bet · G301LU26 · 1979-12-31 00:00:00 — med anledning av motioner om underhållsbidrag I belänkandet behandlas dels enmotion om barns ansvar för rättegångskostnader i underhållsmål m. m., dels enmotion om underhållsskyldighet vid utövande av umgängesrätt. I motionen 1979180:413 av MargotHåkansson (fp) yrkas att hos regeringen begär en utredning medförslag om hur sådana rättegångskostnader som motionen behandlar skallbetalas. I motionen1979/80:804 av i Kumla m. fl. (s) yrkas 1. att antar följande såsom Moiionärernasförslag betecknade förslag till ändrad lydelse av 7 kap. 4 § , 2. att antar deföljdändringar som föranleds av förslaget under 1. Har förälder som enligt 2 § skallbetala underhållsbidrag haft barnet hos sig avminst fem hela dygn, får föräldern vid fullgörande av sin bidragsskyldigheltillgodoräkna sig ett avdrag för varje helt dygn av barnets vistelse med 1/40 avdet underhållsbidrag som räknat för kalendermånad gäller förvistelsen. Sådant avdrag får dock inte göras på underhållsbidrag som belöper påsenare lid än från utgången av den kalendermånad då vistelsenupphörde. Underhållsskyldig har rätt att reducera sinunderhållsskyldighet med vad umgängesrätten med barnet kostar honom. Sådanreduktion räknas för kalendermånad i enlighet med de genomsniidigaförhållandena under kalenderåret. Skulle sådana kostnader för um-gängesräaen överstigaförälderns egen underhållsskyldighet innebär det rån för honom att fåunderhållsbidrag av vårdnadshavaren. LU1979/80:26 2 Den svenska familjerätten är sedanflera år tillbaka föremål för en fortlöpande reformering och modernisering. År1973 genomfördes en partiell reform av i första hand äktenskapsrätteh. Nästasteg togs då möjlighet infördes för föräldiar som inle är gifta medvarandra att ha gemensam vårdnad om sina barn. genomfördes omfattandeändringar i de civilrättsliga reglerna om underhållsskyldighet i föräldrabalkenoch (prop. 1978/79:12, LU 1978/79:9). Elt huvudsyfte medreformen var att mildra underhållsbördan för underhållsskyldiga som har svagekonomi. Ett annat syfte var att få till stånd en mer enhetlig bedömning avbidragsfrågorna. 1978 årsreform innebär bl. a. följande. Föräldrarnas underhållsskyldighet mot sina barn gäller iprincip endast till dess barnet fyller . Föräldrarnas underhållsplikt ärnumera aldrig ovillkorlig utan beror av föräldrarnas ekonomiska förmåga ochbarnets behov. Föräldrarna skall sinsemellan ta del i kostnaderna för barnetsunderhåll efter vars och ens förmåga. En förälder har rätt att förbehålla sigelt belopp för sitt eget underhåll när underhållsbidrag skall bestämmas tillett barn. Förbehåll får också ske för skälig bostadskostnad. 1 vissa fall kanden underhållsskyldige förbehållas iiven belopp för hemmavarande makes ellersamboendes underhåll. Också försörjningsskyldigheten mot egna barn som vistashemma beaktas när bidraget skall beräknas. En nyhet är att en förälder som är skyldig att betalaunderhållsbidrag har rätt till avdrag på bidraget, om han eller hon har haftbarnet hos sig av minst fem hela dygn. Nya bestämmelser om jämkning av dornar och avtal omunderhållsbidrag gäller. a. kan man få ett löpande underhållsbidragomprövat utan att behöva åberopa någon ändring i förhållandena. Huvuddelen av reformen trädde i kraft den 1 juli 1979.Rätten till avdrag på underhållsbidrag trädde dock i kraft först den 1 januari1980. Enligt 7 kap. 2 § (FB) skall underhållsskyldig förälder betala underhållsbidrag till barnet omföräldern inte har vårdnaden om barnet och inte heller varaktigt sammanbor medbarnet. Om föräldrarna gemensamt har vårdnaden om barnet föreligger skyldighetatt utge underhållsbidrag för förälder som inte varaktigt bor tillsammans medbarnet. Underhållsbidrag fastställs genom dom eller avtal ochskall betalas i förskott för kalendermånad. Sominledningsvis berörts kan en förälder, som är LU1979/80:26 3 skyldig att utge underhållsbidrag, i viss