ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G2022011 · 1979-01-25 00:00:00 — av m. fl. om följderna av en strukturförändring av skogsindustrin i norra Massaindustrins strukturfrågor i norra delen av har mycket påtagligt aktualiserats . Beslut om nedläggning har redan fattats för två fabriksenheter. Nedläggningshot finns för vissa andra enheter. Utredning har gjorts i ett fall om ersättningsproduktion. Stora problem synes dock finnas bl. a. med den nya företagsbildning som erfordras. I ett annat fall skall nu en snabbutredning pröva olika möjligheter för fortsatt verksamhet. I ytterligare ett fall ställs krav på mycket stora miljöinvesteringar som äventyrar fabrikens framtid. På de flesta av de berörda orterna har fabrikerna en dominerande betydelse för sysselsättningen. De regionalpolitiska problemen blir särskilt svåra att lösa om de lämnas tills situationen är akut. Samhället - stat, landsting och kommuner - har gjort stora samhällsinvesteringar. Samhällsservicen i övrigt är anpassad till nuvarande och även större befolkningstal. En nedläggning av en massafabrik på en s. k. bruksort får därför förödande följder om inte annan sysselsättning skapas där. Samhället undgår inte dryga kostnader i en sådan situation. Det bör så långt möjligt förebyggas. Om en strukturförändring inom massaindustrin i norra måste genomföras är det viktigt att nödvändig hänsyn tas till allmänna samhällsintressen. För att detta skall kunna ske måste samhället vara med i händelseutvecklingen. Industrins förutsättningar på en ort är starkt beroende av samhällets insatser på en lång rad områden. Vid förändringar kan inte samhället och dess organ vara passiva. I den mån det finns alternativa lösningar, som ur allmänna synpunkter värderas olika, måste sådana bedömningar nödvändigtvis påverka besluten. Ett sådant exempel kan vara att en av två fabriker är nedläggningshotad. Den ena ligger i en förhållandevis stor ort med ett stort arbetskraftsutbud,den andra i en liten ort med starkt beroende av fabriken för sysselsättningen. På grund av det senare företagets vacklande ekonomi hotas fabriken av nedläggning om rent företagsekonomiska krafter får fälla utslaget. Från förs ca en tredjedel av massaråvaran ut ur länet på grund av den industristruktur som etablerats . Ägarförhållandena i skogen i är i hög grad integrerade i ägarförhållandena i den industri som i ökande grad för massaråvaran ut ur länet. Risk finns att kan komma att åderlåtas på massaindustri genom nedläggning och därtill på ur samhällssynpunkt mycket känsliga orter. Enligt vår mening är det viktigt att samhällsekonomiska och regionalpolitiska värderingar kommer in på ett så tidigt stadium som möjligt. Vi föreslår därför att en delegation tillsätts med personer såväl från centrala myndigheter som från berörda län med uppgift att bevaka och tillvarata samhällsekonomiska och regionalpolitiska intressen. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställs att hos regeringen begär en delegation med uppgift att särskilt beakta de samhällsekonomiska och regionalpolitiska följderna av en eventuell strukturförändring av skogsindustrin i norra . () ()
mot · G2022012 · 1979-01-25 00:00:00 — av och om beredskapen beträffande energiförsörjning Den extremt kalla väderleken omkring , stormar och snöoväder, kom att på flera sätt visa sårbarheten i vår försörjning och beredskap för oförutsedda händelser. Det omfattande elstoppet åskådliggjorde ytterligare vilka konsekvenser för stora områden och miljontals människor ett relativt begränsat fel kan medföra. Av det skedda kan man dra den slutsatsen att vi i allmänhet överskattat säkerheten i vårt försörjningssystem och att vi alltför lättvindigt byggt vidare under kortsiktiga ekonomiska bedömningar och därmed ökat riskerna för katastroftillbud av olika slag under exceptionella förhållanden. Chefen för överstyrelsen för ekonomiskt försvar har i ett uttalande uttryckt farhågor av det slag som här inledningsvis antytts. De största riskerna och den stora sårbarheten finns vid allvarliga störningar på eldistributionen, oljetillförseln och alltmer på datasystemet. Som ett exempel visas hur gällande bestämmelser om att i varje hus skall finnas beredskap för alternativ uppvärmning sätts ur spel och man blir totalberoende av eltillförsel, såväl för direktuppvärmning som för fördelning och drift av värmeproduktionen. Det inträffade bör enligt vår mening föranleda en allmän översyn av vår beredskapssituation inom de här berörda områdena. Det finns anledning att skärpa kraven på alternativa försörjningssystem. Ökad uppmärksamhet måste iakttas vid ökad stordrift. Decentraliserade lösningar i mindre skala torde bli realistiska alternativ i många fall. Ett näraliggande och även ur energisparsynpunkt aktuellt alternativ är uppvärmning med ved eller andra inhemska bränslen såsom torvjord- och solvärme m. m. Ökade satsningar på utveckling av dessa områden framstår som mer angelägna . Även på drivmedlen för våra transporter bör man öka beredskapen och göra ytterligare ansträngningar för att få fram godtagbara alternativ. Av stort intresse framstår försöken med metanol och gasol som bör få ökade resurser. Utvecklingsarbetet och provningarna i praktisk drift bör påskyndas. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om en översyn av vår beredskap för försörjningen främst inom el-, olje: och dataområdena samt att förslag som innebär ökad trygghet och mindre sårbara utvecklingslinjer på området föreläggs .
