bet · G301LU7 · 1979-12-31 00:00:00 — betänkande 1979/80:7 med anledning av motion om tillsyn av medel tillhörandebarn som omhändertagits för samhällsvård I betänkandet behandlas motionen1978/79:2103 av () vari yrkas att hos regeringenbegär en översyn av reglerna om tillsynen av de medel som tillhör barn ,somomhändertagits för samhällsvård. Yttrande över motionen har inhämtats från socialstyrelsen.På begäran av utskottet har yttranden därjämte avgivits av socialacentralnämnden i kommun, och FöreningenSveriges överförmyndare. I motionen erinras inledningsvis omatt föräldrar i regel är förmyndare för sina underåriga barn. Föräldrarna ärenligt motionären i allmänhet redovisningsskyldiga till överförmyndaren endastnär barnets tillgångar överstiger två basbelopp, f. n. ca . Närsärskild förmyndare för barnet förordnas registreras förmynderskapet hostingsrätten och förmyndaren blir redovisningsskyldig till överförmyndarenoavsett storleken av barnets tillgångar. Motionären framhåller att en föräldervars barn är omhändertaget för samhällsvård således utan kontroll kan disponerabarnets medel, t. ex. bankmedel eller inkomster i form av pension, vilket kanmedföra att medlen inte kommer barnet till godo. Detta förhållande betecknas imotionen som olyckligt. Motionären anser därför att även dessa förmynderskapbör ställas under överförmyndarkontroll. Erfarenheten visar enligt motionärenatt barn senare som vuxna kan komma att ställa återbetalningskrav på enförälder för tillgångar och pension som förbrukats av föräldern under den tidbarnet vistats i fosterhem, vilket kan ha varit . Allmänt om vårdnad och förmynderskap I (FB) finnsbestämmelser angående den rättsliga vårdnaden om barn och om förmynderskap.Förmynderskapet för barn skiljs begreppsmässigt från vårdnaden om barn även omde båda funktionerna i princip kopplats samman. LU:1979/80:7 2 Den rättsliga vårdnaden innefattarbefogenhet och plikt för vårdnadsha-varen all i den omfattning lagen angersvara för tillsyn och fostran av barnet, all ha omsorg i övrigt om barnet samtatt företräda barnet i personliga angelägenheter. Enligt 6 kap. 6 § FB stårbarn från födelsen under vårdnad av bägge föräldrarna om dessa är gifta medvarandra och i annat fall av modern ensam. Gifter sig föräldrarna efter barnetsfödelse står barnet under bägges vårdnad från tidpunkten för giftermålet. 7-10 §§ FB finns bestämmelser som ger domstol möjlighet att förordna omvårdnaden på annat sätt än som följer av regeln i 6 §. Domstolen kan bl. a., omdet med hänsyn till barnets bästa är uppenbart att ingen av föräldrarna bör havårdnaden, anförtro vårdnaden åt en särskilt förördnad förmyndare. Frågor omden rättsliga vårdnaden om barn kan vidare komma under domstols prövning isamband med mål om äktenskapsskillnad. Inget hindrar att den faktiska vården av barnet utövas avannan person än den som har den rättsliga vårdnaden. Vårdnadshavaren kan t. ex.överlämna den faktiska vården till fosterföräldrar utan att det härigenom skernågon ändring i hans eller hennes rättsliga vårdnad om barnet. omvårdnaden om barn kompletteras vidare av barnavårdslagens (1960:97)bestämmelser, som bl. a. ger barnavårdsnämnden möjligheter att skilja den somhar den rättsliga vårdnaden om barnet från den faktiska vården. Om förebyggandeåtgärder bedömts som gagnlösa eller om sådana åtgärder vidtagits utan att geresultat skall sålunda den unge omhändertas för samhällsvård (29 §). Sådantomhändertagande kan bli aktuellt även i vissa andra, i lagen angivna fall (31§). Den omhänderbgjie skall överlämnas till enskilt hem eller placeras ilämplig anstalt. Placering i ungdomsvårdsskola kan också komma i fråga. Den somomhändertagits för samhällsvård skall på samhällets bekostnad erhålla god vårdoch fostran samt den utbildning som hans personliga förutsättningar och övrigaomständigheter påkallar. som samhällsvården pågår befrias sålundaföräldrarna från de löpande kostnader som normalt är förknippade med vård ochfostran av ett barn. Kommunen har