utsträckning fågöra avdrag på underhållsbidraget för de kostnader som uppkommer när barnetvistas hos henne eller honom. Avdragsrälten skall beaktas också närbidragsförskott utgår. Som huvudregel gäller enligt 7 kap. 4 § FB att avdragfår göras med 1/40 av det månatliga underhållsbidraget för varje helt dygn avbarnels vistelse. En förutsättning för avdragsrälten är att föräldern haftbarnet hos sig en sammanhängande tid av minst fem hela dygn. Avdrag enligt huvudregeln skall göras i efterskott påutgående underhållsbidrag men får inte göras på bidrag som belöper på senarelid än från utgången av den kalendermånad då vistelsen upphörde. Föreligger särskilda skäl kan domstol förordna oni andravillkor för avdragsrätten än dem som föfjer av huvudregeln. Parterna har ocksåmöjlighet att avtala om andra villkor för avdragsrätten. För den händelse det redan vid underhållsbidragetsfastställande lagils hänsyn till att den hidragsskyldige föräldern i väsentligmån fullgör sin underhållsskyldighet genom alt ha barnet hos sig föreligger ejnågon rätt till avdrag. Ansvaret för rättegångskostnader i iinderhåtlsmål m. m. 1 mål om underhållsbidrag liksomeljest i mål där en underårig är kärande eller svarande gäller att barnet intesjälv får föra sin talan utan måste företrädas av en ställföreträdare, dvs. iallmänhet vårdnadshavaren eller särskilt förordnad förmyndare. Barnet anseslikväl som part i målet. De allmänna bestämmelserna om rättegångskostnader viddomstol återfinns i 18 kap. (RB). Huvudregeln är att part somförlorar ett mål skall ersätta motparten hans rättegångskostnader (1 §). vinnande parten allmän rättshjälp enligt rällshjälpslageii får den lappandei stället ersätta staten vad som utgåli i rättshjälp. Gäller målet etträttsförhållande som inte kan bestämmas annat än genom dom, t. ex.äktenskapsskillnad, kan domstolen (2 §) förordna att vardera parten skall bärasin rättegångskostnad. 1 praktiken tillämpas denna bestämmelse restriktivt.Kvittning torde framförallt ske när parterna är överens i den fråga som måletgäller eller när talan medges. Om käranden i ett mål framställerflera yrkanden och ömsom vinner och förlorar gäller särskilda regler (4 §). Ärdet som den ena parten har tappat av endast ringa betydelse skall han ha fullkostnadsersättning. I annat fall skall vardera parten bära sin kostnad ellerden ene av dem tillerkännas jämkad ersättning. Kan kostnaderna för de olikayrkandena klart särskiljas skall dock ersättningsskyldigheten bestämmas medhänsyn härtill. Motsvarande regel skall gälla för det fall att ett yrkande kanendast delvis bifallas (4 S andra stycket). Reglerna om rättegångskostnader innebär att om exempelvisen bidragsskyldig förälder för talan om jämkning av underhållsbidraget och fårbifall till sin talan skall barnet förpliktas betala hans rättegångskostnadereller i 1» 1979180. LU1979/80:26 4 förekommande fall ersätta statsverket utgifterna förförälderns rättshjälp. Med hänsyn till de särskilda förhållandena i vårdnadsmål,bl. a. all det från barnets synpunkt kan vara angeläget att fråga omföräldrarnas lämplighet blir föremål för domstolsprövning, infördes i sambandmed vårdnadsreform särskilda rätlegångskostnadsregler för sådana mål(6 kap. 14 § FB). Huvudregeln är att vardera parten bär sin rättegångskostnad. Har part ålagts att utge ersättning till statsverket förmotpartens rättshjälp ankommer det på vederbörande rättshjälpsnämnd att se tillatt beslutet blir verkställt, dvs, att parten betalar sin skuld tillstatsverket. Beträffande statsverkels fordringar för rättshjälpskostnadergäller bestämmelserna i kungörelsen (1965:921) om bevakning och avskrivning avvissa statens fordringar, m. m. (avskrivningskungörelsen). Enligt kungörelsenskall, när en fordran inte betalas i rätt tid, gäldenären skyndsamt uppmanasatt fullgöra sin betalningsskyldighet. Följer gäldenären inte uppmaningen skalllämpliga indrivningsåtgärder