bet · G301LU31 · 1979-12-31 00:00:00 — med anledning av propositionen 1979/80:83 om konkurs ochrätten att idka näring jämte motioner I propositionen 1979/80:83 harregeringen () efter hörande av lagrådet föreslagitriksdagen att anta ett i propositionen framlagt förslag till lag om ändring ikonkurslagen (1921: 225). Beträffande propositionens huvudsakliga innehåll hänvisastill vad utskottet anför på s. 13 och 14. Med anledning av propositionen har väckts två motioner,nämligen 1979/ 80: 1913 och 1979/80: 1914. Yrkandet I i motionen 1914 häravlagutskottet överlämnats till näringsutskottel, som behandlar yrkandet betänkandetNU 1979/80: 53. Övriga motionsyrkanden redovisas på s. 8-12. Lag om ändring i konkurslagen (1921:225) Härigenom föreskrivs i fråga om konkurslagen (1921:225)dels au 55, 185 b, 199 a och 212 §§ skall ha nedan angivna lydelse, dels att ilagen skall införas nio nya paragrafer, 199 b-199 j §§, av nedan angivnalydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 55 §' Förvaltaren skall så snart ske kan Förvaltarenskall så snart ske kan upprätta skriftlig berättelse om upprättaskriftlig berättelse om boets tillstånd, så ock om orsa- boetstillstånd, så ock om orsa kerna till gäldenärens obestånd, sä- kernatill gäldenärens obestånd, så vitt de kunnat utrönas. I berättelsen vittde kunnat utrönas. I berättelsen skall upptagas en översikt över till- skallupptagas en översikt över till gångar och gäld av olika slag även- gångaroch gäld av olika slag även som särskilt anmärkas, huruvida som särskiltanmärkas, huruvida förhållande har förekommit som förhållandehar förekommit som kan föranleda återvinning till kon- kanföranleda återvinning till kon kursboet och huruvida skälig anled- kursboetoch huruvida skälig anled ning förefinnes till antagande, att ningförefinnes till antagande, att gäldenären gjort sig skyldig till gäl- gäldenärengjort sig skyldig till gäl- denärsbrott. Förefinnes anledning denärsbrott. ' Senaste lydelse 1979:340. LU 1979/80:31 tiff antagande, som sagts, skall grunden därför angivas. Om gäldenären är eller under del före konkursansökningen varit bokföringsskyldig, varde i berättelsen tillika anmärkt, vilket bokföringssystem han har tillämpat och hur bokföringsskyldigheten har fullgjorts; och skall i sådant fall vid berättelsen fogas den av gäldenären senast uppgjorda balansräkningen. till antagande, som sagts, skall grunden därförangivas. Om gäldenären är eller före konkursansökningenvarit bokföringsskyldig, varde i berättelsen tillika anmärkt, vilket bokföringssystemhan har tillämpat och hur bokföringsskyldigheten har fullgjorts; och skall isådant fall vid berättelsen fogas den av gäldenären senast uppgjordabalansräkningen. Finns det skälig anledning till antagande att gäldenäreneller, om denne är en juridisk person, någon sådan företrädare som avses i199 b § har förfarit på ett sådant sätt att näringsförbud enligi samma paragrafkan meddelas, skall även det angivas jämte grunden för antagandet. av berättelsen med denbalansräkning, som må vara därvid fogad, skall av förvaltaren utan dröjsmåltillställas konkursdomaren och tillsynsmydigheten samt varje borgenär, som detbegär. Om förvaltaren finner att gäldenären kan misstänkas för gälde-närsbrott, skall han underrätta allmän åklagare därom och därvid angiva grunden för misstanken. Detsamma gäller om gäldenären har drivit näringsverksamhet och det under konkursförvaltningen kommer fram alt gäldenären kan misstänkas för annat brott av ej ringa beskaffenhet, som har samband med verksamheten. Om förvaltaren finner all gäldenärenkan misstänkas för gälde-närsbrolt, skall han underrätta allmänåklagare därom och därvid angiva grunden för misstanken. Detsamma gäller omgäldenären har drivit näringsverksamhet och det under konkursförvaltningenkommer fram att gäldenären kan misstänkas för annat brott av ej ringabeskaffenhet, som har samband med verksamheten. Kan det misstänkas attgäldenären eller, om denne är en juridisk person, någon sådan företrädare somavses i 199 b § har förfarit på ett sådant sätt att näringsförbud enligt sammaparagraf kan meddelas, skall förvaltaren underrätta åklagaren omdetta och ange grunden för misstanken. I fråga om förvaltarens allmännaåligganden äga 51,51 a och 52 §§, 53 S första stycket, 57 §, 58 § första ochandra styckena samt 60 § andra Senaste lydelse 1979:340. LU 1979/80:31 stycket motsvarande tillämpning, lämpning. Förvaltaren skall lämna konkursdomaren och tillsynsmyndigheten skriftlig uppgift om orsakerna till gäldenärens obestånd, såvitt de kunnat utrönas. skall anmärkas, om det har förekommit förhållande som kan föranleda återvinning till konkursboet och om det finns skälig anledning antaga att gäldenären gjort sig skyldig till gäl-denärsbrott. Finns anledning till sådant antagande, skall grunden därför angivas. Om gäldenären är eller före konkursansökningen varil bokföringsskyldig, skall vidare anmärkas, vilket bokföringssystem han har tillämpat och hur bokföringsskyldigheten har fullgjorts. I sådant fall skall den av gäldenären senast uppgjorda balansräkningen ingivas. Föreslagen lydelse Vidare äger 54 § motsvarandetill-Förvaltaren skall lämna konkursdomaren och tillsynsmyndigheten skriftliguppgift om orsakerna till gäldenärens obestånd, såvitt de kunnat utrönas.Samtidigt skall anmärkas, om det har förekommit förhållande som kan föranledaåtervinning till konkursboet och om det finns skälig anledning antaga attgäldenären gjort sig skyldig till gäl-denärsbrotl. Finns anledning till sådantantagande, skall grunden därför angivas. Om gäldenären är eller under detsenaste året före konkursansökningen varit bokföringsskyldig, skall vidareanmärkas, vilket bokföringssystem han har tillämpat och hur bokföringsskyldighetenhar fullgjorts. I sådant fall skall den av gäldenären senastuppgjorda balansräkningen ingivas. Finns det skälig an-ledning till antagandeatt gäldenären eller, om denne är en juridisk person, någon sådan företrädaresom avses i 199 b § har förfarit på ett sådant sätt att näringsförbud enligtsamma paragraf kan meddelas, skall även det angivas jämte grunden förantagandet. Så snart kunskap har vunnits omlöne- eller pensionsskuld skall förvaltaren anmäla sådan skuld tillkronofogdemyndigheten i den ort där gäldenären bör svara i tvistemål som angågäld i allmänhet. Finns ej löne- eller pensionsskuld, skall förvaltaren anmärkadetta i bouppteckningen. Bouppteckningen skall jämteuppgifter enligt andra stycket tillställas konkursdomaren ochfillsynsmyndigheten och senast en månad från konkursbeslutet. Närsärskilda omständigheter föreligga, får konkursdomaren bevilja uppskov. Om förvaltaren, finner att gäldenären kan misstänkas föratt ha gjort sig skyldig till gäldenärsbrott, skall han underrättaallmän åklagare därom och därvid angiva grunden för misstanken. Detsammagäller om gäldenären har drivit näringsverksamhet och det underkonkursförvaltningen kommer fram att gäldenären kan miss- Om förvaltaren finner att gäldenären kan misstänkas föratt ha gjort sig skyldig till gäldenärsbrott, skall han underrättaallmän åklagare därom och därvid angiva grunden för misstanken. Detsammagäller om gäldenären har drivit näringsverksamhet och det underkonkursförvaltningen kommer fram att gäldenären kan miss- LU 1979/80:31 tänkas för annat brott av ej ringa beskaffenhet, som harsamband med verksamheten. tänkas för annat brott av ej ringa beskaffenhet, som harsamband med verksamheten. Kan det misstänkas att gäldenären eller, om denne ären juridisk person, någon sådan företrädare som avses i 199 b § har förfarit påett sådant sätt att näringsförbud enligt samma paragraf kan meddelas, skallförvaltaren underrätta åklagaren om detta och ange grunden förmisstanken. 