ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G202241 · 1979-01-12 00:00:00 — av i och om avdragen vid inkomsttaxeringen för representationskostnader Vår motion 1976/77:315 angående begräsning av rätt till avdrag för representationskostnader avslogs av skatteutskottet i betänkandet 1976/ 77:27 med motiveringen att företagsskatteberedningen skulle göra en översyn av reglerna. Denna lämnade sitt betänkande . I detta betänkande står bland annat: Avdragsrätten bör dock inriktas på kostnader för normala måltider. En annan riktpunkt bör vara att måltiderna skall intas under eller i direkt anslutning till affärsförhandlingar eller liknande. Det skall med andra ord i regel vara fråga om kostnader för förtäring under normal arbetstid. Det inslag av mera dyrbar och generös representation som det företrädesvis blir tal om vid kvällsbesök på restauranger faller med detta synsätt utanför det avdragsgilla området. 1 likhet med vad nu gäller får det ankomma på att i anvisningar ange belopp liksom de förutsättningar i övrigt som behöver ställas upp för avdragsrätt. I fråga om beloppsnivå synes enligt beredningen . per person (exklusive mervärdeskatt) och måltid vara skäligt i nuvarande kostnadsläge. I fråga om representation gentemot utomnordiska företag bör dock gränsen kunna sättas högre. Med anledning av ovanstående är det därför förvånande att i sina anvisningar RSV Dt 1978:23 beslutat ändra anvisningarna om avdrag för representation utom hemmet till högst . för lunch (tidigare .) för middag eller supé, efter utgången av 1978. Vi anser att med det budgetläge vi har bör man iaktta största möjliga sparsamhet både med statliga medel och med att medge onödiga avdrag för företag och enskilda. Vi föreslår därför att beslutar om sänkta avdrag för representation i riktning mot företagsskatteberedningens förslag från och med utgången av 1979. Dessa summor bör även vara riktlinjer för statliga företags, styrelsers och nämnders representationskostnader. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos RSV begär ändrade anvisningar om avdrag för representation. () () CiOTAB 61048 Slockholm 1979
mot · G202242 · 1979-01-11 00:00:00 — om extra avdrag vid beskattningen för höjda levnadskostnader i samband med sjukdom Vissa personer är på grund av sin sjukdom i behov av särskild kost. Detta medför i många fall betydligt högre matkostnader för dessa grupper än för alla dem som obehindrat kan äta normal kost. Dessa fördyrade matkostnader drabbar personer som t. ex. är i behov av diabeteskost, glutenfri kost eller fettreducerad kost. 1 en på uppdrag utförd utredning om diabetikervården påtalas att diabeteskost blir avsevärt dyrare än vanlig husmanskost. Samma resultat har en gjord undersökning vid i kommit fram till. Man konstaterade i den att råvarorna till diabeteskosten är dyrare än de råvaror man använder för normalkosten vid sjukhuset. Samma fördyring drabbar övriga grupper som är hänvisade till specialkost av olika slag. Många av dessa människor med en kronisk sjukdom innehar och klarar av ett påfrestande och ansvarsfyllt arbete, betalar sina skatter och fungerar som en frisk samhällsmedborgare om de äter en rätt kost och med det en dyrbar kost. Är det då inte rimligt att denna fördyring av kosten skall medföra ett avdrag, lika för alla för inkomsternas förvärvande, utan den inkomstprövning som nu tillämpar? Enligt nu gällande normer ser beräkningen