bet · G301KrU30 · 1979-12-31 00:00:00 — Vid kartläggningen bör utredaren särskilt beskriva devanligast förekommande hindren för den enskilde att utnyttja det befintligautbudet av rekreation. Likaså bör de förslag till åtgärder som därvidframkommit redovisas. Sammanfattningsvis bör utredningen ge underlag för ensamlad rekreationspolitisk bedömning, däri inbegripet en bedömning av vilkainsatser som erfordras för att skapa jämlikhet i fråga om människorsmöjligheter att utnyttja den ökade fritiden. Stöd till idrotten: Organisationsstöd m. in. I budgetpropositionen föreslås enhöjning av anslaget till organisationsstöd med 13 milj, kr, till 143 850 000kr. En ytterligare höjning med . begärs i motion 1891 (yrkande 1).Motionärernas förslag överensstämmer med vad riksidrottsstyrelsen anhållit om. Utskottet anser sig inte böra föreslå att gåutöver regeringens förslag som innebär en nästan tioprocentig ökning avinnevarande års anslag och avstyrker därför yrkande 1 i motionen. Utskottettillstyrker regeringens förslag till medelsanvisning för /81'. , uttalas det i motion 1891,bedriver en viktig verksamhet för bl. a. rekrytering av domare, utbildning ochfortbildning. Motionärerna har invändningar möt att riksidrottsförbundet inte ibidragshänseende behandlar som en idrottsorganisation ochanser därför att ett reservationsanslag om , bör utgå direkt tillförbundet (yrkande 2). Med anledning av detta yrkande kan konstateras attDomareförbundet är en av flera intresseorganisationer, vilka inte omfattas avden bidragsgivning riksidrottsförbundet beslutar om. Enligt utskottetsuppfattning bör initiativ i fråga om eventuella bidrag till den typ avorganisationer som representerar tas av idrottsrörelsen självoch inte beslutas i den ordning som föreslås i motion 1891, Av detta skälavstyrker utskottet yrkande 2 i motionen. Yrkandena 3-8 i motion 1891 innebär inte förslag om någraomedelbara anslagshöjningar. Med anledning av dessa yrkanden, vilka syftar tillregeringsförslag om ökat samhällsstöd till olika idrottsändamål, får utskottetanföra följande. Yrkandet om arvodesbestämmelser för idrottsledareöverensstämmer nära med ett förslag om ekonomiskt och annat stöd tillicke-professionella idrottsledare som kommunisterna tidigarefört fram i en motion. Med anledning av det då aktuella motionsyrkandet, som ienlighet med utskottets förslag avslogs av (KrU 1976/77:33, KrU 1979/80:30 12 rskr 1976/77:174), förklarade sig utskottet medvetet om deproblem som inte minst små idrottsföreningar har när det gäller att klaraledarfrågan finansiellt, liksom om svårigheterna att rekrytera ledare iidrottens och friluftslivets verksamheter. Frågan om ekonomiskt stöd tillidrottsledare borde emellertid enligt utskottets uppfattning avgöras avidrottsrörelsen själv inom ramen för bl. a. de medel som statsmakterna ställertill dess förfogande. Utskottet anser inte att vad som anförs i motion 1891 gerutskottet anledning att ändra sin tidigare intagna principiella ståndpunkt. Motionärerna förespråkar ett extra stöd tillglesbygdsidrott m. m. för att idrottsrörelsen skall kunna leva upp tillparollen "ett rundare Idrottssverige". Som anförs i motionen har detidrottsreseavtal som ingåtts mellan riksidrottsförbundet och Reso medfört enviss lättnad i kostnaderna för idrottsklubbar som på grund av sin geografiskabelägenhet belastas med höga resekostnader. Utskottet har erfarit att man inomriksidrottsförbundet f. n. utreder på vilket sätt man skall gå vidare för attytterligare underlätta situationen för idrottsklubbar som är belägna på stortavstånd från de stora tävlingsarenorna och därigenom har dryga kostnader försitt idrottsutbyte. Då problemet nu övervägs av riksidrottsförbundet börriksdagen inte begära förslag om extra stöd till glesbygdsidrott. antog etthandlingsprogram för kvinnlig idrott; "Idrott tillsammans - på sammavillkor för kvinnor och män, flickor och pojkar". Beslutet innebär attriksidrottsförbundet skall göra en omfattande specialsatsning påkvinnlig