mot · G2022014 · 1979-01-25 00:00:00 — av m. fl. om eltaxornas fördelning på fasta och rörliga avgifter Det är ett starkt önskemål att de framtida ökningarna av elkonsumtionen i landet kan hållas så låga som möjligt. Eltarifferna bör därför vara så uppbyggda att energisparande befrämjas. Ett medel att åstadkomma detta är att låta elpriset i så stor utsträckning som möjligt styra konsumenternas uttag av elektrisk ström. Detta bör vara möjligt att genomföra i större utsträckning än vad som f. n. sker. Det kan nämnas att enligt statistiken över statens vattenfallsverks eldistribution - som i detta avseende kan anses i stort sett representativ för den totala eldistributionen i landet - bestod det betalade priset för all av levererad elström 1977 enligt lågspänningstariffer.dvs. i huvudsak till hushåll och småindustri, till av rörliga avgifter och till av fasta avgifter. För den genomsnittlige lågtariffabonnenten motsvarade detta ca . En ökning av de rörliga avgifternas relativa andel, i första hand i vad avser lågspänningstariffema, är en åtgärd som kan förväntas ge incitament till sparande för abonnenterna. En riktpunkt vid överväganden om en sådan åtgärd bör vara att den totala utdebiteringen i det enskilda fallet vid oförändrat eluttag så långt möjligt skall vara ungefär densamma som före taxeändringen. Eltaxorna bör vidare konstrueras så att en i de enskilda eldistributionsföretagen eventuellt uppkommande försäljningsminskning inte i sin tur föranleder krav på taxehöjningar. För de fall där sådana effekter av olika anledningar ändå kan väntas uppstå borde ett system för utjämning av tillfälliga underskott för distributionsföretagen övervägas. kommun har i en framställan föreslagit regeringen att ta initiativ till ändring av principerna för eltarifferna i syfte att minska de fasta och öka de rörliga avgifterna för att åstadkomma energibesparing. Yttranden häröver har bl. a. avgivits av energisparkommittén och statens pris- och kartellnämnd. Statens pris- och kartellnämnd avslutar sitt yttrande på följande sätt: Enligt SPK:s mening bör fördelningen mellan fasta och rörliga avgifter ske med utgångspunkt från de faktiska kostnaderna för produktion och distribution av elkraft. En strikt tillämpning av ett sådant synsätt kan emellertid leda till att de fasta kostnaderna i vissa fall kan bli alltför betungande, särskilt för konsumenter med låg förbrukning. 1 sådana fall får en annan fördelning övervägas, vilket innebär en jämförelsevis högre rörlig avgift i den totala taxekonstruktionen. Härigenom ges konsumenterna en ökad möjlighet att påverka sina totala kostnader för elström. I energisparkommitténs yttrande framhålls att starka skäl finns för fortsatta studier beträffande effekterna av alternativa utformningar av eltarifferna. Det är angeläget att ger sin anslutning till denna uppfattning. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställs att hos regeringen begär en utredning med målsättning att i energibesparande syfte minska de fasta och öka de rörliga avgifternas andel i eltaxorna. . () () () () () GOTAB 61379 Slockholm 1979
mot · G2022016 · 1979-01-25 00:00:00 — av m. fl. Hushållning med energi blir alltmer angelägen. Tillgångarna på fossilt bränsle är kanppa och kärnkraften är förenad med stora problem och risker. Det är därför angeläget att på bästa sätt tillvarata de förnyelsebara energikällorna. Av den totala tillväxten i våra skogar tillvaratas endast en del för industriellt bruk. En betydande mängd blir kvar i skogen som avfall. Många skogsvårdande åtgärder som röjning och gallring skjuts f. n. , då de ofta enbart innebär kostnader för skogsägaren. Inte minst i finns stora arealer högproduktiv skogsmark, som är bevuxen med