bet · G301KU17 · 1979-12-31 00:00:00 — dem, som äro till deraslemmar så lytta alt de därav hindras i gudstjänstens förrättande" ochöverlämnar ändringsförslag till kyrkomötet. Imotiveringen anför motionären att kyrkolagens ålder och därav föranleddaålderdomliga urtryck inte är någon ursäkt föratt låta förlegade synsätt ståkvar i skrift. Lagtexten i 19 kap. 2 § kyrkolagen är mycket stötande för dehandikappade som vill läsa lill präster. Pågåendeutredning m. ni. Efter beslut av biskopsmötet pågår inom en utredning om handikappades möjligheter till tjänst ikyrkan inklusive KU 1979/80:17 20 prästtjänst.Utredningen utförs av nämndens kommitté för handikappfrågor. Vidbiskopsmötets sammanträde behandlades fråga om prästvigning aven blind prästkandidat. Avsikten var att vederbörande skulle ha prästtjänst pådeltid och alt hon skulle få behövlig assistans av personer i sin omgivning. Enkyrkoherde i stiftet hade anmält att han önskade ha henne som pastorsadjunkt. Biskopsmötetuttalade att man inte hade någon erinran moi prästvigningen på grund av attprästkandidaten i detta fall var blind. Prästvigning ägde därefterrum. 1 detta betänkande behandlar utskottet ett antal motionersom tar upp olika kyrkliga frågor. Motionerna avser stat-kyrka-frågan,kvinnoprästfrågan, viss upplåtelse av kyrkorum och fråga om ändring i 19 kap. 2§ kyrkolagen. Somkänt har pågått ett myckel omfattande utredningsarbete beträffandeförhållandet mellan staten och . utredning kyrka-stathade karaktären av expertutredning. Dess 1968 avslutade arbete låg till grundför de överväganden som gjordes av den parlamentariskt sammansatta 1968 årsberedning om stat och kyrka. Beredningen lade fram sitt slutbetänkande.Beredningens förslag blev föremål för en omfattande remissbehandling. Imars 1973 gav den dåvarande regeringen till känna att en samlande lösning intekunde uppnås och att regeringen inte avsåg att lägga fram proposition medanledning av beredningens förslag. Hösten1973 tillkallade ärkebiskopen en särskild arbetsgrupp bestående avrepresentanter för bl. a. vissa kyrkliga organisationeroch grupper med uppgiftatt söka få till stånd vissa reformer beträffande organisation. Efterkontakter mellan den kyrkliga arbetsgruppen och den dåvarande kyrkoministerninleddes överläggningarom stat-kyrka-frågan mellan ärkebiskopenoch hans arbetsgrupp och företrädare för staten. Överiäggningarna skulle avsefrågan om vilka möjligheter del fanns alt förverkliga de grundläggandeprinciper som bered ning föreslagit med beaktande av de synpunkter somframförts i remissyttranden över beredningens förslag. Målet skulle vara att nåfram till samlande lösningar som accepteras av deltagarna och dem deltagarnaföreträder. Arbetet skulle inte avse några allmänna principdiskussioner istat-kyrka-frågan utan inriktas på praktiska lösningar. Vid sidan av detgemensamma arbetet skulle genom de kyrkliga dellagarnas försorg pågå eninomkyrklig organisationsutredning. Dellagarnai stal-kyrka-överläggningarna presenterade sitt förslag i januari 1978.Förslagets huvudpunkter har återgetts i det föregående. I förslaget uttaladesatt det var fråga om en helhetslösning som var avsedd att ligga till KU 1979/80:17 21 grundför principbeslut i stat-kyrka-frågan. Förslaget krävde ett fortsatt meradetaljbetonat expertarbete på både statens och kyrkans sida. Efterremissbehandling av slat-kyrka-förslaget beslöt den förra regeringen attinhämta kyrkomötets yttrande över förslaget och remissyttrandena. Kyrkomötetsammanträdde i början av detta år. Med röstetalen 54 mot 42 uttalade sigkyrkomötet för ett bevarat samband mellan staten och kyrkan. Mötet förordadesamtidigt inomkyrkliga reformer och tillsatte en och lägga fram förslag om kyrkans organisation på stifts- ochriksplan. har framlagt ett preliminärt betänkande omkyrkans framlida organisation. Nämndens avsikt är att betänkandet skallremissbehandlas och att nämnden därefter skall ta ställning till de förslag somnämnden skall framlägga till nästa kyrkomöte. Efterkyrkomötets