bet · G301JuU40 · 1979-12-31 00:00:00 — betänkande 1979/80: 40 medanledning av motion om handläggning av mål om betalnings-föreläggande I motionen 1979/80: 796 av ()hemställs att begär en översyn av reglerna för tingsrätt attöverflytta mål om betalningsföreläggande till annan tingsrätt. Imotionen erinras om att det saknas regler som gör det möjligt för en tingsrättatt flytta över mål om betalningsföreläggande till annan tingsrätt. Detta harenligt motionären lett till att vissa tingsrätter avvisar en ansökan som hargetts in till fel tingsrätt, medan andra flyttar över en sådan ansökan till dendomstol som är behörig att ta upp målet. Motionären anser att det borde vara ennaturlig serviceåtgärd av en domstol att flytta över en till fel domstolingiven ansökan till behörig domstol. För att få en enhetlig och mera rationellhandläggning av mål om betalningsförelägganden i nu berört avseende bör enligtmotionärens mening gällande bestämmelser på området ses över, lämpligen avrättegångsutredningen. har i en till utskottet inkommen skrift förklarat siginstämma i motionsyrkandet. Gällandebestämmelser m. m. Betalningsföreläggande kan utverkas i en form avsummarisk betalningsprocess vid allmän domstol för fordringar som avser annatän skadestånd och som inte grundar sig på skriftligt fordringsbevis. Bestämmelserhärom ges i lagsökningslagen (1946: 808). Förfarandet i mål ombetalningsföreläggande är i allmänhet skriftligt. Om en ansökan ombetalningsföreläggande inte bestrids av gäldenären, utfärdar rätten ett bevisom detta. Beviset innefattar också en förklaring att utmätning för fordringengenast får ske. Betalningsföreläggandehar stor frekvens i rättslivet. Sålunda inkom till landets tingsrätter347 736 mål om betalningsföreläggande. Enligt31 § lagsökningslagen gäller i fråga om laga domstol i mål ombetalningsföreläggande vad som är stadgat för tvistemål. För sådana mål finnsbestämmelser om domstols lokala behörighet i 10 kap. (RB).Enligt huvudregeln i 10 kap. 1 § RB är laga domstol i tvistemål i allmänheträtten i den ort där svaranden har sitt hemvist. Den ort där svaranden ärmantalsskriven anses som hans hemvist. Saknar svaranden känt hemvist inomlandet får talan väckas mot honom 1 1979/80. JuU 1979/80: 40 2 vidrätten i den ort där han uppehåller sig eller, vid tvist rörande betalningsskyldighet,där honom tillhörig egendom finns. Ivissa fall har käranden valfrihet att väcka talan vid annan domstol än den därsvaranden har sitt hemvist. Enligt 10 kap. 5 § RB får t. ex. den som idkarnäringsverksamhet i vissa fall sökas där han har fast driftställe. Harsvaranden dragit på sig en skuld på en ort där han mera varaktigt befinner sigfår enligt 10 kap. 6 § RB talan mot honom väckas där, så länge han befinnersig på den orten. Denna bestämmelse möjliggör att talan mot den som har flyttatfrån en ort till en annan i viss utsträckning kan väckas på den senare platsen,även innan han har hunnit bli mantalsskriven där. Väckstalan vid obehörig domstol utgör detta ett sådant rättegångshinder att talanskall avvisas av domstolen. Av 10 kap. 18 § RB följer emellertid att de förutnämnda reglerna om laga domstol i regel är tvingande i tvistemål bara för detfall att svaranden gör en invändning om att talan har väckts vid obehörigdomstol. Enligt 34 kap. 2 § RB skall svaranden göra en sådan invändning då hanvid rätten första gången för talan i målet, dvs. i sitt svaromål eller vidförsta inställelsen. Underlåter svaranden att göra någon invändning eller skerdet för sent anses tvisten enligt 10 kap. 18 § RB väckt vid rätt domstol, tillföljd varav rättegångshinder inte föreligger. Bl.a. för att svaranden skall kunna göra invändningar om domstolens lokalabehörighet föreskrivs i 42 kap. 2 § RB att stämningsansökan skall innehållauppgifter om de omständigheter som betingar rättens behörighet. RB:sregler om laga domstol gäller som har sagts också mål ombetalningsföreläggande. I sådana mål skall enligt 31 § lagsökningslagen rättendock pröva sin behörighet självmant. Prövningen är med andra, ord inte beroendepå om gäldenären gör invändning i saken eller inte. Borgenären skall i sinansökan om betalningsföreläggande ange de omständigheter som betingar rättensbehörighet och uppgifterna härom skall av rätten tas för goda, om det inte förekommeranledning att. de är oriktiga. Haren ansökan om