bet · G301KU50 · 1979-12-31 00:00:00 — Utredningsarbetetforcerades utan att något egentligt skäl för detta förelåg, vilket hindrade enseriös och allsidig behandling av förutsättningarna för enhuvudmannaskapsförändring. Trots vårbegäran om remissförfarande kom detta inte till stånd och några skäl för attinte lämna utredningen på remiss lämnades aldrig. För övrigt bedömer vi det som allvarligt att SFN:stjänstemän inte gjort någon självständig bedömning av erforderligtförhandlingsunderlag, utan i stället - som vi upplevt det hela - varit bundnaav åtaganden gentemot departementet och/eller sjukvårdsförvaltningen. KU 1979/80:50 275 För ytterligare upplysningar står undertecknad samtombudsman , till Ditt förfogande. KU 1979/80:50 276 Undertecknade är representanter förpersonalorganisationerna vid och förordnade somsakkunniga i utredningen rörande sjukhusets framtida huvudmannaskap.Vi vill härmed anföra följande synpunkter på utredningsarbetets bedrivande ochden fortsatta behandlingen av utredningen. fick utredningsmannen direktiv, vilka innebaratt krav ställdes på en forcering av utredningsarbetet. Detta har fått tillföljd att arbetet i utredningen har satts under stark tidspress. Vi uppleversituationen så att detta för det första medför en allvarlig risk för att detmaterial som tas fram inom utredningens ram kommer att utgöra ett bristfälligtanalys- och beslutsunderlag. Det vore anmärkningsvärt om beslut baseras på ett underlag som inte på etttillfredsställande sätt belyser faktiska förhållanden. För det andra ter detsig svårt att på kort fid värdera och analysera den relativt stora mängdmaterial som skall ligga till grund för ställningstaganden i utredningen.Åtminstone upplever vi som representanter för personalorganisationerna att våramöjligheter att ta del av och lägga synpunkter på framtaget materialväsentligen beskärs genom den starka tidspressen. För det tredje minskas våramöjligheter att underhand informera och inhämta synpunkter från den personalsom berörs av de frågor som behandlas i utredningen. Slutligen kan vi inte seatt det finns tillräckliga skäl för att från de politiska beslutsfattarnas sidavilja påskynda utredningen i den utsträckning och med bl. a. de konsekvensersom vi angivit ovan. Motbakgrund av vad som ovan sagts vill vi föreslå: 1) att regeringenefter samråd med utredningsmannen bereder utredningen större tidsmässigamöjligheter att slutföra sitt arbete, 2) att utredningeninnan den blir föremål för behandling i regering och riksdag följs upp av ettremissförfarande som bör kunna tillföra värdefulla synpunkter inför ettpolitiskt avgörande i frågan. Det är vår förhoppning att regeringen ställer sig positivtill våra förslag och att detta kan medföra att politikerna får ett ordentligtbeslutsunderlag i denna fråga som vi upplever som så viktig. I den månregeringen på grundval av vad som ovan anförts inte anser sig KIj1979/80:50 277 kunnatillmötesgå framförda förslag anhåller vi redan nu om ett sammanträffande därvi kan ges möjlighet att ytterligare utveckla våra synpunkter i frågan. KU1979/80:50 278 Bilaga 17 PM angående regeringenskontroll av säkerhetspolisens verksamhet Kontrollen av säkerhetspolisensverksamhet behandlades av utskottet även /granskning (KU1978/79:30). I detta betänkande lämnades i en särskild PM (s. 298 ff) enredogörelse för den polisiära säkerhetstjänsten m. m. I sitt yttrande över granskningsärendet i denna delanförde utskottet följande: Som närmare framgår avgranskningspromemorian, bilaga 14, har säkerhetspolisens organisation nyligenvarit föremål för översyn, vilken omfattat även registerverksamheten. Dennakontrolleras dessutom fortlöpande. Förutom den särskilda uppgift att bevakaverksamheten som åvilar de sex i styrelse ingåenderiksdagsledamöterna har JO, JK och regeringen genom justitieministern fullinsyn i verksamheten. Justitieministern har regelbundna sammanträffanden medrikspolischefen och chefen för säkerhetsavdelningen. Vid dessasammanträffanden, som äger rum en gång , sker