behandling av stat-kyrka-frågan förekom överläggningar mellan depolitiska partierna angående slat-kyrka-frågans fortsatta handläggning. Enligtvad den förra regeringen uttalade i en efter överläggningarna utfärdadkommuniké skulle stat-kyrka-frågan handläggas vidare i syfte att vinna denbredare enighet i frågan som regeringen ansåg önskvärd. Vidregeringssammanträde beslöts direktiv för en utredning omkyrkomötets ställning, befogenheter och sammansättning m. m. Utredningen skallkomplettera det redan utförda utredningsarbetet i stat-kyrka-frågan genom attbelysa några kompletterande frågor som aktualiserats och somkan behöva undersökas för att stat-kyrka-frågan skall kunna föras vidare. Detgäller främst kyrkomötets medverkan vid stiftande av kyrkolag och vissa krav påreformer i fråga om kyrkomötets befogenheter och sammansättning. Enligtdirektiven bör kommittén därvid ta del av de förslag som kyrkomötesutredningsnämnd avger och undersöka i vad mån dessa kan genomföras utan att manbefäster statskyrkosystemet eller försvårar en framtida kyrkoreform. 1augusti 1979 beslöt den förra regeringen vidare att tillkalla två särskildautredningar för att ytteriigare överväga frågorna om folkbokföringen resp.begravni ngsverksamheten. Samtligautredningar skall arbeta med inriktning på att det skall vara möjligt att 1981kunna behandla stat-kyrka-frågan i såväl riksdag som kyrkomöte. Yrkandenai de motioner som avser stat-kyrka-frågan - 1977/78:649,1978/79:196,1978/79:1088 och 1978/79:1675-tar alla sikte på en ställningstagandefrån i den ena eller den andra riktningen i denna fråga. 1avvaktan på resultaten av det pågående kompletterande utredningsarbetet ifrågor i anslutning till stal-kyrka-problematiken bör emellertid riksdagenenligt utskottets mening inte nu ta ställning i sak i dessa frågor. Utskottetföreslår att de ifrågavarande motionerna förklaras besvarade med vad utskottetanfört om frågornas fortsatta handläggning. behandladeriksdagen motioner som log upp vissa frågor KU 1979/80:17 22 rörandeden beslutade och i gällandeordningen att man och kvinna har lika behörighet till prästeriig tjänst. Medanledning av motionerna uttalade i enlighet med vad utskottetföreslagit att hinder inte får läggas i vägen för ett fullt genomförande av1958 års reform. gav regeringen till känna att den uppmärksamt bordefölja det pågående arbetet inom den på hithörande område och tade initiativ som regeringen finner erforderliga för att säkerställa att 1958års reform helt slår igenom i kyrkans liv. I det föregående har återgivitsutskottets av godkända yttrande i frågan. Medanledning av uttalande begärde den dåvarande regeringen att 1979 årskyrkomöte skulle yttra sig över ett av regeringen framlagt förslag till lag omjämställdhet mellan kvinnor och män som präster i . Kyrkomötetantog för sin del ett lagförslag enligt vilket kvinnor och män har likabehörighet att antas till präster i och lika rätt att tjänstgörasom präster inom kyrkan. Med röstetalen 59 mot 37 uttalade kyrkomötet vidareatt det förslag till regler för samarbetet inom sombiskopsmötets samrådskommilté hade lagt fram bör vara vägledande förbehandlingen av uppkommande problem på området. Minoriteten stödde ett annatalternativ av innebörd att samrådskommitténs regler skulle gälla endast för demsom prästvigts före . Vidpartiöveriäggningar efter kyrkomötets avslutande framkom att kundeväntas avvisa det lagförslag som kyrkomötet hade antagit. Eftersom det är frågaom kyrkolag fordras för positivt beslut enighet mellan ochkyrkomötet. Den förra regeringen konstaterade i delta läge att förutsättningarf n. saknades för att lösa frågan. För detta krävdes ett nytt kyrkomöte. Medhänsyn lill vad som hade framkommit vid frågans dittillsvarande behandling vardet enligt regeringens mening inte realistiskt att inrikta sig på en förnyadkyrkomötesbehandling . Denförra regeringen beslöt att tillkalla en särskild utredare för attse över frågan om jämställdhet mellan kvinnor och män som präster i . Utredaren