bet · G301LU5 · 1979-12-31 00:00:00 — betänkande 1979/80:5 medanledning av motioner om ändrad summarisk betalningsprocess, m. m. I motionen 1977/78:675 av ()och () hemställs 1. att hos regeringenbegär förslag om ändring av nuvarande förfarande för summariskbetalningsprocess, innebärande att handläggningen överfiyttas på kronofogdemyndigheten,samt 2. all hos regeringenbegär förslag om differentierad exekutionsavgift, baserad påindrivningsålgärdernas omfattning. I motionen 1978/79:418 av () ochGeorg () hemställs att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts angående förenklad indrivning av vissa borgenärersenskilda fordringar. Målom lagsökning och betalningsjöreläggande Vid sidan av den ordinära domstolsprocessen harenligt svensk rätt sedan gammall tillämpats ett mera summariskt förfarande.Konungens befallnings-havare () kunde således i klara fall förordna omexekution utan dom. Utvecklingen ledde till uppkomsten av en särskildexekutionsprocess hos KB, lagsökning, som borgenär kunde begära i allafordringsmål. Genom utsökningslagen (1877:31 s. 1) infördes ett fastare system.Förfarandet föriades till överexekutor och dess tillämpningsområde begränsadesall gälla uteslutande fordringar grundade på skriftligt fordringsbevis. Genom1937 års lag om lagsökning och handräckning för fordran flyttadeshandläggningen av mål om lagsökning och fordringshandräckning från överexekutortill allmän underrätt. Den summariska handräckningsprocessen i övrigt fickdock bli kvar hos överexekutor. Reformen var huvudsakligen av organisatoriskart. Isamband med införandet av (RB)ersattes lag av den nugällande lagen (1946:808) om lagsökning och betalningsföreläggande(lagsökningslagen). lag utgör huvudsakligen en formell revision av1937 års lag. a. ändrades beteckningen handräckning för fordran tillbetalningsföreläggande. Såväl lagsökning som betalningsföreläggande tiiläm- I 1979/80. LU 1979/80:5 2 passåledes i stort sett i samma former som när instituten tillskapades år 1877resp. Gällanderegler om lagsökning och betalningsföreläggande innebär i huvudsak följande. Förtill betalning förfallen fordran som grundar sig på skuldebrev eller annatskriftligt fordringsbevis kan borgenären i stället för alt väcka talangenomslämning lagsöka gäldenären vid tingsrätien. Har borgenären panträtt i bl.a. fast egendom för fordringen kan han genom lagsökning också söka betalningdirekt ur den pantsatta eller intecknade egendomen. Ansökan om lagsökning görsskriftligen. Tas ansökan upp förelägger rätten gäldenären att svara skriftligeninom viss efter det gäldenären fått del av ansökan. Underlåtergäldenären att svara avgörs målet på de skäl borgenären anfört. Svarargäldenären på ansökningen kan rätten förelägga borgenären att bemöta svaret medpåminnelser. Om gäldenären bestrider lagsökningsyrkandet skall under vissa ilagen närmare angivna omständigheter målet hänskjutas till rättegång i ordinärordning. Om lagsökningen inte avvisas eller hänskjuts till rättegång avgörrätten målet genom utslag (lagsökningsutslag). Enligt detta åläggs gäldenärenbetalningsskyldighet eller, i fall av panträtt, fastställs fordringen att utgåmed förmånsrätt i den egendom där panträtten gäller. Något ogillande avborgenärens talan kan alltså inte ske i lagsökningsmål. Gäldenärenfår söka återvinning mot utslag varigenom borgenärens talan bifallits.Återvinning skall sökas inom en månad från det gäldenären fått del av utslaget.