s. k. skräpskog bestående av olika lövträd. För att omföra dessa arealer till mera produktiv skog krävs avsättning för det virke som därvid erhålls. Eldning med ved är ett sätt att tillgodogöra sig skogsråvara av sämre kvalitet. Bland olika system ter sig f. n. fliseldningen som mest bekväm och förmånlig. Denna lämpar sig väl för småhus, men är kanske ännu mer lämplig för större institutionsbyggnader och för fjärrvärmeanläggningar. För fliseldning finns redan en fungerande teknik, men den är i behov av ytterligare utveckling. Den slutliga och billigare utformningen kommer ofta inte förrän användningen blir mera allmän. Det är därför viktigt att samhället stimulerar investeringar för fliseldning i ingångsskedet. En faktor, som är av avgörande betydelse för beslutet om övergång till fliseldning eller för sådan investering i samband med nybyggnad, är frågan om tillgång på flis. Dels föreligger osäkerhet om tidpunkten då man kan förvänta sig att flis blir en allmän marknadsvara, dels är den mera långsiktiga tillgången osäker. För den senare bedömningen spelar utnyttjandegrad, tillväxt och industrins fiberbehov en roll. Samhället borde i detta sammanhang förslagsvis stödja skogsägarrörelsen så att denna skulle kunna garantera en långsiktig leveranssäkerhet. Inför valet av uppvärmningsmetod spelar naturligtvis kostnaden en stor roll, F. n. torde kostnaden för fliseldning i de flesta fall vara jämförbar med kostnaderna för oljeeldning. Detta gör att den inte är direkt attraktiv. Med tanke på att oljekostnaden så gott som fullständigt är en importkostnad men däremot fliskostnaden till stor del är kostnad för en inhemsk råvara och inhemsk arbetskostnad, av vilken en stor del är skatteintäkter för samhället, skulle samhället kunna bistå med ett betydande prisstöd på flisen. Ännu viktigare än ett prisstöd vore att samhället garanterade en viss långsiktig relation till andra energikällor såsom olja och el. Att det skulle vara möjligt att sätta prisgarantin till fliseldningens förmån framgår av ovan 1* 1978/79. nämnda national- och samhällsekonomiska effekter. Samhällets stödåtgärder till fliseldning kan sammanfattas sålunda: Investeringsstöd inom ramen för Stöd till energibesparande åtgärder i byggnader. Tryggad leveranssäkerhet genom samverkan med skogsägarrörelsen. Långsiktig prisgaranti i förhållande till olja och el. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär förslag till stöd för fliseldning i enlighet med vad som anförts i motionen. () () ()
mot · G2022019 · 1979-01-25 00:00:00 — av m. fl. om höjt anslag till främjande av hemslöjden Riktlinjerna för det statliga stödet till hemslöjden fastställdes av statsmakterna vid riksdag. Enligt dessa riktlinjer skall större delen av statens stöd till den ideella hemslöjdsverksamheten lämnas i form av bidrag till en hel- eller deltidsarbetande hemslöjdskonsulent i varje län. Som villkor gäller att svarar för minst lika stor del av kostnaderna som staten. Vidare sägs beslut att bidragen skall beräknas med utgångspunkt i den lön som fastställts efter vederbörliga förhandlingar. har verksamheten byggts ut så att varje län numera har minst en heltidsanställd hemslöjdskonsulent. I de län där det finns mer än en tjänst finansieras den andra på annat sätt än genom anslag från staten främst genom landstingen. Förutom länshemslöjdskonsulenterna har beslutat inrätta två tjänster speciellt för sameslöjden. Stödet till främjande av hemslöjden administreras under statens industriverk. Till verket är knutet en rådgivande nämnd, hemslöjdsnämnden. föreslår i sin framställning om anslag för /80 (bilaga B 17. Främjande av hemslöjden) att anslaget tas upp med . I framställningen ingår då främst medel för kostnadsstegringar och i vissa fall något ökad behovstäckning som verket funnit nödvändig. Därutöver har verket begärt särskilda medel för den kostsamma rådgivning som bedrivs i hemslöjdsföreningarnas butiker. 