bet · G301KU17 · 1979-12-31 00:00:00 — övergångsbestämmelsernalill regeringsformen, dvs. de års regeringsform överfördastadgandena om . Enligt direktiven bör kommittén la del av deförslag som kyrkomötes utredningsnämnd avger och undersöka i vad måndessa kan genomföras utan att man befäster statskyrkosystemet eller försvåraren framtida kyrkoreform. Direktiven återges i sin helhet i bilaga 2. Tillledamöter i utredningen har utsetts riksdagsledamoten ,ordförande, chefskonsulten , utredningssekreteraren , riksdagsledamöterna samtförbundssekreteraren . särskild utredning skall bebar\d\as folkbokföringens framtida organisation.Direktiven (Dir 1979:96) beslöts vid regeringssammanträde den 16 augusti 1979.I bilaga 3 återges direktiven i sin helhet. Ävenfrågan om ansvaret för och organisationen av begravningsverksamheten skallutredas vidare. Vid regeringssammanträdet gavs erforderligtbemyndigande att tillkalla en särskild utredare för en kompletterandeundersökning av denna fråga. Några särskilda direktiv har inte meddelats. Somutredare har tillkallats förre statssekreteraren i kommundepartementet,justitierådet . Slutligenhar en särskild utredare (numera statssekreteraren ,kommundepartementet) tillkallats med uppdrag att se över frågan om fämsiälldhetmellan kvinnor och män som präster i . Utredaren skallfortlöpande följa utvecklingen inom och förhållandena i de olikastiften. Utredaren skall ta fram faktamaterial och utarbeta förslag till enlagteknisk lösning för kvinnoprästfrågan. På utredaren skall också ankomma attöverväga den av kyrkomöte aktualiserade frågan om ändrade regler förupplåtande av kyrkorum. Utredarens arbete skall bedrivas i nära kontakt med depolitiska partierna. En referensgrupp med företrädare för dessa har knutils lillutredaren. Referensgruppen har fått följande sammansättning; riksdagsledamotenBritta Hammarbacken (c), studiesekreteraren (), riksdagsledamotenHilding (), komministern () och riksdagsledamotenIngegerd (). Direktiven återges i sin helhet i bilaga 4. I motionen 1978/79:215 av och () hemställs att hos regeringen anhåller att förslag skallföreläggas om att all diskriminering av kvinnor i samband medprästutbildning, prästvigning och prästtjänstutövning i skallupphöra och att kvinnans lagstadgade lika rätt till prästtjänst fullt ut skallgenomföras. KU 1979/80:17 11 1 motionen 1978/79:404 av och () hemjtälls att hos regeringen anhåller om förslag tillriksdagen som innebäratt samtliga biskopar är skyldiga att prästviga kvinnor. Beträffande motiveringarnahänvisas till motionstexterna. behandlade fem motioner somtog upp vissa frågor i anslutning lill den beslutade och sedan den 1januari 1959 i gällande ordningen att man och kvinna har likabehörighet till prästeriig tjänst. Samtliga motioner utom en begärde attriksdagen skulle uttala sig mot diskriminerande behandling av kvinnor i sambandmed prästutbildning, prästvigning och ämbetsutövning i den svenska kyrkan.Motionernas grundinställning var att åtgärder behövdes för att komma till rättamed ett kvarvarande och hårdnande motstånd mot kvinnliga präster. Särskiltframhölls att den s. k. samvelsklausulen inte längre kunde fåtillåtas legitimera diskriminerande behandling av kvinnor. 1 flertalet motionersades alt s. k' särvigningar av kvinnoprästmotståndare inte längre borde fåförekomma. Idenfemte motionen, 1977/78:1421, hävdades att det inom kyrkan borde finnas platsför två meningsrikiningar avseende den teologiska tolkningen av kvinnas rättatt vigas till präst och bekläda prästämbete. Enligt motionären bordestatsmakterna godkänna den s. k. samvelsklausulen och verka för att bådeanhängare och avslåndstagare till reformen med kvinnliga präster fick frihetatt behålla sin av teologiska skäl dikterade åsikt. Ärendetbereddes av (KU 1977/78:48). I utskottsbetänkandetsrecitdel lämnades uppgifter bl. a. om tillkomsten av lagen (1958:514) omkvinnas behörighet till prästeriig tjänst och de uttalanden av särskildautskottet vid kyrkomöte, som kommit att kallas "samvelsklausulen".Vidare