bet · G301KrU6 · 1979-12-31 00:00:00 — medanledning av motion om förvaltningen av kyrkans egendom I motionen 1978/79:724, vars behandling på förslagav kulturutskottet i betänkandet 1978/79:34 uppskjutits till /80,har () och (c) yrkat att hosregeringen begär översyn av den lag som reglerar förvaltningen av kyrkansegendom så att det blir tillåtet att ta sociala och ekologiska hänsyn även omavkastningen därmed beräknas bli lägre. Den egendom som avses imotionen är kyrkans innehav av mark. Enligt lagen (1970:939) om förvaltning av kyrkligjord 1 i? avses med kyrklig jord löneboställe, prästgård, församlingskyrkasfastighet, prästlönefondsfas-tighet, kyrkofondsfastighet, domkyrkas faslighetoch biskopsgård. Löneboställeär fast egendom, vars avkastning är avsedd till församlingspräst i visstpastorat. Löneboställes skog förvaltas av stiftsnämnden, löneboställe i övrigtav vederbörande pastorat. Församlingskyrkasfastighet förvaltas av församlingen och dess avkastning är avsedd förförsamlingskyrkas behov. Prästlönefondsfastighet,kyrkofondsfastighet och domkyrkas fastighet förvaltas av stiftsnämnden. Lundsdomkyrkas fastigheter förvaltas dock av ett särskilt domkyrkoråd. Avkastningenav egendomen är beträffande prästlönefondsfastighet och domkyrkas fastighetavsedd till församlingspräster respektive domkyrkas behov, medan avkastningenfrån kyrkofondsfastighet tillförs kyrkofonden (2 och 9 §§). Förvaltningenav löneboställe, församlingskyrkas fastighet, prästlönefondsfastighet,kyrkofondsfastighet och domkyrkas fttstighet skall enligt 14 i; inriktas på attegendomens avkastningsförmåga tillgodogöres på ekonomiskt bästa sätt.Naturvårdens och kulturminnesvårdens intressen skall beaktas i skäligomfattning. Enligt22 § utövar boställsnämnden uppsikt över pastorats förvaltning avlöneboställets jordbruk och av prästgård. utövar uppsikt överförvaltning av kyrklig jord som inte handhas av boställsnämnden. Pastoratoch kyrkofonden bestrider kostnader för kyrkliga ändamål enligt lagen(1970:940) om kyrkliga kostnader. Huvudparten av dessa kostnader utgörsavavlöningsförmåneråt prästeroch kyrkomusiker. 1 nämnda lag finns regler omutjämning via kyrkofonden mellan pastoraten av pastorats prästlönekostnader. 1 1979/SO. KrU 1979/80:6 2 Motionärerna erinrar om att egendomenligt gällande lag skall förvaltas så att bästa ekonomiska avkastning blirföljden. Detta krav kommer enligt motionen ofta i konflikt med önskemål om attkunna ta särskilt stor hänsyn till sociala och ekologiska faktorer.Motionärerna menar att en lagändring bör göras så att kyrkan inte anser sigtvingad att t. ex. använda gifter inom skogsbruket för att få så stortekonomiskt utbyte som möjligt. De anser också att kyrkan skulle kunria användaen mer arbetsin-tensiv teknik vid förvaltningen av sin egendom, även om detkostar något mer. allmänna kyrkomöte behand)aöe en motion avGunnel m. fl. om ökad hänsyn till sociala och ekologiska faktorer vidförvaltning av kyrkans egendom. Hemställan i motionen överensstämmer med den imotionen 1978/79:724. Även motiveringen för yrkandet är nästan ordagrantdensamma. ,som avstyrkte motionen, anförde i sitt betänkande KLU 1979:20 följande. Vid tillkomsten av lag om förvaltning avkyrklig jord rådde enighet om de principer för förvaltningen, som fått sittuttryck i lagens 14 §. Förvaltningen har till ändamål att tillhandahållaekonomiska resurser för angelägna kyrkliga ändamål, främst avlöning avprästerliga befattningshavare. Departementschefenanförde 1970 med instämmande av kyrkolagsutskottet att det kyrkligaskogsbruket borde drivas så att det på lång sikt lämnade bästa möjliga ekonomiskaresultat som det gav en från företagsekonomisk synpunktgodtagbarekonomisk avkastning. Såväl detta uttalande som den särskildahänvisningen till naturvårdens och kulturminnesvårdens intressen visar, attgällande rätt ingalunda innebär att den ekonomiska vinningen på kort siktskalls vara ensamt avgörande. Motionensyrkande om enöversyn av gällande lagstiftning måste innefatta bedömningen attstörre avvikelser från företagsekonomiskt rationella principer än vad somliggeri nuvarande 14 § lagen om förvaltning av kyrklig jord skulle varaförsvarliga för den kyrkliga förvaltningens del. Denna bedömning kan utskotteticke dela. Kyrklig jord bör självfallet förvaltas med noggrant beaktande av dekrav som samhället ställer med hänsyn till naturvård, arbetsmiljö osv., men attfrångå