mot · G2022678 · 1979-05-07 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:196 med förslag till lag om förbud mot investeringar i och Apartheidpolitiken i väcker avsky världen över. Den utgör ett klart brott mot de mänskliga rättigheterna. Om detta råder inte några delade meningar i vårt land. Moderata samlingspartiet anser att också i fortsättningen efter förmåga bör söka bidra till att detta omänskliga och på ohållbara system avskaffas. har också vid många tillfällen i internationella sammanhang uttryckt sitt fördömande av den sydafrikanska raspolitiken, något som vårt agerande i FN tydligt vittnar om. Sydafrikafrågan har också mer än någon annan fråga aktualiserat debatten om deltagande i internationella sanktioner riktade mot förhatliga regimer. Den svenska inställningen till FN-sanktioner har grundats på uppfattningen att sådana åtgärder, för att ha någon utsikt att bli effektiva, måste vinna allmän anslutning och framför allt tillämpas av viktigaste handelspartner. I en rapport från den expertgrupp, under ledning av ambassadör , som tillsattes av FN:s generalsekreterare efter en resolution i säkerhetsrådet heter det bl. a.: Vår slutsats är, att det endast är genom en FN-aktion i form av ett enhälligt beslut i säkerhetsrådet som sanktionsvapnet snabbt kan bli effektivt. Endast om aktionen är överenskommen och total kan sanktionshotet nå sitt mål. Endast genom dessa drastiska metoder kan materiella förluster, störningar i handeln och påfrestningar för många oskyldiga människor både i och annorstädes undvikas. Denna syn har varit bestämmande för svensk utrikespolitik gentemot och också legat till grund för handlande i FN, där vi hävdat att det enligt är säkerhetsrådet som äger fastställa förutsättningarna för och tillämpningen av tvångsåtgärder av detta slag. Kravet på ensidiga svenska sanktioner har därför tidigare konsekvent avvisats av . Motivet för detta avståndstagande har bl. a. varit att isolerade aktioner bedömts vara utomordentligt ineffektiva. Erfarenheterna har snarare visat att spridda och osystematiska beslut av enstaka stater, t. ex. om bojkott, varit ägnade att öka den sydafrikanska regimens styrka och självförtroende, eftersom de inte förmått hindra en ytterligare expansion av handel. Beslut från enstaka stater att genomföra enskilda sanktioner gentemot har därför bedömts försvåra genomförandet av effektiva internationella sanktioner och därmed försvagat FN:s ställning. Även moraliska invändningar har anförts och kan anföras mot ensidiga sanktioner. Anklagelser för dubbelmoral ligger nära till hands mot den stat som tillgriper sanktionsvapnet gentemot men som inte är beredd att också rikta ensidiga aktioner mot andra stater, vilkas regimer uppträder moraliskt förkastligt. En sådan dubbelmoral framträder än tydligare om sanktionerna inte genomförs helhjärtat utan begränsas av egna ekonomiska intressen. I propositionen 1978/79:196 föreslås ensidiga svenska åtgärder i form av förbud mot investeringar i och . Förslaget innebär att överger en princip som under en lång följd av år varit något av en hörnpelare i den svenska utrikespolitiken. Detta är ägnat att inge starka principiella betänkligheter. har tidigare i FN förordat beslut om skärpta åtgärder mot . När detta icke lett till resultat kan ett svenskt handlande på egen hand utan att avvakta beslut inom säkerhetsrådet uppfattas som en strävan att agera vid sidan av . Sådana åtgärder kan innebära risker för framtiden och för den svenska neutralitetspolitiken. Om en stat eller en grupp av stater i fortsättningen begär att deltar i aktioner, riktade mot visst land, kan önskemål härom, sedan lagen antagits, icke avvisas enbart genom hänvisning till att vill följa den vanliga FN-proceduren. Enligt är vetorätten i säkerhetsrådet en garanti mot obehöriga inflytanden av detta slag. Om stater handlar på egen hand, försvagas i motsvarande mån världsorganisationens prestige och möjligheter att verkningsfullt bidra till att upprätthålla fred och säkerhet i världen. har som liten nation ett alldeles särskilt intresse av att det internationella säkerhetssystemet fungerar i enlighet med . Det har i debatten gjorts gällande att fattade beslut om ensidiga svenska sanktioner. Detta är en missuppfattning, vilket också framgick av debatten i kammaren. Ordföranden i , regeringsrådet , säger härom följande: Vad sålunda beslutat är uppenbarligen - mot bakgrunden av att tidigare avvisat tanken att ensamt skulle utöva ekonomiska påtryckningar - ett uttryck för en ny beredvillighet att övergå från ord till handling i sydafrikafrågan. Det