bet · G301CU31 · 1979-12-31 00:00:00 — a. att de utryniinen i byggnad, till vilkenallmänheten äger lilltrtide. i skälig omfattning skall utformas så att de blirtillgängliga för och kan utnyttjtis av personer vilkas rörelseförmåga ärnedsatt till följd av ålder, invaliditet eller sjukdom. hardärefter utfärdat tillämpningsbestämmelser till 42a§. Dessa, som finns intagnai Svensk byggnorm (SBN 1975), innehåller bindande föreskrifter omförflyttningsvägar och lokaler som är upplåtna för allmänheten samt råd ochanvisningar belriiffande viktigare funktionsmåtl. Tillämpningsområdet för 42 a § har utsträckts till altomfatta arbetslokaler och bosläder som används för annat ändamål änfritidsändamål. Vidare har den inskränkning i tillgänglighetskravet som låg i atthandikappanptissning skulle ske endast i skälig omfattning slopats fr. o. ni.den 1 juli 1977 (SFS 1976:678). med denna ändring företogs en ändring i 48 a §BS med sikte på handikappade. Av 48 a § följer numera att vid sådan ändring avbyggnad, som enligt 75 § BS är att hänföra till nybyggnad, skall bestämmelsernai bl. 42 a § tillämpas beträffande de delar av byggnaden som berörs avändringen och i den omfattning som erfordras för alt dessa delar av byggnadenskall uppfylla skäliga anspråk på bl. a. handikappanpassning. Genom ytterligare ändringar i BS (82 §) kommerbestämmelserna i 42 a S BS om handikappanpassning att fr. o. m. den 1 juli 1980tillämpas även på befintliga terminalbyggnader för resande ined kollektivtrafik. Ändringar i BS innebär all dessa terminaler handikappanpassas oavsettom anpassningen föranielts av annan ombyggnad eller inte. Genom den nurefererade ändringen i BS kommer handikappanpassningen att gälla förterminalyggnad CU1979/80:31 11 som uppförts före eller för vilken byggnadslovbeviljats före denna dag. Redan nu gäller kraven på handikappanptissning ifråga om sådana byggnader som uppförts efter . 1 proposition 1978/79:99 om en ny trafikpolitikbehandlades även frågan om handikappanpassad kollektivtrafik (s. 111-116,131-147). Propositionen innehöll i denna del bl. a. ställningstaganden ochbedömningar i anslutning till den s. k. HAKO-ulredningens förslag Handikappanpassadkollektivtrafik (SOU 1975:68). 1 utredningen redovisades elt ramprogram föratt göra närmiljöns utformning mer handikappanpassad. Med anledning avHAKO-ulredningens förslag i denna del anfördes i den ovannämnda propositionen(s. 141) följande. HAKO-ulredningen har även behandlatfrågan om handikappanpassning av den yttre miljön eller närmiljön. För altkollektivtrafiken skall kunna hävda sig gentemot individuella Irafikmedel måsteanpassningen avse hela transportkedjan. Det är därför väsentligt att de avutredningen föreslagna anpassningsålgärderna avseende gångvägar,övergångsställen, entréer etc. också kommer till uiförande. Det är oftast enkommunal angelägenhet att åstadkomma den handikappanpassning som erfordras här.Enligt min mening bör del finnas goda förutsättningar att fortsättaanpassningsarbetet bl. a. efter de riktlinjer och de kommunalamiljöförbättringsplaner som föreligger. Anpassningsarbetet bör emellertidintensifieras. En särskild arbetsgrupp med företrädare för berörda intressenterbör därför tillskapas. Arbetsgruppen bör ha till uppgift alt påmyndighetsplanet verka för en fortsatt handikappanpassning av närniiljön enligtHAKO-ulredningens förslag. Härvid bör bl. a. övervägas om de gällanderiktlinjerna för närmiljöns utformning bör förändras i enlighet medHAKO-ulredningens förslag. bör vara sammankallande iarbetsgruppen. 1 sammanhanget vill jag också nämna all ( en utredninggjord av , ochplanverket gemensamt, bl. a. frågan om hur handikappades situation kanförbättras vid utformningen av närlrafikiniljön, gångvägnätet ochhållplatser/omstigniiigs-stationer har studerats. Utredningen skall resultera ien revidering och komplettering av tidigare utgivna planeringsrikllinjer förtrafiknätet i en tätort. Jag vill vidare påpeka att miljöförbättringsbidrag kanutgå för åtgärder som syftar lill att förbättra miljöns användbarhet ochtillgänglighet för handikappade. hade ingen erinran motvad i propositionen i refererad del anförts. 