dock rätt att som ersättning förvårdkostnaden uppbära underhållsbidrag eller annan periodiskt utgående förmånsom tillkommer den underårige och belöper . Ersättning kan vidareuttas ur egendom som tillhör den underårige vid omhändertagandet ellertillfaller honom medan han är omhändertagen. Är den omhändertagne under 16 ärär föräldrarna ersättningsskyldiga (72 S). Ersättningen är maximerad till 5 000kr. Från detta belopp skall räknas av allmänt barnbidrag,bidragsförskott, barnpension och barntillägg till pension i den mån förmånenbetalats ut till annan än vårdnadsliavaien. Sistnämnda bestämmelser återfinns ikungörelsen (1973:764) om högsta ersättningsbelopp enligi 72 Sbarnavårdslagen. Samhällsvården skall uppliöia så snart ändamålet medvården får anses uppnått (42 S). Reglerna iFB om förmynderskap har i stor utsträckning erhållit ny lydelse LU1979/80:7 3 fr. o. m. (prop. 1974:142, LU 1974:38,rskr 1974:404). Med förmynderskap avses förvaltningen av en omyndigs egendomsamt befogenheten att företräda den omyndige i ekonomiska angelägenheter.Enligt 11 kap. 1 § FB är föräldrar som gemensamt har vårdnaden om barnetförmyndare för barnet. Står barnet under vårdnad av endast den ene av sinaföräldrar är denne ensam förmyndare. Undantagsvis kan dock vårdnaden ochförmynderskapet utövas av skilda personer. Finns ej förmyndare för barnet skalldomstol förordna förmyndare. Förmyndare kan entledigas om han gör sig skyldigtill missbruk eller försummelse vid utövande av sin befattning eller om hankommer på ekonomiskt obestånd eller om han av annan anledning ärlämplig att vara förmyndare. Inskrivning av förmynder.ikap m. m. Förmynderskap står under tillsyn avöverförmyndaren och rätlen. En förutsättning för att kontroll skall kunnautövas är givetvis att förmynderskapet kommer till kontrollmyndighetenskännedom. Detta möjliggörs i första hand genom att förmynderskapet skrivs invid tingsrätten. års ändringar i FB gällde härvidlag attförmynderskap skulle registreras hos rätten när barnets fader eller moder avledeller om egendom som skulle stå under förmyndarens förvaltning påannat sätt än genom lån tillföll den underårige eller om någon rättens åtgärdvidtogs i fråga som rörde förmynderskapet. Enligt 12 kap. 1 § FB i dessnuvarande lydelse skall inskrivning av förmynderskap ske om (1) särskildförmyndare förordnas för den underårige eller (2) han på annat sätt än genomupptagande av lån erhåller egendom som skall stå under förmyndarens förvaltningoch som till sitt värde överstiger ett belopp motsvarande två gångerbasbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring eller (3) rätten avannan särskild anledning finner att förmynderskapet bör skrivas in. Regelnunder (2) skall tolkas så, att inskrivning skall ske inte bara när denunderårige vid ett och samma tillfälle förvärvar egendom till det angivnavärdet utan också när den underårige erhåller egendom som tillsammans medtidigare förvärvad och alltjämt innehavd egendom överstiger beloppsgränsen.Regeln under (3) avser t. ex. fall när den underårige blir ägare till fastegendom eller när, vid den ena förälderns död, den ekonomiska ställningen idödsboet inte klart kan överblickas. Under riksdagsbehandlingen av propositionframställdes ett motionsyrkande om att beloppsgränsen under (2) skulle sättasvid ett basbelopp. Motionen avstyrktes av lagutskottet. Utskottet anförde isitt av godkända betänkande LU 1974:38 (s. 54) bl. a. att man genomatt ta en beloppsgräns som utgångspunkt för inskrivning av förmynderskap kundetillgodose kravet på att sådana förmynderskap, där förmyndaren förvaltade endastobetydliga medel för den underåriges räkning, undantogs från samhällskontroll.Utskottet framhöll vidare att det självfallet kunde 1* 1979180. LU1979/80:7 4 råda olika uppfattningar om hur beloppsgränsen skullebestämmas. Enligt utskottets mening var man här tvungen att göra enskälighetsbedömning mellan å ena sidan önskemålet om en koncentration avkontrollen till större förmögenheter och å andra sidan