199 a §' Gäldenären må icke under konkursen driva rörelse, medvars utövande följer bokföringsskyldighet. Gäldenären får inte under konkursen drivanäringsverksamhet, varmed följer bokföringsskyldighet enligt bokföringslagen(1976:125). Verksamhet som innebär utövning av rättighet som avses i 2 kap. 1 §regeringsformen eller I kap. 1 §, 4 kap. 1 §,6 kap. 1 § eller 13 kap. 5 §tryckfrihetsförordningen omfattas dock inte avförbudet. Senaste lydelse 1968:559. Är gäldenären en enskild näringsidkareoch har han förfarit grovt otillbörligt mot borgenärerna eller på annat sättgrovt åsidosatt vad som ålegat honom som näringsidkare, får utöver vad somföljer av 199 a § förbud att idka näring meddelas honom för av (näringsförbud). Om gäldenären är ett aktiebolag, ett handelsbolag eller enekonomisk förening eller en sådan ideell förening eller stiftelse som drivitnäringsverksamhet, varmed följer bokföringsskyldighet enligt bokföringslagen(1976:125), gäller vad som sägs i första stycket den som företräder ellersenare än innan konkursansökningen kom in har företrätt den juridiskapersonen antingen som ställföreträdare eller genom att faktiskt handha ledningeneller förvaltningen av dess angelägenheter. Näringsförbud får också meddelasden som upprepade gånger har förekommit i samband med konkurs antingen somgäldenär eller som företrädare för en juridisk person enligt vad som sägs iandra stycket, om han i näringsverksamhet som har föregått konkurserna haråsidosatt vad som ålegat honom som näringsidkare och näringsförbud ärpåkallat av särskilda skäl. Den som har meddelats näringsförbudfår inte driva näringsverksamhet av den art som omfattas av förbudet enligt199 a §. Han får inte heller såsom styrelseledamot eller i någon annan egenskapvara ställföreträdare för en sådan juridisk person som avses i 199 b § ellerfaktiskt handha ledningen eller förvaltningen av dess angelägenheter. Föreligger särskilda skäl, får en viss näringsverksamhetundantas från näringsförbudet. I ett beslut om näringsförbud får fastställas en senaredag från vilken förbudet skall gälla, Talan om näringsförbud förs avallmän åklagare vid allmän domstol. Angående utredningen och förfarandet i målom näringsförbud skall, om annat inte föreskrivs i denna lag, i tillämpligadelar gälla vad som i allmänhet är föreskrivet om mål som rör allmänt åtal förbrott, för vilket är stadgat fängelse i högst . Talan om näringsförbud får tas upp av rätten i den ort därkonkursen är eller har varit anhängig. Bestämmelserna i 24 och 25 kap. rättegångsbalkenskall inte tillämpas i fråga om näringsförbud. Talan om näringsförhud skall väckas senast fråndagen för LU 1979/80:31 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Så länge konkursen pågår får dock talanväckas. skall, om inteförvaltaren gjort någon anmälan om näringsförbud till åklagaren enligt 55 §eller 185 b §, göra en sådan anmälan, så snart det finns anledning lill det. skall till sin anmälan foga denutredning som finns tillgänglig hos myndigheten. Ett lagakraftvunnet beslut omnäringsförbud kan på begäran av den som förbudet avser hävas helt eller delvis,när ändrade förhållanden eller något annat särskilt skäl förardeder det. Beträffande mål om hävande av näringsförbud gäller itillämpliga delar vad som i 199 d § första stycket har föreskrivits om talan omnäringsförbud. Mål om hävande av näringsförbud tas upp av den tingsrätt somtidigare har handlagt målet om näringsförbud eller av rätten i den ort därsökanden har sitt hemvist, om rätten med hänsyn till utredningen samt kostnaderoch andra omständigheter finner det lämpligt. Mål om hävande av näringsförbudfår avgöras utan huvudförhandling om saken är uppenbar. Om särskilda skäl föranleder det,får rätten meddela näringsförbud för tiden till dess frågan om näringsförbudslutligt har avgjorts (tillfälligt näringsförbud). I fråga om tillfälligt näringsförbud gäller reglerna i199 c § andra och tredje styckena. En fråga om tillfälligt näringsförbud tas upp på yrkandeav åklagaren. Innan ett tillfälligt förbud meddelas skall den som yrkandetavser Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse få tillfälle att yttra sig i frågan, såvida det intefinns anledning antaga att han har avvikit eller i övrigt håller sig undan.Rätten får hålla förhandling för frågans prövning. Till förhandlingen skallden som avses med yrkandet kallas