bet · G301CU13 · 1979-12-31 00:00:00 — betänkande 1979/80:13 med anledning av motioner i hyresfrågor m. m. Utskottet har i detta sammanhang behandlat motionerna1979180: 330 av () ochKurt () vari hemställs att hos regeringen begär enutredning om hyreslagens regler för besittningsskydd och hyressättning föraffärslokaler, 580 av Per () och OskarLindkvist (s) vari föreslås att som sin mening ger regeringen tillkänna att lagen om förvärv av hyresfastighet m.m. bör ses över när det gällerförutsättningarna för tillstånd och hyresgästorganisations ställning, allt isyfte att få en bättre kontroll av förvärv av hyresfastigheter, 1006 av m. fl. (m) vari, såvitt nu är ifråga, hemställs 1. att hos regeringen begär en översyn avhyresförhandlingslagen, 1506 av andre vice talmannen m. fl. (c) vari hemställs att beslutar att hos regeringenbegära att hyreslagen ändras så att lokalhyresgästen tillförsäkras minst sammaskydd som bostadshyresgäslen både angående besittningsskydd och skydd motoskäliga hyreshöjningar samt att lokalhyrans storlek på något sätt kopplas tillhyresnivån på bostäder, 1519 av m. fl. (vpk) vari, såvitt nu är ifråga, föreslås 1. att som sin mening ger regeringen till känna altförslag bör föreläggas om sådana ändringar i lagen om tillstånd tillförvärv av hyresfastighet, m. m., som medför en bostadssocialt sett striktaretillämpning och lägger avgörande vikt vid hyresgästernas synpunkter, 7,520 av m. fl. (vpk)vari föreslås att som sin mening ger regeringen till känna attförslag bör föreläggas om ändring av 12 kap. 48 § förstastycket jordabalken (hyreslagen) så all hyran vid förlängning av hyresavtalinte får vara högre än hyran för likvärdiga lägenheter, 1825 av () och KjellNilsson (s) vari hemställs att hos regeringen begär attbruksvärdesystemet blir föremål för en förutsättningslös översyn. CU1979/80:13 2 2 Vissa uppgifter i anslutning till motionerna Frågan om besittningsskyddetsutformning på lokalhyressektorn var en central fråga vid reform avhyreslagen och har därefter aktualiserats i flera sammanhang. Närhyresregleringen för lokaler slutligt avvecklades med utgången av september1972 förutskickade statsmakterna att en allmän översyn av reglerna om lokalhyraborde göras sedan man fått tillräcklig erfarenhet av hur de praktiskt verkade.År 1975 tillkallades hyresrältsutred-ningen. I dess direktiv framhölls att delknappast finns anledning att ompröva valet av skyddsform på lokalhyressektornoch alt man i stället borde rikta in sig på att förstärka lokalhyresgästernasställning inom ramen för del indirekta besittningsskyddet. I motion (c) föreslogs att , i avvaktan påutredningens förslag, övergångsvis inför ett direkt besittningsskydd förlokalhyresgäster. (CU 1975/76:26 s. 4) förordade att hyresrättsutredningenmed förtur skulle ta upp frågorna om lokalhyresgästs besittningsskydd m. m.Särskilda yttranden avgavs av utskottsledamöterna från (m) och från en ledamot(s). Sedan hyresrättsutredningen medförtur lämnat förslag i nämnda delar förelades förslag till ändringari hyreslagstiftningen (prop. 1978/79:89) - ändringar som bl. innebar althyresgästens ställning stärktes. I motioner föreslogs ändringar inom ramen fördetta system men inte att ett direkt besittningsskydd skulle införas. Utskottet(CU 1978/79:32) tog inte heller upp några förslag utom utredningens ram. Inteheller aktualiserades principfrågan om ett direkt besittningsskydd ireservationer eller särskilt yttrande. Utgångspunkten vid reformav hyreslagen, när bruksvärdesystemet infördes, var att hyressättningen på denbalanserade hyresmarknaden borde skapas av marknadsförhållandena, medan detdäremot på en bristmarknad var ofrånkomligt att i viss utsträckning hindrahyreshöjningar. Grundregeln är därför att hyran för en bostad får bestämmasgenom avtal mellan hyresvärd och hyresgäst. För att möjliggöra ett direktbesittningsskydd för hyresgästen ges emellertid i 48 § hyreslagen regler omhyressättning vid förlängning av hyresavtal. De innebär att hyresgästen vidförlängning