bet · G301JuU35 · 1979-12-31 00:00:00 — med anledning av propositionen 1979/80:100 såvitt gälleranslag till rättshjälp m. m. jämte motion Utskottet tillstyrker regeringens ipropositionen 1979/80: 100 bilaga 5 () under punkten (s. 125 och 126) framlagda förslag och hemställer att tillRättshjnlpskostnader (ör /81 anvisar ett förslagsanslag av180000000 kr. Utskottet tillstyrker regeringensförslag under punkten (s. 126 och 127) och hemställer att tillRättshjolpsnämnäerna för /81 anvisar ett förslagsanslag av . Allmänna advokatbyråer: Uppdragsverksamhet. Regeringenhar under punkten (s. 127 och 128) föreslagit att 1. godkänna deriktlinjer för den fortsatta verksamheten när det gäller de allmännaadvokatbyråerna som förordats i propositionen, 2. till Allmännaadvokatbyråer: Uppdragsverksamhet för /81 anvisa ettförslagsanslag av . De allmänna advokatbyråerna, som inrättades i anslutningtill rättshjälpsreformen , nådde under sina första verksamhetsår inteupp till full kostnadstäckning. Främst av denna anledning tillkallades år 1977en utredning, allmänna advokatbyråkommittén, för att se över systemet medallmänna advokatbyråer m. m. En huvuduppgift för kommittén var att göra enallmän utvärdering av verksamheten vid de allmänna advokatbyråerna och av deförutsättningar som gäller för verksamheten. Ett viktigt inslag skulle därvidvara att göra en analys av de uppkomna förlusterna och lägga fram förslag tillåtgärder för att förbättra byråernas lönsamhet. Kommittén har redovisat sinaöverväganden och förslag i betänkandet (SOU 1979: 68) De allmännaadvokatbyråerna. Betänkandet har remissbehandlats. Resultatet av översynen av systemet med allmännaadvokatbyråer presenteras i årets budgetproposition (s. 97-125 och 158-233). Ianslutning härtill anger departementschefen riktlinjer för den fortsattaverksamheten när det gäller de allmänna advokatbyråerna. Kommittén har inte funnit anledning till några väsentligaförändringar i 1 ) 979180. JuU1979/80:35 2 förhållande till nuvarande ordning när det gällermålsättningen för och inriktningen av verksamheten vid de allmänna advokatbyråerna.Inte heller vid remissbehandlingen av kommitténs betänkande har framförts synpunktersom pekar på att behov av sådana förändringar föreligger. Ävendepartementschefen anser att den gällande ordningen i allt väsentligt kangodtas också i fortsättningen. Vidare uttalar departementschefen bl. a. att han anser attden nuvarande omfattningen och förläggningen av verksamheten vid de allmännaadvokatbyråerna i allt väsentligt svarar mot de anspråk som kan ställas påtillgång till juridisk service och valfrihet mellan enskilt verksamma ochoffentligt anställda jurister. Den nuvarande verksamheten erbjuder enligt hansuppfattning också tillräckliga möjligheter till kostnadskontroll. Principen omatt verksamheten vid de allmänna advokatbyråerna skall ge full täckning förkostnaderna bör vidare enligt hans uppfattning ligga fast. Det sagda innebär emellertid enligt departementschefeninte att tillgång till eller efterfrågan på juridisk service inte kan växlafrån tid till annan i hela landet eller på enstaka orter. Självfallet bör,framhåller departementschefen, verksamheten vid de allmänna advokatbyråernaäven i fortsättningen kunna anpassas till sådana förändringar. Det kannaturligen också visa sig lämpligt att av lönsamhetsskäl öka eller minskaverksamheten vid en särskild byrå. finner han det naturligtoch nödvändigt att verksamheten fortlöpande omprövas. Enligt vad departementschefen vidare uttalar bör deallmänna advokatbyråerna liksom vara skyldiga att i första hand åtasig ärenden inom rättshjälpsområdet. Några ytterligare bindningar i fråga