personligen. I kallelsen skall han erinrasom att frågan kan avgöras även om han inte inställer sig. Om förfarandet iövrigt vid en sådan förhandling gäller i tdlåmpliga delar föreskrifterna i 24kap. Ett beslut om tUlfälligt näringsförbud skall genast ländatill efterrättelse. Beslutet skall delges den som avses medförbudet. Mot ett beslut om tUlfälligt näringsförbud, som harmeddelats under rättegången, skall talan föras särskilt. Om rätten meddelar ett tillfälligtnäringsförbud, skall den, om inte talan enligt 199 d § redan har väckts,utsätta den tid inom vilken sådan talan skall väckas. Denna får inle bestämmaslängre än vad som är oundgängligen behövligt. Är den utsatta tiden intetillräcklig, får rätten på framställning som åklagaren har gjort före tidens utgångmedge förlängning av tiden. Om talan enligt 199 d § inte har väckts inom denföreskrivna tiden och det inte heller har kommit in en framställning omförlängning av tiden, skall beslutet om tillfälligt näringsförbud omedelbarthävas. Detsamma gäller om talan återkallas eller lämnas utan bifall eller omannars skäl för det tillfälliga näringsförbudet inte längre föreligger. Omtalan bifalls skall rätten pröva om det tillfälliga näringsförbudetfortfarande skall bestå. Rätten får i samband med domen självmant förordna omtillfälligt näringsförbud. LU1979/80:31 8 skall föra ett register övernäringsförbud och tillfälliga näringsförbud. Det åligger tdlsynsmyndigheten attvaka över att näringsförbud och tdlfälliga näringsförbud efterlevs samt attanmäla överträdelser av förbud till åklagaren. Gäldenär som bryter mot 199 a §Gäldenär som bryter mot 199 a § straffes med dagsböter. döms till böter. Den som överträder ett näringsförbud eller etttillfälligt näringsförbud döms till fängelse i högst eller, om brottetär ringa, till böter eller fängelse . Överträds ett näringsförbud, fårdet förlängas . Sker flera förlängningar, får den sammanlagdatiden för förlängning inte vara . Talan om förlängning skallväckas innan förbudstiden har gått ut. Denna lag träder i kraft . Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga omkonkurser, i vilka konkursbeslut har meddelats före nämnda dag. I motionen1979/80: 1913 av () yrkas att vid antagande avpropositionen 1. beslutar attkronofogdemyndighet i stället för allmän åklagare skall föra talan i mål omnäringsförbud då detta inte har samband med brottslig verksamhet, 2. som sin meninguttalar vad i motionen anförts angående vikten av att kunna fastställapersoners engagemang i skilda företag. I motionen 1979/80: 1914 av LarsWerner m. fl. (vpk) yrkas, såvitt nu är i fråga, 2. att , med avslag på regeringens proposition iangivna delar, antar följande såsom Motionärernas förslag betecknade förslagtill lag om ändringar i konkurslagen (1921: 225): " Senaste lydelse1968:559. LU 1979/80:31 Är gäldenären en enskild näringsidkare och har hanförfarit grovt otillbörligt mot borgenärerna eller på annat sätt grovtåsidosatt vad som ålegat honom som näringsidkare,/År utöver vad som följer av199 a § förbud att idka näring meddelas honom för av högst (näringsförbud). Är gäldenären en enskild näringsidkare och har hanförfarit grovt otillbörligt mot borgenärerna eller på annat sätt groVtåsidosatt vad som ålegat honom som näringsidkare, skall utöver vad som följerav 199 a S förbud att idka näring meddelas honom för av högst (näringsförbud). av dess angelägenheter. Näringsförbud/År också meddelas den som upprepade gångerhar förekommit i samband med konkurs antingen som gäldenär eller somföreträdare för en juridisk person enligt vad som sägs i andra stycket, om hani näringsverksamhet som har föregått konkurserna har åsidosatt vad som ålegathonom som näringsidkare och näringsförbud är påkallat av särskilda skäl. Näringsförbud skall också meddelas den som upprepadegånger har förekommit i samband med konkurs antingen som gäldenär eller somföreträdare för en juridisk person enligt vad som sägs i andra stycket, om hani näringsverksamhet som har föregått konkurserna har åsidosatt vad som