behovet av att skyddaäven mindre tillgångar hos den underårige. På närmare, i betänkandet angivnagrunder fann utskottet förslaget om en gräns vid två gånger basbeloppet varaväl avvägt. Är ett förmynderskap inskrivet skall förmyndaren förvaltaoch redovisa sitt förmynderskap i enlighet med bestämmelserna i 15-17 kap. FB. Vare sig förmynderskapet är inskrivet eller ej gällerenligt 15 kap. 9 § FB att omyndigs medel, som innestår hos bank eller kvarstårhos försäkringsbolag, inte får tas ut utan överförmyndarens tillstånd såvidadet inte är fråga om ränta, som innestått än , eller också omsärskilt förbehåll för rätt till uttag gjorts enligt 15 kap. 6 § FB. Vidareskall förmyndaren anmäla till överförmyndaren när egendom tillfaller underårig(16 kap. 2 § FB). Sådan anmälan skall göras inom en månad från förvärvet.Underlåter förmyndaren att fullgöra denna skyldighet drabbas han inte av någonpåföljd för sin underlåtenhet. Möjlighet till kontroll från myndigheternas sidaatt anmälningsskyldigheten fullgörs föreligger endast då underårig erhållittillgångar genom arv. I sådana fall skall en kopia av bouppteckningentillställas överförmyndaren. Föredragande statsrådet anförde i samband med 1974års lagstiftning att han likväl ansåg att anmälningsskyldigheten borde behållas(prop. 1974:142 s. 131). Frågan berördes inte närmare under riksdagensbehandling av ärendet. Styrelsen delar motionärens uppfattning att det är olyckligtom medel som är avsedda för ett barn inte kommer barnet till godo. Farhågor omatt medel undandras barnen uttalas enligt styrelsen ofta av socialtjänstemän isamband med rådfrågning angående ersättningsbestämmelserna i 72 §barnavårdslagen (se föregående avsnitt). Styrelsen påpekar alt eftersommaximibeloppet - . - varit oförändrat medanvärdet av de kungörelse nämnda sociala förmånerna har stigit harutrymmet för ersättning från enskilda blivit allt mindre. Sedan barnbidraget(f. n. frånräknats återstår högst . Erhåller barnetpension efter en avliden förälder har kommunen rätt att uppbärafolkpensionsdelen medan ATP-pensionen utbetalas tillförmyndaren/vårdnadshavaren. Det är således enligt styrelsen vanligt att denneinte bara slipper att själv bidra till barnets underhåll utan också fortlöpandeuppbär medel som tillkommer barnet. a. att det visst föreligger en risk för att den omyndiges tillgångarkan komma att användas för andra ändamål än den underåriges vård och fostran om LU1979/80:7 5 förmyndaren underlåtit att fullgöra sinanmälningsskyldighet. Alt risken härför skulle vara större i fråga om underåriga, som omhändertagits för samhällsvård, kan dock icke med fog hävdas, anser samfundet. Även för barn som omhändertagits för samhällsvård kan föräldrarna ha vissa kostnader, som de är berättigade att täcka med barnetsegnamedel. Exempel härpå utgör kostnader i samband med utövandet av umgängesrätt med barnet. En ökad möjlighet att utöva tillsyn över méde! vilka tillhör underåriga som omhändertagits för samhällsvård eller som ådömts frihets- berövande påföljd synes enligt samfundet endast kunna åvägabringas genom att inskrivning av det legala förmynderskapet sker i sådana fall. Bestämmel-' sen i 12 kap. I S FB skulle enligt samfundet inte behöva ändras härför. En anmälningsskyldighet för social centralnämnd, som fatfat béslutom omhän dertagande för samhällsvård. och för domstol, som beslutat om frihetsberö- vande påföljd, skulle vara tillräcklig, hävdar samfundet. Del skulle därefter ankomma på förmynderskapsdomstolen att avgöra huruvida inskrivning jämlikt 12 kap. 1 S 3 p. FB borde ske. Att införa en sådan generell.anmiil- ningsplikt synes emellertid enligt samfundets mening; vara en alltför ingripande åtgärd. Den skulle dessutom i de allra flesta fall framstå som helt meningslös, eftersom endast en mycket liten andel av de berörda underåriga eller deras föräldrar torde ha några tillgångar. I yttrandet framhålls vidareatt de tillgångar som kan finnas ofta torde användas för-att betala skadestånd som den underårige