idrott. Verksamhetsåren 1978/79 och 1979/80 har särskilda medelanvisats till specialförbundens satsningar på kvinnlig idrott, vilket ävenkommer att bli fallet nästa budgetår. Avsikten är att förbättra situationen förkvinnliga idrottsutövare och ledare. De anvisade medlen används i första handför olika försöksprojekt. Preliminära utvärderingar av specialsatsningen påkvinnlig idrott inom specialförbund och distriktsförbund visar enligtriksidrottsförbundet att positiva resultat nåtts i ansträngningarna att ökajämställdheten mellan könen även om takten inte är så snabb. I motion 1891 yrkas att hemställer om förslag omaktivitetsstöd för kvinnoidrotten (yrkande 5). Förslaget innebär ett avstegfrån reglerna för användningen av det statliga bidraget tillungdomsorganisationernas lokala verksamhet. Utskottet har tidigare som sin uppfattning uttryckt attdet är synnerligen angeläget att man inom idrottsrörelsen energiskt fullföljersträvandena att åstadkomma ökat utrymme för kvinnoidrotten och skapa jämlikaförhållanden för män och kvinnor. Det kan konstateras att riksidrottsförbundetnu gör en målmedveten satsning på den kvinnliga idrotten. Idrottsrörelsen börfå fullfölja det handlingsprogram som antagits av och självföreslå de ytterligare åtgärder som kan bli aktuella. Några ändrade regler fördet statliga bidraget till lokalt aktivitetsstöd i syfte att ytterligare stimulerakvinnoidrotten vill utskottet således inte förorda. KrU 1979/80:30 13 Avsikten med förslaget om e x t rasamhällsstöd för idrotts-klubbars breddverksamhet är att ett sådant stöd skallkunna utgå för bl. a. verksainhet bland pensionärer samt till idrottsklubbarsom integrerar handikappade och icke-handikappade i olika aktiviteter. Utskottet får med anledning av detta förslag framhålla attden inrikting av idrottspolitiken som riksdag beslutade om innebär attidrottsrörelsen skall arbeta för att nå en allt större del av befolkningen ochatt satsningar skall göras på motions- och breddidrott. Angelägenheten av ökadbredd- och motionsverksamhet har utan undantag betonats i regeringensanslagsäskanden för idrottsändamål . I årets budgetpropositionanför sålunda föredragande statsrådet att han ställer sig helt bakom ettstatligt stöd till idrotten, vilket medger en fortsatt satsning påbreddidrotten. Inom idrottsrörelsen drivs på såväl central som regional ochlokal nivå olika projekt och kampanjer i syfte att engagera allt fler människori olika idrotts-och motionsaktiviteter. Det handlingsprogram inför 1980-taletsom riksidrottsstyrelsen antagit präglas också av att idrotten skall utformasoch organiseras så, att den i någon form blir tillgänglig för alla och kan gevarje utövare tillfredsställelse med hänsyn till vars och ens värderingar. Medhänsyn till det anförda anser utskottet inte att bör ta initiativtill särskilt statligt stöd för idrottsklubbars breddverksamhet. Enligt motion 1891 bör en utredning tillsättas med uppgiftatt överväga statliga stipendieformer och åtgärder för social trygghet föridrottsutövare på elitnivä. Frågor som rör elitidrottarnas sociala villkor har tagitsupp i riksidrottsförbundets anslagsframställning för /81. a. att riksidrottsförbundet och specialförbunden tillsammanssträvar efter att ge dem som vill satsa några av sina unga år på idrotten enacceptabel social situation. Sålunda har idrottsrörelsen t. ex. krävt enutbyggd idrottsgymna-sieverksamhet. Gjorda undersökningar visar att åtgärderbehöver vidtas för att uppnå en säkrare social situation för elitidrottarna.Enligt vad utskottet erfarit utreds hithörande frågor f. n, inomidrottsrörelsen. Med hänsyn härtill bör yrkande 7 i motion 1891 inte föranledanågon åtgärd från sida. Vad slutligen beträffar statligt stöd till kommuner förhandikappanpassning av idrottsplatser och -1 o k a 1 e r anser utskottet inteatt bör begära att regeringen lägger fram förslag om sådant stöd.Denna uppfattning grundar utskottet framför allt på det förhållandet attspecialdestinerade bidrag av denna art strider mot nu gällande