skall enligt direktiven fortlöpande följa utvecklingen inomsvenska kyrkan och förhållandena i de olika stiften. Utredaren skall ta framfaktamaterial och utarbeta förslag till en lagteknisk lösning förkvinnoprästfrågan. På utredaren skall också ankomma alt överväga en av 1979 årskyrkomöte aktualiserad fråga om ändrade regler för upplåtande av kyrkorum.Utredarens arbete skall bedrivas i nära kontakt med de politiska partierna. Enreferensgrupp med företrädare för dessa har också knutits till utredaren. Avsiktenmed den nya utredningen i kvinnoprästfrågan är att komma vidare med fråganslösning med inriktningen att ny riksdags- och kyrkomötesbehandling skall varamöjlig . Imotionerna 1978/79:215 och 1978/79:404 läggs aspekter på kvinnoprästfrågan somanknyter till frågans behandling kyrkomöte. Enligt de för utredarengällande direktiven kommer de i motionerna KU 1979/80:17 23 upptagnafrågorna alt övervägas av utredaren som ett led i utredningsarbetet. Utskotteterinrar om att 1978 i enlighet med vad utskottet föreslagit, uttaladeatt hinder inte får läggas i vägen för ett fullt genomförande av 1958 årsreform. Något nytt riksdagsinitiativ är i detta läge inte nödvändigt.Motionerna bör förklaras'besvarade med vad utskottet sålunda anfört. 1motionen 1977/78:355 begärs en översyn av bestämmelserna om tillfälligupplåtelse av kyrkorum för kyrkligt ändamål. Som redan nämnts ingår det i detsenast nämnda utredningsuppdraget att överväga en av kyrkomöteaktualiserad fråga om upplåtelse av kyrkorum. Utredningen skall enligtkyrkomötets beslut syfta till förslag till lagstiftning, enligt vilkenbeslutanderätten i fråga om upplåtande av kyrkorum i princip skall tillkommaförsamlingens kyrkoråd. Delta skall gälla också förde i motionen behandladetillfälliga upplåtelserna av kyrkorum för kyrkligt ändamål. Med hänsyn till densålunda beslutade utredningen är något särskilt riksdagsinitiativ i den imotionen upptagna frågan inte behövligt. Utskottet föreslår att motionenförklaras besvarad med vad utskottet i denna del anfört. Imotionen 1978/79:401 aktualiseras en särskild kyrkolagstiftningsfråga. Enligt19 kap. 2 § kyrkolag får biskopen inte prästviga "dem som ärotill deras lemmar så lytte, att de därav hindras i gudstjänstensförrättande". Motionären begär att del ifrågavarande förbudet skall utgåur kyrkolagen. Påuppdrag av biskopsmötet pågår f n. en utredning inom diakoninämndom handikappades möjlighet till tjänst i kyrkan inklusive prästtjänst.Utredningen utförs av nämndens kommitté för handikappfrågor. motionen aktualiserade frågan är sålunda f. n. föremål för inomkyrkligutredning. Med hänsyn härtill och då frågan om en revidering av den tilluttryckssätten i sin helhet föråldrade kyrkolag har visst samband medstat-kyrka-frågan bör enligt utskottets mening inte nu ta initiativtill den i motionen föreslagna kyrkolagstiftningsåtgärden. Utskottet föreslåratt motionen förklaras besvarad med vad utskottet i denna del anfört. Med hänvisning lill vad utskottet sålunda anförthemställer utskottet att 1. beträffandestat-kyrka-frågan m. m. förklarar motionerna a)1977/78:649, b)1978/79:196, c)1978/79:1088och d) 1978/79:1675 besvarade med vad utskottet anfört om frågans fortsatta handläggning, 2. beträffandekvinnoprästfrågan förklarar motionerna a) 1978/79:215 och b) 1978/79:404 KU 1979/80:17 24 besvarademed vad utskottet i denna del anfört, 3. beträffande upplåtelse av kyrkorum förklararmotionen / 78:355 besvarad med vad utskottet i denna del anfört, 4. beträffande ändring i 19 kap. 2 § kyrkolagen förklararmotionen /79:401 besvarad med vad utskottet i denna del anfört. Närvarande:Bertil Fiskesjö (c), (), (), Per (),(), (), (), (), (), (), (),(), (), () och (). KU 1979/80:17 25 Bilagal Stat-kyrka-förslageti SOU 1978:1 och 2 (Sammanfattningen i SOU 1978:1) Förhållandet mellan staten och harvarit föremål för debatt . Utredningsarbete har pågått i olika etapperunder . Den första utredningen, utredning kyrka-stat, hadekaraktären av expertutredning. Den skulle