kan ha förpliktats att utge. Även om det förekommit, att underårig som varit omhändertagen för samhällsvård nödgats konstatera, sedan han blivit myndig, att hans tillgångar förbrukats av föräldrarna för obehöriga ändamål, torde enligt samfundets mening detta vara så sällsynt, att . skäl för särskild lagstiftning i angivet hänseende inte föreligger. Avslutnings vis påpekas i yttrandet att vanliga preskriptionsregler gäller i fråga om rättför den som omhändertagits för samhällsvård att avkräva föräldrarna redovis ning. Inte heller Föreningen anser sigvilja tillstyrka moiionsförslagei. enligt föreningen visserligen inte ovanligt att' överförmyndare informeras av underåriga, fosterföräldrareller anhöriga'om alt den del av pensionsmedlen, somåterstår sedan kommunen tillgodogjort sig ersättning för vårdkostnad,utbetalats till förmyndaren,-trots att den verkliga vårdnaden utövas avfosterföräldrar. Överförmyndarna får också upplysningar om att medel tas utfrån bankräkning, tillhörande underårig utan att de uttagna medlen kommitbarnet till godo. I dessa sammanhang; uttalas alltid önskemålet att.överförmyndaren skalT ålägga föräldern redovisningsskyldighet för deuttagna medlen, även om förmynderskapet inte finns inskrivet. Motionären tordeenligt föreningen därmed kunnaanses ha stöd för sin begäran om tillsyn av medelsom tillhör omhändertagna barn. Det är enligt föreningens mening dock knappast möjligt, att införa-överförmyndarkontroll utan att storaproblem uppslår. Eftersom /social centralnämnd inte alltid ägervetskap om vilka omhän- LU1979/80:7 6 dertagna barn som äger tillgångar, måste, om förslagetgenomförs, alla beslut om omhändertagande rapporteras till antingen tingsrätieneller överförmyndaren. För att effektiv kontroll skall kunna utföras är detockså nödvändigt att överförmyndaren fortlöpande informeras om förändringar.Det betyder att alla beslut om omhändertagande, villkorligt upphörande,återupptagande av vård samt slutligt upphörande skall rapporteras. Detta medfören stor arbetsbelastning för överförmyndarna. Det torde enligt föreningen ävenfrån sekretessynpunkt kunna ifrågasättas om en sådan rapportering är möjlig.Föreningen anser att tiingt vägande skäl talar mot inskrivning av förmynderskapför omhändertagna barn, vars tillgångar understiger två basbelopp, även omsådan inskrivning skulle vara möjlig redan enligt 12 kap. 1 § FB i dessnuvarande lydelse. I stället för en ökad överförmyndarkontroll synes detföreningen mera motiverat att en ändring görs i kungörelsen (1962:393) om rätti vissa fall för kommun eller annan att uppbära folkpension. Ändringensinnebörd skulle vara att ersättning för vårdkostnader avseende omhändertagetbarn även skulle kunna uttagas av den barnpension som utgår fråntilläggspension enligt 14 kap. lagen om allmän försäkring. Förslag om en ny social vårdlagstiftning Folkpartiregeringen har föreslagiten genomgripande revision av den sociala vårdlagstiftningen. Förslaget, somåterfinns i propositionen 1979/80:1 Om , innebär att nuvarandebarnavårdslag. nykterhetsvårds-lag, socialhjälpslag och barnomsorgslag ersättsmed en ny socialtjänstlag, som skall vara gemensam för hela vårdområdet.Socialtjänstlagen är en ramlag, som kompletteras bl. a. av en lag med särskildabestämmelser om vård av unga. Enligt 34 § förslaget till lag om socialtjänstlag gällersom huvudregel att stöd- och hjälpinsatser av behandlingskaraktär somsocialnämnden har beslutat om inte medför kostnadsansvar för den enskildevårdtagaren. Från huvudregeln görs det undantaget att förälder är skyldig att iskälig utsträckning delta i kommunens kostnader för vård som genom socialnämndensförsorg bereds underårig i annat hem än det egna. Föräldrarnas kostnadsansvarbör dock inte vara obegränsat, enligt vad dåvarande chefen försocialdepartementet uttalar i propositionen (s. 547). Avsikten är attregeringen liksom nu skall fastställa ett visst högsta årligt belopp.Principerna för ersättningsskyldighet bör enligt departementschefen (s. 