Återvinning söks vid den tingsrätt som meddelat utslaget. Ätervinningsmålethandläggs som ett vanligt tvistemål enligt . Förfordran som inte avser skadestånd och som inte grundar sig på skriftligt fordringsbeviskan borgenären söka betalningsföreläggande. Ansökan om betalningsföreläggandegörs skriftligen eller muntligen vid tingsrätt. Den får endast avse engäldenär. Rätten förelägger gäldenären att inom viss från det hanfått del av ansökningen inkomma med bestridande till rätten vid påföljd attutmätning eljest kan ske hos honom. I föreläggandet anges också vilka kostnadersom gäldenären riskerar att få ersätta. Om ansökningen lämnas obestriddutfärdar rätten ett s. k. slutbevis enligt vilket utmätning får äga rum förfordringen och kostnaderna i målet. Bestrider däremot gäldenären ansökningenhar borgenären en månad på sig att begära alt målet såsom tvistigt hänskjutstill rättegång. Gör han inte det förfaller ansökningen och målet avskrivs frånvidare handläggning. Har slutbevis meddelats kan gäldenären söka återvinningvid tingsrätten. Utgångspunkten för återvinningsfristen är dock hären annan änvid lagsökningsutslag eller tredskodom. Fristen räknas nämligen inte fråndelgivning av slutbeviset utan från utmätning p. g. a. beviset. Tidsfristen ärdock densamma, en månad. Enligt rättspraxis medför ett resultatlöstuimätningsförsök inte att återvinningsfristen börjar löpa. LU 1979/80:5 3 I fråga om kostnader i lagsökningsmål tillämpasRB:s bestämmelser om rättegångskostnader i tvistemål. Huvudregeln ärföljaktligen att den förlorande parten skall ersätta motparten dennesrättegångskostnader. Eftersom talan i lagsökningsmål inte kan ogillas är dockgäldenärens möjligheter till ersättning begränsade till fall där lagsökningenavvisas eller återkallas sedan gäldenären ingått i svaromål. I mål ombetalningsföreläggande gäller att i princip endast borgenären kan få ersättningför kostnad. Om borgenären fordrar ersättning anger, som framgått, rätten redani föreläggandet till gäldenären hur stor kostnad som godtas för den händelseslutbevis kommer att meddelas. Vidbåda dessa typer av summariska förfaranden gäller att den ersäunings-gillakostnaden är maximerad i lag. Enligt kungörelsen (1974:811; omtryckt1979:33Dom ersättning för inkassokosinad och kostnad i mål om lagsökning ellerbeialningsföreliiggande får ersättning för inkassoåtgärder som vidtagits föreansökningen utgå med, i allmänhet, högst . För borgenärens eget arbetemed anledning av målet samt för arvode till ombud eller bitriide får ersättningutgå med skäligt belopp, dock högst . i lagsökningsmål och . i målom beialningsföreliiggande om inte särskilda skäl föreligger. Dessutom utgårersättning för ansöknings- och expeditionsavgifter samt för vissa andrakostnader. Enligt utsökningslagen (1877:31 s. I, UL) kanöverexekutor () i vissa fall förordna om handräckning. Sådan handräckningkan avse kvarstad, skingringsförbud eller annan säkerhetsåtgärd. Vidare kanöverexekutor enligt 191 S UL förordna om handräckning för återställande avbesittning eller annat förhållande som har rubbats. Han kan också enligt 192! ;UL meddela handräckning för avhysning av bl. a. arrendaior och hyresgäst närnytijanderätlen har upphön. Handräckningsförfarandet är helt skriftligt.Handräckning enligi 191 och 192 jJS UL utgör former av summarisk process som ärnärbesläktade med den sunmiariska betalningsprocessen enligt lagsökningslagen. 1utsökningsmål gäller enligt 197 v; UL att överexekutor bestämmer efter vad somär skäligt om och till vilket belopp den lappande parten skall ersätta denvinnande parten för hans kostnad i målet. Bestämmelsen anses utesluta allersättning lillerkänns den förlorande parten. I övrigt skall bestämmelserna i18 kap. RB tillämpas analogt. Enligtpraxis utgår inte hos överexekutor någon ersättning till sökanden i mål omhandräckning för säkerhetsåtgärd även om ansökningen har bifallits. Anledningenär att sökandens materiella rätt ännu inie har blivit prövad. 