grundläggandeprinciper för statsbidragsgivningen till kommuner och landstingskommuner.Enligt utskottets mening är det emellertid angeläget att man från centralt hållger råd och anvisningar beträffande utformningen av handikappvänliga lokaler.Så sker också. Som exempel kan nämnas att , somadministrerar anläggningsstödet till idrotten, givit ut skriften"Handikapp och friluftsliv, om tillgänglighet i KrU 1979/80:30 14 Vidare ställer isin bidragsfördelning krav på att alla anläggningar skall utformas så att dekan utnyttjas av handikappade. Utskottet har också erfarit att ägnar stor uppmärksamhet åt planeringen avidrottslokaler. Särskilda rekommendationer och synpunkter rörande utformning avsim- och sporthallar samt motionsgårdar etc. har utgivits av förbundet. Detkan även nämnas att deltar i planeringsarbetet införutbyggnaden av idrottsanläggningarna vid idrottsinstitutet på . Med stöd av det anförda avstyrker utskottet yrkandena 3,4, 5, 6, 7 och 8 i mofion 1891. Stöd till idrotten: Anläggningsstöd m. m. I budgetpropositionen föreslås attbidragen till kommunala mindre idrottsanläggningar slopas fr. o. m. den 1 juli1980. För uppförande, tillbyggnad eller upprustning av mindreidrottsanläggningar som ägs av idrottsförening eller därmed jämförbarsammanslutning skall däremot bidrag alltfort kunna lämnas. Då regeringen i propositionen om den kommunalaekonomin lade fram motsvarande förslag avslogs detta av med anledningav vissa gränsdragnings- och tolkningsproblem som påtalades av kulturutskottet.De reglerför bidrag till föreningsägda idrottsanläggningar som nu-efter översynav bidragssystemet - redovisas i propositionen har enligt utskottetsuppfattning i väsentlig grad rhinskat de svårigheter utskottet förra åretbefarade skulle kunna uppkomma vid ett genomförande av förslaget. Utskottetföreslår därför att godkänner de riktlinjer för stöd till mindreidrottsanläggningar som förordats i propositionen. framhåller i sinanslagsframställning för /81 att trycket på anläggningsstödetsmedel ökar allteftersom anslaget används för fler ändamål utan att det höjs imotsvarande grad. Kön av inneliggande ej behandlade bidragsansökningar var,uttalas det, vid utgången av /79 större än tidigare.Naturvårdsverket föreslog 1978 vissa ändringar av bidragsgivningen frånanläggningsstödet, innebärande att den framtida stödgivningen skullekoncentreras till fjärrekreationsanläggningar, dvs. sådana anläggningar sombyggs huvudsakligen för andra än kommunernas egna invånare. I budgetpropositionen uttalas att börberedas möjlighet att vid ett och samma tillfälle pröva samtliga under ettbudgetår inkomna bidragsansökningar och därvid fördela de medel som finnstillgängliga för bidrag till anläggningar. Därmed bör man enligt föredragandestatsrådet kunna uppnå att en kö av ansökningar inte förs över från ettbudgetår till ett annat. Vidare framgår att statsrådet vid medelsberäkningenräknat med att skall kunna öka sin bidragsgivning till mindrerekreationsanläggningar av riksintresse. KrU 1979/80:30 15 har införutskottet redovisat uppgifter om bidragskön per . Såväl när detgäller anläggningar för friluftsliv som beträffande mindre idrottsanläggningarföreligger en mängd inneliggande ansökningar, vilka motsvarar ett totaltbidragsbehov på ca 30 milj, kr. Innevarande budgetår har . anvisatssom bidrag för angivna typer av anläggningar. Vidare kan nämnas att bidragskönavseende åtgärder för fritidsbåttrafiken motsvarar bidragsgivningmed nuvarande medelstilldelning. Utskottet har erfarit att kön av inneliggande ansökningarenligt bedömning inte kan skäras av med hänsyn tillde åtaganden verket redan gjort om bidragsgivning. Någon definitiv lättnad medavseende på bidragsköerna torde således inte vara att vänta. Med hänsyn till nuredovisade förhållanden finner utskottet det angeläget att formerna föranläggningsstöd fortlöpande ägnas stor uppmärksamhet. Utskottet utgår från attså sker. Från anslaget till anläggningsstöd utgår bidrag tillriksanläggningar för den samlade