grundprincipen om en företagsekonomiskt motiverad bedömning som norm förförvaltningen kan icke anses försvarligt. KrU 1979/80:6 3 Ca tre fjärdedelar av kyrkans produktiva mark ärskogsmark. Skogsmark på kyrklig jord ar undantagen från tillämpningen av nugällande skogsvårdslag (1948:237). Den nya skogsvårdslag som antogvåren 1979 (prop. 1978/79:110, JoU 1978/79:30, rskr 1978/79:387) och som träderi kraft kommer däremot att vara tillämplig även på skog somtillhör staten och kyrkan. Enligtden nya lagens I § skall skogsmark med dess skog genom lämpligt utnyttjande avmarkens virkesproducerande förmåga skötas så att den varaktigt ger en hög ochvärdefull virkesavkastning. Vid skötseln skall hänsyn tas till naturvårdens ochandra allmänna intressen. Bakomformuleringen av detta allmänna mål ligger uppfattningen att skogsbruket måsteverka i överensstämmelse med de övergripande samhällsmålen och i samspel medandra samhällssektorer. I propositionen framhålls i detta sammanhang bl. a. attskogen är en omistlig tillgång för friluftsliv och rekreation, inbegripet sådanverksamhet som jakt, bär- och svampplockning m. m., och att skogen i vissa fallutgör ett viktigt inslag i kulturlandskapet. Kravenpå häiisyn till naturvårdsintressena kommer till uttryck dels i en erinran ilagens inledande paragraf, dels i föreskrifter som meddelas med stöd av 21 §,som lyder: Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmerfår meddela föreskrifter om den hänsyn som skall tas till naturvårdensintressen vid skötseln av skog, såsom i fråga om hyggens storlek ochutläggning, beståndsanläggning, kvarlämnande av trädsamlingar ochskogsbilvägars sträckning. Bemyndigandetmedför inte befogenhet att meddela föreskrifter som är så ingripande attpågående markanvändning avsevärt försvåras. naturvårdsbestämmelser harkompletterats med möjligheter till vissa tvångsåtgärder. Skogsvårdsstyrelsernakan således ge förelägganden, som förenas med vite, om vilka åtgärder som skallvidtas för att uppfylla föreskrifterna. Överträdelser av föreskrifterna kanmedföra bötesstraff. Hanteringenav handelsgödselmedel och bekämpningsmedel Hanteringen av handelsgödselmedel ochbekämpningsmedel regleras med stöd av lagen (1973:329) om hälso- ochmiljöfarliga varor. De centrala bedömningarna enligt denna lag görs avproduktkontrollnämnden. Särskilda bestämmelser om bekämpningsmedel finns ikungörelsen (1973:334) om hälso- och miljöfarliga varor. Enligt dessabestämmelser skall bekämpningsmedel vara registrerat få användas. Nämnden meddelar också de föreskriftersom skall gälla vid spridning av medlen och andra särskilda villkor tillförebyggande av skada. KrU 1979/80:6 4 bestämmelserfinns angående spridning över områden där allmänheten får tärdas fritt, dvs.främst skogsmark. När det gäller hanteringen av handelsgödselmedel finns,förutom de generella bestämmelser i lagstiftningen om hälso- och miljöfarligavaror som kan vara tillämpliga, också vissa allmänna råd och anvisningar frånberörda myndigheter. Jordbruksministernhar tillsatt en utredning med uppgift att redovisa vilka alternativametoder som finns för att ersätta kemiska preparat i jord-och skogsbaik.Utredningens huvuduppgift blir att studera konsekvenserna av en minskadanvändning av sådana preparat för sysselsättningen, ekonomin och miljön. Den kyrkliga jorden utgörs till största delen avlöneboställen och andra fastigheter, vilkas avkastning är avsedd atttillsammans med vissa skattemedel täcka samhällets kostnader för kyrkligaändamål, framför allt löner till präster i . Vid tillkomsten av1970 års lag om förvaltning av kyrklig jord underströks det intresse samhällethar av att ett sä betydande markinnehav som kyrkans förvaltas väl och att dessavkastningsförmåga tillgodogörs på ekonomiskt bästa sätt. Huvudmotivet förlagstiftningen var att göra förvaltningen mera effektiv och att åstadkomma enbättreekonomisk avkastning. Enligt lagen skall förvaltningen av egendomensålunda inriktas på att egendomens avkastningsförmåga tillgodogörs påekonomiskt bästa sätt. Under det långvariga utredningsarbete som föregicklagstiftningen behandlades emellertid även frågan om naturvården på kyrkligjord. I lagen stadgas alt naturvårdens och kulturminnesvårdens intressen skallbeaktas i skälig omfattning. Enligtmotionen 1978/79:724 har de krav på ekonomisk avkastning som ställs i denkyrkliga förvaltningslagen ofta kommit i konflikt med önskemål om att hänsynskall