av normalavdrag ut enligt följande: Om inkomsten uppgår till Extra avdrag medges normalt högst mer än men inte mer än men inte beräknade merutgifter beräknade merutgifter hälften av beräknade merutgifter hälften av den del av beräknade merutgifter som överstiger 1/10 av inkomsten 1* 1978/79. Gift skattskyldig Om makarnas sammanlagda inkomster uppgår till Extra avdrag medges normalt med belopp motsvarande högst mer än men inte mer än men inte beräknade merutgifter beräknade merutgifter hälften av beräknade merutgifter hälften av den del av beräknade merutgifter som överstiger 1/20 av inkomsten Som gifta räknas också sammanboende, som varit gifta med varandra, samt sammanboende, som har eller har haft gemensamt barn. Om den skattskyldige haft hemmavarnde barn bör ovan angivna inkomstgränser i resp. tabell ökas med för varje sådant barn. Förmögenhet bör beaktas i överensstämmelse med vad som sägs i RSV:s anvisningar om avdrag för nedsatt skatteförmåga för folkpensionärer. Dessa normer medför att de flesta med normalinkomst för en mycket liten avdragsrätt för sina fördyrade matkostnader. Eftersom en rätt sammansatt kost för dessa grupper och med detta en avsevärt dyrare kost är förutsättningen för att kunna utföra sitt arbete bör alla ha rätt till lika avdrag i sin inkomstdeklaration oavsett inkomstens storlek. Som situationen nu är avgörs avdragens storlek på ett mycket varierande sätt beroende på var i landet man är bosatt och hur vederbörande taxeringsnämnd tolkar anvisningarna. Med anledning av det anförda föreslås 1. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande vissa kroniskt sjukas avdragsrätt i självdeklarationen för dyrare matkostnader, 2. att i anledning av detta som sin mening ger regeringen till känna att utfärdar nya bestämmelser. () ()
mot · G202243 · 1979-01-11 00:00:00 — av och om befrielse från skatt för barnpension Barnpension från allmän försäkring utgår till barn vars ena eller båda föräldrar avlidit. Denna pension är skattepliktig. Skatteplikten innebär att barnpensionen och barnets eventuella andra inkomster läggs samman vid skatteberäkning. Detta medför att barn med barnpension som exempelvis genom feriearbete bidrar till sin egen försörjning får ferieinkomsten beskattad till skillnad från andra barn vilkas ferieinkomst är skattefri, därest den icke överstiger . (grundavdrag plus avdrag å inkomst av tjänst). Vid beskattning av hela ferieinkomsten kan man räkna med att ungefär en tredjedel betalas i skatt. Det måste anses orättvist att barn som uppbär barnpension på grund av förlust av en förälder skall behandlas hårdare från skattesynpunkt än barn som har förmånen att ha båda föräldrarna i livet. Barnpension bör ses som en ersättning för det underhåll barnet skulle ha fått från föräldern om denne fått leva. Sådant underhåll är skattefritt för barnet oberoende av om underhållet ges av förälder som barnet sammanbor med eller om det utges av förälder som icke sammanbor med barnet. Från dessa synpunkter borde barnpensionen vara helt eller delvis skattefri, så att den nuvarande olika behandlingen av barns beskattning upphör. Det bör utredas vilken lösning som skall väljas för att uppnå jämlika förhållanden mellan barn med och utan barnpension. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär utredning och förslag syftande till att barnpension från allmän försäkring blir helt eller delvis skattefri.