betalningsföreläggande gjorts vid obehörig domstol skall, ilikhet med vad som i princip gäller för tvistemål, talan inte tas upp tillprövning i sak utan i stället avvisas av rätten, 21 § lagsökningslagen. Försådant fall ges varken i RB eller lagsökningslagen föreskrifter för domstolenom att ansökningen eller målet kan vidarebefordras till domstol som är behörigatt ta upp målet. Ett skäl till denna ordning kan såsom uttalas i förarbetenatill RB (SOU 1938: 44 s. 154 f.) vara att en överflyttning strider mot densidoordnade ställning som olika underrätter intar till varandra. I praxistorde emellertid förekomma att bl. a. ansökningar om betalningsföreläggandelämnas över till rätt domstol. JuU 1979/80: 40 3 På processlagstiftningens område finns i några fallbestämmelser som ger domstol eller annan myndighet rätt att flytta över ett måltill annan myndighet. Sådant överflyttande får t. ex. ske mellan allmän domstoloch arbetsdomstolen enligt 2 kap. 57 §§ lagen (1974: 371) om rättegången iarbetstvister. Enligt 3 kap. 7 § får ett faderskapsmål flyttasfrån en domstol till en annan, om det avsevärt skulle underlätta handläggningenav målet. På utsökningsrättens område finns i 21 § utsökningskungörelsen (1971:1098) en bestämmelse om överflyttande av mål om införsel till behörigkronofogdemyndighet och i det förslag till utsökningsbalk som den 16 mars 1978har remitterats till lagrådet finns en generell bestämmelse av liknande slag ifråga om ut-sökningsmål (2 kap. 4 §). För konkursrättens del finns motsvaranderegler i bl. 7 § konkurslagen (1921: 225). Rättegångsförfarandet vid de allmänna domstolarnases över av rättegångsutredningen (Ju 1977: 06) som bl. a. har till uppgiftatt föreslå åtgärder för att göra rättegångsförfarandet vid allmän domstolmera flexibelt samt såvitt möjligt snabbare och billigare. Ianslutning till det arbete som inom bedrivs på en reformav utsökningsrätten har upprättats departementspromemorian (Ds Ju 1977: 5)Summarisk process. I promemorian föreslås att de nuvarande institutenlagsökning, betalningsföreläggande och handräckning enligt 191 och 192 §§utsökningslagen (1877: 31 s. 1) förs samman till ett gemensamt förfarande vidallmän domstol, benämnt lagsölaiing. Enligtdet förslag till ny lagsökningslag som läggs fram i promemorian föreslås atten ansökan om lagsökning som har gjorts vid obehörig domstol genast skalllämnas över till den domstol som enligt vad handlingarna visar är behörig.Bakgrunden till förslaget på denna punkt är enligt promemorian att nuvarandeordning i många fall framstår som onödigt formell. När talan väcks vid feldomstol beror detta oftast på förbiseende eller misstag från sökandens sidabeträffande rättens lokala eller sakliga behörighet. En mera praktisk ordninghar därför enligt promemorian ansetts vara att den domstol som inte är behörigi stället för att avvisa talan hjälper sökanden att få ansökan till rättmyndighet genom att lämna över handlingarna till behörig domstol. Iremiss till lagrådet har på grundval av bl. a. vad somföreslagits i nyssnämnda promemoria lagts fram förslag till en ny skriftligsummarisk process vid allmän domstol. Förslaget omfattar dock inte densummariska betalningsprocessen utan endast förfarandet i handräckningsmål.Enligt det förslag till handräckningslag som läggs fram i lagrådsremissenföreslås en bestämmelse (4 §) som innebär att om det kan antas att en ansökanav misstag har gjorts hos en tingsrätt JuU 1979/80: 40 4 sominte är behörig handUngarna i målet skall lämnas över till den tingsrätt somenligt vad handlingarna visar är behörig. Närdet gäller den summariska betalningsprocessen anförde föredragande statsrådeti lagrådsremissen bl. a. att frågan om en reformering av lagsökningslagen inteborde tas upp i det aktuella lagstiftningsärendet utan att man först bordeavvakta resultatet av rättegångsutredningens arbete. Skälet härtill var attden summariska processen mer än f. n. kunde komma att samordnas med det vanligarättegångsförfarandet enligt RB. Ispecialmotiveringen till den omnämnda bestämmelsen i handräckningslagenom överflyttande av en ansökan till behörig tingsrätt framhölls bl. a. attpraktiskt taget samtliga remissinstanser hade tillstyrkt eller lämnat utanerinran den bestämmelse i saken som i promemorian Summarisk process föreslagitsi den nya lagsökningslagen. I frågan om att införa