en genomgång av aktuellaärenden. För att få överblick över hur gällande rättsregler tillämpas harjustitieministern även gått igenom registren. Mot bakgrund av att den verksamhet som bedrivs avsäkerhetsavdelningen vid i stor utsträckning är hemlig ärdet viktigt att de kontrollorgan som finns fungerar väl. Från de synpunkterutskottet företräder är det positivt att man vid översynen avrikspolisstyrelsens säkerhetsavdelning bl. a. har strävat efter större öppenhet. Enligt vad som uppgivits avstatssekreteraren i tillämpas samma rutiner som underförra regeringen. Rikspolischefen och chefen för säkerhetsavdelningen kommersåledes till departementet en gång och lämnar redogörelser förverksamheten. Närvarande från regeringens sida är vid dessa tillfällenjustitieministern, statssekreterarna i och istatsrådsberedningen samt chefen för den enhet inom somhandlägger förvaltningsärenden angående polis- och åklagarväsendet. Därutöverbesöker justitieministern med jämna mellanrum säkerhetsavdelningen och gårigenom det särskilda registret. Under den nuvarande justitieministerns tid iregeringen har detta skett en gång. Förutom dessa kontakter ägersammanträffande rum mellan justitieministern och rikspolischefen och chefenför säkerhetsavdelningen på grund av inträffade händelser. Underden nuvarande trepartiregeringens tid har detta skett i anledning av den s. k.polackaffären. har under innevarande vid tvåtillfällen behandlat motioner om den polisiära säkerhetstjänsten (JuU1979/80:3 och 1979/80:31). I det förstnämnda betänkandet, som var föranlett avmotioner dels m. fl. (s) och dels från m.fl. (vpk) med yrkande om utredning bl. a. i syfte att förbättra denparlamentariska KU1979/80:50 279 kontrollen över säkerhetspolisen, lämnade utskottet enmycket ingående redogörelse för säkerhetspolisens uppgifter. Beträffande detnärmare innehållet i betänkandet hänvisas till detta. avstyrkteenhälligt motionsyrkandena och anförde avslutningsvis följande: Utskottet, som i anslutning tillbehandlingen av detta ärende vid besök hos informerats omsäkerhetspolisens verksamhet, finner sammantaget - särskilt i belysning avresultatet av den nyssnämnda översynen - att anledning saknas till någon åtgärdfrån sida till följd av motionsyrkandena. Utskottet vill dockframhålla angelägenheten av att regeringen även i fortsättningen fortlöpandeägnar säkerhetstjänsten uppmärksamhet och tar de initiativ som kan befinnaserforderliga. Med hänsyn till bl. a. önskemålen om en vidgad parlamentarisk insynvill utskottet uttala att utskottet för sin del även framgent kommer att följaverksamheten vid den polisiära säkerhetstjänsten med uppmärksamhet. Särskildanledning till förnyade överväganden kan bedömas uppkomma vid behandlingen avde lagförslag som kan förutses som resultat av pågående lagstiftningsarbete, t.ex. översynen av tvångsmedelsregleringen - bl. a. såvitt gäller telefonavlyssning- vid förundersökning i brottmål. Vid behandlingen av anslaget till den särskilda polisverksamhetentog justitieutskottet upp liknande motionsyrkanden m.fl.(s) och m. fl. (vpk) (JuU 1979/80:31). Utskottet och riksdagenvidhöll därvid sitt tidigare ställningstagande i frågan. Utskottet anfördeavslutningsvis följande: De här beskrivna reformerna rörandesäkerhetstjänstens organisation och verksamhet är delvis föremål förregeringens prqvning och har i övriga delar varit i tillämpning under så korttid att annat ställningstagande i ämnet än det gjorde i december 1979enligt utskottets mening inte är möjligt. Av betydelse i sammanhanget är attvissa andra frågor med anknytning till omorganisationen f. n. övervägs inomjustitiedepartementet. Sålunda övervägs bl. a. en ändring föreskrifterom principerna för registrering. Hithörande frågor har också aktualiseratsgenom slutrapporten av särskilda juristkommission (Ds Ju 1980:2)Fallet , Överväganden angående åtgärder, som avlämnats till regeringenden . I rapporten föreslår kommissionen bl. a. attomorganisationen blir föremål för en förutsättningslösutvärdering. I