mot · G202244 · 1979-01-11 00:00:00 — av m. fl. om ändrade rutiner för blodprovstagning vid misstanke om rattonykterhetsbrott I samband med misstanke om rattonykterhet förekommer blodprovstagning, vilket i de flesta fall sker på sjukhus. Själva blodprovstagningen utförs av en sjuksköterska, men i samband med blodprovstagningen undersöks den misstänkte föraren även av en läkare, som utför vissa enkla rutinprov. Antalet misstänkta rattonyktra är störst i samband med och veckoslut samt på tidpunkt då tillgången på läkare är mycket begränsad. Detta innebär att provtagningen i många fall tar onödigt . För den misstänkte är det besvärande att behöva vänta på att en läkare får tid att utföra undersökningen. Eftersom provtagningen sker i närvaro av polis är det även från polisens synpunkt förenat med nackdelar på grund av den långa tidsåtgången. Polisens begränsade personaltillgång borde få användas till mera angelägna uppgifter än en onödigt lång väntetid på en läkarmottagning. Man kan även ifrågasätta om det kan vara rätt att ta läkarens tid i anspråk för att utföra dessa enkla rutinprov. De borde i stället kunna utföras av en sjuksköterska. Läkares medverkan är då endast nödvändig om medicinska skäl föreligger eller om den misstänkte så begär. Med hänvisning till ovanstående föreslås att måtte besluta att hos regeringen hemställa att rutinerna i samband med blodprovstagning vid misstanke om rattonykterhet omprövas i enlighet med vad i motionen anförts. () ()
mot · G202245 · 1979-01-11 00:00:00 — om åtgärder för ett jämnare utnyttjande av kriminalvårdens anstaltsplatser Antalet tillgängliga platser vid våra fängelser har minskat, främst beroende på att antalet dömda till långa fängelsestraff ökat i betydande omfattning. har t. ex. tvingats vidta åtgärder för att öppna avdelningar som stängts . kan konstateras att en betydande överkapacitet finns och tiden . Enligt uppgifter utgör domstolarnas långa sommarledigheter ett avbrott i dömandet, som bidrar till den överanhopning som sker på vissa tider vid fängvårJsanstalterna. En undersökning av möjligheterna till en jämnare handläggning vid domstolarna skulle förhoppningsvis verkningsfullt kunan bidra till en utjämning av antalet tillgängliga platser. En översyn av uppskovsinstitutet skulle också kunna bidra till en lösning i samma riktning. Från ekonomisk synpunkt skulle en jämnare fördelning över vara att föredra. En översyn av dessa betydande faktorer skulle lämpligen kunna göras av och utan alltför lång tidspillan. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen anhåller att och tillsammans gör en översyn av i motionen påvisade förhållanden.
mot · G202248 · 1979-01-10 00:00:00 — 1978/79 248-253 av m. fl. om erkännande av Demokratiska sahariska arabrepubliken, m. m. Vpk har under en följd av år krävt erkännande av Demokratiska sahariska arabrepubliken och att anvisar medel till befrielseorganisationen ,den revolutionära rörelsen i det land som är ockuperat av och . har i internationella sammanhang sagt sig stödja det sahariska folkets rätt till självbestämmande men längre har man inte velat sträcka sig. Detta trots att det vid det här laget torde vara väl dokumenterat vilka som har folkets stöd i landet. Vad som i själva verket skett är att två länder, och , ockuperat ett tredje land med en lagligt vald regering, nämligen Demokratiska sahariska arabrepubliken. Bakgrunden till denna ockupation är väl känd - främst är det ekonomiska och militärstrategiska skäl men också politiska definierar sig som en progressiv och anti-imperialistisk stat. Vpk kan inte acceptera denna ockupation. Vi kräver ett kraftfullt fördömande från svensk sida av och angreppskrig och deras brott mot de mänskliga rättigheterna. Vidare föreslår vi ett svenskt erkännande av Demokratiska sahariska arabrepubliken och att 10 milj. kr. anslås till Frente POLISARIO. Mot bakgrund av det anförda yrkas 1. att hos regeringen anhåller a. att fördömer och angreppskrig och deras brott mot de mänskliga rättigheterna, b. att erkänner Demokratiska sahariska arabrepubliken, c. att i FN verkar för organisationens erkännande av Demokratiska sahariska arabrepubliken, 2. att beslutar att för /80 anvisa 10 milj. kr. till humanitärt bistånd åt Demokratiska sahariska arabrepubliken och Frente POLISARIO,den revolutionära fronten för oberoende. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) 1 1978/79.