antecknades bl. a. att biskopsmötet tillsatt en samrådskommitté ikvinnoprästfrågan vars uppgift var att arbeta fram riktlinjer och föreskrifteravsedda att underlätta och möjliggöra en gemenskap mellan företrädare för olikauppfattningar i ämbetsfrågan. I dessa delar hänvisas till betänkandet KU1977/78:48. Utskottet anförde i sittyttrande över motionerna bl. a. följande: Frågan om kvinnliga präster engagerar djupt ettstort antal människor i vårt land. Det helt övervägande flertalet sluter därvidhelhjärtat upp kring statsmakternas och kyrkomötets beslut att man ochkvinna skall ha samma rätt att ifrågakomma lill och att ulöva präst- ochbiskopsämbete i den . 1958års beslut är förankrat i lag, den s. k. behörighetslagen. Lagen är till sittinnehåll helt klar och medger ingen diskriminering på grund av kön. Beslutethar fullföljts genom ändringar i kyrkohandbokens ritual för de kyrkligavigningarna m. m. Ändringarna visar att kyrkan också på det område som direktrepresenterar kyrkans religiösa funktioner utan någon inskränkning haraccepterat reform. KU 1979/80:17 12 reform har under de år som förflutit sedanden beslöts alltmera kommit all bli en realitet i det praktiska kyrkolivet.Antalet kvinnliga präster (ca 250) är visseriigen fortfarande lågt iförhållande lill del totala antalet präster i (ca 4400 därav i tjänst ca 3 100). Särskilt har anialeikvinnliga präster emellertid ökat snabbt, och en fortsatt ökning kan förutsesäven för framliden. Detfinns numera kvinnliga präster i samtliga stift i landet. Från församlingarnassida mottas allmänt de kvinnliga prästerna i hög grad positivt. Varje åtgärdsom an.ses innebära motstånd mot ordningen med kvinnliga präster - vare sig denriktar sig mot enskild företrädare för dessa eller mot ordningen som sådan - avvisasbestämt av den allmänna opinionen inom såväl den som samhället istort. Utskottetser denna utveckling som myckel positiv. Del är för utskottet angelägel attframhålla all del helt kan ansluta sig till strävandena all uppnå full jämställdhetmellan man och kvinna i kyrkans ämbete. Enligt uiskonel är det väsentligt altdenna utveckling kan fortsätta. Bildenär emellertid inte enbart positiv. accepteras inte kvinnligaprästkandidater av biskoparna i två av stiften. De kvinnliga prästernasarbetssituation försvåras inte sällan av en negativ inställning hos främstvissa manliga kolleger. Del har förekommit åtgärder mot kvinnliga präster ochteologie studerande som måste anses vara klart diskriminerande och somutskottet med skärpa vänder sig emot. Åtskilliga av de manliga prästerna ochteologie studerandena intar en avvisande hållning lill kvinnliga präster.Särskilt allvarligt är del enligt utskottets mening att en sådan attityd synesprägla allt flera av de manliga teologie studerandena. Här synes sålundatendensen vara motsatt den som präglar kyrkoledningen och församlingarna. Omdenna tendens fortsätter, finns risk för betydande svårigheter iförsamlingsarbetet . Utskottethar mot bakgrund av del senast anförda övervägt om utskottet skall föreslåriksdagen alt nu ta intiativ till ytteriigare lagstiftningsåtgärder för attännu klarare markera all hinder inte får läggas i vägen för del fullagenomförandel av reform. redan framhållit är gällande lag på området helt klar och har ocksåfullföljts bl. a. i kyrkans vigningsritual. I det praktiska kyrkoarbetelfullföljs också reformen alltmera helhjärtat. Biskopsmötets uttalande i januari1978 visar att biskoparna - med endast ett undantag - avser att med kraftfortsätta arbetet på alt motarbeta varje form av diskriminering på grund av köni kyrkans ämbete. Uttalandet innebär en betydande skärpning i detta hänseende iförhållande till vad biskopsmötet uttalade . En samrådskommilté underärkebiskopens ledning har i enlighet med januari-uttalandel tillsatts för allbehandla och söka lösa de olika praktiska problem som kan uppkomma isammanhanget. har påbörjat sill arbete och avser an intensivtarbeta med hithörande frågor under innevarande år. Inom samrådskommiiién