är emellertid svårt att av beslutet utläsa annat än att frågan huruvida handling skall tillgripas, dvs. om det begärda lagförslaget skall leda till lagstiftning, lämnats öppen av för att prövas på grundval av resultatet av den begärda utredningen och de synpunkter som den kan föranleda, däri inbegripet "regeringens slutsatser och förslag i ärendet såsom det uttryckts i utskottets betänkande. Därtill kommer att det lagförslag som riksdagsbeslutet nämnde rörde kapitalexport i samband med företagsinvesteringar. Det lagförslag som lagts fram innebär förbud mot investeringar i den mån de styrs eller kan styras av de svenska moderföretagen. Detta är otvivelaktigt en icke oväsentlig utvidgning i förhållande till de restriktioner som riksdagsbeslutet enligt sin ordalydelse handlade om. Lagförslaget utgör ett stöd för de krafter som siktar på en konfrontation inom . Det vore enligt moderata samlingspartiets uppfattning bättre att i stället försöka stödja de grupper-sådana finns inom alla läger i - som arbetar på en försoning mellan rasgrupperna och en utjämning av motsättningarna mellan dessa. bör inte ta ett initiativ som kan leda till en skärpning av motsättningarna i . Det naturliga för vårt land vore i stället att på alla sätt försöka bidra till en förbättring av förhållandena för de svarta. Detta åstadkommer man bäst genom att söka påverka de svenska företag som är verksamma i , så att de ytterligare anstränger sig för att erbjuda rättvisa anställningsvillkor, medverka till utbildning av de svarta, se till att dessa får möjlighet till befordran osv. Men den väg som regeringen genom denna proposition slår in på kommer tvärtom att försämra eller helt omöjliggöra de svenska dotterföretagens möjligheter att arbeta för gynnsammare förhållanden för sina svarta anställda. Det är i själva verket tydligt att det, trots allt förtryck, pågår en förändringsprocess i som innebär att de svartas ställning förstärks och att nya möjligheter öppnas för dem. har så mycket inträffat på arbetsmarknaden att det inte är obefogat att tala om en klart positiv utveckling. Propositionens förslag innebär att avhänder sig möjligheten att främja denna utveckling. Internationella metallarbetarfederationen (IMF) har kommit till samma slutsats beträffande . Efter att ha besökt landet med en kommission har man funnit att de utländska företagen där utgör den bästa kanalen för att bl. a. genom facklig verksamhet förbättra arbetsvillkor och levnadsförhållanden för den svarta majoriteten. Ett förbud mot investeringar torde innebära att svensk företagsamhet omöjliggörs i . Därmed avhänder sig också möjligheten att ta del i och påverka händelseutvecklingen i positiv riktning. Den föreslagna lagstiftningen lider dessutom av sådana svagheter att de åsyftade effekterna för den svarta majoritetsbefolkningen kan helt utebli och medföra negativa konsekvenser för svenska företag och sysselsättningen i vårt land. Som framgår av lagrådets protokoll står det fritt att genom inomstatliga regler eliminera i stort sett alla direkta verkningar på sydafrikanskt territorium av lagregler som antagit med sikte på detta geografiska område. Sannolikheten är stor att de sydafrikanska dotterbolagens band med moderbolaget och löses upp. De svenska företagens marknadsandelar övertas troligen av något annat i verksamt konkurrentföretag. Lagstiftningens påtryckningseffekt gentemot den sydafrikanska regimen kan därför bli ytterligt liten, möjligen helt obefintlig. Ett problem som inte tillräckligt beaktats i debatten är vad som, om den föreslagna lagstiftningen genomförs, skall gälla de svenska dotterföretag som trots "nedfrysningen går med vinst. Företagen får då enligt lagförslaget inte reinvestera vinsten i , men de sydafrikanska myndigheterna kan förhindra företagen att ta hem vinsten till . Alternativet blir då att pengarna måste sättas in på bank i för att sedan lånas ut till Propositionen tar över huvud inte upp detta spörsmål. Den föreslagna lagen innebär inte bara att man skadar dotterföretagens anställda i och en pågående utveckling som är till de svartas fördel. Man skadar också svenska företags legitima intresse att få exportera till och expandera sin verksamhet i detta land. Resultatet blir en minskad svensk export till och följaktligen minskad sysselsättning i berörda företags verksamhet i . Även om den svenska exporten till bara motsvarar en total sysselsättning på ca 3 000 personer, kan bortfallet av denna export lokalt ge upphov till avsevärda sysselsättningssvårigheter. Det är troligt att ett stort antal arbetstillfällen i går