1mål hos överexekutor och utmätningsman skall statsverkets kostnader förförfarandet ersätias av sökanden. Ersättningen utias i form av enexekuiionsavgifi. Besiänmielserna om exekutionsavgifi finns i exekutions- I* 1979/80. LU 1979/80:5 4 avgiftskungörelsen(1971:1027). Exekutionsavgifi utgår i form av utsöknings-avgift,försäljningsavgift och tilläggsavgift. Storleken av de två förstnämndaavgifterna är maximerad i kungörelsen. (i vissafall lägre) och beräknas särskilt för varje slag av åtgärd som begärs.Försäljningsavgiften, som uttas vid försäljning av gods genom överexekutorseller utmätningsmans försorg, är relaterad till försäljningssummans storlek,men får högst vara . Tilläggsavgift utgår när särskild kostnaduppkommer för åtgärd i målet. Avgiften motsvarar kostnaden. Vissautredningar m. m. Frågan om en översyn av den summariskabetalningsprocessen har varit aktuell i olika sammanhang.Lagberedningen föreslog i sitt betänkande (SOU 1963:28) Utsökningsrätt II bl.a. att målen om betalningsföreläggande skulle fiyttas från de allmännadomstolarna till kronofogdemyndigheterna. Förslaget kom av olika skäl inte aubli genomfört. Saken togs upp på nytt i den inom justitiedepartementetupprättade departementspromemorian (Ds Ju 1972:20) Summariskbetalningsprocess. I promemorian förordades alt instituten lagsökning ochbetalningsföreiäggande skulle slås samman till ett enhetligt förfarande somskulle handläggas av kronofogdemyndigheterna. Praktiska skäl ansågs tala fören sådan lösning, bl. a. det förhållandet att denna typ av mål i allmänhet ärav enkel beskaffenhet och mycket sällan övergår i ordinär rättegång. Det antogsvidare vara av värde att den summariska betalningsprocessen ochutsökningsförfarandet närmades till varandra. Inte heller detta förslag leddetill lagstiftning. År1973 avgav lagberedningen sitt huvudbetänkande {SOV 1973:22) Utsökningsbalk medförslag till ny utsökningsbalk. betänkande hade lagberedningen tänktsig alt bestämmelser om betalningsföreläggande skulle införas i den blivandeutsökningsbalken. Det framlagda förslaget innehöll dock inte någrasådana regler. Lagberedningen anförde som skäl härför att det visserligen lätsig göra att foga in dylika regler i balken men att detta inte kunde ske utanen viss förlust från systematisk synpunkt. Reglerna om betalningsföreläggandekunde enligt beredningen utan praktiska olägenheter kvarstå i en särskild lag.Beredningen hänvisade också till att reglerna om lagsökning ochbetalningsföreläggande var föremål för utredning inom ochatt resultatet av denna utredning inte borde föregripas. Lagberedningenföreslog vidare att överexekutors befogenhet att förordna om handräckningskulle föras över till kronofogdemyndighet. Beredningen utgick därvid från attde organisatoriska förutsättningarna för kronofogdemyndigheterna att ta överdessa uppgifter skulle komma till stånd genom en radikal minskning av antaletkronofogdedistrikt. har emellertid senare beslutat att denhittillsvarande indelningen i 81 kronofogdedistrikt skall behållas (prop.1977/78:129, CU 1977/78:26, rskr 1977/78:253). LU 1979/80:5 5 sättningarnaför en överfiyttning av handräckningsmålen till kronofogdemyndighet är alltsånumera annoriunda. Iremiss till lagrådet har lagts fram förslag till en nyutsökningsbalk som skall ersätta UL. Enligt förslaget skallöverexekulorsin-stitutionen avskaffas och överexekutors uppgifter på detexekutiva området föras över till kronofogdemyndigheten. Detta gälleremellertid inte handräckningsmålen. Flera faktorer medverkar enligt remissentill detta ställningstagande. Ett viktigt skäl är att det nu äraktuellt att ändra på den nuvarande indelningen i kronofogdedistrikt. Attinordna handräckningsmålen i den bestående organisationen skulle mötabetydande svårigheter. Vidare är handräckningsmålen i stor utsträckningkoncentrerade till ett fåtal län, varför åtskilliga kronofogdemyndigheterskulle få ett alltför litet antal sådana mål. Den skyndsamma handläggning somen handräckningsansökan ibland kan kräva skulle troligen inte alltid kunnatillgodoses hos de minsta kronofogdemyndigheterna. Till detta kommer attbefogenheten att förordna om handräckning är en direkt judiciell uppgift ochatt det därför enligt remissen principiellt framstår som mindre lämpligt attuppgiften skall åvila kronofogdemyndigheten. Enproposition med förslag till utsökningsbalk kan väntas . Motbakgrund av det anförda har inom jusiiliedepartementet undersökts möjlighetenav alt i stället flytta handräckningsmålen till allmän domstol. Därvid har ensamordning med den summariska