las till sociala och ekologiska faktorer. Motionärerna hemställer därförom en översyn av lagen. Lagenom förvaltning av kyrklig jord är en kyrkolag, vilket innebär att den inte kanändras utan kyrkomötets samtycke. Som framgår av det föregående har 1979 årsallmänna kyrkomöte med den motivering kyrkolagsutskottet anfört avstyrkt enmotion med samma yrkande som det nu aktuella. Det kan noteras att kyrkomötetdärvid utgick från att begreppen naturvård och kulturminnesvård kunde ges envid tolkning. Sedanmotionen 1978/79:724 väcktes och efter det att en motsvarande motion behandlatsav kyrkomötet har antagit en ny skogsvårdslag. Denna lag, som träderi kraft , kommer att göras tillämplig på all skogsmark ochdärmed också på kyrkans skog. Enligt den nya skogsvårdslagen skall skogsmark ochdess skog genom lämpligt utnyttjande av markens virkesproducerande förmågaskötas så att den varaktigt ger en hög och värdefull virkesavkaslning. Vidskötseln skall hänsyn tas till KrU 1979/80:6 5 naturvårdensoch andra allmänna intressen. Lagstiftningen innebär, som jordbruksutskottetuttrycker det i sitt belänkande 1978/79:30, i princip vissa minimikrav i frågaom den enskilde skogsägarens skyldighet att vidta erforderligaskogsvårdsåtgärder. Däremot är lagstiftningen inte avsedd att hindra enskogsägare från att vidta mera omfattande skogsvårdsåtgärder, även om dettaskulle innebära att han i sådant fall måste ge avkall på sitt lönsamhetskrav. Vidremissbehandlingen av förslaget till ny skogsvårdslag ifrågasattes om inte det förhållandet att skogsvårdslagen görs tillämplig på den kyrkliga Jorden krävde lagändringar som fordrade kyrkomötets samtycke. I denna fråga anförde jordbruksministern (prop. 1978/79:110, s. 61) att bestämmelsen i lagen om förvaltning av kyrklig jord om krav på ekonomisk avkastning inte kunde anses stå i strid med bestämmelserna i den föreslagna, skogsvårdsla gen, varför någon ändring av lagen om förvaltning av kyrklig jord inte behövdes. . ' . '" . . 'i Tillgrund för den nya skogsvårdslagens centrala bestämmelser ligger uppfattningenatt skogsnäringen skall verka i samspel med andra samhällssektorer. Hänsynskall tas inte bara till naturvårdens utan också till andra allmänna intressen.Lagen förutsätter en anpassning och ett hänsynstagande när det gäller olikaåtgärder i skogsbruket. Det står helt klart att naturvårdshänsyn i vidbemärkelse och det rörliga friluftslivets intressen' beaktats starkare i dennya lagstiftningen än i den kyrkliga förvaltningslagen. Utskottetfinner det uppenbart att en tolkning och tillämpning av-den nya skogsvårdslagenenligt de intentioner som ligger bakom lagstiftningsarbetet kommer att tillåtaförvaltarna av. kyrkans skog att i erilighet med motionärernas önskemål tasociala och ekologiska hänsyn även i de fall då detta kan leda till attavkastningen blir lägre. Med den nya lagstiftningen och de föreskrifter somförutsätts meddelade för dess tillämpning måste rimligen sådana eventuellakonflikter mellan lönsamhetskrav och hänsyn till andra intressen sommotionärerna berört lättare kunna undvikas. Vadbeträffar användning av kemiska medel i jord- och skogsbruk kommer, somutskottet redovisat i det föregående, en kommitté att studera olikakonsekvenser av en minskad användning av kemiska preparat i Jord-och skogsbruk.Bl. a. skall utredningen gå in på de frågor om användande av en merarbetsintensiv teknik som tagits upp i motionen 1978/79:724. Detframgår av vad utskottet anfört att syftet med motionen 1978/79:724 i väsentliggrad tillgodosetts framför allt genom tillkomsten av den nya skogsvårdslagen.Enligt utskottets uppfattning bör inte medverka till att få tillstånd olika bestämmelser för olika kategorier av ägare till skogsmark. Avanförda skäl anser utskottet inte att den översyn av den KrU 1979/80:6 6 kyrkligaförvaltningslagen som begärs i motionen bör göras, varför motionen avstyrks.Utskottet hemställer att avslårmotionen 1978/79:724. Närvarandevid ärendets slutbehandling: (),- (), ÅkeGreen (s), (), (), (),(), (), (), (), (), (), (), Ing-MarieHansson (s) och (m). avGeorg , , , , ,och (alla s): Vadbeträffar frågan om skogsbesprutning som berörs i motionen vil) vi framhållaatt om hade bifallit den socialdemokratiska motionen 1978/79:2278hade kommunerna haft möjlighet att stoppa giftbesprutningar av skogsmark. Dettaförhällande hade gällt beträffande all skogsmark, således även den som innehasav kyrkan.