mot · G202249 · 1979-01-11 00:00:00 — av m. fl. om erkännande av Demokratiska republiken , m. m. 1975 deklarerade FRETILIN Östra Timors frihet och nationella oberoende. Detta godtogs emellertid inte av vare sig eller . har bedrivit en systematisk terror och ett systematiskt förtryck av befolkningen. I FN har biträtt de förslag som stöder befolkningen i i dess kamp mot ockupationsmakten. Detta är naturligtvis positivt men långt ifrån tillräckligt. som vi i ord stöder , exporterar vi också vapen till . intar alltså en mycket tvetydig hållning och orden sträcker sig inte till handling. Trots stora svårigheter har Östra Timors regering under FRETILIN:s ledning organiserat befolkningen. Hur stor del av landet som behärskas av är svårt att ange. Klart är dock att FRETILIN är den ledning som erkänns av breda befolkningsgrupper. Klart är också att befolkningen lidit svår nöd genom invasion biträdd av svenska vapen. Vpk kräver därför att diplomatiska förbindelser upprättas med regeringen i Demokratiska republiken och att humanitärt bistånd anvisas till FRETILIN. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att hos regeringen hemställer om att diplomatiska förbindelser upprättas med regeringen i Demokratiska republiken , 2. att beslutar att för /80 anvisa 10 milj. kr. i humanitärt bistånd till Demokratiska republiken . (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G202250 · 1979-01-12 00:00:00 — av och i om försvarets personalpolitik I propositionen 1978/79:100 bilaga 7, försvarsdepartementet, redovisas otillräcklig rekrytering och icke planerade avgångar inom alla försvarsgrenar. Det är då rimligt att fråga sig vad detta kan bero på, om det finns något samband mellan rekryteringssvårigheter och avgångar samt hur man får en ändring till stånd. Problemen är inte nya men har relativt slentrianmässigt avfärdats som en lönefråga. Kapten har emellertid genom en undersökning kommit fram till en annan slutsats. Han menar att dålig arbetstillfredsställelse och missnöje med försvarets personalpolitik är de främsta anledningarna till att officerarna avbryter sin militära karriär. Traditionellt har den militära karriären förutsatt mycket stor rörlighet hos vederbörande. Det har också under en lång följd av år accepterats, dock under allt större ifrågasättande. tycks den tidpunkt vara nådd, då kravet på rörlighet på allvar ställs emot berättigade krav från officersfamiljernas sida. Det kan gälla hustruns möjlighet att fullfölja sin utbildning eller utöva sitt yrke och barnens svårigheter med täta skol- och kamratbyten. Vi anser att man med fog kan ifrågasätta, om inte den nuvarande flyttningspolitiken i den militära karriären skall vägas mot möjligheten att rekrytera och behålla dugligt folk. Vi anser att frågan är av sådan vikt att den bör bli föremål för utredning. Med anledning av ovanstående hemställs att hos regeringen begär en utredning om försvarets personalpolitik. () () 1* 1978/79.
mot · G202252 · 1979-01-11 00:00:00 — av och om inrättande av musikplutoner inom försvaret Det är angeläget att den värnpliktiges grundkunskaper utnyttjas och tas till vara inom den militära organisationen i så stor utsträckning som möjligt. Som ett exempel på detta kan nämnas att idrottsintresserade ungdomar ges möjlighet att fullgöra sin värnplikt i särskilda idrottsplutoner, där dén rent militära utbildningen varvas med idrottsträning. a. , och ges vissa värnpliktiga möjlighet att på liknande sätt fullgöra sin värnplikt i särskilda musikplutoner, där de utöver militär utbildning (t. ex. i sjukvård) ges fortsatt utbildning i musik och att uppträda som paradmusikkår. Den norska värnpliktsorkestern -HM Konungens Gardesmusikkorps - kan nämnas som exempel på hur hög standard en värnpliktsorkester kan nå. har genom , kommunala musikskolor, musikhögskolor m. m. tusentals amatörmusiker i värnpliktsåldern. Många av dem är lämpade att ingå i en värnpliktig musikkår, som efter särskild utbildning bör kunna nå hög standard och därigenom inte endast bli till glädje inom förbanden utan också utgöra god PR för försvaret utanför kasernerna. Härmed föreslås att det på försök organiseras fyra musikplutoner om ca 50 värnpliktiga vardera. Utbildningen kan förslagsvis kombineras med sjukvårdsutbildning och förläggas till trängregementen. För att erhålla stil och ordning vid framträdande av musikkårer i militära sammanhang och dessutom möta konkurrens från utländska musikkårer har musikplutoner en stor funktion att fylla. Tar man i beaktande vad de skulle komma att betyda för popularisering av försvarsmakten och god PR för bör en sådan åtgärd övervägas. Överförandet av militärmusiken till regionmusiken har uppenbarligen medfört problem att tillgodose försvarets behov av militär musik. Militärmusik är av minst lika stort kulturvärde som andra musikformer, varför dess fortbestånd måste säkerställas. Den i motionen föreslagna modellen bör lämpligen prövas i samband med översyn av regionmusikens roll i det regionala musiklivet. Med stöd av det ovan anförda hemställs att beslutar att hos regeringen anhålla om förslag till inrättande av musikplutoner inom försvaret.