ominriktningen av verksamheten är enligt hans mening inte påkallade. Han finnerdet naturligt att verksamheten har en inriktning och en bredd som svarar motmedborgarnas behov av juridisk service på olika områden. En särskild fördelhärmed är enligt departementschefen att de allmänna advokatbyråerna blirmindre känsliga för förändringar i efterfrågan på biträde i olika typer avärenden. I fråga om debitering för uppdrag utanför rättshjälpsområdet börenligt departementschefen i fortsättningen inte gälla några särskildaföreskrifter eller riktlinjer som riktar sig enbart till de allmännaadvokatbyråerna. Departementschefen ansluter sig till kommitténsuppfattning att de allmänna advokatbyråerna också i fortsättningen bör drivassom statliga myndigheter. Han uttalar vidare att det bör ankomma på riksdagenatt lägga fast målsättningen för och inriktningen av verksamheten vid deallmänna advokatbyråerna. Det bör enligt departementschefen också i övrigtankomma på att fatta beslut i principiella frågor medan det inomuppdragna ramar bör ankomma på regeringen att besluta i enskilda frågor, t. ex.i fråga om etablering eller nedläggning av någon enstaka byrå. En under översynsarbetet uppmärksammad fråga har varitbyggnadsstyrelsens roll vid anskaffande av lokaler för de allmännaadvokatbyråerna JuU1979/80:35 3 m. m. I anslutning härtill uttalar departementschefen atthan inte finner skäl för att frångå huvudregeln om ansvarför lokalförsörjningen för statliga myndigheter. Han understryker dock att detär angeläget att , och de allmänna advokatbyråernatar upp överläggningar i syfte att effektivisera lokalhållningen för deallmänna advokatbyråerna och om möjligt minska byråernas kostnader för sinalokaler. Löpande kostnader och intäkter i rörelsen vid de allmännaadvokatbyråerna finansieras f. n. via ett formellt förslagsanslag på 1 000kr., ett s. k. uppdragsanslag (förevarande anslag). För vissa kostnader vidbyråerna utgår ersättning från ett särskilt driftbidragsanslag (anslaget underpunkten 4 nedan). I fråga om bidragsanslag konstaterar departementschefenbl. a. att vissa kostnader redan nu av särskilda skäl anses böra täckas viastatsbidrag. Han finner det naturligt att tidigare bidragsgrunder fortlöpandeomprövas, men också att det frän tid till annan kan tillkomma nyabidragsgrunder. Den ärliga budgetprövningen ger enligt departementschefensmening tillfälle att pröva både bidragsgrunder, nya såväl som gamla, ochbidragens storlek. I anslutning härtill understryker departementschefen att detvid prövningen av statsbidrag för olika ändamål är en central fråga om sådanabidrag i de enskilda fallen är förenliga med principen om konkurrens på likavillkor mellan enskilda och allmänna advokatbyråer. Bidrag utgår till allmänna advokatbyråer somav sociala skäl håller mottagningar utanför sin huvudort. Bidragen utgår tillbl. a. kostnader för lokaler, traktamenten, resor och tidsspillan. Kommittén har föreslagit att ersättning för resa underdagtid i fortsättningen skall utgå enligt den timnorm som gäller för arbete itvistemål och inte som såsom för tidsspillan. Det främsta skälethärför är enligt kommittén att inga kostnader för mottagning som hålls avsociala skäl bör fä belasta rörelseresultatet negativt. Departementschefenframhåller att kommitténs förslag i denna del inte avser ersättningsnivån ienskilda ärenden utan enbart storleken av viss ersättning som skall utgå vidsocial mottagning som ersätts från bidragsanslaget. Departementschefenansluter sig till kommitténs förslag. Kommittén har pekat på att det finns vissa orter därallmänna advokatbyråer är motiverade av sociala skäl men därbefolkningsunderlaget är