nyssnämnda rapport angåendefallet anförs beträffande översynen avrikspolisstyrelsens/säkerhetsavdelningens (RPS/SÄK) verksamhet ochorganisation avslutningsvis följande: Det är självfallet varken möjligteller lämpligt att kommissionen uttalar sig i detalj om den beslutadeomorganisationen. Det avgörande måste bli hur den utfaller i praktiken, och detkan endast tiden ge besked om. Som har framgått av det föregående anser dockkommissionen att de vidtagna åtgärderna och framlagda förslagen är steg i rättriktning. Kommissionen vill särskilt framhålla vikten av att systemet med mindre, väl avgränsade KU 1979/80:50 280 Ett sådant arbetssätt i förening med god inre sekretess skullesannolikt i hög grad ha begränsat möjligheter att förråda sin rotelsorganisation och verksamhet. Detär dock att märka att åtskilligt likväl blir vid det gamla.. Den grundläggandeinriktningen av verksamheten och stommen till organisationen är sålundadetsamma som förut och går i sina huvuddrag långt tillbaka i tiden.Kommissionen vill därför förorda att den genomförda omorganisationen inomnågra år blir föremål för en förutsättningslös utvärdering. Kommissionen villdärvid peka på att en mindre, välutbildad och kompetent styrka kan vara väl såeffektiv som en större, där urval och utbildning inte alltid kan stå på sammanivå. a. åv detta skäl bör man inte vara främmande för en omprövning somomfattar såväl organisation som numerär, inriktning och arbetsformer. KU1979/80:50 281 PM angående regeringens handläggning av tillsättning avskoldirektörstjänst i medgav den 19juli 1978 att tjänsten som skoldirektör i kommun fick ledigkungöras. Tillden sålunda ledigkungjorda tjänsten- anmälde sig 19 sökande. Tre av dessaåterkallade dock sina ansökningar. Skolstyrelsen i kommun beslöt den 2 oktober 1978enhälligt att förorda rektorn vid i tillinnehavare av tjänsten. Beslutet innehöll ingen särskild motivering. I dåvarandeskoldirektörens yttrande till skolstyrelsen förordades också Klingström tilltjänsten. I yttrandet framhölls emellertid att några av de andra sökandena hademer omfattande utbildning än Klingström, en del längre erfarenhet som lärareoch skolledare. Många hade dessutom fullgjort väl kvalificerade uppgifter.Utöver Klingström kunde därför enligt yttrandet ytterligare några av de sökandebetecknas som lämpliga för skoldirektörstjänsten. Vilka av de sökande dettagällde angavs dock inte. Över skolstyrelsens beslut anförde sökandena studierektornvid gymnasieskolan i , adjunkten vid i samma kommun AnnaHolmberg och t. f. skoldirektören i var för sig besvärhos regeringen. Klingström inkom med förklaring över besvären. Skolstyrelsen vidhöll i yttrande över besvären den 4december 1978 sitt tidigare beslut och hemställde att regeringen måtte lämnabesvären utan bifall. yttrade sig i tillsättnings- ochbesvärsärendet . Nämnden, vars beslut var enhälligt,biträdde därvid skolstyrelsens förslag. Slutligen yttrade sig till regeringenden . , som avstyrkte bifall till besvären,ansåg att Klingström i främsta rummet borde komma i fråga till tjänsten. Regeringen förordnade att fr.o. m. tills vidare vara skoldirektör i Lojnma. () framställde den7 en fråga (anmäld ) till statsrådet omtillsättningen av skolledartjänster. Frågan besvarades den 17 maj 1979.1 svaretsägs bl. a. att regeringen normalt följer skolstyrelsens förord, om det kanbedömas vara sakligt grundat. Beträffande det nu aktuella fallet anfördestatsrådet att regeringen tillsatt en kvinnlig sökande som skolstyrelsenförbigått vid sitt förord trots att hon i KU 1979/80:50 282 fråga om såväl utbildning som lärar- ochskolledartjänstgöring var överlägsen den som skolstyrelsen förordat. För attdet skall vara möjligt att öka antalet kvinnliga skolledare är det, anfördestatsrådet, ett minimikrav att man i de fall en kvinna är mest meriterad tilltjänsten noga beaktar jämställdhetsprincipen. Vid tillsättning av skolledaremåste enligt statsrådet denna synpunkt vägas in tillsammans med det avskolstyrelsen avgivna förordet. En sådant