ålegathonom som näringsidkare. Från förbud enligt första stycke; får dispensmeddelas på talan av den som blivit föremål för .sådan åtgärd. Som förutsättningför bifall till lalan gäller alt klaganden kan vi.sa att han inte är uppenbartolämplig att driva näringsverksamhet. Talan mot beslutet om förbud enligt första stycket föresinom från det alt beslutet delgavs klaganden. Talan om näringsförbud förs av allmän åklagare vid allmändomstol. Angående utredningen och förfarandet i mål om näringsförbud skall, omannat inte föreskrivs i denna lag, i tillämpliga delar gälla vad som iallmänhet är föreskrivet om mål som rör allmänt åtal för brott, för vilket ärstadgat fängelse i högst . Näringsförbud meddelas av konkursdomaren. Motpart tillklagande i mål om dispens från meddelat näringsförbud är allmän åklagare. Målethandlägges vid allmän domstol. Angående utredningen och förfarandet i mål omnäringsförbud skall, om annat inte föreskrivs i denna lag, i tillämpliga delargälla vad som i allmänhet är föreskrivet Talan om näringsförbud får las uppav rätlen i den ort där konkursen är eller har varit anhängig. Bestämmelsernai 24 och 25 kap. skall inte tillämpas i fråga omnäringsförbud. Talan om näringsförbud skall- om mål som rör allmänt åtal för brott, för vilket ärstadgat fängelse i högst . Dispensmål tas upp av rätten i den ort där konkursen äreller har varit anhängig. Bestämmelserna i 24 och 25 kap. rättegångsbalkenskall inle tillämpas i fråga om dispensmål. ----- talan väckas. 199 f§ Ett lagakraftvunnet-------- föranleder det. Beträffande mål om hävande av näringsförbud gäller i tillämpligadelar vad som i 199 d § första stycket har föreskrivits om talan om näringsförbud.Mål om hävande av näringsförbud tas upp av den tingsrätt som harhandlagt målet om näringsförbud eller av rätten i den ort där sökanden har sitthemvist, om rätlen med hänsyn till utredningen samt kostnader och andra omständigheterfinner del lämpligt. Mål om hävande av näringsförbud får avgöras utanhuvudförhandling om saken är uppenbar. Beträffande mål om hävande av näringsförbud gäller itillämpliga delar vad som i 199 d § första stycket har föreskrivits om talan omnäringsförbud. Mål om hävande av näringsförbud tas upp av rätten i den ortdär konkursen är eller har varil anhängig. om rätten med hänsyn till ulredningensamt kostnader och andra omständigheter finner del lämpligt. Mål om hävande avnäringsförbud får avgöras utan huvudförhandling om saken är uppenbar. Om särskilda skäl föranleder det, får rätten meddelanäringsförbud för tiden till dess frågan om näringsförbud slutligt haravgjorts (tillfälligt näringsförbud). I fråga orn tillfälligt näringsförbud gäller reglerna i199 c andra och tredje styckena. En fråga om tillfälligt näringsförbud tas upp på yrkandeav åklagaren. Meddelat näringsförbud gäller till dess frågan om dispensslutligt avgjorts. Om särskilda skäl föreligger eller klagandens motpartmedger det, får rätten dock, på yrkande av den som avses med förbudet, förordnaom inhibition av förbudet under handläggning av dispensmål. Fråga om inhibition tas upp på yrkande av part. LU 1979/80:31 Innanett tillfälligt förbud meddelas skall den .som yrkandet avser få tillfälle altyttra sig i frågan, såvida det inte finns anledning antaga an han har avvikiteller i övrigt håller sig undan. Rätten får hålla förhandling för frågansprövning. Till förhandlingen skall den som avses med yrkandet kallaspersonligen. I kallelsen skall han erinras om att frågan kan avgöras även omhan inte inställer sig. Om förfarandet i övrigt vid en sådan förhandlinggäller i tillämpliga delar föreskrifterna i 24 kap. 14 . Elt beslut om tillfälligt näringsförbud skall genastlända till efterrättelse. Beslutet skall delges den som avses med förbudet. Mot ett beslut om tillfälligt näringsförbud, som harmeddelats under rättegången, skall talan föras särskilt. lasskall klagandens motpart få nllfäl-le att yttra sig i frågan. Rätten får hållaförhandling för frågans prövning. Till förhandlingen skall den som avses medyrkandet kallas personligen. I kallelsen skall han erinras om att frågan kanavgöras även om han inle inställer sig. Beslut om inhibition skall genast ländalill efterrättelse. Mot ett beslut om inhibition, somhar meddelats under rättegången, skall talan föras särskilt. 