råderenighet om att alla uppenbara demonstrationer och trakasserier- vare sig deriktar sig mot den ena eller den andra meningsriktningen - är förkastliga ochskall motarbetas. De uttalanden som kyrkomöte gjorde isamband med behörighetslagens antagande -den s. k. samvelsklausulen - harkommit all spela en stor roll i debatten om frågor som rör kvinnliga präster.Uttalandena måste ses mot det då aktuella läget i frågan. De syftade lill attundvika kyrkosplittring och värna om den för en evangelisk kyrka betydelsefullaprincipen att inte KU 1979/80:17 13 utövatvång i trosfrågor. De önskemål som uppbar uttalandena kvarstår i principfortfarande. Del äremellertid uppenbart alt uttalandenas tolkning och räckviddinte kan förbli opåverkade av den allmänna utvecklingen i kyrkans liv. Läget är, som utskottet i det föregående antytt, helt annorlunda än 1958. Denändrade situationen har redan påverkat den praktiska tillämpningen avbehörighetslagen och måste uppenbarligen göra detta än mer i fortsättningen. Detkan sålunda enligt utskottets mening inte komma i fråga att nytillträdandebiskop utnyttjar sina befogenheter med avseende på prästvigning på ett sätt sominnebäratt prästkandidat diskrimineras på grund av kön. Den som skallprästvigas måste vidare vara medveten om all prästerlig tjänst i svenska kyrkanstår öppen för både män och kvinnor och att han eller hon i sin tjänsteutövningmåste kunna samarbeta med kollega ulan hänsyn till kön. Detaren viktig uppgift för den att målmedvetet arbeta på att snabbtfinna former som fullt ut tillgodoser de krav som reform ställer pålika behandling av man och kvinna i kyrkans tjänst. Arbetet därmed har fått enfast grund i biskopsmötets uttalande och fortsätts f n. genomden av biskopsmötet tillsatta samrådskommittén. Inomkyrkans ledning finns ett klart medvetande om att hithörande frågor måstedrivas med stor kraft. Opinionen inom kyrkan kommer med all säkerhet att verkaför att tillfredsställande resultat kommer att uppnås. Det fortsatta arbetetkommer också att följas med uppmärksamhet av den allmänna opinionen. Arbetetbör enligt utskottets mening fullföljas genom beslut av nästa kyrkomöte. Föratt säkerställa alt frågan kommer under kyrkomötets prövning bör regeringenfördetta framlägga förslag som klargör konsekvenserna av reform förtjänst inom i enlighet med vad utskottet i delföregående anfört. Dettaförslag, som innebären omprövning av den s. k. samvelsklausulen, skallsäkerställa att de som efter beslut i ärendet påbörjat postgymnasiala studiermed särskild inriktning på tjänst inom inte skall kunna åberopade av kyrkomöte gjorda uttalandena för ett handlande i tjänsten somstrider mot reform. Självfallet betyder denna reform att någratrakasserier på grund av kön inte får förekomma inom den svenska kyrkan.Utskottet förutsätter vidare att förslaget utformas på ett sådant sätt att desom haren avvikande mening i ämbetsfrågan kan bevara hemortsrätt i . Motbakgrund av vad utskottet anfört bör regeringen uppmärksamt följa del nupågående arbetet inom den på hithörande område och ladeinitiativ som regeringen finner erforderliga för alt säkerställa alt 1958 årsreform helt slår igenom i kyrkans liv. i det föregående anfört tillgodoser syftet med motionerna1977/78:214, 252, 645 och 646, Motionen 1977/78:1421 avstyrks. KU 1979/80:17 14 Den av biskopsmötet tillkalladesamrådskommittén i kvinnoprästfrågan lade fram ett försdlagtill "Regler för samarbetet inom mellan företrädare förolika uppfattningar i fråga om kvinnas behörighet till prästämbetet".Förslaget återges i bilaga 5. Förslagetvar resultatet av en överenskommelse mellan företrädare för skilda meningsriktningari ämbetsfrågan, som samarbetat i kommittén. Ledamöter i kommittén hade -förutom ärkebiskopen som ordförande - varit från biskopsmötet: biskop och biskop ; från : komministerKerstin , kontraktsprosten och direktor ; från rikskommittén för stiftsting: stiftssekreterare ,grevinnan och kyrkogårdsassistent ; från : f. kommunalrådet ,läroverksadjunkt och hemmansägare . Dessutomhade som adjungerade ledamöter i samrådskommiiién inträtt på förslag av Kyrkligsamling kring och bekännelsen: fil. mag. , , och påförslag av arbetsgemenskapen Kyrklig Förnyelse teol. kand., fil. mag. AnnaGreta , , med folkskollärare , , och teol.kand., fil. mag. , , som ersättare. Vissaav ledamöterna avgav protokollsanleckningar i anslutning till förslaget. Ävendessa återges i bilaga 5. I skrivelse (1979:2), beslutad den 28 december1978, begärde den förra regeringen kyrkomötets yttrande huruvida kyrkornöietför sin del godkände ett vid skrivelsen fogat förslag till lag om jämställdhetmellan kvinnor och män som präster i . Lagförslaget var enligtskrivelsen föranlett av beslut med anledning av KU1977/78:48, Av skrivelsen framgick att regeringen bedömde förslaget somförenligt med de av samrådskommittén framlagda reglerna. I skrivelsen framhöllsdock alt mottagande av ett biskopsämbete för framtiden måste förutsättaberedvillighet att fylla tjänstens alla funktioner, alltså även prästvigningav kvinnor. Skrivelsenjämte ett antal med anledning av denna väckta motioner bereddes avkyrkolagsutskoltet. 1 sitt belänkande i ärendet (1979:8) föreslogkyrkolagsutskottet att kyrkomötet för sin del måtte anta del nedan såsomutskottets förslag betecknade lagförslaget. KU 1979/80:17 15 Lag om jämställdhet mellankvinnor och män som präster i svenska Kvinnoroch män har lika rätt att Kvinnor och män har lika behörig vigas till präster i och het att antagas till präster i svenska att tjänstgöra som präster inom kyr- kyrkan och att tjänstgöra som präster kan. Denna lag träder i kraft , då lagen(1958:514) öm kvinnas behörighet till prästeriig tjänst skall upphöra attgälla, Vidare föreslog kyrkolagsutskottets majoritet(, , , biskop ,i , biskop , , och ) att kyrkomötet måtte uttala altsamrådskommitléns förslag till regler för samarbetet inom t: v.bör vara vägledande för behandlingen av uppkommande problem på området. Enminoritet inom kyrkolagsutskottet (, , och ) var skiljaktiga i denna del och yrkade attkyrkomötet i stället måtte uttala att samråds gruppens dokument uttryckligenskall vara förpliktande endast för nu i tjänst varande präster men att prästersom vigts efter den nya lagens ikraftträdande skall vara skyldiga till full ochhel samverkan med kvinnliga präster. Enblank reservation avgavs av en ledamot i kyrkolagsutskottet (). Kyrkomötetbiföll kyrkolagsutskottets hemställan, dock med den ändringen att lagtexten ilagförslaget skulle ha följande lydelse: Kvinnor och män har lika behörighet att antagastill präster i och lika rätt att tjänstgöra som präster inomkyrkan. Beträffande frågan om samrådskommitténs reglerröstade.59 ledamöter för utskottets förslag medan 37 röstade för bifall tillett under överiäggningen av framställt yrkande att kyrkomötetmåtte uttala a) att samrådsgruppens dokument uttryckligen skall vara förpliktadeendast för nu i tjänst varande präster samt för dem som prästvigs före den 1juli 1983, b) att däremot präster som vigs till kyrkans tjänst efter den 1 juli1983 skall vara skyldiga till full och hel samverkan med kvinnliga präster. Som angetts i ett tidigare avsnitt i dettabetänkande haren särskild utredare (statssekreteraren )tillkallats för att se över frågan om KU 1979/80:17 16 jämställdhetmellan kvinnor och män som präster i (Dir. 1979:75). Vidutredarens sida slår en referensgrupp med företrädare för de fyra störstapolitiska partierna. Avsikten är att utredningen skall bedrivas så att frågankan läggas fram för och för allmänt kyrkomöte hösten sammaår. 