bet · G301KU37 · 1979-12-31 00:00:00 — De inom framförda ändringsförslagenöverensstämmer till viss del med förslagen i den inom justitiedepartementetupprättade promemoria vilken efter remissbehandling legat till grund förpropositionen. är följaktligen ingående behandlad avremissinstanserna och föredragande departementschefen, som därvid med beaktandeav de invändningar som framförts av flera remissinstanser inte ansett sig kunnabiträda promemorieförslaget om minskad skattesekretess. kan försin del ansluta sig till föredragandens bedömning att nuvarande sckretessnivåpå skatteområdet bör behållas. Detta innebär i princip att uppgifterna i inkomst-och förmögenhetslängderna blir offentliga KU1979/80:37 67 liksom taxeringsnämnds beslut om avvikelse frånsjälvdeklaration men att övriga uppgifter i samband med den årliga taxeringenblir sekretessbelagda. När man bedömer frågan om sekretesskyddets styrka påskatteområdet måste man beakta att det i flertalet fall föreligger skyldighetatt lämna uppgifterna och att uppgiftsskyldigheten är straffsanktionerad. 1andra fall föreligger i och för sig inte någon skyldighet att lämna vissauppgifter, men uppgifterna behövs för att visst avdrag e. d. skall kunnabeviljas. För att en rättvis och likformig beskattning skall kunna ske är detnödvändigt att dessa -ofta ingående - uppgifter lämnas. Uppgifterna berör en mycketstor del av befolkningen. Vidare kommer uppgifterna i stor utsträckning attregistreras i det nya ADB-systemet för skatteområdet. De möjligheter somdärigenom uppkommer till samköming och massuttag av uppgifter ger upphov tillett skyddsintresse även för sådana uppgifter som tagna var för sig kan sägasvara ganska harmlösa. Som framhållits i propositionen kan man inte hellerbortse från att det av den stora mängden skattskyldiga skulle upplevas somintegritetskränkande att uppgifter i deras självdeklarationer kom tilloffentligheten, även om uppgifterna i och för sig är av tämligen alldagligbeskaffenhet. Det finns enligt skatteutskottets mening en uppenbar risk för attinförandet av skaderekvisit i fråga om verksamheten i första instans kommer attmedföra att uppgifter i självdeklarationerna lämnas ut i en del fall där denenskilde upplever det som integritetskränkande. Det rör sig här om dels ett stort antal personer (bl. a. i3 000-4 000 taxeringsnämnder) som skall tillämpa den nya sekretessregeln ochsom har skiftande förutsättningar att tillgodogöra sig och bedömasekretessfrågor, dels ett stort arbetsmaterial (bl. a. ca 6 miljonersjälvdeklarationer med tillhörande kontrolluppgifter) innehållande uppgiftermed olika grader av integritetskänslighet. Taxeringsnämnderna ochskattemyndigheterna skall sätta sig in i ett omfattandeinformationsmaterial i olika skattefrågor. Arbetet sker under tidspress. Mankan utgå från att en information om tillämpningen av skaderekvisit i fråga omde olika uppgifterna i skattehandlingarna kommer i bakgrunden. Ett i princip absolut sekretesskydd för uppgifterna ideklarations- och kontrollmaterialet är därför av största vikt för attskattesystemet skall fungera tillfredsställande. Får de enskilda medborgarna -med rätt eller orätt - uppfattningen alt sekretesskyddet har urholkats finnsdet risk för att detta kommer att återverka på fullgörandet avuppgiftsskyldigheten. Den enskilde kan av sekretesskäl bli benägen att lämnaofullständiga uppgifter. En sådan utveckling år till skada inte bara förskattesystemet utan också för de enskilda genom att de kan träffas avsanktioner eller extra kontrollåtgärder om uppgiftsskyldigheten inte fullgörs. Vad som här har framförts mot införande av ett omväntskaderekvisit på skatteområdet gäller i än högre grad i fråga om införandet avvidgad meddelarfrihet. KU1979/80:37 68 Det finns utan tvivel önskemål frånmassmedia att få ta del av uppgifter i. deklarationer och av annatkontrollmaterial. Som framhållits i propositionen kan man inte bortse från vadallmänhetens pressombudsman har uttalat om risken av att meddelarfrihet påskatteområdet kan leda till en omfattande publicering av detaljerade uppgifterom enskildas ekonomi. När man från politiska utgångspunkter diskuterar brister iskattesystemet kan meddelarfriheten knappast tillmätas någon nämnvärdbetydelse. De beskattningsuppgifter som pressen skulle kunna ha glädje av i sådantsammanhang måste bygga på ett säkrare statistiskt underlag än vad den kanerhålla genom ett mera begränsat läckage inom skatteförvaltningen. Att envidgad meddelarfrihet skulle kunna tillföra skattedebatten några betydelsefullaargument förefaller skatteutskottet därför högst osannolikt. Sammanfattningsvis finner skatteutskottet att kravet påoffentlighet i frågorom beskattningen måste anses vara i tillräcklig gradtillgodosett