ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G2021041 · 1979-01-24 00:00:00 — om de regionala arbetsgruppernas verksamhetsområde 1 propositionen 1977/78:47 om åtgärder för att underlätta strukturomvandlingen inom specialstålindustrin och stålgjuteriindustrin redovisades berörda länsstyrelsers bedömningar av de regionalekonomiska effekterna av förändringarna inom stålbranschen. Vidare angavs i propositionen 1977/78:73 om statliga textil- och konfektionsföretag m. m. att omstruktureringen av vissa foretag kunde leda till sysselsättningsproblem på vissa orter. Med anledning av vissa av de frågor som tagits upp i propositionerna uppdrog regeringen åt länsstyrelserna i , , , , , , och att tillsätta arbetsgrupper med företrädare för , berörda kommuner m. fl. för att samordna de regionalpolitiska och sysselsättningspolitiska insatserna på orter som drabbas av sysselsättningsproblem till följd av strukturförändringarna inom stål- samt inom textiloch konfektionsbranscherna. Beträffande , , samt och arbetade redan tidigare speciella delegationer eller arbetsgrupper med de aktuella frågorna inom dessa län eller i delar av dem. skall redovisa gruppens arbete. Vidare angavs i propositionen 1978/79:49 om vissa varvsfrågor att en särskild Göteborgsdelegation tillsatts för att bl. a. behandla de sysselsättningsproblem som uppstått till följd av sysselsättningsminskninen i regionen samt att liknande arbetsgrupper skulle bildas för och för Malmö- och Landskronaregionerna. Det är väl motiverat att behandla de sysselsättningspolitiska frågorna inom de ovan berörda branscherna inom ramen för de tillsatta arbetsgruppernas verksamhet. Emellertid finns det även inom andra branscher problem liknande dem som behandlas av de tillsatta arbetsgrupperna. Sålunda finns stora branschproblem inom bl. a. skogsindustrin, verkstadsindustrin och den elektroniska industrin. Det är av stor betydelse att länsstyrelserna har möjligheter att göra regionala branschutredningar. Inom t. ex. har de senaste årens industriella kris medfört att länet förlorat 9 000 personer. Den framtida utvecklingen visar tyvärr på fortsatt befolkningsminskning. Starka skäl talar således för att de regionala arbetsgruppernas verksamhetsområde vidgas så att det blir möjligt att få en uppfattning om olika industribranschers framtida strukturproblem. Genom ett snabbt och effektivt ingripande från samhällets sida blir det mindre komplicerat att lösa uppkommande strukturella och sysselsättningsmässiga problem. Det är lämpligt att genom ett uttalande ger regeringen till känna att de regionala arbetsgruppernas verksamhet bör utvidgas till att omfatta även andra branscher än varven, stålindustrin samt textil- och konfektionsindustrin. Med anledning av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om de regionala arbetsgruppernas verksamhetsområde. () () () ()
mot · G2021042 · 1979-01-23 00:00:00 — om rätt till tjänstledighet för vård av anhörig Antalet äldre har stigit kraftigt. Denna utveckling kommer att fortsätta, vilket innebär att samhället måsta ta på sig växande utgifter för att kunna erbjuda de äldre en god omvårdnad när de blir sjuka eller annars behöver vård. Den målsättning för omsorgen om äldre som presenterats bl. a. av socialutredningen innebär att man skall kunna ge äldre sådan vård och service att de kan få bo kvar i sin invanda miljö . Detta förutsätter att social hemhjälp och hemsjukvård byggs ut. En satsning på hemsjukvården har också skett genom den överenskommelse som träffats mellan regeringen och om ändrade ersättningsregler. kan huvuddelen av den omsorg som den äldre eller sjuke behöver skötas av en anhörig i hemmet. Detta kan vara ett bra alternativ till institutionsvård. Även för yngre personer eller för äldre som är tillfälligt sjuka, exempelvis vid rehabilitering efter en operation, kan vårdtiden på sjukhus förkortas om man i stället kan få vård i hemmet. Med hänsyn till den höga förvärvsfrekvensen hos såväl män som kvinnor kan dock svårigheter uppstå att klara denna form av hemsjukvård. Landstingen betalar i vissa fall ersättning för utfört vårdarbete. Däremot är möjligheterna att få tjänstledigt för denna typ av vårduppgifter små. En ökad satsning på vård av anhöriga i hemmet skulle innebära en avlastning såväl på institutionsresursersom på personalsidan. Eftersom det är en bristsituation på båda dessa områden torde det vara angeläget att söka finna vägar för att underlätta för den som så önskar att för vårda anhörig i hemmet. Ett sådant sätt är att öppna möjlighet till en lagstiftad rätt till tjänstledighet för vård av anhörig i hemmet. Hur ersättningsfrågan skall lösas bör utredas. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att hos regeringen begära en utredning om möjligheterna att införa en lagfäst rätt till tjänstledighet för vård av anhörig samt ersättningsfrågan.