bedömningssätt står enligt statsrådeti överensstämmelse med såväl regeringsformens stadganden som riksdagensuttalanden. Beträffande frågedebatten i övrigt hänvisas tillriksdagsprotokollet (1978/ 79:148). Gällande bestämmelser m. m. Enligt 11 kap. 9 § andra stycketregeringsformen skall vid tillsättning av statlig tjänst avseende fästas endastvid sakliga grunder, såsom förtjänst och skicklighet. Detsamma skall enligt 4kap. 3 § andra stycket lagen (1976:600) om offentlig anställning gälla i frågaom icke statlig offentlig tjänst. Närmare föreskrifter om detta meddelas iförfattning. En sådan föreskrift finns i 17 kap. 15 § skolförordningen(1971:235, omtryckt 1979:717). Där sägs nämligen att när 4 kap. 3 § andrastycket lagen om offentlig anställning tillämpas på ordinarie tjänst somskolledare gäller som befordringsgrunder särskilt insikter, erfarenhet ochövriga egenskaper som företrädesvis fordras för att utöva tjänsten. Enligt 17 kap. 9 § skolförordningen skall skolstyrelsenupprätta förteckning över sökande till tjänst som skolchef. I förslag skallförordas den som anses företrädesvis böra komma i fråga. Två eller flera fåräven förordas med angivande av den inbördes ordningen. Förslaget skallinnehålla de skäl som med iakttagande av gällande befordringsgrunder bestämtförordet. Ordinarie tjänst som skoldirektör tillsätts enligt 17 kap.13 § första stycket skolförordningen av regeringen efter förslag avskolstyrelsen. och skall yttra sig i sådantärende. I utbildningsväsendets författningsbok 1979/80 har efter17 kap. 13 § skolförordningen tagits in följande anmärkning: Skolstyrelses förord vid tillsättning av skolledare. I samband med utfärdandet avkungörelsen med särskilda bestämmelser om tillsättning avvissa skolledartjänster och skolledarbefattningar (SFS 1958:7) har Kungl. Maj:ti brev till velat fästa vederbörandesuppmärksamhet på vad föredragande departementschefen i propositionen 1957:61(s. 64) och statsutskottet i sitt av godkända utlåtande 1957:97 (s.47) anfört därom, att vid tillsättning av skolledarbefattning stor vikt börtillmätas skolstyrelsens förord. I bilagatill statsverkspropositionen 1973 anförde föredragande departementschefen attvad sålunda anförts alltjämt bör KU 1979/80:50 283 gälla såväl för som för den kommunalagymnasieskolan (prop. 1973:1 Bilaga 10 s. 262). har i sitt betänkande (SOU1980:5) Förenklad skoladministration föreslagit viss decentralisering ochdelegering av beslutanderätten när det gäller tillsättning avskolledartjänster. Tillsättningen bör enligt kommittén ligga så näraskolstyrelsen som möjligt. Beträffande tjänst som skoldirektör innebärkommitténs förslag att beslutanderätten flyttas från regeringen till . Frågan om jämställdhetssynpunkterskall kunna räknas som saklig grund för tjänstetillsättning enligt 11 kap. 9 §RF och 4 kap. 3 § lagen om offentlig anställning besvaras inte direkt ilagtexten eller förarbetena. Av propositionen 1973:90 med förslag till nyregeringsform och ny riksdagsordning m. m. (s. 406) framgår dock attarbetsmarknads- och lokaliseringspolitiska hänsyn kan göra det nödvändigt attvid vissa tjänstetillsättningar ta hänsyn inte bara till de faktorer som iförsta hand brukar läggas in i begreppen förtjänst och skicklighet. Enligtföredragande departementschefen har regeln i 11 kap. 9 § RF utformats så attden klart ger vid handen att även andra sakliga grunder kan få vägas in vidbedömningen. förutsatte i sitt betänkande (KU 1973:26 s.72) med anledning av propositionen och däröver väckta motioner att möjlighetenatt väga in även arbetsmarknadspolitiska och lokaliseringspolitiska hänsyn vidbedömningen skulle komma att utnyttjas på sådant sätt att inga faror för denenskildes rättssäkerhet uppstår. I förarbetena till lagen om offentliganställning (prop. 1975/76:105 bilaga 2 s. 206) sägs med hänvisning bl. a. tillvad som uttalats under förarbetena till RF att man torde kunna utgå från attdet vid bestämmandet av tillsättnings- och befordringsgrunderna kommer attfästas stort avseende vid