mot · G202822 · 1979-01-23 00:00:00 — av och om en statskommunal enhetsskatt De statliga och kommunala skatternas och avgifternas andel av bruttonationalprodukten har ökat dramatiskt : Denna utveckling förklaras främst av den kommunala utgiftsexpansionen. Av den offentliga sektorns utgifter används två tredjedelar för kommunala angelägenheter. För denna verksamhet har kommunerna en i princip fri beskattningsrätt. Detta förhållande kan knappast fortsätta. Samhällsarbetet måste utgå från en totalsyn på statens, landstingens och kommunernas ekonomi och skatter. Skatterna spelar en stor roll i konjunktur- och stabiliseringspolitiken. Inkomstfördelningen mellan olika grupper i samhället sker med hjälp av skatterna. Skattepolitiken är avgörande för fördelningen av samhällets resurser på mellan privat och offentlig sektor. Olika nivåer på kommunalskatterna ger olika marginaleffekter för den totala inkomstskatten. På alla dessa områden påverkas utvecklingen av kommunalskatten. Det visar att riksdag och regering för att kunna besluta i viktiga samhällsekonomiska frågor också måste ha den kommunala beskattningen under kontroll. Detta talar för en samordning av den statliga och kommunala beskattningen genom att införa en statskommunal enhetsskatt. Då inställer sig frågan om värdet av en helhetssyn på statens och kommunernas ekonomi och skatter jämfört med beskattningsrättens värde för den kommunala självstyrelsen. Avgörande för denna fråga är om fördelningen av enhetsskatten till landsting och kommuner utformas som en total ram för samtliga kommunala aktiviteter eller om fördelningen också skall innefatta styrning mellan olika kommunala ändamål. För den kommunala självstyrelsens skull är det nödvändigt att fördelningen av skattemedlen sker i form av en totalram. Denna generella fördelningsprincip bör baseras på ett visst krontal, som beslutas, per skattekrona med minst 100-procentig skattekraft för resp. kommun och landsting samt med bl. a. åldersstruktur och geografisk belägenhet invägda i själva fördelningssystemet. Det skulle i så fall betyda att den statliga styrningen för olika kommunala ändamål skulle komma att väsentligt minska i förhållande till vad som gäller . Enligt vissa undersökningar är nämligen den kommunala verksamheten till hela två tredjedelar i större eller mindre utsträckning styrd av staten. Detta är en ytterst allvarlig begränsning av den kommunala självstyrelsen. Frågan är om inte dessa tvångsförhållanden för kommunerna är mera besvärande för den kommunala självstyrelsen än borttagandet av beskattningsrätten skulle vara. Av vårt resonemang vågar vi antaga den slutsatsen att en helhetssyn på skatterna numera bör vara viktigare för samhällsekonomin än vad beskattningsrätten är för den kommunala självstyrelsen. Detta gäller särskilt om borttagandet av beskattningsrätten och införandet av en statskommunal enhetsskatt med ramfördelning till landsting och kommuner kombineras med en minskning av den statliga styrningen av den kommunala verksamheten. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär en utredning av frågan om en statskommunal enhetsskatt med ramfördelning av skattemedel till kommuner och landsting i enlighet med motionen. () () GOTAB 61170 Slockholm 1979