mot · G202253 · 1979-01-11 00:00:00 — av m. fl. om ändrad organisation för besvärsprövning inom socialförsäkringen Efter ett riksdagsbeslut har inrättats tre regionala försäkringsrätter med uppgift att överpröva ärenden som handläggs av försäkringskassorna. De nya organen har övertagit de uppgifter som skötts av och försäkringsrådet. Vid behandlingen framförde vi från socialdemokratiskt håll kritik mot propositionen vad gäller de begränsningar som gjorts i fråga om lekmannainflytande och representation från arbetsmarknadens organisationer (motion 1977/78:139). Vi framhöll i nämnda motion att en stor mängd ärenden kommer att falla utanför en lekmannamedverkan med den föreslagna och beslutade ordningen. Det är enligt vår uppfattning omotiverat att socialförsäkringsmålen.som avser skälighetsbedömningar och där kännedom om arbetslivet och allmän livserfarenhet spelar stor roll för avgörandena, kommer att avgöras av tjänstemän såväl i försäkringskassorna som i försäkringsrätterna. Detta gäller bl. a. ärenden om sjukpenninggrundande inkomst, sjukpenning, bidragsförskott, utbildningsbidrag, vuxenstudiestöd och värnpliktsförmåner. Samtliga dessa ärenden är av stor betydelse för den enskilde och hans ekonomi, och de grundar sig också i stor utsträckning på genomförda reformer, där lekmannainflytandet är särskilt värdefullt när det gäller att utforma praxis. Den beslutade ordningen är betänklig även från den synpunkten att lekmännens möjligheter att få en allsidig inblick i och erfarenhet av samtliga grenar av socialförsäkringen begränsas. Enligt vår mening väger de nackdelar som från rättssäkerhets- och andra synpunkter är förenade med den gjorda begränsningen av lekmannainflytandet väsentligt tyngre än de marginella administrativa fördelarna. Inför propositionsskrivandet uttalade sig också flera remissinstanser för ett vidgat lekmannainflytande (försäkringsdomstolen, JO, LO, TCO, , m. Den andra punkten på vilken vi anförde kritik gällde begränsningen av arbetsmarknadsorganisationernas representation i rätterna. Socialförsäkringsprocessen berör i hög grad arbetstagare och arbetsgivare. Organisationerna har därför tillförsäkrats ett inflytande över utnämningen av de icke lagfarna ledamöterna i försäkringsöverdomstolen. Något sakligt skäl att tillämpa en annan ordning för försäkringsrätterna finns enligt vår mening inte. marknadens organisationer (LO, TCO, SAF) bör därför få nominera sammanlagt hälften av ledamöterna i försäkringsrätterna. Återstående ledamöter bör nomineras av de politiska partierna. Härigenom kan det ankomma på regeringen att utse samtliga ledamöter. bör begära förslag från regeringen till nästa i enlighet med vad vi anfort. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om förslag till nästa om ändrad organisation för besvärsprövning inom socialförsäkringen i enlighet med vad som föreslås i motionen. () () () () () () () () ()
mot · G202255 · 1979-01-11 00:00:00 — av m. fl. om slopande av den individuella taxebindningen för vissa läkare Genom ett förslag från den borgerliga trepartiregeringen (proposition 1977/ 78:23) infördes en ny, med den allmänna sjukvården konkurrerande privatläkarorganisation. Från socialdemokratin protesterade vi emot detta uttryck för en privatiseringstanke inom en sektor där samhället allmänt anses ha till uppgift att tillgodose medborgarnas behov. Så länge det är en brist på läkare inom landstingens öppna sjukvård är det också av detta skäl olämpligt att införa en ny organisationsform för privatpraktiserande läkares verksamhet. Vi pekade också på de faror som låg i att öppna en ny väg för taxehöjningar inom