en liknande bestämmelse förde vanhga tvistemålens del anförde departementschefen bl. a. följande. har upplyst att den undersitt fortsatta arbete kommer att ta upp frågan om liknande bestämmelser börinföras i den vanliga tvistemålsprocessen. Frågan har emellertid där delvisandra aspekter än i den summariska processen. a. gäller i vanlig processsom huvudregel att domstolen prövar sin behörighet endast efter invändning (jfr10 kap. 18 § och 34 kap. 2 § RB). Frågan om överlämnande måste alltså i frågaom vanlig process avgöras utifrån delvis andra utgångspunkter. Enligt minmening finns det därför inte någon anledning att uppskjuta ettställningstagande för handräckningslagens del. Enligt vad utskottet har inhämtat avserrättegångsutredningen i sitt arbete på en översyn av RB också att ta upp den avmotionären aktualiserade frågan. I detta betänkande behandlas en motion som gällerhandläggningen av mål om betalningsföreläggande. I motionen begärs en översynav reglerna för tingsrätt att till behörig domstol flytta över en ansökan somhar gjorts till obehörig domstol. Målom betalningsföreläggande handläggs i en summarisk betalningsprocess vidallmän domstol. Bestämmelser härom finns i lagsökningslagen.Betalningsföreläggande kan utverkas för fordringar som avser annat änskadestånd och som inte grundar sig på skriftligt fordringsbevis. Processen äri allmänhet skriftlig. Om en gäldenär inte bestrider en ansökan ombetalningsföreläggande, utmynnar förfarandet i en förklaring från rätten attutmätning för fordringen genast får ske. Ar1979 inkom till landets tingsrätter närmare 350 000 ansökningar ombetalningsföreläggande. Deregel om laga domstol för tvistemål som finns i är tillämpligaockså för mål om betalningsföreläggande. JuU 1979/80: 40 5 gälleratt laga domstol i tvistemål är rätten i den ort där svaranden ärmantalsskriven. Väckstalan vid obehörig domstol utgör detta i princip ett rättegångs-hinder, ochtalan skall avvisas av domstolen. Frågan om avvisning får för tvistemålens deli regel tas upp av rätten endast om svaranden gör invändning därom. I mål om betalningsföreläggandegäller däremot att rätten självmant skall pröva om talan har väckts vid behörigdomstol. Denna prövning är dock ganska schematisk. Borgenärens uppgifter om deomständigheter som betingar rättens behörighet skall tas för goda, om det intefinns anledning anta att de är oriktiga. Fördet fall att en ansökan om betalningsföreläggande har gjorts vid obehörigdomstol ges varken i eller i lagsökningslagen några regler omatt domstolen kan vidarebefordra ansökningen eller målet till behörig domstol.I praktiken förekommer olika förfaranden; en del domstolar avvisar ansökningen,medan andra lämnar över den till behörig domstol och åter andra uppmanarborgenären att återta ansökningen. Utskottetfinner i likhet med motionären att de skildrade förhållandena innebärolägenheter, och de motiverar en översyn av de aktuella reglerna. För en sådanöversyn talar också angelägenheten av att enhetliga handläggningsrutinertillskapas för domstolarna. Motionsspörsmålethar emellertid samband med det pågående översynsarbetet inomrättegångsområdet. Härvidlag bör uppmärksammas att det 1977 har lagts fram förslag till en nylagsökningslag, som bl. a. upptog regler om att en ansökan som gjorts vidobehörig domstol skall lämnas över till behörig domstol. Förslaget har intelett till lagstiftning vad gäller den summariska betalningsprocessen.Promemorian innehöll också förslag till ny reglering av handräckningsprocessen.I detta avseende har regeringen i remiss till lagrådet lagt framförslag till lagstiftning grundad på promemorian. I det förslaget återfinns enbestämmelse om överlämnande till behörig domstol av en felaktigt gjord ansökan.En proposition i ämnet beräknas bli förelagd . Enligt vadsom anförs i lagrådsremissen bör frågan om en reformering av lagsökningslagensamordnas med den översyn av rättegångsförfarandet vid de allmänna domstolarnasom görs av rättegångsutredningen. Enligtvad utskottet har inhämtat avser rättegångsutredningen att ta upp den avmotionären aktualiserade frågan. Utskottet anser därför att det inte ärpåkallat med någon åtgärd från sida med anledning avmotionsyrkandet. att avslårmotionen 1979/80: 796. Närvarande:Bertil (), (), (), iRöstånga (fp), (), (), (), GöteJonsson (m), (), (), (),(), (), () och ().