1 motionen 1977/78:355 av () ochUlla () hemställs att hos regeringen begär översyn avbestämmelserna om tillfällig upplåtelse av kyrkorum för kyrkligt ändamål. Motionärernaerinrar om att det saknas bestämmelser i lag rörande kyrkas upplåtelse förgudstjänst eller därmed jämförlig förrättning. Av hävd och sedvänja gäller attbeslutanderätten i dessa angelägenheter tillkommer, kyrkoherden. Sedankvinnorna 1958 fick rätt att bli prästvigda samt inneha prästerlig tjänst haruppmärksammade fall förekommit där manlig kyrkoherde vägrat upplåta"sin" kyrka till kvinnlig präst för gudstjänst eller annan kyrkligförrättning. Detta är enligt motionen otillfredsställande mot bakgrund av attkvinnan har lagfäst rätt till likabehandling både som präst och i övrigt. Detfinns därför anledning att se över reglerna on tillfällig upplåtelse avkyrkorum för kyrklig förrättning. Beslutanderätten skulle i dessa fall,, liksomi vad gäller upplåtelse för annat än kyrkligt ändamål, kunna överföras påkyrkorådet med rätt för rådet att delegera beslutanderätten till kyrkoherdenmen med skyldighet för denne att, därest han vill vägra upplåtelse förförrättning av annan präst, ta upp ärendet i kyrkorådet. Beträffande upplåtande av kyrkorum./Ö/- annatändamål än gudstjänst eller därmed jämföriig förrättning finns bestämmelser ilagen (1963:501) om upplåtande av kyrkorum i vissa fall. Beslut om sådanupplåtelse fattas av kyrkorådet med delegationsrätt till kyrkoherden elleravdelning inom kyrkorådet i vilken kyrkoherden ingår. Beslut i upplålelsefrågankan överklagas till som är slutinstans. Upplåtandetav kyrkorum för gudstjänst eller liknande ändamål är däremot inteförfattningsreglerat. Som anförs i motionen har sådan upplåtelse enligthävdvunnen praxis ansetts tillkomma vederbörande pastor (kyrkoherde). Sålundagav regeringsrätten uttryck för denna uppfattning i ett rättsfall (regeringsrättens årsbok 1937 E 16). Fråganom möjligheten att överklaga pastors beslut rörande upplåtelse av kyrkorum harbehandlats av riksdag och regering . I anledning avmotioner lill riksdag rörande upplåtande av kyrkorummet för olikaändamål åberopade föi-sta lagutskottet i sitt av KU 1979/80:17 17 godkändautlåtande (1950:16) ett av besvärssakkunniga avgivet yttrande i ämnet. Enligtdetta torde huvudregeln att varje av statlig myndighet fattat beslut kundeöverklagas gälla även för kyrkliga organ. Utskottet utgick därför från alttaleräti mot pastors beslut redan förelåg. Det låg enligt utskottet närmasttill hands att var rätt besvärsmyndighet. Samma uppfattning komtill uttryck i propositionen 1963:149 med förslag till lag om upplåtande avkyrkorum i vissa fall, där föredragande statsrådet under hänvisning till förstalagutskottets utlåtande uttalade att pastors beslut i ärende om upplåtande avkyrkorum för den av prästerskapet utövade religionsverksamheten torde kunnaöverklagas till . Första lagutskottets yttrande beträffandebesvärsrätten åberopades även av kommunministern i ett frågesvar vid 1975/76års riksdag, dock med det förbehållet att rättsläget på den punkten inte varhelt klart (riksdagsprot. 1975/76 nr 113 s. 15). Detkan tilläggas att prövade ett domkapitel besvär med anledning avpastors vägran att upplåta kyrkorummet för viss gudstjänst. beslutöverklagades till kammarrätten, som emellertid förklarade att besvär skulleföras hos regeringen jämlikt 18 § allmänna verksstadgan. Kammarrätten avvisadedärför besvären men överiämnade handlingarna till regeringen(). BEsvären återkallades sedermera. I motionen 1976/77:1002 av i (c)och () framställdes samma yrkande som i den nu aktuellamotionen 1977678:355. Motionen 1976/77:1002 behandlades avkonstitutionsutskottet (KU 1976/ 77:39) gemensamt med flera andra motioner ikyrkliga frågor, bl. a. om det framlida förhållandet mellan stat och kyrka.Utskottet avstyrkte motionen med följkande motivering. Utskottet kan med hänvisning till det anfördakonstatera alt i praxis intagits den ståndpunkten att pastors beslut i berördafrågor har kunnat överklagas till . Detta innebär att beslut avpastor att vägra upplåtelse av kyrkorum för t. ex. gudstjänst som förrättas avkvinnlig präst kan överprövas och ändras. Vidare vill utskottet uttala att enförfattningsreglering i det angivna hänseendet är av kyrkolagsnatur och alltsåfordrar medverkan från kyrkomötet. Med hänsyn till lägel i stat-kyrka-fråganhören sådan reglering inte aktualiseras . 