idrottsrörelsens behov. Enligt propositionenhar vid medelsberäkningen för nästa budgetår beaktats kostnaderna för enutbyggnad av idrottsanläggningarna vid idrottsinstitutet på , Enligt motion 862 bör uttala sig för statsbidragtill plastbeläggning av 70-metersbacken vid Riksskidstadion i , Förraåret avstyrkte utskottet ett motsvarande yrkande från samme motionär sedanutskottet bl. a. konstaterat att någon framställning inte gjorts hos regeringenom statligt bidrag för detta ändamål. Enligt utskottets mening ankom det vidarei första hand på riksidrottsförbundet att prioritera insatser för förbättringarav idrottens riksanläggningar. Utskottet har erfarit att kommunstyrelsen iFalun i skrivelse till regeringen ansökt om högsta möjligastatsbidrag för komplettering av Riksskidstadion, inkl. hoppbackarna i berget.Kostnaderna har beräknats till totalt , varav . hänförsig till plastbeläggning av 70-metersbacken. Utskottet anser inte att i avvaktan påregeringens prövning av ärendet bör göra några uttalanden som innebär en prioriteringav statsbidrag till plastbeläggning av 70-metersbacken. Frågan om bidrag måsteenligt utskottets bedömning ses i ett större sammanhang där bidragsbehovet tillsåväl Lugnet-anläggningarna i dess helhet som övriga riksidrottsanläggningar ilandet vägs in. Med det anförda avstyrker utskottet motion 862;. Genom beslut av förra årets riksdag inrättades ettfristående fjällsäkerhetsråd som statlig huvudman för fjällsäkerheten (prop.1978/79:187, KrU 1978/79:3», rskr 1978/79:397). Med anledning av utskottetsställningstagande till motioner i ärendet gav därvid till känna förregeringen att fjällsäkerhetsrådets centrala kansliresurser borde placeras inågot av de fyra fjällänen. I årets budgetproposition anmäler föredragande statsrådetför kännedom att fjällsäkerhetsrådet tills vidare, i avvaktan påutredning av KrU 1979/80:30 16 frågan om lämplig lokaliseringsort, administrativt knutitstill . Turistnäringens betydelse för sysselsättningen är dengrundläggande utgångspunkten för förslagen i motion 967, vilka syftar tillåtgärder för att utveckla till ett turistcentrum. Motionen har isina principiella och huvudsakliga delar behandlats av näringsutskottet i betänkandetNU 1979/80:34, vilket bifallits aV (rskr 1979/80:224). I den tillkulturutskottet hänvisade delen av motionen föreslås att fjällsäkerhetsrådetlokaliseras till . Utskottet har inhämtat att överväganden pågår inomregeringens kansli beträffande frågan om lämplig lokaliseringsort förfjällsäkerhetsrådet. Därvid kommer bl. a, att prövas en framställning frånJämtlands län om som lokaliseringsort. Även.aiidra kommuner i fjällanhar enligt vad utskottet erfarit visat intresse i lokaliseringsfrågan.Utskottet vidhåller sin i betänkandet KrU 1978/79:32 redovisade uppfattning attdet bör ankomma på regeringen att besluta huruvida en länshuvudort eller annanort i fjällan bör väljas. Enligt utskottets mening bör inte föregriparegeringens prövning av lokaliseringsfrågan genom att nu uttala sig för någonspeciell ort. Utskottet avstyrker därför motion 967 såvitt den avserfjällsäkerhetsrådets lokalisering till . De grundläggande riktlinjerna för samhällets insatser förturism och re k re a t i o n fastställdes genom statsmakternas beslut (prop. 1975:46 och 1975:47, CU 1975/76:2, rskr 1975/76:46, NU 1975:34, rskr1975:244). Dessa riktlinjer innebär sammanfattningsvis att allmänna medel förturism och rekreation skall användas på ett sådant sätt att en bred allmänhetkan utnyttja de anläggningar och områden som byggs ut med statligt stöd. Därvidär det inte minst viktigt att låginkomsttagarnas, barnfamiljernas och dehandikappades behov beaktas. I linje härmed fastslogs att rekreationspolitikenför att bli framgångsrik måste bedrivas frän såväl sociala som ekonomiskautgångspunkter. beslut innebar också att den framtidautbyggnaden av anläggningar m. m. för turism och rekreation borde ske genomsamordnade åtgärder i områden med särskilt goda förutsättningar härför, s. k.primära