bet · G301KU42 · 1979-12-31 00:00:00 — betänkande 1979/80:42 med anledning av motioner om förbud mot våldspornografim. I motionen 1979/80:1038 av KarinAhrland (fp) hemställs, "att hos regeringen begär förslag omlagstiftning mot framställning och försäljning av våldspornografiskabilder". 1 motionen 1979/80:1047 av . m. fL (m)hemställs "att hos regeringen begär förslag till lagstiftningmot hädelse i teater eller film". Beträffandede närmare motiveringarna hänvisas till motionerna. Gällande rätt ni. För att en framställning i trycktskrift skall kunna straffas uppställer tryckfrihetsförordningen (TF) särskildakrav. För det första måste brottet ha tagits upp i TF:s uppräkning avtryckfrihetsbrott. Vidare måste framställningen vara strafftiar enligt vanliglag. Beträffande ansvaret för tryckt skrift gäller enligt TF i princip attendast en person är ansvarig, I fråga om periodisk skrift ligger detta ansvar iregel på utgivaren och beträffande annan skrift i allmänhet på författaren. Förfranistållningar i radio och TV finns regler i radioansvarighetslagen(1966:756) och i lagen (1978:480) om ansvarighet i försöksverksamhet mednärradio. Dessa regler bygger i allt väsentligt.på regleringen i TF. Bl, a,hänvisas i dessa lagar till TF:s uppräkning av tryckfrihetsbrotten oin vilkayttranden som är strafttara. För film och teaterföreställningar gäller i principregeringsformens (RF) regler om yttrandefrihet och mötesfrihet. Beträffandeoffentlig förevisning av biograffilm gäller vidare särskilda regler omfilmcensur, vilka i korthet innebär att film förevisningen skall godkännas avstatens biografbyrå. Denna skall vägra godkännande av film eller del av film.om de händelser som skildras och det sammanhang vari de förekommer kan verkaförråande eller skadligt upphetsande eller förleda till brott. Därutöver gällersärskilda regler för barns tillträde till biografföreställningar. beslutade om sådana ändringar i TF ochbrottsbalken att ingripanden möjliggjordes mot skildringar av barn ipornografiskt syfte. Lagändringarna trädde i kraft den (prop,1978/79:179. KU 1978/79:33). Förutom nu nämnda bestämmelser är det enligt 16 kap. 11 Sbrottsiialken straffbelagt att på eller vid allmän plats genom skyltning ellerannat liknande förfarande förevisa pornografisk bild på sätt som är ägnat attväcka allmän 1 Riksdai-cii 1979IS0. KU1979/80:41 2 Detsamma gäller för den som utan föregåendebeställning per post eller på annat sätt tillställer någon en pornografiskbild. Straffet för brott av nu angiven karaktär år böter eller fängelse . Vidare kan enligt 16 kap. 12 S den straffas som blandbarn eller ungdom sprider skrift eller bild som genom sitt innehåll kan verkaförråande eller "eljest medföra allvarlig fara för de ungas sedligafostran". Även för detta brott är straffet böter eller fängelse . Också bestämmelserna i 6 kap, om sedlighetsbrott kani vissa fall leda till att framställningar av pornografiska bilder blirstraffbelagda,'Den i 6 kap. TF stadgade rätten att sprida tryckta skrifter ärbegränsad i enlighet med de nyssnämnda bestämmelserna i 16 kap, . Utöver det anförda är det inte straffbelagt att tabefattning med pornografiska framställningar. Enligt äldre lagstiftning var hädelse - brott mot trosfrid- straffliart såväl som tryckfrihetsbrott som allmänt brott. Enligt 7 kap, 4 513 TF hänfördes således "skymfande av sådant som av ellerannat, här i riket verksamt, trossamfund hålles heligt" tilltryckfrihetsbrotten. Ett motsvarande stadgande fanns i 16 kap, 9 §brottsbalken. nämnda straffbestämmelser avskaffades genom lagändringar vid1970 och riksdagar (prop. 1970:125, KU 1970:39.- ILU 1970:47). Det kannämnas att bl. a. också straffet för skymfande av rikssymbol avskaffadessamtidigt. var inte enhällig i den nu aktuella frågan -brott mot trosfrid. Sex ledamöter i (c. m, fp)reserverade sig till förmån för att brott mot trosfrid fortfarande skulle ingåbland tryckfrihetsbrotten. Tre ledamöter (m) yrkade i första hand avslag päpropositionen i dess helhet. I första lagutskottet fick de ledamöter (c. fp. m)som företrädde åsikten att brott mot trosfrid skulle finnas kvar i brottsbalkenmajoritet; 1 kammaren vann emellertid propositionens förslag. Beträffande motiveringarna till lagändringarna hänvisastill förarbetena (särskilt prop. 1970:125 s. 63 ff. och KU 1970:39 s. 8. 