vidtas. Anstånd med betalning kan dock medges. Ivissa fall kan statens fordran avskrivas. Sålunda kan en fordran, varskapitalbelopp är högst , avskrivas om ingen eller endast ringamöjlighet finns att få betalning för fordringen eller om indrivningen av denskulle orsaka mer arbete eller kostnad än som är skäligt och indrivningen inteär påkallad från allmän synpunkt. En avskrivning av ep fordran medför inte attgäldenären blir fri från sin skuld utan endast att åtgärder för bevakning ochindrivning som regel inte längre skall företas. Sådana åtgärder skallemellertid åter vidtas om det uppkommer anledning till antagande att betalningför en avskriven fordran kan erhållas utan mer arbete eller kostnad än som ärskäligt eller om det är påkallat från allmän synpunkt. Enligt avskrivningskungörelsenkan en fordran också efterges helt eller delvis. Förutsättningarna föreftergift är att fordringens kapitalbelopp är högst . och att det pågrund av gäldenärens sjukdom eller därmed jämförlig orsak eller av annananledning måste anses uppenbart obilligt att kräva betalning. Beslut omeftergift av statsverkets fordringar för rättshjälpskostnader skall fattas avkammarkollegiet. I fråga om exekutiva åtgärder för utfående av statsverketsfordringar för rättshjälpskostnader gäller utsökningslagen och andraexekutionsrättsliga författningar. Utmätning för fordringen kan sålunda ske.Liksom fallet är vid indrivning av skatter m. m. tillämpas dock inte reglernaom särskilda tidsfrister för utmätningsförrättning och exekutiv försäljning ifråga om fast egendom m.m. Vidare anses kronofogdemyndighet ha befogenhet attträffa uppgörelse om avbetalning av skulden och att medge anstånd. LU1979/80:26 5 1 motionen hänvisas till ett imassmedia uppmärksammat fall. Fallet rörde en 16-årigflicka, som börjat sitt första arbete. Av hennes första lön togs större delenom hand av kronofogden för betalning av en skuld till statsverket. Skuldenavsåg ersättning som hon i ett underhållsmål förpliktats utgeför faderns allmänna rättshjälp. Enligt motionärens mening är det inte rimligt att ett barnnär det börjar få sin första arbetsinkomst skall Behöva betala statsverketersättning för rättegångskostnader i ett mål, där talan förts avvårdnadshavaren. Barnet kanske över huvud taget aldrig känt till målelsexistens. Motionären anser att det uppenbarligen blir en dålig start iarbetslivet för ett barn, om det av sin första lön skall behöva ersätta detallmänna för kostnader som kanske är okända för barnet och som barnet måste hasvårt att förstå att det skall behöva betala. För de flesta barn måste det jute sig helt obegripligt att ett barn skall kunna bli ersättningsskyldigt förfaderns eller moderns rättegångskostnader. Enligt motionären bör därförgällande regelsystem ändras. En lösning på problemet är, framhåller motionären, att imål om underhållsbidrag till barn vardera parten får stå sin kostnad. Barnetskulle då aldrig behöva betala några rättegångskostnader för denunderhållsskyldige föräldern. Nackdelen med en sådan reglering är dock att denendast gäller i underhållsmål och inte är till gagn för barnet närvårdnadshavaren för barnets talan i annat mål. Ett annat förslag till lösning på problemet, som förs frami motionen, är att de exekutiva reglerna ändras eller att möjligheterna enligt1965 års avskrivningskungörelse till avskrivning vidgas när det gäller fordranpå grund av återbetalningsskyldighet enligt rättshjälpslagen. Sammanfattningsvis anser motionären att regelsystemet börändras så att ett barn inte, när det börjar få egen inkomst, skall behövaersätta statsverket kostnader för allmän rättshjälp åt den som varit motpart åtbarnet i rättegång. Motionärerna anser attunderhållsreglerna i i vissa avseenden bör förbättras ochförenklas. Så är bl. a. fallet beträffande den nya bestämmelsen om avdrag påunderhållsbidrag i 7 kap. 4 § FB. 1 motionen framhålls att då en bidragsskyldigförälder