inte skall behöva betala en hyra som är "påtagligt högre"än hyran för lägenheter som med hänsyn till bruksvärdet är likvärdiga.Jämförelseprövningen innebär alt först en hyresnivå för de aktuellajämförelselägenheterna fastställs. Den konstaterade hyresnivån för jämförelselägenheternaställs samman med hyran för motsvarande lägenheter i nyproduktionen. Bedömsdärvid att hyran i någon eller några av lägenhe- CU1979/80:13 3 terna i jämförelsematerialet inte är rimlig i förhållandetill hyresläget i nyproduktionen, bortses från dessa lägenheter vidjäinförelseprövningen. Denna spärregel avses hindra att efterfrågetrycket skallstyra hyresnivån. Redan vid tillkomsten av hyresreform angavs attde allmännyttiga bostadsföretagens hyressättning borde tjäna som riktpunkt vidhyrespröv-ningen. Fr. o. m. har införts en ytterligare regel. Denna s.k. allmännylteregel innebär att om jämförelsematerialet innehåller ett representativtinslag av lägenheter i allmännyttiga bostadsförelags hus skall dessalägenheters hyror tillmätas avgörande betydelse. Den ovan nämnda spärregelnhar därmed i praktiken fåll mindre direkt betydelse . Den ovan nämnda regeln att hyrananses oskälig om den är "påtagligt högre" än jämförelsehyran hargällt fr. o. m. (prop. 1974:150, CU 1974:36). gällde all hyranansågs oskälig då den var "väsentligt högre" än jämförelsehyran.Ändringen motiverades med att tidigare utformning gett utrymme för betydandehyreshöjningar och alt man i praxis även i normala fall gått över enkonstaterad bruksvärdesnivå med ända upp lill . Utrymmet för hyreshöjningarborde dock, enligt propositionen, inte vara större än vad som är motiveratframför allt av önskemålet att skapa de nödvändiga förutsättningarna förrörlighet på hyresmarknaden. Regeringen föreslog (prop. 1978/79:83) alt i 9 kap. 9 §jordabalken beträffande arrendeavgiften vid förlängning av jordbruksarrendeskulle föras in en regel att fordrad arrendeavgift är alt anse som oskälig"om den inte endast obetydligt överstiger" vad arrendatorer iallmänhet kan antas vara villiga all betala med hänsyn lill vissa förhållanden.Riksdagen (LU 1978/79:23 s. 20, 48) ansåg att en sådan marginalregel kan hasitt berättigande vid en strikt utförd bruksvärdeprövning av hyra men att deninte torde fylla någon funktion vid den flexibla skälighetsbedömning som delblir fråga om i tvister om arrendeavgifter. Beslutet blev alt avgiften skullebestämmas "så alt den kan antas motsvara arrenderättens värde" vidangivna förhållanden. 1 anslutning lill behandlingen avförslaget till hyresförhandlingslag tog civilutskotlet (CU 1977/78:32 s. 17-20)upp ett motionsförslag (s) om utvärdering av bruksvärdesysleinet. Utskottetanförde enhälligt bl. 1 anslutning härtill pekarmotionärerna på att också vissa andra problem efter hand har blivit märkbaranär del gäller bruksvärdereglerna. När bruksvärdesyslemel infördes i slutet av1960-talel byggdes systemet upp på grundval av den principen att deallmännyttiga bostadsföretagens självkostnadsbeslämda hyror skulle varariktgivande för hyresmarknaden i övrigt. På så sätt skulle hyresgästerna på denprivata sektorn få ett skydd mot oskäliga hyreshöjningar även om del uppstodett eflerfrågeöverskott på bostäder. Den s. k. bruksvärdeprincipen utsätts docknumera för en i vissa fall motstridig kritik, påpekar motionärerna. Å ena sidanhävdas det ibland att principen leder till att hyresnivåerna drivs upp i delprivata bostadsbeståndet som en följd av att de allmännyttiga bostadsföretagenshyror lill viss del 1* 1979/80. CU1979/80:13 4 baseras på andra kostnader än de som förekommer hos deprivata hyresvärdarna. Detta skulle hänga samman med att de allmännyttigaföretagen får bära ett mera vittgående socialt ansvar. Å andra sidan hävdas detsamtidigt att de allmännyttiga företagen inte tar ut full täckning för sinakostnader vid hyresförhandlingarna. Detta skulle i så fall verka i motsattriktning när det gäller hyresnivåerna i det privata bostadsbeståndet.Motionärerna erinrar vidare om att den