mot · G2021043 · 1979-01-24 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:73 om åtgärder för arbetshandikappade I propositionen 1978/79:73 föreslås på grundval av förslag från sysselsättningsutredningen en reformering av arbetsmarknadspolitiska stödåtgärder för arbetshandikappade. Enligt propositionen skall bl. a. arkivarbete upphöra och ersättas av en ny stödform kallad anställning med lönebidrag. Detta lönebidrag till arbetsgivarna innebär bl. a. att statliga myndigheter, verk och institutioner skall få full kostnadstäckning och allmännyttiga organisationer bidrag . LO, och förordar att bidrag även i fortsättningen skall utgå till llmännyttiga organisationer. Med hänsyn till svårigheterna för små organisationer att klara ens av lönekostnaden föreslår vi att bidrag även i fortsättningen skall utgå till allmännyttiga organisationer. Länsmuseerna har ett stort antal arkivarbetare, sammanlagt 224. Nästan alla länsmuseer är beroende av denna arbetskraft. De flesta skulle hamna i en mycket svår situation om regeringsförslaget genomfors. i har fem arkivarbetare. För museets fortsatta verksamhet är det angeläget att 100-procentigt bidrag utgår även i fortsättningen. Länsmuseernas huvudmän är stiftelser eller hembygdsförbund. Länsmuseerna torde räknas till allmännyttiga organisationer. För klarhets skull bör detta förtydligas. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar när det gäller anställning med lönebidrag att 100-procentigt bidrag skall utgå till allmännyttiga organisationer, 2. att beslutar uttala att länsmuseerna bör hänföras till allmännyttiga organisationer. GOTAB 61208 Slockholm 1979
mot · G2021045 · 1979-01-23 00:00:00 — om sysselsättningsfrämjande åtgärder inom kommun kommun i län har ca 15 300 invånare varav ca 6 200 förvärvsarbetar. Kommunen har drabbats av flera företagsnedläggelser. Under ett fåtal år har ungefär 400 arbetstillfällen försvunnit. F. d. Hjärsås Skofabrik, som övertogs av , har friställt ca 115 personer. Skofabrik har nedlagts, vilket innebar en förlust på ca 125 arbetstillfällen. Efter konkurs har friställt hela arbetsstyrkan på ca 125 personer. i har friställt ca 70 personer. begärdes , som var ett dotterföretag till Skåneskog Ek. För., i konkurs. Om inte en rimlig lösning kan nås vad avser försäljning av och fortsatt drift vid kan 350 personer riskera att förlora sina arbeten. har upptagit MBL-förhandlingar om en nedläggning av Bruk med ca 190 anställda. Ytterligare ca 550 arbetstillfällen är således i riskzonen. bör nämnas att har endast ca 200 arbetstillfällen tillkommit. Det finns en uppenbar risk att en problemdrabbad kommun, som , glöms bort, eftersom den ligger i en region som i övrigt har en jämfört med många andra regioner i landet bättre sysselsättningssituation. har 1977, på initiativ av kommunen, hemställt hos regeringen att kommun mot bakgrund av det allvarliga sysselsättningsläget borde ingå i den s. k. grå zonen. Hemställan lämnades emellertid utan bifall. Läget för är så akut att man inte bör dröja med att vidta erforderliga åtgärder till dess beslut fattas med anledning av den s. k. sysselsättningsutredningen om eventuella förändringar av de regionalpolitiska stödformerna. Förutom att kommunen bör inlemmas i den grå zonen kan det övervägas om inte de regionala myndigheterna i län borde kunna få möjlighet att ge stöd i detta sammanhang liksom skett i vissa andra län. Mot bakgrund av det anförda hemställer vi 1. att hos regeringen begär att kommun får ingå i den s. k. grå zonen, samt 2. att hos regeringen begär skyndsamt beslut i fråga om andra åtgärder för att förbättra situationen i .