369)knyta an till reglerna om underhållsskyldighet i FB, dvs. vara beroende avbarnets behov av föräldrarnas samlade förmåga. Dock skall barnets egnatillgångar inte få tas i anspråk i den mån de inte utgörs av underhållsbidragfrån föräldrarna. Den övre beloppsgränsen utformas förslagsvis så attersättningsbeloppet sammanfaller med normer för bidragsförskott enligtbidragsförskottslagen (s. 370). LU1979/80:7 7 Förstärkning av barns rättsliga ställning Utredningen (Ju 1977:08) om barnensrätt har tillkallats för att utreda frågan om barns rättsliga ställning. Enligtsina direktiv skall utredningens uppgift vara att undersöka i vilka fall och påvilka sätt barns intressen och behov bör tillgodoses bättre än f. n. genomföreskrifter som - huvudsakligen inom ramen för lagstiftningen i övrigt -särskilt tar sikte på barnens rätt. Särskild uppmärksamhet bör ägnas reglernaom vårdnad och umgängesrätt samt överflyttning av barn. Utredningen böremellertid i första hand själv kartlägga problemområdet och ange i vilka ämnenlagändringar bör komma i fråga. Utredningen har avgivit två betänkanden, varavbetänkandet (SOU 1978:10) Barnets rätt 1. Om förbud mot aga, har lett tilllagstiftning (prop. 1978/79:67, LU 1978/79:11, rskr 1978/79:190). Nyligenframlade utredningen betänkandet (SOU 1979:63) Barnets rätt 2. Omföräldraansvar m. m. Skrivelser från överförmyndaren i tilljustitiedepartementet I en skrivelse den 15 december 1976till justitieministern, sedermera kompletterad av en skrivelse den 29 oktober1977 till , har överförmyndaren i föreslagitändringar i förmynderskapslag-stiftningen i vissa hänseenden. I 1976 årsskrivelse föreslås att bestämmelserna i 15 kap. FB ändras på det sätt attförmyndare, i de fall förmynderskap inte är inskrivet och inte skall inskrivas,får rätt att utan tillstånd av överförmyndare dels uttaga omyndigs medel sominnestår på bank med förmyndarspärr eller kvarstår hos försäkringsbolag, delsöverlåta eller pantsätta omyndigs värdehandlingar, medan de är nedsatta. Vidareföreslås att de sociala myndigheterna skall åläggas att till överförmyndarenrapportera fall då underåriga omhändertas för samhällsvård och en avföräldrarna är död efler senare avlider, detta bl. a. för att överförmyndarenskall upptäcka fall när ATP-delen av barnpension utbetalas till den kvarvarandeföräldern/ förmyndaren. Skrivelsen 1976 har remissbehandlats. De genomskrivelserna aktualiserade frågorna övervägs f. n. inom justitie- ochsocialdepartementen. behandlade vid riksmötet1977/78 en vid det föregående väckt motion (1976/77:654), variyrkades att principerna för vårdnadsansvar för barn skulle utredas ochförändras enligt i motionen angivna riktlinjer. Motionärerna föreslog bl. a.att den rättsliga vårdnaden om ett barn alltid skulle vara anföi-trodd den somhade den faktiska vården och vidare att man borde pröva att i störreutsträckning tillsätta medförmyn-dare i sådana fall när föräldrarna heltbortkopplas från det rättsliga ansvaret för vården. LU1979/80:7 8 anförde i sitt avriksdagen godkända betänkande LU 1977/78:6 (s. 13) att utskottet visserligenhade förståelse för syftet med motionen men att motionärernas förslag tillkonkreta åtgärder inte borde närmare övervägas av . Utskottet erinradeom innehållet i direktiven till utredningen om barnens rätt och förutsatte attde aktiiella frågorna skulle komma att övervägas av utredningen. Någon åtgärdfrån sida befanns därför inte påkallad. De i beslutet deltagande socialdemokratiska ledamöternareserverade sig till förmån för ett yrkande om att motionen jämte utskottetsbetänkande i ärendet skulle överlämnas till utredningen om barnens rätt. I betänkandet behandlar utskotteten motion, vari tas upp frågor orn tillsynen av medel som tillhör bäi-n somomhändertagits för samhällsvård. Den rättsliga vårdnaden om barn innefattar befogenhet ochplikt för vårdnadshavaren alt i den omfattning lagen anger svara för tillsynoch fostran av barnet samt att företräda barnet i personliga angelägenheter.Föräldrarna är