1 propositionen är medel upptagna i oförändrad omfattning och beräknas till . Departementschefen anser att man skall avvakta resultatet av hemslöjdsutredning innan man tar ställning för ytterligare stöd. Vi motionärer kan instämma i denna syn vad gäller ytterligare stöd till hemslöjden, men på en punkt är det nödvändigt med en uppräkning av anslaget, nämligen till hemslöjdskonsulentverksamheten. Däri ingår konsulenternas löner, resor, traktamenten, lokalkostnader m. m. har statens anslag till konsulentverksamheten urholkats och inte täckt halva kostnaden. /77 täckte staten 39 96, 46 96 och huvudmannen . /78 utgjorde statens del och enligt preliminära siffror kommer det under innevarande budgetår att täcka . För att klara åtagandet från staten har industriverket under innevarande år tvingats att utnyttja andra anslag, t. ex. inventeringsanslaget till korisulentverksamheten. Det gör att när departementet nu räknat upp anslaget för nästa budgetår har man utgått från för lågt belopp och på så sätt ytterligare urholkat anslaget. Staten har genom beslut åtagit sig att finansiera av kostnaden för hemslöjdskonsulentverksamheten. För att detta löfte skall kunna uppfyllas krävs en uppräkning av anslaget under B 17. Främjande av hemslöjden med . Däri ingår dels en uppräkning av anslaget till hemslöjdskonsulenterna med , dels till samekonsulenterna med . Med hänvisning till det anförda hemställs att till främjande av hemslöjden anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med . HANS () . ÅSLING (c)
mot · G202202 · 1979-01-10 00:00:00 — 1978/79 202-207 om kostnadsansvaret för arkeologiska undersökningar har haft att ta ställning till frågan om kostnadsansvaret vid arkeologiska undersökningar enligt fornminneslagen 9 §. Därvid har uttalats en medvetenhet om att ganska betydande olägenheter för det aktuella arbetsföretaget kan uppkomma av lagens regler. har emellertid avvisat krav om ändring i förevarande regler under hänvisning till att gällande regler ändock är ett uttryck för en avvägning mellan olika intressen. Det är självklart att vi inte får förstöra delar av vårt unika kulturarv utan att få det väl dokumenterat. Syftet med de arkeologiska utgrävningarna är att skapa bättre förutsättningar att förstå äldre tiders levnadsmönster och kultur och därmed också bättre förutsättningar att förstå dagens samhällsmiljö. Vad som däremot förefaller orimligt är att kostnaderna för en sådan arkeologisk kartläggning ensidigt skall drabba vissa byggnadsföretag på ett sätt som för en del närmast kan betecknas som godtyckligt. I sitt betänkande 1976/77:1 uttalade KrU: "Det är också förståeligt att den som belastas med utgifter av ifrågavarande slag känner sig försatt i en oförmånlig situation i förhållande till den som inte är i motsvarande läge. I vissa fall har de arkeologiska undersökningarna blivit av sådan omfattning att det förefaller obilligt att de skall belasta arbetsföretaget enligt nu gängse regler. Möjligheterna till undantag från gängse regler är beroende av de resurser som ställs till förfogande för att på annat sätt bestrida nu aktuella kostnader. Detta är heller ingen tillfredsställande ordning. Om samhället har behov av mera omfattande arkeologiska undersökningar måste dessa också kunna finansieras av samhället. Fornminneslagens regler bör ändras i enlighet härmed. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen begär en översyn av nu aktuella regler för kostnadsansvar för arkeologiska undersökningar i anslutning till arbetsföretag. 1 1978/79.