betalningsprocesen övervägts. Resultatet avdessa överväganden har redovisats i departementspromemorian (Ds Ju 1977:5)Summarisk process. I promemorian föreslås att mål om lagsökning ochbetalningsföreläggande samt de nuvarande instituten enligt 191 och 192 §§ ULförs samman till ett gemensamt förfarande, benämnt lagsökning. Förfarandetskall vara skriftligt och målen skall handläggas vid allmän underrätt. I frågaom handräckning för säkerhetsåtgärd enligt UL förordas att de nuvarandereglerna i 15 kap. RB om civilprocessuella säkerhetsåtgärder byggs ut till attomfatta även de fall som uteslutande regleras i UL, dvs. handräckning när talaninte har väckts vid domstol. Något förslag till en sådan reglering läggs dockinte fram i promemorian. Regeringenhar i remiss till lagrådet lagt fram förslag tillhandräckningslag. Lagen innebär alt en ny skriftlig summarisk process införsvid allmän domstol. I anslutning till vad som föreslagits i lagrådsremissen omutsökningsbalk föreslås nu att den summariska processen införöverexekuiorenligt 191 och 192 tji; UL, dvs. handräckning för återställande av rubbadbesittning m. m. samt vräkning, ersätts med ett liknande förfarande införallmän domstol. Del nya förfarandet föreslås få beteckningen "handräckning"och den nya lagen i ämnet "handräckningslag". Enligt förslaget skalldet nya förfarandet stå öppet för all slags fullgörelsetalan som inte avser LU 1979/80:5 6 Tillämpningsområdet vidgas alltså i förhållande till vad som gällerenligt 191 och 192 S UL. Lörfarandci skall också tillämpas ide fall dåöverexekutor f n. meddelar handräckning enligt särskilda bestämmelser i t. ex.byggnads-, naturvårds- och miljöskyddslagsiiftningen. Dennya lagstiftningen föreslås träda i kraft med ul.sökningsbal-ken,dvs. 1 remissen framhållerchefen för jusiiliedepartementet bl. a. följande. Detidigare reformförslagen rörande summarisk betalningsprocess har huvudsakligenrön frågan om vilken myndighci som skall svara för denna process. En översyn avlagsökningslagen är enligi departementschefen emellertid påkallad även av andraskäl. a. kan man överväga lämpligheten av den nuvarande uppdelningen i i våolika förfaranden. Enligt departementschefen finns del eil starkt sambandmellan den summariska processen och vanlig civilprocess. Del finns skäl somtalar för alt den sunmiariska processen mer än nu samordnas med del vanligaräiiegångsförfarandei enligt RB. Räiiegångsförfarandet vid allmän domstol ses fn. över av rätiegångsutred-ningen (Ju 1977:06). Räuegångsuiredningen harupplyst ati den överväger i vad mån en sådan samordning är möjlig. I remissenanförs au starka skäl därför talar för all resultatet av räitegångsuiredningensarbete bör avvaktas innan ställning tas till hur den summariska processenslutgiltigt bör utformas. I fråga om den summariska betalningsprocessen kanenligt föredraganden reformbehovet knappast anses så överhängande all inteöversynen skulle kunna anslå ytterligare någon tid. Iremissen framhålls all saken ligger annorlunda till i fråga om handräckningsmålen.Beträffande dessa mål bör. anförs det, lagstiftningen förberedas i så god tidall den kan träda i kraft med utsökningsbalken. Med anledning av altöverexekuiorsinsiiiuiionen föreslås upphöra när utsökningsbalken träder i kraftmåste ställning tas till vilken myndighet som skall övena handräckningsmålen.Enligt departementschefen talar åtskilliga skäl för att handräckningsmålen börövertas av allmän domstol. Vissa av dessa mål, nämligen handräckning föråterställande av rubbad besittning o. d. och avhysning enligt 191 och192>;! ; UL, företer stora likheter med den summariska betalningsprocessen.Den i remissen förordade lösningen innebär att den föreslagnahandräckningslagen i huvudsak omfattar denna typ av mål. Övriga handräckningsmålbör enligt departementschefen regleras i samband med att förslag så småningomframläggs till följdlagsliftning till utsökningsbalken. Räuegångsuiredningen(Ju /977;06jiillkallades för alt se överräiiegångsförfarandet vid