för litet för att en advokatbyrå skall kunna bära sig.Vidare finns det byråer på orter där tillgången på advokattjänster är god mendär ortens vidsträckta omland har så dålig tillgång till advokatservice attmottagningsverksamheten utanför huvudorten motiverar byråns existens. I bådafallen kan det enligt kommittén vara motiverat med statligt bidrag till driftenav en sådan allmän advokatbyrås huvudkontor. Departementschefen delar kommitténsbedömning. Han tillägger att de byråer som har problem av det slag som häravses är belägna i . En förutsättning för att bidrag till byråerna JuU1979/80:35 4 skall kunna utgå av de skäl som angetts är enligt hansmening att den berörda byrån drivs rationellt. Det måste enligtdepartementschefen vidare förutsättas att ett huvudkontor får drivas med stödav driftbidrag endast om verksamheten är påkallad av ett verkligt socialtbehov. Driftbidrag som ges ut av sociala skäl av här ifrågavarande natur bördärför enligt hans mening omprövas . I sammanhanget tar departementschefen vidare upp ettförslag av kommittén om bidrag från driftbidragsanslaget till de allmännaadvokatbyråerna på grund av vissa effekter som det statligasjukförsäkringssystemet medför. Departementschefen uttalar härvid attsjukfrånvaron vid de allmänna advokatbyråerna i väsentlig månöverstigit den genomsnittliga frånvaro på vilken de statliga sjukförsäkringsavgifternaär baserade. Ersättning bör därför enligt hans mening utgå för sjukfrånvaro vidallmän advokatbyrå som överstiger den norm på vilken sjukförsäkringsavgifternaär baserade. I övrigt berörs bl. a. olika frågor om utbildningsanslag,rörelsekapital för de allmänna advokatbyråerna, taxor på rättshjälpsområdet ochom disposition av vinster och förluster. Beträffande förfarandet i fråga om disposition av vinstoch täckande av förlust vid de olika allmänna advokatbyråerna drogs uppriktlinjer i propositionen 1973: 74. De hade följande innebörd. Någon resultatutjämning mellan de allmänna advokatbyråernaborde inte få förekomma. En resultatutjämning mellan byråerna skulle i praktikeninnebära en "koncernbildning", som inte skulle stå i överensstämmelsemed den ställning i förhållande till enskilda advokatbyråer som de allmännaadvokatbyråerna avsågs få. Över- eller underskott i verksamheten vid de olikaallmänna advokatbyråerna fick i stället balanseras från ett budgetår till ettannat. Departementschefen uttalar att de riktlinjer som gäller f.n. enligt hans mening bör tillämpas även i fortsättningen; ett alltförkortsiktigt budgetårstänkande bör inte läggas på verksamheten. Disposition avöver- eller underskott bör enligt departementschefen ske först ,eftersom de svängningar i resultatet som kan förväntas vid varje byrå normaltkommer att utjämnas . Han tillägger att det ankommer påregeringen att besluta om disposition av överskott. Utskottet, som noterar att de allmänna advokatbyråernasammantagna uppnådde full kostnadstäckning /79, ansluter sigtill de riktlinjer för den fortsatta verksamheten som departementschefen harförordat. Utskottet har ingen erinran mot departementschefensmedelsberäkning under förevarande anslag. 