1 den ovan nämnda arbetsgruppen, som inlett sitt arbete iår. ingår representanter för planverket, , ,transporträdet, handikappinstitutet och . I förslaget till plan- och bygglag har (4 kap. 7 S)intagits regeln att "bebyggelsemiljön"' skall utformas med hänsyntill behovet av tillgänglighet för personer med nedsatt rörelse- ellerorienteringsförmåga. Förslaget kompletterar ett krav (5 kap. 7 §) påhandikappanpassning av byggnader och dessas tillgänglighet för handikappade.Enligt förslaget (4 kap. 9 S) skall kravet i 4 kap. 7 S - vid ändring eller kompleiiering av befintliga CU1979/80:31 12 bebyggelsemiljöer - tillämpas i skälig utsträckning medhänsyn till ekonomiska och andra omständigheter. 2.4.2 Barnsäkerhel i äldre byggnader Bestämmelser avsedda att förhindrabarnolyckor i och i anslutning till byggnader finns iSvensk byggnorm. För mark utanför tomt finns i 5 § 2 st. allmännaordningsstadgan en bestämmelse om skyddsanordningarvid brunnar.Normbestämmelserna lilliimpas vid ny- och ombyggnad efter ikraftträdandet. Barnolycksfallsuiredningen (SOU 1979:28 s. 489) påpekadealt del helt övervägande antalet bostäder inte direkl berördes av de nyttnormerna. Utredningen angav att materialkostnaden för all utrusta även äldrelägenheter enligt normkraven skulle uppgå lill 200 ä . Motbakgrund av det stora antalet barnolycksfall och den jämförelsevis lågakostnaden fann utredningen det angelägel alt också del äldre bostadsbeståndetkompletterades med barnsäkerhetsanordningar. Utredningen anförde vidare: Utredningen har noterat attretroaktivt verkande lagstiftning kommit till användning i säkerhelshöjandesyfte. Bland annat gäller detta säkerhetsbestämmelser avseende maskinelltdrivna portar, överfyllnadsskydd för oljecisterner m. m. Mot en sådan bakgrundser utredningen inga principiella hinder mot ett förslag om tillämpning avbestämmelserna i , kap. 41 också för del äldre bostadsbeståndet.Det föreslås därför att refererade bestämmelser skall ges retroaktivtillämpning. Vid de ovan nämnda fallen av retroaktiv lagstiftning-överfyllnadsskydd vid oljecisterner och skydd mot klämskador av maskinelltdrivna portar - har inte utgått någon ersättning för kostnader för de ålgiirdersom krävts från säkerhetssynpunkt. Det syns därför inte finnas skäl föreslåbidrag till finansiering av barnsäkerhetsålgärder i äldre bostiider. För atttrots detta ge viss lättnad praktiskt och ekonomiskt, bör i stället medges enövergångsperiod innan de aktuella bestämmelserna skall vara genomförda i sinhelhet. En sådan övergångsperiod kan förslagsvis sältas lill . I budgetpropositionen 1980 (bilaga8 ) har föreslagils anvisa medel för inrättande avett barnmiljöråd enligt den nämnda utredningens förslag. Rådet skulle inrättasden med uppgift alt svara för barnmiljöfrågor och barnsäkerhetsfrågor. 2.5 Typgodkännande m. m. Statsmakterna har på olika sättsökt främja utvecklingen mot ett mera rationellt byggande.Byggindustrialiseringsutredningen anförde 1966 bl. a. alt en myndighet bordeges ansvaret för att alla bestämmelser som rör byggandet samordnas till formoch innehåll. Dåvarande borde ges delta ansvar, ochstvrelsens bestämmelser borde omfatta alla delar CU 1979/80:31 13 av en byggnad. anfördeäven att en typgodkännande verksamhet inom byggnadsområdel skulle innebärastora fördelar. Hela ansvaret för en sådan verksamhet borde sammanföras tillett organ. Som sådant centralorgan för en offentlig verksamhet inombyggnads-området kunde, enligt utredningen, endast byggnadsstyrelsenifrågakom-ma. I proposition 1967:100 angående riktlinjer förbostadspolitiken m. m. underströks vikten av att alla bestämmelser inombyggnadsområdel samordnades. Möjligheterna att utmönstra byggnadsbeslämmelserur specialförfattningar borde övervägas anförde departementschefen.Byggnadsstyrelsen (numera planverket) var skyldig, framhöll departementschefen,att samråda med andra myndigheter som berördes av bestämmelser som styrelsenämnade utfärda, öm den typgodkännande verksamheten uttalade departementschefeni propositionen bl. a. att centrala ställning påbyggnadsområdel gjorde det naturligt att samordningen av olika myndighetersuppfattningar och sökandenas önskemål skedde hos . Elt samlatbesked om typgodkännande borde ges av , dvs. Alltsedan sin tillkomst (1967) har planverket bedrivittypgodkännande verksamhet inom byggnadsområdet i enlighet med statsmakternasbeslut på basis av proposition 1967:100. För produkter, konstruktioner, metoderm. m. som efter provning av planverket bedöms uppfylla kraven i byggnadsstadganoch Svensk byggnorm kan sålunda typgodkännanden meddelas av verket. Dennaverksamhet har fått en mycket stor omfattning. Den har avsetls innebäraförenklingar såväl för den byggande som för de lokala myndigheterna liksomvissa fördelar för tillverkare. Konstruktioner eller utföranden i övrigt avbyggnad eller annan anordning med av planverket typgodkänt utförande skallalltid godtas av byggnadsnämnd. 1 skriften Allmänna regler för dentypgodkännande verksamheten 1975:1 har planverket lämnat information om dennaverksamhet. Byggadministralionsulredningen föreslog i sill belänkande(SOU 1976:26) bl.a. alt en särskild enhet skulle inrättas inom planverket förhandläggning av den avgiflsbelagda lypgodkännandeverksamheten. Sedermera harinom planverket lypgodkännandebyrån inrättats från . Ett handlingsmönster för gången av ett typgodkännande aven produkt inom byggnadsområdet kan anges enligt följande. De samhälleligakraven rörande säkerhet m. m. ges i Svensk byggnorm, typgodkannandereglerutarbetas genom planverket i samverkan med utomstående sakkunniga,provningsmetoder utarbetas av provningsanslalten som även kan ombesörjaprovning av produkten. Själva lypgodkännandet utfärdas sedan av planverket iden mån provningsresultaten utvisat godtagbara egenskaper, varefterbyggnadsnämnderna informeras om godkännandet. Den av regeringen tillkalladetirbetsgruppen med uppdrag att lägga fram förslag till förenkling av bestämmelserna om CU1979/80:31 14 byggnadslov tog även upp typgodkänntindefrågtm. I sinpromemoria (Ds Bc5 1978:3) Förenklad byggnadslovsprövning föreslogarbetsgruppen dels titt bestämmelsen i 4 § instruktion för statens planverkskall tas in i BS, dels att BS kompletteras med en bestämmelse som anger hurbyggnadsnämnden skall förfara vid granskning av en typgodkänd konstruktioneller produkt. Remissinstanserna mottog detta förslag positivt. I proposition1978/79:111 om åtgärder mot krångel och onödig byråkrati m. m. förordadeföredragtin-de statsrådet att bestämmelser med den innebörd arbetsgruppenföreslagit tas in i BS. Detta skulle föranleda iindringar i 56 § 1 mom. och i76 S BS. har numera beslutat i enlighet med propositionens förslag(CU 1979/80:3). 3.1Fysisk riksplanering m. ni. I motion 1979/80:1509 (s) föreslåsriksdagen uttala att redan fastställda "byggnadsplaner" för obebyggdaområden vid stränder och andrtt för friluftslivet attraktiva platser böromprövtis i enlighet med vad i motionen anförts. Motionärerna anför motbakgrund av exempel från bl. a. att del synes vara nödvändigt med snabbaålgiirder för att hindra att äldre byggnadsplaner lägger hinder i vägen försträvandena att säkra rekreationsområden speciellt för tätorlsbefolkningen.Vidare föreslås i motion 1979/ 80:585 (vpk) att begär förslag för atthävda allemansrätten i fjällvärlden genom att stoppa exploateringen avfjällområdena och möjliggöra för vanliga människor att utnyttja de primärarekreationsområdenti i enlighet med ell ålgärdsprogram i motionen. Dettaprogram innefattar, såvitt det hänför sig till del av civilutskotlet behandladeförslaget, krav bl. a. på "omprövning av alla fysiska detaljplaner - ävendem som faststiillls - för all garantera riktlinjer beträffandeanvändningen av våra gemensamma