hyresutjämning mellan olika årgångar avbostadshus som förekommer inom de allmännyttiga bostadsföretagen leder tillhyresnivåer, som av hyresgästernas företrädare anses ligga alltför högt när detgäller del äldre bostadsbeståndet och som av faslighets-ägarnas företrädareanses ligga alltför lågt när del gäller de senaste årens nyproduktion ochdärför enligt deras mening inte utgör ett korrekt underlag för enjämförelseprövning. Motionärerna anser att det nu anförda visar attutvecklingen på hyresmarknaden har förändrat innebörden av bruksvärdeprincipen.Enligt motionärernas mening bör det därför vara lämpligt att nu utvärderaerfarenheterna av systemet. Detta bör lämpligen kunna ske i samband med denöversyn av förfarandet när förhandlingar har strandat som motionärerna harförordat. Motionärerna hemställer alt också vad som har anförts om behovetav en utvärdering av bruksvärdesyslemel ges regeringen till känna. Utskottet kan också ansluta sigtill vad motionärerna har anfört om att utvecklingen på hyresmarknaden synes halett till en förändring av bruksvärdeprincipen. De svårigheter som i vissa fallhar gjort sig gällande vid tillämpningen av bruksvärdesyslemel har medfört attsystemet i den allmänna debatten numera utsätts för en delvis motstridig kritikav det slag som motionen innehåller exempel på. Sedan bruksvärdesystemetinfördes har det inte varit föremål för någon samlad översyn. Utskottetdelar därför motionärernas uppfattning att det nu är lämpligt att utvärderaerfarenheterna av systemet. Härvid bör särskilt uppmärksammas vilka effektersom kan konstateras när det gäller sådana förhållanden som omnämns i motionen.I likhet med motionärerna anser utskottet att en utvärdering av detta slaglämpligen bör göras i samband med den förordade översynen av förfarandetnär förhandlingar har strandat. Mot bakgrunden av vad som kan komma fram vidsådan utvärdering, bör självfallet övervägas i vilka avseendenbruksvärdereglerna kan behöva justeras. Med tillstyrkande av motionen 1977/78:1943, yrkandet 4,förordar utskottet alt ger regeringen till känna vad som ovan haranförts om utredning av de frågor som rör förfarandet när förhandlingar harstrandat och en utvärdering av bruksvärdesyslemel. följde utskottet.Uppdraget har lagts på hyresrättsutredningen som redovisar det i sittslutbetänkande, vilket väntas . 2.3 rätt till förhandlingsordningenligt hyresförhandlingslagen Hyresförhandlingslagen (1978:304)(prop. 1977/78:175, CU 1977/78:32) anger i vilka former och under vilka förutsättningarkollektiva hyresförhandlingar rörande bostadslägenheter får bedrivas. CU1979/80:13 5 systemet med att förhandlingsklausuler las in ihyreskontrakten. Enligt dessa klausuler blir överenskommelser om hyra m.m. somträffas vid de kollektiva förhandlingarna gällande mot hyresgästen.Förhandlingarna grundas på en skriftlig förhandlingsordning som normall avseskomma till stånd genom avtal mellan de förhandlande parterna. Förhandlingsrätt tillkommer på hyresgästsidan"organisation av hyresgäster". Det ställs inte krav på attorganisationen skall vara knuten till riksorganisation. Inga formella kravställs upp utöver att det skall vara fråga om en rättskapabel ideell föreningmed uppgift att ta till vara medlemmarnas intresse i hyresfrågor. Tvist om införande eller bibehållande avförhandlingsklausul kan av hyresgäst hänskjutas fill hyresnämndens prövning. Istället för 48 § tredje stycket hyreslagen gäller att klausul skall föras ineller bibehållas "om det inte med hänsyn till hyresgästens personligaboendeförhållanden, inställningen hos övriga hyresgäster som berörs avförhandlingsordningen och andra omständigheter är skäligt attförhandlingsklausulen inte skall gälla". Föreligger särskilda skäl fårhyresnämnden i en sådan tvist förordna att förhandlingsordning inte vidareskall gälla för det eller de hus som är i fråga. Om hyresvärd vägrar sluta avtal om förhandlingsordning kanhyresgästorganisationen hänskjuta frågan till hyresnämnden. Motsvarande rättgäller även omvänt. I en sådan