1. att godkänner deriktlinjer för den fortsatta verksamheten när det gäller de allmännaadvokatbyråerna som förordats i propositionen, JuU1979/80:35 5 2. att till Allmännaadvokatbyråer: Uppdragsverksamhet för /81 anvisar ettförslagsanslag av . Allmänna advokatbyråer; Driftbidrag. Utskottettillstyrker regeringens förslag under punkten F 4 (s. 128) och hemställer att till Allmännaadvokatbyråer: Driftbidrag för /81 anvisar ett förslagsanslagav . Ersättning åt vittnen m. m. Regeringen har underpunkten F 5 (s. 128 och 129) föreslagit att till Ersättning åt vittnen m. m. för budget /81 anvisa ett förslagsanslag av . I motionen 1979/80: 1603 av () hemställsatt uttalar sig för en översyn av ersättningen till vissa tolkar ienlighet med vad som anförts i motionen. I ärendet har inför utskottet lämnats upplysningar av enföreträdare för Föreningen i . Under denna punkt föreslås ipropositionen att till ersättning åt vittnen m. m. anvisar ettförslagsanslag av , vilket innebär en sänkning i förhållande tillinnevarande budgetår med . Från anslaget bestrids olika kostnaderför rättegångsväsendet, bl. a. ersättning av allmänna medel till vittne,målsägande och tolk samt till personundersökare. Kostnaderna förstämningsmannadelgivning, som tidigare belastat förevarande anslag, har förtsöver till anslaget Lokala polisorganisationen: Förvaltningskostnader. Utskottethar inte något att erinra mot regeringens medelsberäkning. I motionen 1603 begärs en översyn av reglerna omersättning till tolk. Enligt motionärens mening bör översynen syfta till attmöjliggöra för auktoriserade translatorer med lång erfarenhet som domstolstolkatt utan godkännande av kommerskollegium få ersättning enligt högsta nivå i domstolsverketstolktaxa. Motionären pekar på att Föreningen iGöteborg består av kvalificerade tolkar av vilka många av principiella skälinte har velat underkasta sig prövning av kommerskollegium. Bestämmelser om tolk vid allmän domstol finns irättegångsbalken, där det föreskrivs att tolk får anlitas att biträda domstoleni olika situationer. Tolkar kan vara allmänna tolkar som är knutna till endomstol eller tolkar förordnade för visst mål. Tolkar har rätt till ersättningför arbete, tidsspillan och utlägg. Ersättning betalas av statsverket.Rättegångsbalkens bestämmelser gäller p. g. a. hänvisning också ibostadsdomstolen, , arbetsdomstolen, hyresnämnder och statensva-nämnd. JuU1979/80:35 6 I förvaltningsprocesslagen finnsregler om tolk i regeringsrätten, kammarrätten och länsrätter samtförsäkringsrätter och försäkringsöverdom-stolen. Kostnaderna för sådana tolkarbetalas av allmänna medel. Enligt allmänna regler i förvaltningslagen kan tolk ocksåanlitas vid förvaltningsmyndigheter som polis-, kronofogde- ochåklagarmyndigheter. Ett statligt prövningsförfarande för tolkar och föröversättare (translatorer) infördes . Enligt förordningen(1975:590) om godkännande av tolkar och auktorisation av översättare skallfråga om godkännande av tolk eller auktorisation av översättare prövas av kommerskollegium.För att bli godkänd som tolk eller auktoriserad som översättare skall tolkeneller översättaren enligt förordningen bl. a. ha fullgjort av kommerskollegiumföreskrivna kunskapsprov. Efter särskild prövning kan godkänd tolk ellerauktoriserad översättare få bevis om speciell kompetens för tolkning elleröversättning inom visst område, exempelvis domstolstolkning. Godkännande,auktorisation och bevis om speciell kompetens gäller för av . har tillsyn över godkända tolkars ochauktoriserade translatorers verksamhet med möjlighet atr vid missbruk meddela varning eller upphäva godkännandet eller auktorisationen. Vid behandling av ären den enligt förordningen får kommerskollegium erforderliga råd och upplys ningar av en till kollegiet knuten rådgivande tarfrågor. Enligt övergångsbestämmelserna till förordningen skulletranslator som vid förordningens ikraftträdande var auktoriserad avhandelskammare eller förordnad av handels- och sjöfartsnämnden i Göteborganses som auktoriserad enligt förordningen om han före förordningens ikraftträdandeingav anmälan härom till kollegiet. En sådan auktorisation skulle gälla minsttvå och högst . Giltighetstiden skulle i