lägga fram material för ett senareställningstagande till stat-kyrka frågan. Utredningen avgav sittslutbetänkande . Betänkandet blev föremål för en bred remiss. En andrautredningsetapp påbörjades genom att regeringen tillkallade denpariamentariskt sammansatta beredning om stat och kyrka. Desshuvuduppgift varan på grundval av det presenterade utredningsmaterialet taställning till den principiella utformningen av förhållandet mellan staten ochsvenska kyrkan. Beredningen lade fram sitt slutbetänkande. Beredningensförslag blev föremål för en omfattande remissbehandling. Sammanlagt avgavs 870remissyttranden. gav den dåvarande regeringen till känna, att ensamlande lösning inte kunde uppnås och att regeringen inte avsåg att lägga framproposition med anledning av beredningens förslag. Frånflera kyrkliga institutioner togs initiativ lill an få till stånd ett interntkyrkligt utredningsarbete om vilka reformer som var önskvärda i det fortsattasambandsläge, som av allt att döma skulle bli bestående för en längre tidframöver. Initiativen kanaliserades över ärkebiskopen, som inbjöd Biskopsmötet,. förstifistingen och alt utse representanter till enarbetsgrupp samt gav den direktiv för arbetet. Efterkontakter mellan den kyrkliga arbetsgruppen och den dåvarande kyrkoministerninleddes överläggningar om stat-kyrka frågan mellanärkebiskopen och hans arbetsgrupp och företrädare för staten. Överiäggningarnaskulle avse frågan om vilka möjligheter del finns att förverkliga de grundläggandeprinciper som beredning föreslagit med beaktande av de synpunkter somframförts i remissyttranden över beredningens förslag. Målet skulle vara attnå fram till samlande lösningar som accepteras av deltagarna och dem deltagarnaföreträder. Arbetet skulle inte avse några allmänna principdiskussioner istat-kyrka frågan utan inriktas på praktiska lösningar. Det skulle i förstahand bedrivas i fyra gemensamma arbetsutskott som behandlade olika områden. Vidsidan av detta gemensamma arbete skulle genom de kyrkliga deltagarnas försorgpågå en inomkyrklig organisationsutredning. Deltagarnai stat-kyrka överiäggningarna presenterar sitt förslag i delta betänkande. Detär fråga om en helhetslösning, som är avsedd all ligga lill grund förprincipbeslut i stat-kyrka frågan. Förslaget kräver ett fortsatt, meradetaljbetonat expertarbete på både statens och kyrkans sida. Deltagarna räknarmed att detta arbete får äga rum under den övergångslid som blir aktuell innanförslaget kan genomföras. 1två bilagedelar redovisas underiaget för deltagarnas ställningstaganden. Bilaga1 (SOU 1978:2) innehåller de kyrkliga företrädarnas förslag till kyrkansframlida organisation. 1 bilaga 2-12 (SOU 1978:3) redovisas de gemensammaarbetsutskottens förslag samt vissa experlutredningar. KU 1979/80:17 26 Även om inte fullt rättvisande kanbeskrivas som enbart en personsammanslutning är regler om kyrkotillhörighet(medlemskap) erforderiiga. För tiden efter relationsändringen föreslår denkyrkliga gruppen alt större vikt än tidigare skall läggas vid dopet. Inträde ikyrkan sker efter viljeyttring, antingen genom begäran om dop eller genom anmälan.En särskild regel föreslås för den som inträder i kyrkan men inte döps innanhan uppnån vuxen ålder. Reglerna om utträde ur kyrkan blir i allt väsentligtdesamma som . verksamhet på församlingsplanet utmärks av en stor självständighet förde lokala enheterna. Gruppen anser att några ingripande ändringar påförsamlingsplanet inte bör göras i samband med relationsändringen. Reglerna omförsamlingens kompetens bibehålls i sak oförändrade och tas in i inomkyrkligastadgar. Kyrkofullmäktige och kyrkoråd behålls som beslutande och förvallandeorgan. Gruppen förordar emellertid en utvidgad användning av kyrkofullmäktige,så att kyrkostämma bibehålls endast i de allra minsta församlingarna. 