rekreationsområden. Tjugofem sådana områden angavs som särskilt vällämpade för att tillgodose behovet av fjärrekreation. Som en följd av riksdagsbesluten inrättades en särskildberedning för planering och samordning av de statliga insatserna för turism ochrekreation - rekreationsberedningen. Vidare inrättades turistråd meduppgift att planera, samordna och genomföra åtgärder för att främja marknadsföringenav turism i , Rekreationsberedningen lade 1978 fram förslag om statligainsatser för turism och rekreation (Ds Jo 1978:2). En del av dessa förslag harresulterat i ökade möjligheter till statligt stöd. Sålunda har medel anvisatsför planeringsinsatser inom de primära rekreationsområdena. KrU 1979/80:30 17 nämnas att nya regler fastställts för lokaliseringsstödtill turistanläggningar samt ätten särskild låneram på 15 milj. kr. avsatts förkommunala förvärv av sådan mark som visat sig lämpad för utbyggnad av turismoch rekreation. Något samlat åtgärdsprogram för att förverkliga derekreationspolitiska målen har emellertid inte presenterats av regeringen.Frågor av betydelse för samhälleliga insatser inom sektorn utreds f. n. dels avfritidsboendekommittén, dels av den på begäran tillsattautredningen om den statliga rekreations- och turistpolitiken. Ett omfattandeplaneringsarbete med stark anknytning till den fysiska riksplaneringen bedrivspå och regional nivå. Rekreationsberedningen har regeringens uppdragatt samordna upprättandet av utvecklingsprogram för de primärarekreationsområdena och till regeringen redovisa resultatet avprogramarbetet i sin helhet samt de bedömningar och förslag som beredningen medanledning härav vill föra fram utifrån ett riksperspektiv. De motioner som avser åtgärder för en utveckling av deprimära rekreationsområdena tar sin utgångspunkt i uppfattningen att 1975 årsrekreationspolitiska beslut inte följts upp med tillräckliga stödinsatser frånstatens sida. Allmänt efterlyser man konkreta åtgärder för att fullfölja deavsikter som låg bakom beslutet att avsätta de tjugofem primära rekreationsområdena. Enligt motion 1252 behövs ett målinriktat statligthandlingsprogram för hur riktlinjerna för turism och rekreation skallförverkligas i de priniiira rekreationsområdena. Motionärerna anser attriksdagen bör anhålla hos regeringen om utarbetande av ett sådant program(yrkande 1), Som nämnts har regeringen givitrekreationsberedningen ett särskilt uppdrag avseende programarbetet. Detsamlade resultatet av detta arbete skall redovisas för regeringen senast 1982.Utskottet utgår från att regeringen därefter tar ställning till deförslag programarbetet utmynnar i. Däremot anser sig utskottet inte böraförorda att i enlighet med vad som föreslås i motion 1252 nu anhållerhos regeringen om ett statligt handlingsprogram. Som utskottet tidigare anfört(KrU 1978/79:15 och KrU 1978/79:22) får emellertid inte pågående planerings-och utredningsarbete förhindra varje ställningstagande till de förslagrekreationsberedningen lade fram 1978 eller leda till uppskov med åtgärder påde områden där det redan finns tillräckligt beslutsunderlag. Med det anfördaavstyrker utskottet yrkande 1 i motion 1252. Syftet med motion 1887 är att genom tidigareläggning avberedskapsarbeten få i gång projekt av särskild betydelse för de primärarekreationsområdenas utveckling. Ett yrkande om förhöjt statsbidrag tillsådana projekt förs fram i följdmotionen 1888 som hänvisats tillarbetsmarknadsutskottet. 