsätta arbetslösa ungdomar. Den kapitalistiska strukturomvandlingen har drabbat hårt. Regeringen bör därför ges i uppdrag att utarbeta en utvecklingsplan för det krisdrabbade länet som skulle innehålla: Samhället övertar helt basnäringar och satsar kapital för utveckling, som forskning och utvecklingsinsatser får högsta prioritet. Förädling av skogsråvaran i norra och västra . Etablering av fler träförädlingsindustrier. Massa- och pappersindustrin minskar exporten av halvfabrikat och övergår till att helt förädla råvaran. Utveckling av stålindustrin med ökad förädling, ny teknik och nya produkter. Minst nuvarande sysselsättningsnivå skall bibehållas. Inga nedläggningar eller inskränkningar. Nyetablering av verkstadsindustrier som en del av vidareförädlingen av stålprodukterna. Ökat byggande inom industrin, bostadssektorn och den offentliga sektom. Utbyggnad av kollektiv och social service, bl. barnomsorg och sjukvård, kollektivtrafik samt fritidsmiljöer för ungdom. En skattepolitik som ger kommuner möjlighet att bygga ut den kollektiva servicen. Införandet av en statskommunal enhetsskatt. Ett omfattande miljöprogram läggs fram varvid skall ingå ett stopp för all giftbesprutning, ett stopp för en ytterligare utbyggnad av samt ett planmässigt genomfört restaureringsarbete av sjöarna. Med stöd av det anförda föreslås att beslutar att hos regeringen begära en utvecklingsplan för enligt vad i motionen anförs. (vpk) (vpk)