mot · G2021048 · 1979-01-24 00:00:00 — av m. fl. om inrättande av en statsverkets servicecentral i inland Den procentuella andelen yrkesverksamma kvinnor ligger i övr långt under medeltalet för landet som helhet. 1 synnerhet gäller det förvärvsfrekvensen för kvinnor i inlandskommuner, där arbetsmarknaden domineras av tung industri, gruvarbete och arbete i skog. Yrkesverksamhetsgraden för kvinnor ligger exempelvis i Tornedalskommunerna lägre än riksgenomsnittet. 1 Malmfälten kommer den starkt vikande sysselsättningen inom gruvnäringen att ytterligare försämra det redan tidigare svåra arbetsmarknadsläget för kvinnor. Från sida har insatser gjorts så att kvinnor i arbetsmarknadsutbildning utbildats för kontorsarbete, men för de allra flesta saknas möjlighet att fä anställning i den öppna arbetsmarknaden. Många kvinnor är också av familjeskäl lokalt bundna. Vissa möjligheter till praktikanställning har kontorsutbildade kvinnor erhållit, såsom statliga beredskapsarbeten i regi. Dessa utbildnings- och praktikanställningar är såsom beredskapsarbeten över lag av tillfällig och övergående natur. Beredskapsarbetena i regi är emellertid i flera avseende ett efterföljansvärt exempel. Vid de över hundratalet centrala ämbetsverken, varav de flesta alltjämt är lokaliserade till , finns förvisso arbetsuppgifter som på enahanda sätt kunde utlokaliseras. Det förutsätter emellertid i första hand en ingående inventering av arbetsuppgifter, som inte nödvändigtvis behöver utföras inom ämbetsverken utan lika gärna kan utföras på annan ort. Från ämbetsverken i kunde man med fördel utlokalisera arbetsuppgifter sådana som renskrivning,duplicering, tryckning, statistikbearbetning och ännu mycket mera. En inventering och utlokalisering av sådana arbeten skulle kunna ge många arbeten i de av arbetslöshet svårast drabbade områdena i norr. Lokaler finns tillgängliga, exempelvis Eisers i . Vid varje jämförelse framstår kostnaderna för lokaler som avsevärt lägre i glesbygdskommuner än i det centrala . Några egentliga praktiska hinder för en sådan utlokalisering finns inte, med ny överföringsteknik och nuvarande snabba transportförhållanden. Med stöd av vad som ovan anförts hemställer vi att hos regeringen anhåller om en inventering av arbetsuppgifter inom den offentliga sektorn, lämpliga att utlokaliseras till en statsverkets servicecentral i inland. () () () ()
mot · G2021052 · 1979-01-24 00:00:00 — av m. fl. Lika lön för lika arbete är en mänsklig rättighet. Den innebär att ovidkommande faktorer som kön, ras eller nationalitet inte får vara utslagsgivande för lönesättning. Men i verkligheten används dessa och andra ovidkommande faktorer för att legitimera löneskillnader. En ovidkommande faktor som ofta används för att legitimera löneskillnader är ålder. På många av arbetsmarknadens avtalsområden finns speciella ungdomslöner fastställda. Det innebär att arbetare under en viss ålder får lägre lön än äldre anställda. Detta trots att de gör samma jobb. Åldersgränserna varierar mellan olika avtalsområden. Inom vissa branscher är gränsen , inom andra 19, 20 eller . Man kan således konstatera att det råder oenighet om var gränsen för lägre lön skall gå. Detta sätt att använda ålder för att legitimera löneskillnader borde inte få förekomma. Ungdomslönerna måste bort. Inom en del avtal finns en s. k. befordringsgång, som innebär att anställda flyttas upp löneklasser och lönegrader efter anställningsår. Även här diskrimineras ungdomen genom att man inte får tillgodoräkna sig anställningstiden förrän man uppnått grundlönen. Det betyder i många fall att ungdomar som gått ut på arbetsmarknaden direkt efter får göra en kvalificeringstid innan de får börja tillgodoräkna sig anställningstiden. Detta innebär att äldre arbetare får högre lön än yngre trots att den yngre kan ha längre erfarenhet. Kravet om Lika lön för lika arbete har ställts i