varje särskilt fall bestämmasmed iakttagande av att efter utgången av auktorisationen skulleupphöra för omkring en tredjedel av de ifrågavarande transla-torerna undervarje följande tolvmånadersperiod. Genom ändringar i ochförvaltningsprocesslagen, som trädde i kraft , fastslogs attersättning till tolkar skulle utgå efter särskild taxa, som skulle fastställasav regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer (prop. 1978/79: 132, JuU33, rskr 289). Enligt förordningen (1979:291) om tolktaxa fastställs taxan avdomstolsverket. Ändringarna vidtogs mot bakgrund av att det inte fanns någraenhetliga normer för ersättning till tolkar inom rättskipningens område och attersättningsnivån varierade betydligt. har fastställt entolktaxa att gälla fr.o. m. (DVFS 1979:22, A 45). Taxanskiljer mellan tolkning vid domstol (tabell I) och tolkning vid polis-,åklagar- och kronofogdemyndigheter (tabell II). Till tabellen för domstolstolkning hänförs äventolkning vid hyresnämnd, arrendenämnd och statens va-nämnd. JuU1979/80:35 7 Inom varje tabell finns tre skilda ersättningsnivåerberoende på tolkens kvalifikationer. Den högsta ersättningsnivån, arvodesniväIII, gäller för av kommerskollegium godkänd tolk som har erhållit bevis omspeciell kompetens som rättstolk i språket i fråga. Arvodesnivå II avser tolk som godkänts avkommerskollegium. Övriga tolkar hänförs till arvodesnivå I. Ersättning utgårmed följande belopp. 1-1,5 tim 1,5-2 tim Arvodesnivä I 11 III 3-3,5 tim 3,5-4 tim 4-4,5 tim 5-5,5 tim I perpåbörjad 1/2-timme II perpåbörjad l/2-timme III per påbörjad l/2-timme Tolkningvid polis-, åklagar- och kronofogdemyndighet 1-1,5 tim 1,5-2 tim 2-2,5 lim 2,5-3 tim Arvodesnivå I II III 3-3,5 tim 3,5-4 tim 4-4,5 tim 4,5-5 tim 5-5,5 tim Arvodesnivä per påbörjad I/2-timme II perpåbörjad l/2-timme III per påbörjad l/2-timme JuU1979/80:35 8 Föreningen i är en sammanslutning av översättare och tolkar somantagits som s. k. translatores publici av handels- och sjöfartsnämnden i Göteborgeller som auktoriserats efter examination av handelskammare i Sverige.Föreningen har hos begärt att tolkar som sålunda antagits somtranslatores publici skulle erhålla tillstånd att debitera tolkarvode enligtarvodesnivå III i tolktaxan. lämnade den 26 november 1979ansökan utan bifall. En motsvarande begäran från en enskild medlem i föreningenlämnades också utan bifall. Besluten är efter besvär f. n.beroende av regeringens prövning. Under förarbetena till 1979 års lagstiftning angåendetolktaxa anfördes bl. a. att det måste anses vara av allmänt intresse attmyndigheterna i större utsträckning än dittills fick tillgång till tolkar,vilkas kunskaper har prövats sakkunnigt. För att fler av de verksamma tolkarnaskulle förmås att genomgå utbildning och examination ansågs det böra krävas attde av kommerskollegium godkända tolkarna erhöll högre ersättning än övrigatolkar. Genom att de högre arvodesnivåerna knöts endast till kommerskollegietsolika former av prövning ansågs gränsdragningsproblem och i de enskilda fallensvåra meritvärderingar kunna undvikas (se prop. 1978/ 79: 132 s. 28-29). Till bedömning föreligger frågan om börförespråka en författningsöversyn i enlighet med motionärens önskemål. Mot skildrade bakgrunden till den nuvarande ordningen saknas enligt utskottetsmening skäl till en sådan översyn. Utskottet avstyrker därför bifall tillmotionen. 1. att riksdagenbeträffande medelsberäkningen till Ersättning åt vittnen m. tn. för /81 anvisar ett förslagsanslag av , 2. attriksdagen beträffande tolkta.xa avslår motionen 1979/80: 1603. Närvarande: (), (), ÅkePolstam (c), (), i (fp), (). (), (), i (s),(), (), (), (),() och ().