genom tillgången till skattelängder och avvikelsebeslut, genom deändringar som föreslås i propositionen i fråga om sekretessreglerna viddomstol, genom, skattestatistiken och inte minst genom de politiskt valdanämndernas insyn. Det bör i detta sammanhang understrykas att skattesystemetockså i många andra hänseenden är konstruerat för att utan kostnader för denskattskyldige tillgodose kraven på rättssäkerhet och att de i propositionenföreslagna sekretessreglerna inte lägger hinder i vägen för den betydelsefullaövervakning av myndighetsutövningen som ankommer på . kan därför i allt väsentligt ansluta sigtill förslagen i propositionen i vad gäller beskattningsområdet, och utskottetavstyrker alltså de inom diskuterade ändringsförslagen. Närvarande: (), (). StigJosefson (c). (), ().förste vice talmannen ()*. i (s). TageSundkvist (c). ()*. ()*, (),(). () och ()*- * Ej närvarande vid yttrandets justering. KU1979/80:37 69 har den 9 januari 1980beslutat inhämta besvärsnämndens yttrande beträffande frågan om besvärsmyndighetvid talan mot beslut meddelat av myndighet som lyder under enligt deti prop. 1979/80: 2 framlagda förslaget till sekretesslag. får härmedanföra följande. I2 8 besvärsstadgan (RFS 1970:3) för och dess verk föreskrivs bl. a.att talan får föras mot beslut av annan myndighet än ombudsmänvarigenom myndighet har avslagit enskilds begäran att få ta del av handlingeller utlämnat allmän handling med förbehåll som inskränker sökandens rätt attyppa dess innehåll eller annars förfoga över den. Besvären prövas enligt 3 8besvärsstadgan av regeringsrätten. Besvärsstadganreglerar inte rätten för myndighet att anföra besvär över beslut avriksdagsmyndigheter i fråga om utlämnande av handling. Iförslaget till ny sekretesslag föreslås beträffande beslut varigenom myndighethar avslagit enskilds begäran att få ta del av handling m. m. att talan motbeslutet får föras av sökanden genom besvär. Talan skall föras hoskammarrätten, eller såvitt gäller kammarrätts beslut i där väckt ärende, hosregeringsrätten. Har beslutet meddelats av tingsrätt och rör det handling idomstols rättskipande eller rättsvårdande verksamhet, skall talan mot beslutetföras hos hovrätten. Talan mot motsvarande beslut av hovrätt i där väckt ellerdit fullföljt ärende förs hos högsta domstolen. Förslaget innebär att denuvarande reglerna i 40 b 8 sekretesslag utan ändring i sak upptas iden nya lagen (15 kap. 7 8). Beträffande rätt att föra talan mot beslut avmyndighet som lyder under hänvisas till vad som är särskiltföreskrivet. mening ger förslaget till sekretesslag i denna del inteanledning till ändring av regleringen i besvärsstadgan beträffande talan avenskild mot nu ifrågavarande beslut av myndighet som lyder under riksdagen.Sådan talan bör således även fortsättningsvis föras direkt hos regeringsrätten. Beträffandetvister mellan myndigheter föreslås i propositionen en ny reglering (15 kap. 88). Förslaget innebär att mot beslut varigenom myndighet har avslagit annanmyndighets begäran att fä ta del av handling talan får föras genom besvär.Sådan talan förs i samma ordning som föresläs gälla i fråga om besvär överbeslut med anledning av enskilds begäran att utfå handling. Har beslutet meddelatsav statlig myndighet, skall dock talan av KU1979/80:37 70 annan statlig myndighet föras genom besvär hos regeringen.Reglerna gäller inte för beslut av , regeringen, högsta domstoleneller regeringsrätten. I fråga om beslut som har meddelats av myndighet somlyder under hänvisas till vad som är särskilt föreskrivet. Förslaget beträffande besvärstalan av myndighetförutsätter enligt det sagda en särskild reglering på riksdagsområdet. Någonsådan reglering finns inte , men bör enligt besvärsnämndens mening tillskapasi samband med antagandet av den nya sekretesslagen. Beträffande utformningen av den ifrågasatta regleringenvill besvärsnämnden anföra följande. Grunden för den i 15 kap. 8 8 föreslagna ordningen är attregeringen själv ansetts böra avgöra tvister mellan "sina"myndigheter medan tvister mellan regeringens myndigheter och andra (kommunala)myndigheter lämpligen ansetts kunna avgöras av domstol. Vidare har det angettsatt det ibland kan innebära en svär och känslig avvägning att lösa tvistermellan statliga myndigheter i frågor som det här gäller och att de renträttsliga aspekterna mera sällan träder i förgrunden vid denna avvägning (prop.s. Om myndighet som lyder under vill föra talan mot beslutmeddelat av myndighet under regeringen synes, eftersom det i båda fallen ärfråga om statliga myndigheter, enligt förslaget regeringen bli besvärsinstans.Detta synes enligt besvärsnämndens mening inte helt stämma med grunderna förstadgandet, men bör accepteras med hänsyn till