199 h§ Om rätten meddelar etttillfälligt näringsförbud, skall den, om inte talan enligt 199 d S redan harväckts, utsätta den tid inom vilken sådan lalan skall väckas. Denna får intebestämmas längre än vad som är oundgängligen behövligt. Ar den utsatta tideninte tillräcklig, får rätten på framställning som åklagaren har gjort företidens utgång medge förlängning av tiden. Om talan enligt 199 d inte har väckts inom den föreskrivnatiden och det inte heller har kommit in en framställning om förlängning avtiden, skall beslutet om tillfälligt näringsförbud hävas. LU1979/80:31 12 Regerirtgens förslag Motionärernas förslag Detsamma gäller om talan återkallas eller lämnas utanbifall eller om annars skäl för det tillfälliga näringsförbudet inte längreföreligger. Om talan bifalls skall rätten pröva om det tillfälliganäringsförbudet fortfarande skall bestå. Räuen får i samband med domen självmant förordna omtillfälligt näringsförbud. 199 is skall föra ett skall föra ett registeröver näringsförbud och lill- register över näringsförbud. Beslut fälliga näringsförbud. om inhibition skall antecknas och 199 jS Det åligger tillsynsmyndigheten Det åligger tillsynsmyndigheten att vakaöver att näringsförbud cch att vaka över att näringsförbudefter-tillfälliga näringsförbud efterlevs levssamt att anmälaöverträdelser av samt att anmäla överträdelser av förbud till åklagaren,förbud till åklagaren. Gäldenärsom------------------------ till böter. Den somöverträder elt närings- Den som överträder ett närings- förbudeller ett tillfälligt näringsför- förbud döms till fängelse i högst två buddöms till fängelse i högst år eller, om brottet är ringa, till bötereller, om brottet är ringa, till böler eller fängelse ,eller fängelse . ÖverträdseU------------------- gått ut. Konkurslagstiftningen är sedanflera år tillbaka föremål för en genomgripande revision. Syftet med översynen,som sker etappvis, är att få till stånd konkursregler som är bättre anpassadetill dagens samhälle än de nuvarande bestämmelserna. Det första steget ireformarbetet togs f 975, då omfattande ändringar i den materieffa konkursrättengenomfördes på grundval av ett betänkande av lagberedningen. a. ändradesreglerna om återvinning i konkurs. LU 1979/80:31 13 tillkallades konkurslagskommittén meduppdrag att göra en allmän översyn av reglerna om konkursförfarandet. Kommitténavgav 1974 delbetänkandet (SOU 1974:6) Förenklad konkurs m.m. och 1977delbetänkandet (SOU 1977: 27) . På grundval av kommitténsförslag genomfördes betydelsefulla ändringar i bl. a. reglerna omförvaltning och tillsyn i konkurs, konlcursgäfdenärs rörefsefrihet ochtvångsmedel mot konkursgäldenär. Ett av syftena med reformen var att förbättramöjligheterna att avslöja och beivra den betydande brottslighet som förekommermed anknytning till konkurser. De nya reglerna trädde i kraft den 1 januari1980. År1977 gav regeringen genom tilläggsdirektiv konkurslagskommittén i uppdrag attnärmare överväga de problem som har samband med att vissa mindre nogräknadegäldenärer missbrukar konkursinstitutet genom upprepade konkurser. Enligtdirektiven skulle Icommittén pröva hur man från konkursrättsliga utgångspunkterkan stävja detta missbruk och därvid undersöka bl. a. frågan om förbud förgäldenär att efter konkursens avslutande driva bokföringspliktigverksamhet (konkurskarantän). Konkurslagskommitténavlämnade 1979 delbetänkandet (SOU 1979: 13) Konkurs och rätten att idkanäring. I betänkandet framläggs förslag till nya regler om näringsförbud isamband med konkurs. Betänkandet har efter remissbehandling lagts lill grundför det i den nu aktuella propositionen framlagda förslaget till ändring ikonkurslagen. I propositionen föreslås nya regler omnäringsförbud i samband med konkurs, konkurskarantän.