naturresurser". Utskottet konstaterar inledningsvis att i detta sammanhanginte gjorts invändning mot utformningen av statsmakternas riktlinjer för denfysiska riksplaneringen. Motionsförslagen -innebär i stället krav på att dessariktlinjer skall tas till utgångspunkt för nya bedömningar av äldre och ävenfastställda planer. Statsmakterna har lidigare (se 2.1.1) uttalat sig föromprövning av antagna men inte fastställda detaljplaner för alt därmed kunnahävda riksintressen. När del emellertid gäller fastställda planer somkonstituerat en i tiden i princip obegränsad byggnadsrätt kan sådana generellauttalanden inte göras. Här har önskemål om ändringar i gällande planerbegränsats lill att giilla initiativ till förhandlingar med markägarna för attpå frivillig väg få till stånd en omprövning. CU 1979/80:31 15 Hittillsvarande regeringspraxis gerinte något entydigt svar på frågan vilka ingrepp i en byggnadsrätt som kantillåtas genom att upphäva eller ändra en fastställd plan. Byggnadslagen saknarockså ersättningsregler för denna situation. Ändringar som minskat byggnadsrätthar dock godtagits i vissa fall. Det är möjligt att ytterligare klarhet iinnebörden av denna praxis kommer att vinnas genom kommande regeringsbeslut i ettantal fall där lantmäteriverket fått i uppdrag alt skatta intrångels storlek iekonomiska termer. Enligt utskottets mening kan inte söka påverkainnehållet i gällande lagstiftning genom uttalanden av föreslagen typ.Möjligheterna alt tillgodose önskemål om ändring i fiislställda phmer fårtillgodoses inom del utrymme som läggs fast i tillämpningen. Fråganaktualiseras som en lagstiftningsfråga vid den fortsatta behtindlingen avföreliggande förslag till ny plan- och bygglag. 3.1.2 Fritidsbebyggelse I fjällvärlden m. m. I motion 1979/80:585 (vpk) i ovaninte behandlad del föreslås alt begär vissa förslag som syftar tillall stoppa exploateringen tiv fjällområdena och ge förutsättningar för ettbrett utnyttjande av de primära rekreationsområdena. Vissa delar avmotionärernas önskemål har fullföljts genom följdmotion 1979/80:586, behandladi belänkande KrU 1979/80:30. Motionärerna hävdar i detta sammanhang alt åtgärder börvidtas som leder lill närmast generella byggstopp. Motionärerna för emellertidinte fram någon konstruktiv kritik mot riktlinjerna som sådana inom den fysiskariksplaneringen och de preciseringar därav som getts av regeringen i länsvisabeslul. Enligt utskottets mening kan inte motionärernas syften tillgodoses medså grova medel som här föreslås - syftena får tillgodoses inom ramarna för enkommunal planering enligt riktlinjerna. Fritidsboendeiitredningens kommandeförslag lorde ge ytterligare utgångspunkter även för här aktualiserade niarkhushållningsfrågor.Även arbetet inom rekreationsbe-redningen samt inom den rekreations- ochturistpolitiska utredningen berör av motionärema aktualiserade förhållanden.Inom de obrutna fjällområdena och områden som skyddas enligt naturvårdslagen ärmotionärernas intresse redan helt tillgodosett. 3.1.3 Riktlinjernas tillämpning för vissamarkägarkutegorier I motion 1979/80:1826 (m) föreslåsriksdagen begära regler som medger "att en nära anhörig lill markägareskall få rätt alt uppföra fritidshus inom områden som enligt den fysiskariksplaneringen iir belagda med viss bebyggelserestriklion"'. Vidareföreslås genom motion 1979/ 80:1835 (in) (delvis) begära ändringar ifaslighetsbildningsregler och byggnadslag i syfte bl. a. att slå fast titt endastbetydande allmänna intressen skall kunna hindra barn och andra nära släktinsiartill markäaaren att byesza CU 1979/80:31 16 fritidshus på "sina fäders jord". Motionen iövrigt behandlas under 3.3.5 nedan. Ett alltnänt intresse som utgår från riktlinjer i denfysiska riksplaneringen måste redan därigenom anses ha stor tyngd. Del kanrimligen inte övervagas alt till de nämnda riktlinjerna knyta undantag förvissa markägare. 