många förhandlingar. LOkongressen 1976 ställde sig bakom kravet och uttalade till sina medlemsförbund att de skulle slopa åldersgränserna i avtalen. Tyvärr tvingas vi konstatera att väldigt litet har hänt, fortfarande finns ungdomslönerna kvar i många avtal och drabbar hundratusentals ungdomar. Det är därför nödvändigt att uttalar sin anslutning till principen lika lön för lika arbete, i likhet med vad gjort i andra arbetsmarknadsfrågor. Då staten själv på den offentliga sektorn är stor arbetsköpare borde man här gå före och slopa ungdomslönerna på sitt avtalsområde. Med stöd av det i motionen anförda föreslås att uttalar sin anslutning till att principen lika lön för lika arbete oavsett ålder bör gälla på arbetsmarknaden som helhet och hos regeringen hemställer att denna princip bör genomföras på det statliga avtalsområdet. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G2021056 · 1979-01-24 00:00:00 — Motion 1978/79:1056 av m. fl. om uppdelning av tomträtt Många kommuner äger mark, vilken har upplåtits med tomträtt till bl. En sådan förening kan ha en mycket stor tomträtt, kanske ett helt kvarter, där man uppfört ett stort antal radhus eller kedjehus, vilka bostadsrättsinnehavarna sålunda innehar med bostadsrätt. har många bostadsrättsföreningars medlemmar genom enhälliga beslut röstat för att upplösa föreningen och friköpa dessa bostäder. Ett sådant förfarande förutsätter att den stora tomten delas upp i ett antal mindre tomter, en för varje hus. Markägarens, dvs. kommunens, medverkan fordras naturligtvis i detta sammanhang. Flera kommuner vägrar emellertid att medverka till att dela upp den stora tomträtten i flera mindre under förevändning att man inte vill uppmuntra till bostadsspekulation, detta oaktat att sådan kan förekomma även vid försäljning av bostadsrätter. Kommunens inkomster från tomträttsavgäld och fastighetsskatt skulle även öka, därest man medgav fastighetsombildning. Med anledning av det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om förslag, som förhindrar kommun förvägra medlemmar i bostadsrättsförening att erhålla fastighetsombildning i samband med friköp av sin bostad. () ()
mot · G2021057 · 1979-01-24 00:00:00 — Motion 1978/79:1057 av och om ökat bostadsbyggande De senaste årens starkt minskade bostadsbyggande har medfört att det råder en akut bostadsbrist på många håll i landet. Dessutom har bostadssegregationen ökat kraftigt. Av fjolårets bostadsproduktion på beräknade 58 000-59 000 lägenheter utgjordes av småhus. Den av regeringen föreslagna marginella ökningen av bostadsbyggandet till 60 000 lägenheter är helt otillräcklig för att återhämta vad som försummats. kommunisterna hävdar att bostadsbrist och i förlängningen bostadsnöd är politiskt oförsvarbart. har allt som behövs för att tillgodose befolkningens behov av och elementära rätt till en god bostad. Vårt land har outnyttjade resurser inom byggnadsmaterialindustrin, en högt kvalificerad kår av tekniker och byggnadsarbetare, etc. Rekordhög arbetslöshet inom byggnadsindustrin och en ökande bostadsbrist är ett tillstånd som är helt oacceptabelt. Bostadsbyggandet måste både öka och ges en annan inriktning. De nuvarande villkoren för bostadsbyggandet har medfört att stora lägenheter med högre standard byggs i småhus med äganderätt och enbart mindre lägenheter i flerfamiljshus. Denna utveckling har skapat en snabb ökning av segregationen i boendet. Det är betänkligt eftersom många av de problem som återfinns i bostadsområdena förvärras av en ojämn befolkningssammansättning. Detta skapar också stora problem för kommunerna då en stor andel barnfamiljer i vissa områden överbelastar barnomsorg och skola. I andra områden utgör pensionärerna en stor andel av de boende, vilket ställer stora krav på de sociala institutionerna. Detta är problem som kan vara svårbemästrade. Vidare ställs många kommuner som har stora grupper av invandrare med olika kulturmönster och språk inför stora krav på att klara skola, förskola och möjligheter för berörda grupper att utveckla sin egen kultur. Bostadsbyggandet får heller inte vara en fråga som behandlas efter konjunkturerna utan måste ha som huvudinriktning att tillfredsställa sociala behov och vara en rättighet för alla, oavsett ekonomiska olikheter. Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att beslutar att hos regeringen anhålla om en ökning av bostadsbyggandet till 100 000 lägenheter, 2. att beslutar hos regeringen anhålla att bostadsbyg gandet därvid bör fördelas på av lägenheterna i flerfamiljshus och i småhus. (apk) (apk)
mot · G2021058 · 1979-01-24 00:00:00 — Motion 1978/79:1058 av m. fl. om en översyn av administrationen av bostadsbidrag Nuvarande system för bostadsbidrag har fungerat under . har omfattningen ökat mycket kraftigt. Totala årskostnaden för bostadsbidrag och bostadstillägg uppgår nu till dryga , varav ca hälften faller inom KBT-systemet. Omfattningen av systemen samt den komplicerade administrationen har gjort det svårt för såväl bidragstagare som handläggare att överblicka och anlita resp. handha bidragsverksamheten. Flera utredningar har lämnat förslag till förenklingar av administrationen och ansökningsförfarandet. skulle en avsevärd förenkling av kontrollen behövas. För en förenkling av både administration och kontroll borde den inkomstgrund som man använder vid bedömning av sjukförsäkringen även gälla som underlag för bostadsbidrag. I budgetpropositionen säger bostadsministern att hon har för avsikt att föreslå regeringen att bemyndiga henne att tillkalla en utredning för översyn av administrationen av bostadsbidragen. Vår förhoppning är den att utredningen snabbt kan tillsättas och att den sedan snart kan lägga fram förslag. Dess arbete måste inriktas på att finna former för enkel administration men tillfredsställa kraven på en effektiv kontroll. Frågan om B-inkomsternas inverkan på bostadsbidraget måste också ses över i hela dess vidd, framför allt så att inte de grupper som har sådana inkomster gynnas i förhållande till andra inkomsttagare. Det måste vara angeläget att alla inkomsttagare kan jämställas och att hushållens faktiska köpkraft är utgångspunkten för bedömningen av bostadsbidrag. Det är mycket angeläget att möjligheterna till missbruk i skilda former undanröjs. är det helt otillfredsställande att bostadsbidraget för många människor nu sänkts . Detta kommer förmodligen på ett mycket kännbart sätt att drabba många hushåll, framför allt låg- och medelinkomsttagare. Med hänvisning till vad i motionen anförts hemställs att hos regeringen ger till känna vad i motionen anförts om kommande översyn av administration av bostadsbidragen. () () ()
mot · G2021061 · 1979-01-23 00:00:00 — 1978/79 1061-1069 om ökt anslag till i 1 budgetpropositionen föreslås avsevärda insatser för att förstärka AMS vad gäller arbetsförmedlare och medel till flyttningsbidrag. Sett mot den bakgrunden ger förslaget om att minska i stället för att öka anslaget till i anledning till reflexionen att regeringen uppenbarligen bedömer det mer angeläget att flytta människor från än att medverka till planering för ökad sysselsättning. har i likhet med och andra instanser att brottas med stora problem som rör länets utveckling. Det är allmänt erkänt att är det hårdast drabbade länet när det gäller arbetslöshet. Det är också känt att länet blev hårt åderlätet ökända flyttlasspolitik. har tagit lovvärda initiativ för att åstadkomma en annan inriktning. Nämnas kan den rapport om social utvecklingsplanering som en av avdelningens tjänstemän sammanställt, liksom . Det råder ingen tvekan om att dessa skrifter starkt bidragit till debatten i länets politiska och fackliga organistioner och också inspirerat till näringspolitiska program som utarbetats på olika håll. Över