sjukvården, vilken kunde få besvärande överströmningseffekter från den offentliga hälso- och sjukvården till privatsjukvården. I propositionen angavs som ett skäl för den nya privatläkarorganisationen att den skulle bidra till en jämnare fördelning av läkarvårdsresurserna i landet. Med hänsyn härtill kan det finnas skäl att se efter för vilka orter ansökan om etablering av privatläkare gjorts enligt de nya reglerna. Enligt vad vi erfarit har begärt förhandsprövning av etablering på fjorton orter, nämligen , , , , , , , , , , , , och . Det gemensamma för dessa orter är att det i flertalet fall rör sig om orter med god tillgång till sjukvård, att det i huvudsak är i större städer och inte i mindre orter som etablering föreslagits och att bara en ort i föreslagits, nämligen den där läkarutbildningen bedrivs. För nio av de aktuella orterna har också landstingen avstyrkt etablering. Erfarenheterna av den nya organisationen har styrkt oss i vår uppfattning att det var ett dåligt underbyggt förslag de borgerliga partierna drev igenom. Möjligheten till individuell taxebindning enligt beslutet i anledning av propositionen 1977/78:23 bör därför slopas. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om individuell taxebindning för vissa privatpraktiserande läkare. () () () ()
mot · G202256 · 1979-01-11 00:00:00 — om vårdbidraget för vård av diabetessjukt barn Enligt 9 kap. 4 § lagen om allmän försäkring (AFL) äger försäkrad förälder för vård av barn som ej fyllt rätt till vårdbidrag om barnet på grund av sjukdom, psykisk utvecklingsstörning eller annat handikapp för avsevärd tid är i behov av särskild tillsyn och vård. Vid bedömningen av rätt till vårdbidrag skall också hänsyn tas till sådana merutgifter som uppkommer på grund av barnets handikapp eller sjukdom. Vårdbidraget utgår alltefter tillsyns- och vårdbehovets omfattning och merutgifternas storlek med belopp motsvarande hel eller halv förtidspension till ensamstående jämte pensionstillskott som svarar mot pensionen. Bidraget beviljas att utgå tills vidare. Behovet av bidraget skall normalt omprövas . Enligt uppgift från tillämpas numera en praxis som innebär att för vård av diabetessjukt barn före skolåldern beviljas i regel halvt vårdbidrag. Vidare anser verket att det för tid efter skolålderns inträde inte föreligger samma behov av vård utan att barnet normalt sett självt skall kunna handha den dagliga skötseln av sin sjukdom. Därför beviljar verket vårdbidrag fr. o .m. skolålderns inträde endast om speciella förhållanden föreligger. För ett diabetessjukt barn innebär skolarbetet ytterligare krav och påfrestningar, vilket drabbar även föräldrar och vårdnadshavare. Det är exempelvis vanligt att någon av föräldrarna måste se till sitt barn vid skollunchen med hänsyn till vikten av att ett diabetessjukt barn äter och rätt mängd mat. Detta innebär både stor arbetsbörda och fördyrade omkostnader. Från försäkringsdomstolen uppges att man i stort tillämpar samma praxis som . Man uppger dock att man f. n. har att pröva ett par fall som rör vårdbidrag för diabetesbarn och att, med hänsyn till nya läkarrön som gjorts, praxis kan komma att ändras. Det kan diskuteras vid vilken ålder ett barn normalt självt skall kunna i huvudsak handha den dagliga skötseln av sin sjukdom. Det synes dock vara orimligt att just vid skolstarten lägga en ännu större belastning på barnet. Med hänsyn till detta bör övervägas att bevilja vårdbidrag till dess barnet uppnått en ålder av . Med hänvisning till det anförda hemställer jag att hos regeringen begär utredning och förslag om en höjning av åldersgränsen för vårdbidrag för diabetessjukt barn.