1 vart fall skulle dispensregler enligt den förstnämndamotionen efter en viss lids tillämpning kunna i vissa fall hindra allriktlinjerna genomfördes. Önskemål av den typ som motionärema tar upp fårdärför prövas på vanligt sätt vid den avvägning mellan allmänna och enskildaintressen som görs i första htind vid preciseringar av riksintresset ikommunala översiktliga planöverväganden. 3.2 Tillstånd till viss industriell verksamhet m. m. 3.2.1 Utvärdering m. rn. av det kommunala vetot föreslås genom motion1979/80:1822 (m) begära dels en utvärdering av kommunernas avgörande inflytandeöver lokalisering och tillkomst av industri som prövas enligt 136 a §byggnadslagen, dels sådant förslag till ändring i lagrummet som värderingen kange anledning till. Motionärernas önskemål om en utvärdering torde komma atttillgodoses när det gäller prövning av hushållning med energi ellerträfiberråvara. En sådan översyn läggs fram . När det emellertid gäller verksamhet som prövas av mark-och \'attenhus-hållningsskäl finns del enligt utskottets mening inte anledningtill någon föreslagen åtgärd från sida. Frågan om del kommunalavetot i här aktuella frågor har ett direkt samband med den grundläggandefördelningen av kompetensen mellan stat och konimun i planfrågor. Detta ingår somen central del i den fortsatta beredningen av förslaget lill ny plan- ochbygglag. Motionen avstyrks därför. 3.2.2 Utnyttjande av träfiberråvara rn. m. som bränsle I mofionerna 1979/80:746. 1029 och1035, alla (s), yrkas att riksdtigen begär förslag om alt större anläggningarsom eldas med träfiberrävara skall prövas enligt 136 a § byggnadslagen för altåstadkomma hushållning med denna råvara. I den sistnämnda tnotionen föreslåsäven motsvarande prövning för eldning med torv. Som ovan (2.2) angetts kommer alt publiceras eninom upprättad promemoria som bl. a. behandlar huranvändning av träfiberråvara för eldning bör regleras i lag. I avvaktan påslutligt ställningstagande kommer regeringen alt genom förbehållsbeslul prövastörre eldningsanläggningar för träfiberrävara liksom vissa störreflisningsanläggningar. Motionärernas syfte får därmed anses tillgodosett närdel gäller träfiberrävara. Frågorna om ytterligare prövningsmöjligheter när CU1979/80:31 17 det gäller eldning med torv får övervägas vidare, bl. a.mot bakgrund av den nämnda promemorian. 3.3 Materiella riktlinjer för planeringen 3.3.1 Energipolitik m. m. I motion 1979/80:1009 (s), yrkande3, föreslås begära ytterligare överväganden beträffande de materiellaplaneringsförulsättningar som samordnar de energipolitiska kraven med de kravsom ställs utifrån bl. a. bostadssociala och miljömässiga utgångspunkter.Motionärerna lar ytterst sikte på att skapa utgångspunkter för de översiktligastrukturbedötnningarna i den kommunala fysiska planeringen. Motionärerna anseralt dessa överväganden bör samordnas med den fortsatta behandlingen avförslaget lill ny plan- och bygglag och därför göras skyndsamt. Det torde inte råda delade meningar om att deenergipolitiska synpunkterna har ett myckel starkt samband med den kommunalafysiska planeringen. När man lämnar de nuvarande byggnormernas krav påbyggnaders utförande m. m. och kommer in på de strukturella frågorna uppstårnaturligen konfiikter mellan skilda intressen. I förslaget till ny plan- ochbygglag betonas (s. 197) alt planläggningens kvalitet tn. m. i hög grad ärberoende av andra faktorer än lagregler - bl. a. kunskap och information. Del framhålls i anslutning därtill att riktlinjerna förplanläggningens innehåll bör begränsas i omfattning och utformas så att de intealltför hårt låser tillämpningen. I förslaget har också intagits regeln (4 kap.2 §) att bebyggelsemiljön skall utformas så att en god hushållning med energioch vatten blir möjlig-en bestämmelse som (s .721) avsetls ge utrymme för altla lill vara energikällor vid bebyggelsemiljöns utformning. Även enligtutskottets mening är det inte aktuellt alt tillföra det fortsatta beredningsarbetetdelaljregler om hur den ena eller andra faktorn skall slå igenom som ettplaneringskrav. Den formella anknytningen lill det fortsatta arbetet pålagstiftningen är därmed inte så stark som motionärerna gör gällande.