2 1979/80. KU 1979/80:17 18 avgjorde JO ertärende, som gällde kyrkas upplåtelse för vigsel, förrättad av kvinnlig präst. Isitt beslut uttalade som sin bestämda mening alt möjligheten att fådisponera över kyrka för förrättning i ordning inte får görasberoende av om den kallade prästen är man eller kvinna. I de av biskopsmötets samrådskommilté föreslagnareglerna för sdamar-betet inom mellan företrädare för olikauppfattningar i fråga om kvinnas behörighet lill prästämbetet berörs i 12.1.2frågan om kyrkas upplåtande (se bilaga 5). Enligt reglerna får pastors prövningav frågan om kyrkas upplåtande inte göras beroende av om den präst som harvidtalats alt tjänstgöra är man eller kvinna. Med anledning av en motion (1979:59) har 1979 årskyrkomöte på förslag av kyrkolagsutskoltet (1979:18) hos regeringen anhållit omutredning och förslag lill lagstiftning om upplåtande av kyrkorum, innebärandeatt beslutanderätten i denna fråga i princip skall tillkomma församlingenskyrkoråd. I sitt yttrande i ärendetanförde kyrkolagsutskoltet bl. a. följande: Enligt utskottets mening talar starka skäl för attansvaret för kyrkorummets användning i sin helhet bör åligga kyrkorådet,varvid är att framhålla alt kyrkoherden ju ingår i detta och all hans mening ifrågan om viss upplåtelse kan tänkas strida mot kyrkorummets heigd eller vållabetänkligheter med hänsyn till bekännelse självfallet måstetillmätas stor vikt. En ändring av vad som gäller kräver lagstiftning ikyrkolags form. Som angetts i ett föregående avsnitt har ensärskild utredare tillkallats för att se över frågan om jämställdhet mellankvinnor och män som präster i (salssekreteraren -Dir. 1979:75). 1 uppdraget ingår också att överväga den av kyrkomöteaktualiserade frågan om upplåtelse av kyrkorum. Frågaom ändring i 19 kap. 2 § kyrkolagen 19 kap. kyrkolag har rubriken . 2 § har följande lydelse: KU 1979/80:17 19 Then som wil betiena utiPrästeståndet, skal wara Gudfruchtig, och af ährbari, stilla, nychlert ochtuchtigt Lefwerne, samt obefläckiat Namn och Rychte, äga ett reent ochtydeligit Måhlföre, och hafwa utstått ett alfwarsamt Förhör, utaf en Biskopeller Superintendent och Consistorio, uti (alle the stycken, som wid Gymnasiereller Academier föreställas, och en Prästman nödwändige äre, til sitt Embetesbehörige förrättande. Samma Förhör skal skee 1." 1 Språken, neml. ihelLaliniska, Graekiska,och Hebraeiska. ''°Uti Disciplinis Philosophicis,förnemligast uti Rhetorica, , Ethica, Physica, Arthmetica och ComputoEcclesiastico. Uti Theologia, och i synnerheel wåre Troos Articlar ochLocis Commu-nibus. The måste och kunna utan til, både på Latin och Swenska, theHufwudspråken, på hwilka Trones Articlar sig grunda, och med them, efter derasrätta Förstånd, stadfästade blifwa. Skola the förhöras uti the förnämsteStrijdigheter och Frågor. '° Uti Historia Biblicaoch Ecclesiastica, så wälsom och uti Theologia morali och casibus Conscientias. '° Af dhen BibliskeTexten förklara någre Hufwudspråk, och låta see, huru dhe ther med kunnaSanningen stadfästa, och förlägga them som emot säya, och föra them til etträtt bruuk och öfning uti wår sanna Christendom.) Then som således pröfwes thertil bequäm,(och blifwer lagligen kallad,) honom må ordinationen icke wägras.Han skal och hafwa upfylt sin ålders 25. '= Åhr, med mindre någon wore, som desförinnan, genom särdeles Gåfwor och framsteeg i Studier, saml berömligit Lefwerne,hargiort sig ther til så särdeles skickelig, at ordinationen honom icke ulanofog kan wägras. Skulle någon, wid föregångne öfningz Predikningar befinnas,på Minne och Uttahl hafwa något sådani Feel, som wore honom uti Embetetsutförande hinderiigit, så skola Biskoparna en sådan alfwarligen afråda, ochingalunda ordinera; Icke heller them, som äre til iheras Lemmar så lytte,at thetheraf hindras i Gudztienstens förrättande. De avsnitt i paragrafen som i det föregående ärsalta inom parentes har -ulan att ha blivit formellt upphävda -ersatts medandra bestämmelser, som meddelats i administrativ ordning. 1motionen 1978/79:401 av () hemställs att beslutar alt följande texti kyrkolagens 19 kap. 2 § skall utgå:" icke heller