tvist skall hyresgästorganisationen resp.hyresvärden ha rätt fill förhandlingsordning "om det ej med hänsyn tillorganisationens kvalifikationer, hyresgästernas inställning och omständigheternai övrigt kan anses obilligt mot hyresvärden resp. hyresgästorganisationen ellermot hyresgästerna att den begärda förhandlingsordningen skall gälla". Vid behandlingen av förslaget till hyresförhandlingslag(CU 1977/78:32) anfördes i motion (s) bl. a. att förslaget i vissa avseendengetts en utformning som innebär risk för uppsplittring avorganisationsförhållandena på hyresmarknaden. Utskottets majoritet (c, m, fp)ansåg (s. 8-9) att del inte fanns sakligt underlag för motionärernas kritik.Tvärtom ansågs lagstiftningen vara neutral till hyresgästernas val avintresseorganisation. Reservanter (s) anslöt sig (s. 31) till bedömningarna imotionen om att det fanns en risk för uppsplittring av organisationssystemet.En sådan utveckling skulle bl. a. väsentligt försvåra den samlade bedömningenav hyressättningsfrågorna som kan ske inom en väl etablerad organisation ochsom i sin tur är nödvändig för att bruksvärdesystemet skall fungeratillfredsställande. Några tvister i den här aktuella principfrågan har ännuinte avgjorts av bostadsdomstolen. 2.4 Lagen omförvärv av hyresfastighet in. Lagen (1975:1132) om förvärv avhyresfastighet m. m. 1975/76:33, CU 1975/76:5) ställer i vissa falltillstånd av hyresnämnd som förutsättning för CU1979/80:13 6 förvärv av bl. a. hyresfastighet. Tillståndsprövning skallske då kommunen begär del. Enligt 4 § "skall"förvärvslillslåndVägras, "om sökanden ej gör sannolikt att han är i ståndalt förvalta fastigheten, alt syftet med förvärvet är att han skall idkabosladsförvallning och därvid hålla fasligheten i sådant skick att denmotsvarar de anspråk de boende enligt lag har rätt att ställa samt alt han äveni övrigt kommer alt iaktta god sed i hyresförhållanden". Förvärvaren skall från förvärvet anmäladet till kommunen. Kommunen kan besluta att påkalla prövning enligt lagen ochinom anmäla beslutet till hyresnämnden samt underrätta förvärvarenhuruvida prövning påkallas. skall då förelägga förvärvaren altinom en månad ansöka om förvärvstillstånd. Ansökan om förvärvslillstånd skall för yttrandetillställas kommunen samt, om det lämpligen kan ske, berördhyresgästorganisation. som har förhandlingsordningenligt hyresförhandlingslagen anses alllid som sådan. Även omförhandlingsordning inte gäller kan hyresgästförening som är ansluten lillHyresgästernas riksförbund och inom vars verksamhetsområde fastigheten ärbelägen vara att anse som berörd av ärendet. Sökanden, kommunen och nämnda hyresgästorganisationer ärparter i ärendet angående förvärvstillstånd. Därav följer alt de kan anförabesvär över hyresnämndens beslut. Tillslåndslagens bestämmelser omtillstånd för förvärv av hyresfastighet gällde tidigare endast i sju angivnakommuner i storstadsområdena. Bestämmelserna om tillståndsprövning har (prop.1978/79:164, CU 1978/ 79:38) med tillämpning fr. o. m. den 1 juli 1979utsträckts till att gälla i hela landet. I samband därmed ändrades den tidigareregeln att tillstånd "får" vägras om inte förutsättningarna förelåglill att tillstånd "skall" vägras i dessa fall. Även reglerna omhyresgästorganisations partsställning och besvärsrätt tillkom vid dettatillfälle. Ipropositionen (s. 27) anförde bostadsministem: Det kan alltså finnas skäl alt seöver reglerna om förutsättningarna för tillstånd i syfte att få till stånd enbättre kontroll av förvärv av hyresfastigheter. En sådanmera allmän översynfår ske när ytterligare erfarenheter har vunnits av lagens tillämpning. Liksomnär del gäller aktie- och andelsförvärv har värdefullt material för belysningav hithörande frågor kommit fram i den utredning som har gjorts av Stockholmskommun. Civilutskoltel tillstyrkte de ipropositionen föreslagna lagändringarnämen avstyrkte bifall lillmotionsyrkanden (s) resp. (vpk) om översyn av lagstiftningen. Reservanter (s)tillstyrkte dessa förslag. Utskoilsledamöter (m) hävdade i särskilt yttrandebl. a. att de stod fast vid sin principiella uppfattning alt lillståndslageninte behövs och att man i stället borde utnyttja de möjligheter som öppnasgenom bosiadssaneringslagen och bostadsförvaltningslagen. CU1979/80:13 7 Förslag som rör lokalhyresgästernasbesittningsskydd och hyressättningen för lokaler förs fram i motionerna1979/80:330 (s) och 1506 (c). I den första motionen föreslås begäraen utredning i delta ämne. I den senare motionen föreslås begäraförslag till lagändringar. Gemensamt för motionerna är alt de inte accepterarprincipen med marknadshyra och därför förordaren reglering av hyran. Dennareglering förordas enligt (s)-motionen utgå från hänsyn lill arten av nuvarandehyresgästs rörelse medan kopplingen enligt (c)-motionen bör göras tillbostadshyrorna. I den sistnämnda motionen noteras att hyresrättsutredningenlämnat vissa förslag. I den förstnämnda motionen noteras alt våren1979 antagit ändringar i hyreslagsfift-ningen som stärkt lokalhyresgästens ställningmen enligt en hyresnämnds uppgivna mening inte gett några direkt positivaeffekter. Ett syslem där lokalhyresgäsler ges ett direktbesittningsskydd som möjliggörs genom en prövning av lokalhyrorna utifrånhyresgästens betal-ningsmöjligheler eller bosladshyresnivån skulle enligtutskottets mening medföra uppenbara svårigheter från flera skildautgångspunkter - svårigheter som inte berörs i motionerna. Ett i sigvällovligt syfte alt åstadkomma en från allmän synpunkt önskvärd lokaliseringav vissa servicefunktioner och av vissa andra lägesberoende mindre rörelser fårdärför - oberoende av lokalernas faktiska marknadshyra - så långt det är ettpolitiskt uttalat samhällsintresse tillgodoses i andra former. Ett sådant syftetorde i inte obetydlig utsträckning sammanfalla med de nuvarandelokalhyresgäslernas intressen. Syftet att främja en från allmän synpunktlämplig tillgång lill lokaler för vissa rörelser och att motverka en inteönskad strukturförändring torde komma att beröras i stadsförnyelseulredningensarbete. De ändringar i hyreslagen som trätt i kraft den 1 juli1979 har i flera hänseenden stärkt lokalhyresgästernas ställning. Del finnsännu inte tillräckligt underlag för att avgöra om ändringarna i praktisktillämpning fyller sitt avsedda syfte. Med hänsyntill del anförda avstyrker utskottet bifall till motionerna. 3.2 Hyressättningen för bostäder föreslås genom motionen1979/80:1825 (s) begära att bruksvärdesystemet ses över förutsättningslöst.Utgångspunkten är att den spärr som anknytningen till hyrorna i deallmännyttiga bostadsföretagens hus utgör inte längre fyller sitt avseddasyfte. De särskilda kostnader som de allmännyttiga bostadsföretagen får bäraliksom bl. a. kostnaderna för nyproduktionen ger motsatta effekter. a. den av motionärerna nu åberopade utgångspunkten lågbakom ett moiionsförslag (s) vid 1977/om en utvärdering averfaren- CU1979/80:13 8 heterna av bruksvärdesystemet. Civiluiskoltet (CU1977/78:32) (se ovan under 2.2) delade enhälligt uppfattningen att det varlämpligt alt göra en föreslagen utvärdering. följde denna mening.Utvärderingen har lagts på hyresrätlsulredningen som väntas avlämna sittslutbetänkande under innevarande år. Motionärernas syfte får därför anses helttillgodosett ulan någon ytterligare åtgärd. ' Inom bruksvärdesyslemets ram ligger bl. a.jämförelseregeln i 48 § hyreslagen att som förutsättning för förlängning av etthyresförhållande inte kan ställas en hyra som är "påtagligt högre" änhyran för med hänsyn fill bruksvärdet likvärdiga lägenheter. I motionen1979/80:1520 (vpk) föreslås begära ett förslag till ändring avlagrummet så att hyran i denna situation inte får vara "högre" änjämförelsehyran. Den ovan behandlade utvärderingen av bruksvärdesystemetomfattar naturligt även utformningen av jämförelsereglerna. Jämförelsensprincipiella utgångspunkter är därvid det centrala ämnet. Det finns därförinte skäl att nu särskilt överväga en begäran om en föreslagen lagändring. 