14 och16). Det bör i sammanhanget framhållas att religionsfriheten,dvs. rätten att ensam eller tillsainmans med andra utöva sin religion, åtnjuterskydd enligt 2 kap. RF. Vidare finns dét bestämriielser i tillskydd för religionsutövning eller för personer med viss trosbekännelse. Det ärsåledes enligt 16 kap. 4 § straffbelagt bl. a, att störa allmän gudstjänst,annan allmän andaktsövning, vigsel eller begravning. Straffet härför är bötereller fängelse . Det år också straffliart att offentligeneller eljest i uttalande eller annat meddelande som sprids bland allmänhetenhota eller uttrycka missaktning för olika folkgrupper, bl. a. sådana med visstrosbekännelse (16 kap, 8 i) ). Den som gör sig skyldig tillsådant brott kan dömas för hets mot folkgrupp till fängelse i högst två åreller, om brottet är ringa, till böter. Denna bestäninielse är att se som entillåten inskränkning i den i RF förankrade yttrandefriheten. Bestämmelsen tarsjälvfallet också sikte på yttranden i teaterföreställningar ochfilniförevisningar. KU 1979/80:42 3 rande bestämmelse finns medtagen bland tryckfrihetsbrotteni 7 kap. 4 S TF. tillsattesyttrandefrihetsutredningen som fick i uppdrag att utreda frågan om en nyyttrandefrihetsgrundlag (Ju 1977:10)'. Utredningen har enligt direktiven bl, a,i uppdrag att se närmare på frågan om omfattningen av det grundlagsskyddadeområdet, dvs. a. vilka medier som berörs och vad som skall betraktas somyttrandefrihetsbrott. 1 detta hänseende knyter direktiven an till det arbetesom bedrevs av massniedieutredningen (MMU) och det föreskrivs att utredningenskall arbeta efter de principer som förordats av MMU. Brottskatalogens innehålloch omfattning skall emellertid inte vara någon förstahandsuppgift förutredningen. Detta uttrycks i direktiven på följande sätt: Det bör i övrigt inte vara någonförstahandsuppgift för den nya kommittén att ta ställning till brottskatalogensinnehåll och avfattning. Kommittén bör i denna del i allt väsentligt utgå frångällande rättsläge. Eventuella ändringar i det straffrättsliga regelsystemetfår i stället övervägas i särskild ordning. Målet bör härvid liksom hittillsvara att man skall åstadkomma bestämmelser som gäller både inom och utanför detområde som omfattas av det särskilda grundlagsskyddet. Jag kan i sammanhangeterinra om den kommitté (Ju 1977:04; Dir 1977:5) med uppdrag att se över vissaav straffbestäirimelserna till skydd för rikets säkerhet som jag hartillkallat. Utredningen skall emellertid meraingående behandla det straffbelagda områdets omfattning när det gällerpornografi och våldsframställningar. Om detta anförs följande: På en punkt bör kommitténemellertid mera ingående behandla frågan om det straffbelagda områdetsomfattning. Som jag redan har nämnt kan det visa sig lämpligt att något vidgadetta om filmcensuren för vuxna avskaffas. En utgångspunkt skulle här kunnavara det förslag till en yttersta gräns för pornografi och våldsframställningarsom föreslogs av kommittén för lagstiftningen om yttrande- och tryckfrihet. Denutveckling som har skett på pornografionirådet med bl, a. bilder av barn isexuella situationer visar att en viss försiktig utvidgning av det straftliaraområdet kan vara motiverad, också vad gäller framställningar i andra medier änfilm, t, ex. tryckta skrifter och videogram. Som framgår av direktiven ingårfrågan om det tryckfrihetsrättsliga skyddet för våldspornografiskaframställningar i yttrandefrihetsutredningens uppgifter. Enligt vad sominhämtats från har det ställts i utsikt att utredningensslutbetänkande kan föreligga färdigt . 1 så fall skulle enligt vadsom vidare uppgivits från departementet den nu aktuella frågan kunna behandlasmed förtur under propositionsarbetet så att det blev möjligt att föreläggariksdagen förslag i ämnet års val. KU1979/80:42 4 Frågan om möjligheterna att ingripamot våldspornografiska framställningar, vilken fråga tas upp i motionen1979/80:1038. omfattas av direktiven till yttrandefrihetsutredningen (Ju1977:10) och ingår enligt vad utskottet erfarit i det arbete som står påutredningens program. Även den i motionen 1979/80:1047 upptagna frågan ommöjligheter att ingripa mot hädelse i teater och film berör yttrande- oehtryckfrihetsproblem. Med hänsyn till det sålunda pågående utredningsarbetetfinner utskottet inte skäl för att ta några initiativ i anledning avmotionerna, vilka således avstyrks. 1. avslår motionen1979/80:1038, 2. avslår motionen1979/80:1047. När\ ärande: (), ().Anders (). ().Wivi-Anne Cederq'. il (). i (m). ().Bengt Kindbom Cci, (). ().Jan (mi och (). GOTAB (14761 Suickliolm 118(1