i regel vårdnadshavare för sitt barn. Domstol kan dock skiljaföräldrarna från vårdnaden, bl. a. om det med hänsyn till barnets bästa äruppenbart att ingen av föräldrarna bör ha vårdnaden. Vårdnaden anförtros då åten särskilt förordnad förmyndare. har möjlighet att skilja den som har denrättsliga vårdnaden om barnet från den faktiska vården av barnet. Detta skergenom att den underårige omhändertas för samhällsvård och placeras i annatenskilt hem, i lämplig anstalt eller i ungdomsvårdsskola. Bestämmelser häromåterfinns i barnavårdslagen (1960:97). barnet är omhändertagetför samhällsvård står samhället, dvs. kommunen, för kostnaderna för barnetsvård och utbildning. Kommunen har dock rätt att som ersättning härför uppbäraunderhållsbidrag eller annan periodiskt utgående förmån som tillkommer barnetunder vårdtiden. Vidare kan ersättning uttas ur egendom som tillhör barnet. Ombarnet är är föräldrarna ersättningsskyldiga. Ersättningen är isamtliga fall begränsad till . Från detta belopp skallavi-äknas allmänt barnbidrag, bidragsförskott, barnpension och barntillägg tillpension om förmanen utbetalats till annan än vårdnadshavaren. Beträffandepensionsförmånerna gäller att kommunen har rätt att uppbära folkpensionsdelen,varemot ATP-delen alltid utbetalas till vårdnadshavaren. Vårdnad skiljs begreppsmässigt från förmynderskap. Med detsenare avses förvaltningen av omyndigs egendom saml befogenheten att företrädaden omyndige i ekonomiska angelägenheter.' Normalt är föräldrarna även förmyndareför sina barn. Förmynderskap står under tillsyn av överförmyndaren och rätten.Kontrollfunktionen möjliggörs i första hand genom att förmynderskapet skrivsiri vid rätten'. Inskrivning skall ske i vissa i FB angivna LU1979/80:7 9 fall, nämligen när särskild förmyndare förordnas, när denomyndige erhåller egendom som till sitt värde överstiger dubbla basbeloppeteller när rätten av annan anledning finner att förmynderskapet skall skrivasin. Vare sig förmynderskapet är inskrivet eller ej gäller att förmyndaren iregel inte får disponera över den omyndiges bank- och försäkringsmedel utantillstånd av överförmyndaren. Vidare skall förmyndaren till överförmyndarenanmäla när egendom, som skall förvaltas av förmyndaren, tillfaller den omyndige. I motionen yrkas att reglerna om tillsynen av de medel somtillhör barn som omhändertagits för samhällsvård skall ses över. Motionärenframhåller att det förekommer att föräldrar till ett sådant barn disponerar barnelsmedel -1, ex. bank- och pensionsmedel - på sådant sätt att de inte kommerbarnet godo, vilket är möjligt i den mån förmynderskapet inte är inskrivetoch därmed, i praktiken, undandraget övermyndarens tillsyn. Motionärenbetecknar detta förhållande som olyckligt och anser att även dessaförmynderskap bör ställas under överförmyndarkontroll. Det är enligt utskottets mening uppenbart att de regler iFB som uppställts till skydd för barnets egendom inte alltid kan förhindra attmedel som är avsedda för ett barn inte kommer barnet till godo. Exempel pådetta ges såväl i motionen som i några av de remissyttranden som avgivits tillutskottet med anledning av motionen. Att medel på detta vis undandras barnen ärotillfredsställande enligt utskottets uppfattning. Detta gäller självfalletinte endast i sådana fall där den omyndige omhändertagits för samhällsvård utanäven i andra fall. Enligt utskottets mening bör de frågor som aktualiseratsbli föremål för närmare överväganden. Utredningen (Ju 1977:08) om barnens rätt har, som framgåttav den redogörelsen, tillkallats för att utreda frågan om barnsrättsliga ställning. Utredningen har stor frihet att själv kartläggaproblemområdet och ange i vilka ärenden lagändringar bör komma i fråga. Utskottethar inhämtat att utredningen avser att närmast behandla frågor om adoption ochfosterbarn. Enligt utskottets mening är det lämpligt att utredningen även tarupp de nu aktuella frågorna. Moiionen jämte utskottets betänkande bör därföröverlämnas till utredningen om barnens rätt.