3.3 Skilda hyresgästorganisationers rätt enligthyresförhandlingslagen Förslaget att begär enöversyn av hyresförhandlingslagen (1978:304) förs fram i mofionen 1979/80:1006(m) yrkandet 1. Syftet med översynen anges vara att effektivt underlätta atthyresgästsammanslutningar får förhandlingsrätt även om de inte är anslutna tilletablerad riksorganisation. Motionärerna hävdar att förtroendet hosmajoriteten av hyresgästerna i en fastighet skall vara tillräckligt för att enhyresgästförening, oavsett anslutning till riksorganisation, skall ha rätt attteckna avtal om förhandlingsordning. Utgångspunkt för förslaget är - enligtmotionärernas mening -att lagen inte fungerar i praktiken "somlagstiftarna avsåg". Hyresförhandlingslagen har avsetts vara neutral tillhyresgästernas val av intresseorganisation. Vid behandlingen av lagförslaget iriksdagen (se ovan 2.3) hävdade å andra sidan reservanter (s) attlagstiftningen innebar en risk för uppsplittring av det gällandeorganisationssystemet. De av statsmakterna godtagna grunderna för denobillighetsprövning och de bevisbörderegler det här är fråga om har ännu inte inågot fall tillämpats av bostadsdomstolen. Det finns därför enligt utskottetsmening nu inte anledning att förorda en översyn av hyresförhandlingslagen iberörda avseenden. Förslaget i motionens yrkande 2 omintresserepresenlafionen i hyresnämnden och bostadsdomstolen har med hänsynfill frågans anknytning till bedömningar även utanför hyresförhandlingens ramfidigare överlämnats lill lagutskottet. CU1979/80:13 9 3.4 Tillstånd tdl förvärv av hyresfastighet m. m. I mofionen 1979/80:580 (s) föreslåsatt lagen (1975:1132) öm förvärv av hyresfastighet m. m. ses över när detgäller förutsättningarna för tillstånd och hyresgästorganisations ställning.Motionärerna vill skärpa tillslåndsförut-sättningarna, bl. a. genom ett krav påatt förvärvet skall anses godtagbart från allmän synpunkt. Motionärerna pekarockså på möjligheten att ge hyresgästorganisation rätt att direkt eller viakommunen påkalla förvärvs-prövning och att ge organisationernas bedömning vissi lagen inskriven presumtionsverkan. Förslaget i motionen 1979/80:1519 (vpk)yrkandet 1 att skall begära förslag till ändringar i lagen -ändringar som medför en bostadssocialt sett striktare tillämpning och läggeravgörande vikt vid hyresgästernas synpunkter - utgår från sammagrunduppfattning som den förstnämnda motionen, nämligen att lagen inte anses tillräckligteffektiv för att dess syfte skall uppfyllas. Yrkandena 2 och 3 i den sistnämndamotionen kommer att behandlas i ett senare sammanhang. Förutsättningarna för tillstånd skärptes genom enlagändring som trätt i kraft . Det tidigare stadgandet atttillstånd "får" vägras om grundförutsättningarna inte ansågsföreligga ersattes med kravet att tillstånd i dessa fall "skall"vägras. Det föreligger ännu inte sådana erfarenheter av effekterna av dennalagändring att de nu kan grunda ett krav på översyn avtillståndsförutsättningarna. Det torde inte heller från något håll finnasintresse av att formulera kraven så att lagstiftningen uppfattas som enauktorisation av vissa personer som ägare av hyreshus. Lagändringarna har även stärkt hyresgästorganisationernasställning. Organisationerna har ställning som part och kan därmed anförabesvär över hyresnämnds beslut. Inte i någon av motionerna har påståtts attkommunerna i sina bedömningar av om prövning skall påkallas allmänt sett intetar tillräckliga hänsyn till hyresgästorganisationernas mening. Utskottet har med hänsyn till det anförda inte funnitanledning alt frångå sina tidigare bedömningar att det kan finnas skäl att seöver förutsättningarna för tillstånd men alt tillräckliga ytterligareerfarenheter som kan grunda ett sådant ställningstagande ännu inte föreligger.Mofionsförslagen avstyrks därför. 1. beträffandelokalhyra att avslår motionerna 1979/ 80:330 och 1506, 2. beträffande enöversyn av bruksvärdesystemet att avslår motionen 1979/80:1825, 3. beträffandejämförelseregeln att avslår motionen 1979/80:1520, CU1979/80:13 10