Överväganden av den allmänna typ som motionärerna förordar pågår i fierasammanhang - bl. a. inom den fortsatta fysiska riksplaneringen, inombyggnadsforskningen och i expertgruppen för forskning om fysisk planering ochbebyggelse (EFF). Frågorna är också aktuella i stadsförnyelsekominit-léns arbeteoch kan komma all beröras även av fritidsboendekommiltén. Mot bakgrund däravfinns del f. n. inte tillräcklig anledning att frän sida begära ensärskild översyn enligt motionsförslaget. Dess grundläggande syfte får ansestillgodosett utan någon åtgärd. Vidare föreslås i motion1979/80:581 (c) att beslutar om sådan lagändring att energibesparandelokalisering av bebyggelsen blir inskriven som krav vid planeringen. Förslagetutgår till väsentliga delar från syftet att CU1979/80:31 18 direkt och indirekt görtt det möjligt all utnyttjasolvärme. De i motionen upptagna frågorna har tagits upp iplanverkets rapport 53 Solvärme i bebyggelseplttnering. har också motbakgrund därav gjort en framstiilhiiiig till regeringen om viss iindring ibyggnadsstadgan. Motioniirens syfte får anses tillgodosett uttin någonföreslagen åtgärd från sida. föreslås genom motion1979/80:1010 (c) uttala titt barnens behov tiv en viil fungerande uppvtixtmiljöbör beaktas vid arbetet med reformeringen av byggnadslagstiftningen. Innehållet som sådant i det föreslagna uttalandet ktinknappast möta någon befogad invändning. Motioniirens utveckling därav (s. 15)betonar att de boende skall kunna påverka sin miljö och alt överviigandcna iplanstimmtm-hang bör fördjupas i dessa hänseenden. Dessa mål nås dock knappastgenom lagsliftningeii som sådan - den kan och skall däremot sjiilvfallet skapaförutsättningar för delta. Aktivitet och kunskaper hos alla som ärinvolve-rtide i planprocessen fiiller i praktisk lillätnptiing det slutligaavgörandet. Elt allmiint hållet uttalande skulle inte tjäna det avsedda syfiel. 3.3.3 Markreservalion för förskolor och fritidshem Motion 1979/80:1498 (fp) utmynnar iförslaget all begiir dels att det i byggntidsstadgan tas in reglersom anger hur mycket mark som skall reserveras för förskolor och fritidshem föralt en detaljplan skall godkännas, dels att dessa frågor behandlas med förtur ibygglagarbelet. i sak motsvarande förslag förs fram i motion 1979/80:453(vpk). Motionärernas syfte får anses tillgodosett genomplanverkets råd och anvisningar för planering - Bosttidcns grannskap. 3.3.4 Stormarknader m. m. 1 motion 1979/80:1837 (s) föreslåsriksdagen begära förslag som ger kommunema rätt till kontroll överetableringar av storbutiker, varuhus och liknande handel. Kommunerna har redan nu möjlighet att genom planprövningstyra markanvändningen även i här avsedda fall. Enligt vad utskottet erfarithar vidare regeringen godtagit stttdsplanebestämnielsen om att högst viss ytafår användas för livsmedelsförsäljning. Motionärerna synes godta näringsutskottets i betänkande NU1979/80:13 uttryckta uppfattning att ett genomförande av förslagen till nyplan- och bygglag skulle tillgodose de stikliga önskemålen. Därvid harhiiiivisttts bl. CU1979/80:31 19 till all enligt förslaget byggnadsrätlen tidsbegränsas,till att preciserade ändamålsbeslämningar i detttljplan blir omöjliga och tillatt en allmän lämplighetsprövning alltid skall ske vid väsentligt ändratanvändningssätt beträffande byggnader. Redan anknytningarna till principiellaavsnitt i föreliggande utredningsförslag gör en delreform enligt förslagetpraktiskt omöjlig. Civihitskotlet vill i denna del hänvisa lill behovet av äveninterkommunala bedömningar. 3.3.5 Ytterligare bostad på jordbruksfastighet Den ovan (3.1.3) delvis behandlademotionen /80:1835 (m) innehåller i övrigt yrkandet alt skallbegära förslag lill fastighetsbildningsregler och byggnadslag så attbyggnadsnämnderna inte kan förhindra att två bostäder byggs pä en jordbruksfastighet.