mot · G2021944 · 1979-01-25 00:00:00 — av m. fl. om färjeleden mellan och Vid färjeleden mellan och utanför finns två färjor, dels en ordinarie linfärja, dels en frigående reservfärja. Den frigående reservfärjan har haft stor betydelse för trafikens upprätthållande, särskilt , då isläggning ofta hindrat linfärjan att gå. Samma sak gäller då linfärjan varit föremål för reparationer och underhåll, vilket förekommer rätt ofta. I syfte att spara bl. a. personal planerar en indragning av den frigående färjan mellan och . har man för avsikt att införa enmansbemanning på linfärjan, också detta i syfte att kunna göra personalbesparingar. Enligt vår mening riskerar man att med de föreslagna åtgärderna få betydligt försämrad trafikservice i det berörda området. Invånarna på , som är helt beroende av färjetrafiken för att kunna nå fastlandet, känner naturligtvis stor oro inför dessa åtgärder. Om reservfärjan försvinner, och den ordinarie färjan drabbas av driftstörningar i någon form, kan detta få allvarliga konsekvenser för torsöborna. Ambulans och brandkår kan bl. a. få stora svårigheter att nå ön inom rimlig tid. besvarade kommunikationsminister en fråga i om dessa förhållanden. I svaret sades följande: För att trafiken med linfärjan skall kunna upprätthållas skall, enligt vad jag erfarit från , en luftbubblingsanläggning installeras i likhet med vad som skett på motsvarande leder bl. a. i . Härigenom hålls vattnet i rörelse så att isläggning förhindras. Erfarenheten från driften av denna typ av färjor och anordningar är god. Genom att färjeleden på detta sätt bör kunna hållas fri från hindrande is kommer någon förändring av trafiken inte att ske. Den frigående färjan kommer också att t. v. behållas som reserv i leden. Av dessa skäl avser jag inte att vidtaga några åtgärder i frågan. Av detta svar kan utläsas att då den påtalade luftbubblingsanläggningen är installerad, kommer uppenbarligen reservfärjan att dras in. är det emellertid inte bara isläggning som kan förhindra linfärjan att klara transportarbetet. Vid motorhaverier, linbrott och andra störningar i driften ligger trafiken nere, och konsekvenserna av detta är svåra att överblicka. Beträffande den av föreslagna enmansbetjäningen av linfärjan kan följande anföras: Inspektör vid har vid en inspektion på platsen uttalat som sin bestämda mening att minimibeman ningen på färjeleden skall vara en befälhavare och ytterligare en man, alltså två mans besättning. Detta anser han nödvändigt för upprätthållande av sjösäkerheten i farleden. Denna uppfattning har inspektör gett till känna. Detta till trots har medgivit och beslutat att enmansbemanning skall inforas vid den aktuella färjeleden. Mot detta beslut har den berörda färjepersonalen protesterat med tanke på såväl passagerarnas säkerhet som sin egen arbetssituation. meddelade de anställda vid färjeleden sina synpunkter på den aktualiserade enmansbemanningen till såväl som . Där framhöll man bl. a. följande: Vi anser, mot bakgrund av det vi själva anfört, och i enlighet med insp. rapport att en minimibesättning på två man är ett måste ur sjösäkerhetssynpunkt på färjeleden Torsö-Sundsörn och på samtliga liknande färjeleder: landet. försök till besparingsåtgärder utgör en inskränkning i skyddet för de anställda och för sjösäkerheten. Av detta framgår att den berörda personalen känner stor olust och oro inför de föreslagna personalnedskärningarna, vilket enligt deras mening kan komma att drabba såväl passagerarnas säkerhet som deras egen arbetsmiljö. Med stöd av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna 1. att reservfarjan vid färjeleden bibehålls, 2. att minimibesättningen vid färjeleden bör vara två man. () ()