förlorat om den föreslagna lagstiftningen genomförs. På så sätt får enskilda arbetstagare i med sin arbetslöshet bära bördan av en illa genomtänkt demonstrationspolitik gentemot och . kommer - som lagrådet befarar - de svenskdom i nerade företagen i sannolikt att tvingas till avveckling eller avyttring av sin verksamhet, vilket troligen medför betydande kapitalförluster. De svenskägda företagen svarar bara för av de utländska företagens totala produktion i och ligger bakom endast en femtedels promille av investeringsvolymen i landet. Den svenska närvaron i är alltför obetydlig för att på något nämnvärt sätt kunna förorsaka detta land skada. Om de svenska företagen tvingas till en nedläggning, kommer andra företag - sydafrikanska eller utlandsägda - att överta deras verksamhet. En sådan nedläggning kommer att vara till dessa andra företags fördel genom att de också kan ta hand om de svenska företagens marknader, teknik etc. En annan konsekvens blir att förtroendet för svenska företag som handelsoch samarbetspartner kan komma att minska. De svenska företagens tillförlitlighet kommer att kunna ifrågasättas, vilket inte minst konkurrerande företag i andra länder kommer att se till. riskerar att bli betraktat som ett land där kortsiktiga inrikespolitiska motiv tillåts styra de ekonomiska förbindelserna. I själva verket fordrar dessa en politisk grund av långfristig stabilitet för att kunna upprätthållas och utvecklas. Som hävdas i lagrådsprotokollet är det också svårt att inse att det skulle vara mer moraliskt att medverka i rasdiskrimineringen, om verksamheten drivs på "sparlåga, som propositionen föreslagit, än om den drivs under normala företagsekonomiska förutsättningar. Snarare borde man kunna anta att ett relativt framgångsrikt företag har större möjlighet att i sin personalpolitik motverka rasdiskrimineringens mest motbjudande sidor än ett företag som gående på sparlåga kämpar för sin fortsatta existens. Även från lagtekniska utgångspunkter uppvisar förslaget flera allvarliga brister, något som lagrådets yttrande ger belägg för. Nästan varje föreslaget lagrum torde behöva omarbetas, klarläggas eller preciseras för att fylla kraven på rättssäkerhet och juridisk stringens. Lagen innehåller åtskilliga rekvisit som kan ställa rättstillämpningen inför betydande svårigheter. hafsverk förstärks dels av ersättningsreglernas och förverkandeklausulernas utformning, dels av att lagen föreslås träda i kraft . Regeringens förhoppningar att andra länder skall följa det svenska exemplet med investeringsstopp torde sakna förankring i verkligheten. Det finns inga som helst tecken på att något annat land med nämnvärda investeringar i är berett att ta detta steg. Det kommer, om propositionen genomförs, att bli en isolerad svensk aktion, vilken inte skadar andra intressen än den svenska ekonomin, våra företags export och utveckling samt de svarta anställda vid dessa företag i . I riksdagsdebatten (anf. nr 135, s. 42) betecknar utrikesminister propositionen om förbud mot investeringar i Sydafri ka och som en gest som kan och bör göra. Den gesten kan för oss själva bli av ganska allvarlig och prejudicerande natur. EG-staterna har enats om en särskild uppförandekod för företag i . Den berör förhållandet mellan arbetsgivare och arbetstagare, emigrerande arbetskraft, lönefrågor och segregationsfrågor på arbetsplatsen. Enligt koden skall moderföretagen offentliggöra en rapport om framstegen på dessa områden. EG-regeringarna skall ta ställning till hur koden tillämpas. Även den kanadensiska regeringen har antagit en liknande kod. Amerikanska företag har enats om en frivillig kod för företagens uppträdande i . Svenska företag har också självmant i samarbete med låtit utarbeta en dylik kod. Dessa företag torde vara beredda att gå vidare på denna väg under förutsättning att rimlig expansion tillåts. Dessa åtgärder borde, enligt moderata samlingspartiet, kunna utgöra en konstruktiv och framkomlig väg för att reglera svenska företags verksamhet i och . Sanktioner riktade mot den sydafrikanska regimen bör även fortsättningsvis initieras och genomföras i FN:s regi. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs 1. att uttalar att, i överensstämmelse med tidigare praxis, svenska sanktioner eller sanktionsliknande åtgärder riktade mot visst land skall bygga på av fattade beslut eller rekommendationer, 2. att hemställer att regeringen upptar överläggningar med svenska företag om riktlinjer för svenska företags verk samhet i och , 3. att avslår regeringens proposition 1978/79:196. H. () L. () i () () () PER () () ()