arten av de avvägningar som kanförväntas bli aktuella i besvärsärenden av denna typ. De skäl som anförts för att tvister mellan statligamyndigheter ej bör lösas domstolsvägen kan enligt besvärshämndens meningåberopas beträffande beslut av såväl myndigheter under regeringen sommyndigheter under . Beträffande beslut som meddelats av sistnämnda myndigheterbör därför i konsekvens med förhållandena på regeringssidan införas en ordningsom innebär att besvär av annan statlig myndighet över sådant beslut skallföras hos och av andra myndigheter hos domstol. I fråga om vilket riksdagsorgan som bör anförtros denföreslagna prövningen vill besvärsnämnden anföra följande. Med hänsyn till att sekretesslagen föreslås innehållavissa bestämmelser som ålägger utskott särskilda uppgifter i sekretessammanhangskulle det kunna hävdas att besvärsprövningen bör förläggas till utskott.Besvärsnämnden åsyftar då den i 11 kap. 3 8 sekretesslagen föreslagnabestämmelsen att utskott (, finansutskottet) försärskilt fall skall kunna förordna om undantag från sekretess hos riksdagensmyndigheter. Sådant förordnande får enligt 14 kap. 8 8 göras när det särskiltanges i bestämmelse om sekretess och när det är påkallat av synnerliga skäl.Besvärsnämnden vill framhålla att prövning enligt 14 kap. 8 8 inte är enbesvärsprövning i vanlig bemärkelse, och ordningen för den prövningen behöverdärför inte leda till att också den nu diskuterade besvärsprövning- KU1979/80:37 71 en anförtros utskott. Enligt besvärsnämndens mening är dettveksamt om utskottens arbetsformer lämpar sig för handläggning avförvaltningsärenden. En naturligare lösning är att besvärsprövningen anförtrosbesvärsnämnden, som redan enligt gällande ordning anförtrotts uppgiften sombesvärsinstans beträffande vissa beslut av myndigheter. Nämndentorde genom sin sammansättning med politiker och juridisk sakkunskap varalämplig att göra de bedömningar som kan förväntas bli aktuella. Med en ordning med besvärsnämnden som besvärsinstans börtillses att sekretessbelagda uppgifter som blir föremål för prövning ibesvärsnämnden behåller sin sekretess hos nämnden. Möjligen blir så falletredan på grund av den föreslagna bestämmelsen i 11 kap. 3 8 andra stycket sekretesslagen. föreslär med hänvisning till det anfördakonstitutionsutskottet att hemställa att antar följande Lag om ändring i besvärsstadgan (RFS 1970:3) för riksdagenoch dess verk föreskriver att 2 och 388 besvärsstadgan (RFS 1970:3) för och dess verk skall ha nedanangivna lydelse. Gällande lydelse Föreslagen lydelse 28 Talan får föras såvitt gällersamtliga myndigheter: mot beslut som grundar sig på lagen (1977: 600) omoffentlig anställning eller bestämmelser som meddelats med stöd av lagen ellermot beslut om avtalsbart anställningsvillkor om annat ej följer av lagen(1965:276) om inskränkning i rätten att föra talan mot offentlig arbetsgivaresbeslut, såvitt gäller annan myndighet än såvitt gäller annan myndighet än riksdagensombudsmän: mot beslut ombudsmän: mot beslut varigenom myndighet har avslagit varigenom myndighet har avslagit enskilds begäran att få taga del av enskilds begäran att fä taga del av handling eller utlämnat allmän handling eller utlämnat allmän handling med förbehåll som in- handling med förbehåll som in skränker sökandens rätt att yppa skränker sökandens rätt att yppa dess innehåll eller annars förfoga dess innehåll eller annars förfoga över den, över den samt mot beslut varige- nommyndighet avslagit annan myndighets begäran att få taga del av handling, såvitt gäller riksdagensförvaltningsstyrelse eller förvaltningskontor och fullmäktige iriksgäldskontoret: därjämte mot annat beslut som rör enskild person. Talan får dock icke föras mot beslut om tillsättning avtjänst i lägst lönegrad F 24 hos kammare eller utskott. Besvär över beslut prövas avriksdagens besvärsnämnd. Av regeringsrätten prövas besvär över beslut varigenom myndighet vägrat utlämna handling eller utlämnat allmän handling med förbehåll som inskränker sökandens rätt att yppa dess innehåll eller annars förfoga över den. Besvär över annat beslut prövas av besvärsnämnd. Regeringsrätten prövar dock besvär över beslut varigenommyndighet avslagit enskilds begäran att få taga del av handling eller utlämnatallmän handling med förbehåll som inskränker sökandens rätt att yppa dessinnehåll eller annars förfoga över den. Regeringsrätten prövar även beslut varigenom myndighetavslagit annan myndighets begäran att få taga del av handling. Om talanförs avstatlig myndighet prövas dock besvären av besvärsnämnd. prövar även besvär över beslut av statens personalpensionsverki pensionsärende som avser anställningshavare hos och dess verk. Denna lagträder i kraft den . på besvärsnämndens vägnar;