huvud taget har uttryckt stark kritik mot det sätt på vilket länet behandlats av centrala myndigheter och verk. situation ställer ökade krav på planering för sysselsättning. Därför är frågan om att tillsätta en person som ansvarar för långsiktig näringslivsutveckling på regionalekonomiska enheten placerad högt på prioriteringslistan. har redan nu brist på arbetskraft. En satsning på sysselsättningsplanering får därför vänta ytterligare om inte begärda medel erhålls. har begärt 9 milj. kr. i ökade anslag. I stället bantas tidigare anslag med . Givetvis är en sådan utveckling helt otillfredsställande. räddas situationen i någon mån med hjälp av s. k. AMSakademiker, och vissa planeringsuppgifter sköts av Norrbottensdelegationen. Inte heller detta tillstånd är tillfredsställande, eftersom båda dessa lösningar är tillfälliga. är inte betjänt av fortsatta tillfälliga lösningar. Inga insatser i akuta krissituationer eller aldrig så uppreklamerade Norrbottenspaket får skymma behovet av planering för långsiktiga insatser. Därtill krävs också att medel anslås så att får möjlighet att förstärka planeringsarbetet. Om regeringen vill bli trodd när den talar om att satsa på så är detta ett av de steg som måste tas. I annat fall blir kopplingen mellan 1 1978/79. insatserna på flyttning och rädslan för att satsa på en länsstyrelse som uttalat kritik alltmer uppenbar. Med hänvisning till det anförda föreslås att under Kommundepartementet Bl - 3, anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med . förhöjt belopp, avseende förstärkningar av i .
mot · G2021062 · 1979-01-24 00:00:00 — av m. fl. om geologiska undersökningar för att förebygga rasolyckor har varit utsatt för flera ras , varför det är mycket angeläget att den undersökning som påbörjades efter Tuveraset 1977 följs upp, så att det om möjligt går att undvika att nya katastrofer av denna art förekommer. finns redan regler för undersökning om grundförhållanden vid nybyggnation. Enligt vår mening är det dock viktigt att vi snabbt vidtar åtgärder i de redan bebyggda riskområdena. i håller på med en systematisk inventering av redan bebyggda områden i länet, där underlaget består av lera och där vissa topografiska förhållanden råder (t. ex. markens lutning). SGU:s satsningar kommer enligt uppgift att ökas . Ett rimligt krav är då att åtgärder sätts in där vi redan vet att rasrisken är som störst, alltså i , framför allt i dalgång. och - och att detta görs så snabbt som möjligt. Med stöd av det anförda hemställer vi att hos regeringen begär att de rasriskområden prioriteras som redan är kartlagda och där förebyggande åtgärder snabbt kan sättas in. () ()
mot · G2021063 · 1979-01-24 00:00:00 — av m. fl. om räddningshelikoptrar i och Den nuvarande placeringen av flygvapnets och marinens helikoptrar täcker flygvapnets behov av flyggräddning. Efter flygvapnets ordinarie tjänste- och flygövningstid saknas flygräddningsenheter norr om . Då behov av räddningshelikopter uppkommer inom detta område, t. ex. vid flygolycka eller olycka till sjöss, kan detta endast till ringa del täckas genom anlitande av civila resurser, som normalt inte har tillfredsställande utrustning för medverkan vid flyguppdrag. De civila resurserna har som regel begränsad aktionstid och kan ej utnyttjas för uppdrag till havs. För att på ett tillfredsställande sätt täcka landets totala behov av helikopter för räddningstjänst, ambulans- och flygräddningstjänst är det nödvändigt att hålla helikoptrar i dygnsberedskap när det gäller och , i likhet med vad som gäller för och . har undersökt möjligheterna att utöka och helikopterberedskapstid till dygnsberedskap , eller , för att täcka sjöräddningsbehovet i och . Med hänvisning till det anförda föreslår vi att hos regeringen begär att skyndsamma åtgärder vidtas för en tillfredsställande dygnsberedskap med räddningshelikopter i och . () () () () () ()