sådana sakliga grunder som stämmer överens med denallmänna samhällsutvecklingen på det personal- och arbetsmarknadspolitiskaområdet. Lagen (1979:1118) om jämställdhet mellan kvinnor och män iarbetslivet träder i kraft den 1 juH 1980. Den blir tillämplig på såväl enskildsom offentlig tjänst men ger knappast någon ledning i fråga om hur 11 kap. 9 §RF och 4 kap. 3 § lagen om offentlig anställning skall tolkas (jfr prop.1979/80:56, AU 1979/80:10). I förordningen (1976:686) om jämställdhet mellan kvinnoroch män i statlig tjänst och cirkuläret (1976:687) om arbetet därmed åläggs destatliga myndigheterna att verka för jämställdhet mellan sina kvinnliga ochmanliga anställda. Inte heller här kan emellertid någon direkt ledning sökas ifråga om tolkningen av tillsättningsbestämmelserna i och lagen om offentliganställning. Vad särskilt gäller jämställdhetsaspekten vid tillsättningav skolledartjänster finns ett uttalande av visst intresse i propositionen1975/76:39 oni skolans KU1979/80:50 284 inre arbete m. m. I fråga om kvinnliga lärares möjlighetatt bli skolledare anförde föredraganden följande: För egen del vill jag anföraföljande. Det är viktigt att eleverna under sin skoltid ges rollförebilder somstämmer överens med skolans mål att verka för jämställdhet mellan könen. Elevenhämtar sina förebilder bl. a. i den verklighet som återspeglas i undervisningensamt i könsfördelningen bland personalen i skolan. I detta avseende är attmärka att andelen kvinnliga lärare på låg- och mellanstadiet är . Påskolledande befattningar är detta ett särskilt problem därför att det är fåkvinnor på sådana poster, men många i lärarkollektivet. Enligt minmening måste ökade insatser göras för att rekrytera fler kvinnor tillskolledarbefattning. Det är även angeläget att eftersträva att skolledningenfår en allsidig sammansättning med lärare med olika slag av utbildning ochtjänstgöring. Jag vill i detta sammanhang erinra om vad föredragandechefen för anförde i prop. 1973:1 (bil. 10) röranderekryteringen av skolledare i gymnasieskolan. Han framhöll "att enligtgällande behörighetsföreskrifter alla som är behöriga till ordinarie tjänst somlärare i gymnasieskolan också är behöriga till tjänst som rektor ellerordinarie studierektor". Vidare uttalades att "även enligt gällandebefordringsgrunder - insikter, erfarenhet och övriga egenskaper somföreträdevis fordras för tjänsten - är lärare med olika slag av utbildning ioch för sig jämställda och enligt min mening bör man eftersträva attskolledningen i en skolenhet med rektor och en eller flera studierektorer fåren allsidig sammansättning av lärare med olika slag av utbildning ochlärartjänstgöring". Enligt min mening är det angeläget attskolmyndigheterna också beträffande strävar efter en sådanallsidighet i rekryteringen vid tillsättning av skolledare. I detta liggerockså att en jämnare fördelning mellan könen vad avser skolledarbefattningarbör eftersträvas. anförde i sittbetänkande (UbU 1975/76:30 s. 54) med anledning av propositionen att utskottetdelade statsrådets uppfattning att ökade insatser bör göras för att rekryterafler kvinnor till skolledarbefattningar. hade ingen annanuppfattning i denna fråga (rskr 1975/76:367). Regeringen har (Dir. 1977:16)tillkallat en kommitté med uppgift att öka andelen kvinnor på skolledandebefattningar. Kommittén beräknas slutföra sitt arbete . I detta sammanhang kan också nämnas en ändring i 9 §skollagen (1962:319), som trädde i kraft . a. att skolstyrelsen särskilt åläggs att verka för jämställdhet mellankvinnor och män (prop. 1978/79:180, UbU 1978/79:45, rskr 1978/79:422, SFS1979:721). Frågan om tjänstetillsättning och jämställdhet medsärskild betoning på regeringens praxis i tjänstetillsättningsärenden harbehandlats i en artikel i (Häfte 5 1979) avhovrättsassessorn , budgetdepartementet. I artikeln dras bl. a.den allmänna slutsatsen att regeringen har beaktat jämställdhetsaspekten som ensaklig grund enligt RF. KU1979/80:50 285 PM angående frågor om medicinska forskartjänster