1 betänkandet AU 1979/80:21 (s. 44) anför dettautskott att statsbidrag till sådana beredskapsarbetsprojekt som motionärernatänker sig kan utgå om de utförs i regi. Utskottetvar inte berett föreslå en höjning härutöver och avstyrkte därför motion 1888,som därefter avslogs av riksdaaen. KrU1979/80:30 18 Utskottet delar den i motion 1887framförda uppfattningen att det är angeläget att statens stöd tillsysselsättningsfrämjande åtgärder samordnas med samhällets rekreationspolitiskamål. Förutsättningar för att så sker finns dels genom att arbetsmarknadsstyrelsenär representerad i rekreationsberedningen, dels genom att beredningen har attyttra sig över statsbidrag till större projekt. Hemställan i motion 1887 går utpå att rekreationsberedningen bör få i uppdrag att göra en bedömning av vilkaprojekt inom resp, primära rekreationsområde som det är mest angeläget attgenomföra samt att för varje särskilt objekt ange storleken av det statligastödet. Enligt utskottets mening bör rekreationsberedningens uppdrag intetolkas så snävt att beredningen skulle vara förhindrad att - utifrån sinkunskap om utvecklingsmöjligheterna i de primära rekreationsområdena - görasådana bedömningar som anges i motionen och redovisa dem för regeringen.Beredningen bör alltså innan den redovisat det samlade resultatet av arbetetmed utvecklingsprogram för samtliga primära rekreationsområden kunna framläggasådana punktvisa förslag beredningen finner vara av betydelse för utveckling avturism och rekreation i enlighet med de av beslutade principerna.Något särskilt uppdrag till rekreationsberedningen av den innebörd som anges imotionen finner utskottet inte erforderligt. Av detta skäl avstyrker utskottetmotion , I motion 284 framhålls önskvärdheten av statliga insatserför utbyggnad av i som primärtrekreationsområde. Angelägenheten av ett utvecklingsprogram för turismen iFryksdalen och Nordmarken framhålls i motion 650. Motionen mynnar ut i enhemställan om en översyn av nuvarande bidragsbestämmelser för anläggningsstöd.Enligt motion 733 är det viktigt att staten på alla sätt engagerar sig iplaneringsarbetet för det primära rekreationsområdet . Med anledning avdessa tre motioner, som alla har nära anknytning till rékreationsberedningensarbete, får utskottet anföra följande. För innevarande budgetår har 5 milj, kr, avsatts underanslaget till anläggningsstöd för planeringsinsatser i de primärarekreationsområdena. Därav har 3,4 milj. kr. fördelats på tio av deprimära rekreationsområdena. I budgetpropositionen beräknas ett oförändratbelopp om 5 milj. kr. för nästa budgetår. Utskottet har erfarit attplaneringsläget i de primära rekreationsområdena är mycket skiftande.Beträffande vissa områden har man kommit långt, medan planeringsarbetet i andraområden just kommit i gång. Även inriktningen av arbetet skiljer sig starktmellan olika områden, bl. a. beroende på vilken vikt som läggs vid en utbyggnadav bäddkapaciteten. Utskottet har inte funnit anledning ifrågasätta behovet avdet ytterligare statliga bidrag till upprättande av utvecklingsprogram som nuförordas. är ett av de fem primära rekreationsområden,för vilka rekreationsberedningen i sin rapport föreslog särskilda statligainsatser . Vid den fördelning som gjorts av innevarandeårs bidrag till programarbetet utgick ett belopp på . KrU 1979/80:30 19 Utskottet anser det inte erforderligtatt gör något särskilt uttalande till regeringen när det gällerstatliga insatser av rekreationspolitiska medel för och avstyrkerdärför motion 284. Medel har anvisats även för planeringsinsatser i detprimära rekreationsområdet Dalsland-Nordmarken, vilket jämte uppmärksammatsi motion 650. För ändamålet utgick . Det ligger irekreationsberedningens uppdrag att ge berörda kommuner och länsstyrelser rådoch vägledning vid utarbetandet av utvecklingsprogram för de primärarekreationsområdena. Beredningen har också att göra en samlad bedömning efteravslutat programarbete och till regeringen redovisa de förslag beredningen villföra fram utifrån ett riksperspektiv. Med hänsyn härtill och med erinran om vadutskottet i det föregående uttalat om vikten av att formerna förbidragsgivningen till anläggningsstöd kontinuerligt övervägs avstyrkerutskottet motion 650. Vad därefter beträffar Tivedenområdet har utskotteterfarit att de två planeringsgrupper. Tivedengruppen och kanalgruppen, vilkaarbetar med utvecklingsprogram för området i fråga genom berörda kommuner hosrekreationsberedningen ansökt om statsbidrag för programarbetet med högstamöjliga belopp. Av skrivelsen till beredningen framgår bl.