mot · G2022023 · 1979-01-25 00:00:00 — av m. fl. om inkoppling av lokala produktionsanläggningar på elnätet Enligt ellagen (1902:71) är den som innehar områdeskoncession för yrkesmässig distribution skyldig att - om inte särskilda skäl föreligger tillhandahålla ström åt var och en som har behov härav för normalt förbrukningsändamål. Distributionsplikt gäller inte för elektrisk ström för uppvärmningsändamål inom område där fjärrvärme distribueras eller avses bli distribuerad. På initiativ av trepartiregeringen har bl. a. fattats beslut om förbättrade ekonomiska villkor för tillvaratagande av elkraft från de små vattenkraftverken. har föreslagit att - i syfte att stimulera kraftproduktionen i små kraftverk - de lokala eldistributörerna skall åläggas att till ett visst pris ta emot kraft från sådana kraftverk och även från andra lokala produktionsenheter, exempelvis vissa vindkraftverk. Vi delar denna uppfattning och anser att koncessionsinnehavaren bör åläggas skyldighet att på skäliga villkor motta inom området producerad elkraft från anläggningar med tekniskt tillfredsställande utformning. Inom pågår utredningar kring de ekonomiska och tekniska villkoren för en anslutning av lokala anläggningar till elnätet. Gällande lagstiftning anförs emellertid som motiv, såväl från koncessionsinnehavarnas sida som från myndigheterna, att ej ta emot överskottsproduktion av el från skilda typer av anläggningar inom koncessionsområdet. Enligt vår mening bör man kartlägga de juridiska hinder som ev. finns för en inkoppling av lokala produktionsanläggningar på elnätet och undanröja desamma. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos regeringen begär att en utredning tillsätts så att de formella hinder som finns i gällande lagstiftning för inkoppling av lokala produktionsanläggningar på elnätet undanröjs. () () () () () ()
mot · G2022025 · 1979-01-25 00:00:00 — av m. fl. om ökat kommunalt inflytande över butiksetableringar Det är ett starkt samhällsintresse att den viktiga servicefunktion som detaljhandeln utgör fungerar på ett tillfredsställande sätt. Butikernas lägen är från allmän synpunkt av stor betydelse. Det är ett viktigt konsumentintresse hur butikerna ligger i förhållande till bostad och arbetsplats. En mindre tätort eller ett bostadsområde som saknar affär framstår som mindre attraktivt. En koncentration av butiker och varuhus till ett kommuncentrum medför nackdelar. Det medför extra investeringar för tillfartsvägar, gator och parkeringsplatser. Annan trafik hindras. Avgasproblem från bilar och inte minst trafikolyckstillbud kommer in i bilden. Koncentrationen medför också att mindre butiker i ytterområden slås ut i konkurrrensen, och detta får till följd att icke bilburna människor får problem med sin tillgång på dagligvaror. För den bilburne kommer också reskostnaden in i bilden. När konkurrensen blir alltför hård går det ut över personalen i småbutikerna men också över personalen i större varuhallar, där personalminskningar och långt gående rationaliseringar medför otrygghet i anställningen. Problem av bl. a. ovan nämnt slag har behandlats i flera statliga utredningar. Vi vill särskilt nämna distributionsutredningens betänkande Samhället och distributionen (1975:69-70). För att bättre tillgodose det samlade konsumentintresset har bl. a. föreslagits att kommunerna ges styrmedel. Det har föreslagits att tillståndsprövning införs enligt särskild lag. Den skall avse all nyetablering och utbyggnad av detaljhandel med livsmedel. Prövning skall enligt utredningen verkställas av kommunstyrelsen. Ett flertal andra förslag som ger kommunerna möjlighet att tillvarata det samlade samhällsintresset har också framförts i nämnda utredning. Om en kommun säger nej till en butiksetablering kan beslutet ej grundas på någon lag. Beslutet kan överklagas och undanröjas. Vi finnér det angeläget att kommunerna och ej marknadsintressen ges möjlighet att avgöra så viktiga delar av samhällsutvecklingen som storbutiksetableringen utgör. Något förslag från regeringen har, trots att betänkandet lämnades , inte aviserats. Vi anser frågan alltför viktig för ytterligare dröjsmål. att beslutar att hos regeringen begära snara förslag i syfte att ge kommunerna verkligt inflytande över etableringar inom varudistributionen. HANS () ()
mot · G2022026 · 1979-01-25 00:00:00 — 1978/79 2026-2029 om den föreslagna hetvattenledningen från till och har utrett frågan om ombyggnad av de båda reaktorerna i , så att de skulle kunna leverera såväl el som värme. En hetvattenledning skulle dras från till och . I utredningen anges att en värmeavtappning från endast är lönsam under förutsättning att en fortsatt utbyggnad av kärnkraft tillåts. Den enighet som råder kring nödvändigheten av att spara olja får inte innebära att vi byter ut oljeberoendet mot beroendet av kärnkraft med än större miljö- och säkerhetsproblem som följd. En hetvattenledning från kärnreaktorer till tätbefolkade områden innebär ett ytterligare steg mot ett alltmer ökat beroende av kärnkraften och gör handlingsfriheten mer och mer illusorisk. En investering i en hetvattenledning från till och innebär så stora kostnader att följden blir att vi binder oss vid ytterligare generationer kärnkraflsreaktorer. Den oljebesparing man eftersträvar kan göras med en satsning på sparåtgärder, alternativa uppvärmningsformer, individuella mätare för varmvatten och elförbrukning och förbättrad isolering för att bara nämna några exempel. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att en hetvattenledning från till och inte skall byggas. () () 1 1978/79.