m.m. mot bakgrund av nedläggning Genom beslut (prop.1978/79:100 bil. UbU 1978/79:26. rskr 1978/79:286) godkände riksdagenriktlinjer för överflyttning av den läkarutbildning och forskning som berörsav landstings beslut om nedläggning av verksamheten vidSerafimerlasarettet (1. Beslutet innebar att utbildningenförläggs till medan forskningsresurserna knyts till Huddingesjukhus. framhöll i sitt betänkande (UbU1978/79:26 s. 7-8) bl. a. att tre av de fem professurerna som var förenade medtjänst som överläkare vid var föremål för prövning enligt19 kap. 22 S högskoleförordningen. Det gällde professurerna i medicin samt iklinisk bakteriologi och klinisk fysiologi. Genom att prövning pågick var.anförde utskottet, det framtida ämnesområdet för resp. professur obekant. Ifråga om professuren i medicin hade i motionen 1978/79:1333 yrkats attriksdagen skulle besluta att denna professur vid nuvarantle innehavarens avgångskall ändras till en professur i medicin, särskilt kardiologi. Utskottet sade sig för sin del inte vara berett attföregripa resultatet av den pågående prövningen. Utskottet avstyrktemotionsyrkandet och förutsatte därvid att regeringen skulle komma attunderställa ärendet (betänkandet s. 9). Beträffande de tvåprofessurer-i kirurgi och klinisk kemi-som inte prövades enligt 19 kap. 22 Shögskoleförordningen ansåg utskottet det lämpligt att de nuvarande innehavarnavid nedläggning bereddes tillfälle att tjänstgöra somöverläkare vid . Utskottet anförde vidare att det ankommerpå regeringen att vidta de åtgärder som krävs för en sådan övergångsvisanordning (betänkandet s. 9). Vad utskottet anfört gav regeringentill känna. Med anledning av beslut om riktlinjer föröverflyttning av utbildnings- och forskningsverksamheten vidSerafimerlasarettet uppdrog regeringen åt karolinskainstitutet (Kl) att vidta de åtgiirder som behövs för genomförande av beslutetoch därvid bl. a. redovisa en plan för omprövning av de forskartjänster somberörs av omdispositionerna. Härvid skulle enligt uppdraget bl. a. gälla attvid den till förlagda forskningsorganisationen även framgentskulle finnas de ytterligare fem tjänster som professor vilka tillkommer genomomplacering från . Regeringens beslut om uppdrag till Klredovisas i underbilaga I. Vad gäller uttalande beträffande professurernai kirurgi och klinisk kemi har ett brev daterat sänts frånutbildningsdepartementet till de båda professorerna. 1 brevet, som enligt uppdrag KU 1979/80:50 286 undertecknats av kanslirådet , sägs bl. a.att erbjudandet att tjänstgöra som överläkare vid inte kanges innebörden att även forskningen och forskarutbildningen skall vara förlagddit. Brevet redovisas i underbilaga 2. Regeringen har i propositionen 1979/80:136 om vissaprofessurer vid föreslagit att bemyndigaregeringen att ändra benämningen av vissa tjänster som professor vidinstitutet. Genom propositionen underställs bl. a. frågorna omprövning enligt 19 kap. 22 § högskoleförordningen beträffande de treprofessorstjänster vid som enligt vad sagts ärföremål för sådan prövning. Förslagen innebär att tjänsten som professor imedicin får den ändrade benämningen professur i medicinska njiusjukdomar. atttjänsten som professor i klinisk bakteriologi återbesätts med oförändratinnehåll samt att tjänsten som professor i klinisk fysiologi omvandlas till enprofessur i pediatrik, särskilt utvecklingsfysiologi. Bestämmelserna i 19 kap. 22 Shögskoleförordningen (1977:263. omtryckt 1979:857) innebär att en omprövning aven icke nyinrättad tjänst som lärare skall ske när sådan tjänst blir ledig. Vidprövningen skall avgöras huruvida tjänsten bör 1. återbesättasnied oförändrat ämnesinnehåll. 2. ges ändratämnesinnehåll, 3. ersättas medannan lärartjänst eller 4. indragas. Närmare bestämmelser om denna prövning finns i 19 kap.2.-27 SS. Enligt 23 § åligger det styrelsen för den institution som tjänstentillhör att avge förslag till beslut. I fråga om tjänst som professor skallenligt 24 S sådant förslag avges till fakultets- eller sektionsnämnden.