1samband med relationsändringen boren enhetlig organisation införas påstiftsplanet. Den kyrkliga gruppen föreslår, att stiftstinget omdanas till ettbeslutande organ med befogenheter av i princip samma slag som församlingensfullmäktige, Stiftstingel får 51-75 ledamöter, utsedda utan någon på förhand bestämdproportion mellan präster och lekmän. En integrerad stiftsstyrelse övertar deuppgifter som enligt nuvarande ordning tillkommer domkapitel, stiftsnämnd ochstiftsråd. Styrelsen består av biskopen såsom ordförande och sex till åttaledamöter, av vilka två utses av kyrkostyrelsen och återstoden väljs avstiftstingel. Gruppen förutsätter att det i de största stiften kan behövassärskilda nämnder vid sidan av stiftsstyrelsen. Medanförsamlingsplanet enligt förslaget i allt väsentligt lämnas oförändrat ochförändringen på stiftsplanet främst avser n integrering av redan befintligafunktioner blir det på riksplanet fråga om att bygga upp en ny organisation.För en i förhållande till staten självständig kyrka är ett representativtorgan, ett reformerat kyrkomöte, och en central kyrkostyrelse en nödvändighet.Enligt gruppens mening bör kyrkomötet beslå av 101 ledamöter utsedda utan någonpå förhand bestämd proportion mellan präster och lekmän. Mötet sammanträdernormalt under en eller högst varje gång.Kyrkostyrelsen består av ärkebiskopen såsom ordförande och åtta av kyrkomötetvalda ledamöter. I syfte alt avlasta kyrkostyrelsen förordar gruppen attsärskilda nämnder utses av kyrkomötet för att administrera särskiltarbelskrävande områden. Två nämnder utan administrativa funktioner inrättasockså. Den ena, teologiska nämnden, skall utgöra sakkunnigorgan rörande kyrkansbekännelse, gudstjänstordning och böcker. Den andra, besvärsnämnden, skallpröva besvär angående kompetensöverskridande. Enligtförslaget utses församlingarnas fullmäktige, stifistingen och kyrkomötet genomval för tre eller . På lokalplanet är valen liksom nu direkta. Gruppenanser att principiella skäl talar för direktval även lill stiftsiing ochkyrkomöte. Vissa problem äremellertid förbundna med ett direklvalssysiem. Förfortsatt diskussion och övervägande skisseras därför även ett alternativ medindirekta val. KU 1979/80:17 27 Deltagarna föreslår att huvudmannaskapet förbegravningsverksamheten förs över till kommunerna men att församlingar ochsamfälligheter ges en lagfäst rätt att mot ersättning från kommunerna fortsättaalt förvalla begravningsplatser, som de vid övergångstillfället har hand om.Svenska kyrkans församlingar och samfälligheter skall sålunda själva fåbestämma om de vill fortsätta med förvaltningen. Av praktiska skäl måste de gesin önskan till känna innan reformen träder i kraft. Genomdet ändrade huvudmannaskapet får kommunerna ett övergripande administrativt,ekonomiskt och rättsligt ansvar för hela verksamheten. Det ankommer på dem attavgöra hur förvaltningen av nyanlagda begravningsplatser skall ordnas. Förövriga begravningsplatser har deltagarna utgått från alt flertalet församlingaroch samfälligheter önskar utnyttja möjligheten att åtaga sigförvaltningsuppgifter. Dit hör enligt förslaget alla de praktiska ochadministrativa uppgifter som har direkt samband med verksamheten på enbegravningsplats. Till förvaltningsuppgifterna räknas också viss myndighetsutövningenligt gravrättslagen och begravningskungörelsen. Detekonomiska ansvaret för begravningsverksamheten skall enligt förslaget vila påkommunerna. Ersättning till församlingar och samfälligheter förde medförvaltningen förenade driftkostnaderna föreslås bli fastställd för varjebegravningsenhet genom ett individuellt förfarande vid övergångstillfället.Det framräknade beloppet blir normerande för framtida ersättningar. Årliguppräkning samt revidering av driftersältningen med vissa tidsintervallerföreslås. För mera betydande kapitalutgifter äger budgetbehandling rum i vanligordning. Fonder och lån som angår begravningsverksamheten överförs tillkommunerna. Medkyrklig egendom menar deltagarna sådana förmögenhetstillgångar av fast ellerlös natur som med olika rättsgrund disponeras av och dess organ. av egendomen, t, ex kyrkor, prästgårdar och löneboställen, är sedan gammaltunderkastad särskilda rättsregler till skydd för alt tillgångarna bevaras ochanvänds för avsett ändamål. Deltagarna föreslår, att denna specialregleradeegendom allt efter det ändamål den är avsedd att tjäna förs samman tillstiftelser. Dessa förvaltas och disponeras av kyrkliga organ motsvarande demsom förvaltar egendomen . 