allmän domstol. Enligt sina direktiv skallutredningen överväga hur räiiegångsförfarandet skall kunna göras mer flexibeltoch därigenom snabbare och billigare för parterna ulan all befogaderäiissäkerheiskrav säiis ål sidan. Både ivisiemål och broumål omfatias avuppdraget. Ulredningen har all la upp frågor rörande t. ex. förfarandetsuppdelning på förberedelse och huvudförhandling, avvägningen mellan LU 1979/80:5 7 skriftligoch muntlig handläggning, behovet av parts personliga inställelse, anordnandetav bevisning saml ansvaret för rättegångskosinadernas fördelning mellanparterna. Genom tilläggsdirektiv har utredningen vidare erhållit iuppdrag all pröva frågan om inräiiande av jourdomsiolar i brottmål. Utredningenär oförhindrad all pröva även andra frågor som har .samband med strävandenaefter eil snabbare och mera flexibell förfarande. Någon fullständig översyn avRB:s regelsystem bör dock inte göras. Utredningenhar avgivit en promemoria med förslag till försöksverksamhet medanvändning av telefon i rättegång (jfr prop. 1978/ 79:88, JuU 1978/79:25, rskr1978/79:189). I motionen 1977/78:675 framhålls all del är myckelangeläget att den summariska betalningsprocessen blirså rationell,enkel ochbilligsom möjligt ulan all därigenom rättssäkerheten eftersatts. Motionärernahänvisar till den ovan nämnda departementspromemorian och till deskäl som i promemorian anfördes för att handläggningen av mål om lagsökning ochbetalningsföreiäggande skulle överföras till kronofogdemyndighet. Del kanenligt motionens upphovsmän med fog hävdas att värdet av en sammankoppling avden summariska indrivningsprocessen och utmätningsförfarandet skulle varamycket stort eftersom över 90 ", av målen om lagsökning ochbetalningsföreläggande fullföljs genom ansökan om exekution. Motionärernahävdar att en utebliven organisatorisk förändring av kronofogdeorganisa-lionenknappast kan vara ett bärande skäl för att avslå från den uppenbara förenklingav den summariska betalningsprocessen som det enligt dem skulle innebära attöverföra hela handläggningen till kronofogdemyndigheten. Enligt motionärernaborde borgenären kunna vända sig direkt till kronofogden och kravhandlingenkunna utgöra exekutionstitel i och med att kravet godkänts av gäldenären.Bestrids kravet skulle enligt motionärens förslag borgenären hänvisas tilldomstol för att få sin fordran prövad. 1motionen föreslås vidare att en differentierad exekutionsavgift införs.Avgiftens storiek skulle anpassas efter åtgärdernas omfattning vid indrivningen.En fördel med ett sådant system skulle enligt motionärerna vara att mångafordringsägare kunde avstå från att anlita inkassobyråer, vars medverkan medförytteriigare kostnader. Imotiveringen till motionen 1978/79:418 påpekas att kommuner, landstingskommuneroch staten ofta har fordringar på enskilda för utförda tjänster och leveranser.Vid utebliven betalning måste man inom den kommunala eller statligaförvaltningen utreda anledningen till beialningsdröjsmålet, avgöra om rättsligaåtgärder skall vidtas och - om så är fallet - antingen genom något eget organeller genom utomstående ombud driva processen vid domstol. Enligt motionärernaborde för dessa inkasseringsuppgifter i stället statens eget organ,kronofogdemyndigheten, anlitas. LU 1979/80:5 8 leratt med nuvarande kronofogdeorganisation exekutiv personal finns på ungefär 180platser i landet. Exekutionsväsendets personal har därmed möjlighet att utanstörre kostnad nå gäldenären i den mån ett personligt sammanträffande skullebehövas. Den fortsatta handläggningen av ärendet skulle avsevärt förenklas.Enligt motionsförslaget skulle kronofogdemyndigheten först kräva gäldenären påbetalning och därefter - om betalning inte sker - söka klarlägga om gäldenärenvitsordar skulden. Erkänns skulden skulle fordringsbeloppet genast kunna uttaspå exekutiv väg genom utmätning i lös egendom, fastighet, livränta ellersjukpenning. Fordringshandlingen jämte erkännandet skulle härigenom bliexigibel. Motionärerna anför att