1 stiftelseurkunder ges regler som i huvudsaksvarar mot den grundläggande lagstiftning som finns om den kyrkligaegendomen. Genom bestämmelser i urkunderna ges kyrkan möjlighet att självutforma den detaljreglering som därutöver behövs. Ettväsentligt syfte med denna lösning har varit att finna en rättslig form för attgarantera en kyrklig äganderätt till den specialreglerade egendomen. Enligtdellagarnas förslag bildas det fem olika typer av stiftelser med för varje typenhetliga regler. En typ är kyrkostiftelsen, i vilken ingår kyrkobyggnaden medtomt och den övriga egendom som är anslagen för kyrkans underhåll ochförkovran. En annan är boslällsstiftelsen, i vilken ingår egendom som är avseddför avlöning av präster och kyrkomusiker. Andra stiftelselyper ärprästlönejordsstiftelsen, domkyrkosliftelsen och kyrkofondsstiftelsen. Enfördelning av den specialreglerade kyrkliga egendomen på dessa femstiftelsetyper innebär enligt förslaget att det bildas över 3 500 stiftelser. kyrklig egendom förvaltas och disponeras enligt vanligakommunalrättsliga regler. Denna s. k. fria församlingskommunala egendom KU 1979/80:17 28 räknardeltagarna med skall förbli de framlida församlingarnas och samfäl-ligheiernasegendom. De regler som kan behövas om egendomens förvaltning (år meddelasgenom inomkyrkliga bestämmelser. Den fria stiftelse- och föreningsegendom somtjänar skilda ändamål inom kyrkans fria verksamhet berörs i princip inte av relationsändringen. Försfolkbokföringen över till borgerligt organ behövs en personregistrering iförsamlingarna omfattande kyrkans medlemmar, s. k.församlingsregistrering.Under överläggningarna har denna fråga behandlats Deltagarna föreslåratt enframtida församlingsregistrering försvenska kyrkan omfattar en församlingsvishållen samling av urkunder, vilka innehåller uppgifter av både borgerlig ochkyrklig karaktär. Enligtförslaget framställs den grundläggande urkunden, församlingsförteckningen, medhjälpav automatisk dalabehandling. Den kompletteras med ett dataframställtsökregister, personaviregistret. 1 minislerialböcker las manuellt in deuppgifter om kyrkliga förrättningar som kyrkan anser sig behöva.Församlingsförteckning och personaviregister hålls aktuella genom ett särskiltdatabaserat aviseringssyslem uppbyggt kring ett eller flera kyrkdataband.Aviseringssystemet replierar på de civila befolkningsregistren när del gälleruppgifter av borgerlig natur inedan församlingarna själva tillför systemetkyrkliga uppgifter. Avrelationsändringen följer alt församlingar inleskall ha beskattningsrätt. För verksamheten på lokalplan, stiftsplan ochriksplan betalar medlemmarna avgift, kyrkoavgift. Deltagarna föreslår allstaten utan tidsbegränsning biträder kyrkan med uppbörd av kyrkoavgiften viaskattesystemet. Enligt förslaget är del möjligt även för icke-kyrkomed-lemmarall via uppbördssystemel stödja kyrkans verksamhet genom att betalakyrkoavgift. Kyrkoavgiftenär enligt förslaget proportionell mot den beskattningsbara inkomsten.Preliminär avgift uppbärs genom statens försorg i samband med skatterna. Vidslutdebiteringen bestäms kyrkoavgiften på grundval av den till statliginkomstskatt beskattningsbara inkomsten. Preliminärt erlagl belopp avräknas ochresultatet redovisas för den avgiftsskyldige. Uppkommer överskott återbetalasdetta. Inbetalningskort utfärdas på kvarstående avgift. Uppbörd av sådan avgiftsker inle genom statens medverkan. Detekonomiska ansvaret för den kyrkliga verksamheten bör vila främst påkyrkomedlemmarna själva. En naturlig utgångspunkt för överläggningarna harvarit att de ekonomiska förutsättningarna för kyrkans verksamhet inte skallpåverkas av den organisatoriska förändring som relationsändringen innebär.