en liknande handläggning är möjlig närdet gäller betalning av inropat gods på offentlig auktion (55 § UL). Den föreslagna,förenklade indrivningsrutinen i mål där stat eller kommun är fordringsägareskulle enligt motionärerna medföra ringa kostnader för gäldenärerna ochinnebära att borgenärerna fick betalt snabbare. Dessutom skulle man få ettenhetligt förfaringssätt i det allmännas inkassoverksamhet gentemotmedborgarna. Frågan om en förenkling av den summariskabetalningsprocessen aktualiserades genom en motion vid 1975/riksmöte.Enligt motionären borde - senast i samband med den aviserade propositionenangående ny utsökningsbalk - förslag framläggas till bestämmelser som skullemöjliggöra ett slopande av systemet med lagsökningsutslag och bevis ombetalningsföreläggande. Enligt ett av motionären framlagt förslag skullefordringsanspråket anmälas direkt till kronofogdemyndigheten och inte, som ,hos tingsrätten. Bestreds ej anspråket skulle kronofogden kunnapåbörja det exekutiva förfarandet. I annat fall skulle ansökningen hänskjutastill rättegång. Lagutskottetkonstaterade i sitt av godkända betänkande LU 1975/76:26 att gällandelagstiftning om lagsökning och betalningsföreiäggande visseriigen fungeradeväl, men alt den var gammal och alt förenklingar och förbättringar i densummariska betalningsprocessen troligen kunde göras. Utskottet hänvisade tillden utredningsverksamhet som fortfarande pågick på området och framhöll att deöverväganden om den framtida utformningen av den summariska betalningsprocessensom sålunda gjordes inte borde föregripas genom uttalanden av om hursystemet lämpligen borde utformas. Utskottet, som på denna grund avstyrktebifall till motionen, underströk dock vikten av att den summariskabetalningsprocessen blev så rationell, enkel och billig som möjligt utan atthärigenom rättssäkerheten eftersatts. LU 1979/80:5 I detta betänkande behandlar utskottet två motionervari begärs ändringar i den summariska betalningsprocessen. Svenskrätt tillämpar sedan gammalt vid sidan av den ordinära domstols-processen ettmera summariskt förfarande. En borgenär kan härigenom på ett snabbt och bekvämtsätt få ett åläggande för gäldenären att betala borgenärens fordran. Grundarsig fordringen på ett skuldebrev eller annat skriftligt fordringsbevis kanborgenären i stället för att väcka talan genom stämning lagsöka gäldenären.Underiåter gäldenären att efter delgivning låta avhöra sig avgörs målet på deskäl borgenären anfört, dvs. betalningsskyldighet åläggs gäldenären. Bestridergäldenären lagsökningen kan han under vissa särskilt angivna förutsättningar fåmålet hänskjutet till rättegång i ordinär ordning. I övriga fall meddelarrätten lagsökningsutslag varigenom betalningsskyldighet åläggs gäldenären.Saknar borgenären skriftligt fordringsbevis kan han i stället få en grundvalför exekution genom att söka betalningsföreläggande. Bestrider gäldenärenansökningen har borgenären möjlighet alt begära att målet såsom tvistigthänskjuts till rättegång i ordinär ordning. Om ansökningen lämnas obestriddutfärdar rätten ett s. k. slutbevis enligt vilket utmätning får äga rum förfordringen och kostnaderna i målet. Sedan en borgenär erhållitlagsökningsutslag eller slutbevis kan han vända sig till kronofogdemyndighetoch begära utmätning för sin fordran. Statsverketskostnader för utmätningsförfarandet uttas av sökanden i form av enexekutionsavgift, som i sin tur består av utsökningsavgift, försäljningsavgiftoch tilläggsavgift. Storieken av de två förstnämnda av dessa avgifter harmaximerats i lag. Tilläggsavgift ugår när särskild kostnad uppkommer för åtgärdi målet och motsvarar denna kostnad i storiek. Imotionen 1977/78:675 framhålls det angelägna i att den summariska processenblir så rationell, enkel och billig som möjligt utan alt därigenomrättssäkerheten eftersatts. Från dessa utgångspunkter är det enligt motionärernalämpligt att handläggningen av mål om lagsökning och betalningsföreiäggandeförs över till kronofogdemyndigheterna.