har barnet hos sig bör en omfördelning av underhållsbördan mellanföräldrarna ske i stället för avdrag. Enligt motionärerna är det lätt attbedöma umgängesrättens inverkan på underhållsskyldigheten om man ser tillförhållandena i genomsnitt under ett helt kalenderår. De anser attunderhållsskyldigheten för en förälder, som ju motsvarar hans eller hennesandel av utgifterna för LU 1979/80:26 6 barnet, måste reduceras med vad föräldern betalar direktgenom att ha barnet hos sig. En sådan mer ingående bedömning av umgängesrättensinverkan kan leda till del resultatet att en underhållsskyldig som utövarumgängesrätt bör bli berättigad att själv få underhållsbidrag av vårdnadshavaren. Motionärerna pekar på alt sådana konsekvenser tidigareinte ansågs tänkbara men att de nu är ekonomiskt fullt möjliga. De nyabestämmelserna om underhållsbidrag ger utrymme för ett större hänsynstagandetill umgängesrältens inverkan. De föreslår att 7 kap. 4§ föräldrabalkenomarbetas så att tanken på en omfördelning av underhållsbördan vid utövande avumgängesrätt kommer lill klart uttryck i lagtexten. I samband med propositionen1978/79:12 om underhåll till barn och frånskilda m. m., vari framlades förslagtill gällande underhållsregler, behandlade lagutskottet flera motionsyrkandenmed nära anknytning till de nu aktuella motionerna. A vdrag på underhållsbidrag I tre motioner föreslogs attavdragsregeln i 7 kap. 4 § FB och motsvarande bestämmelse i lagen ombidragsförskott skulle ges en för den underhållsskyldige mer generösutformning. Förslaget innebar bl. a. att avdraget för skullebestämmas lill 1/30 av det månatliga underhållsbidraget i stället för 1/40. I yttrande till lagutskottet över propositionen ochmotionerna framhöll socialutskottet att det ligger i barnets intresse attbarnet får hålla god kontakt med båda sina föräldrar. I de fall där föräldrarnainte sammanbor är del angeläget att den bidragsskyldige föräldern harmöjligheter till regelbundet och ofta återkommande umgänge med sitt barn. Ilikhet med departementschefen ansåg socialutskottet att denna kontakt inte fårförsvåras av att föräldern inte har råd att utöver underhållsbidraget bekostabarnets vistelse hos honom eller henne i någon större utsträckning. Starka skälfanns således enligt socialutskottet för att avdragsrätten borde ges en generösutformning. Vid ett ställningslagande till frågan måste emellertid också andraomständigheter vägas in. Sålunda gällde det - framhöll socialutskottet- attskapa ett system som ter sig rättvist också för den andre föräldern och sominte leder lill onödiga konflikter mellan föräldrarna. Vad särskilt angick frågan om avdragets storlek kunde detenligt socialutskottet i och för sig förefalla skäligt att avdraget bestämdestill 1/30. En sådan regel lar emellertid inte tillbörlig hänsyn lill att denförälder hos vilken barnet regelmässigt bor har vissa fasta kostnader som inteminskar därför att barnet är borta. Dessa kostnader torde inte till fullotäckas av barn-och bostadsbidrag. Ett tillmötesgående av motionärernas önskemålskulle LU 1979/80:26 7 därför enligt socialutskottets mening medföra en ekonomiskbelastning för den inte bidragsskyldige föräldern och skapa ett motstånd hosdenne mot utövandet av umgängesrätten. Enligt socialutskottets mening utgjorde förslagen ipropositionen en rimlig avvägning mellan de delvis motstridiga intressen somgör sig gällande vid ett ställningstagande till avdragsrättens omfattning. delade den uppfattning som kommit tilluttryck i socialutskottets yttrande. påpekade vidare attföräldrarna när det gäller underhållsbidrag har full frihet att avtala om attandra villkor än dem som anges i huvudregeln skall tillämpas. Föreliggersärskilda skäl har domstol möjlighet att avvika från huvudregeln. På hemställan av lagutskottet biföll propositionensåvitt gällde avdragsreglernas utformning och avslog motionsyrkandena. I en motion togs upp spörsmålet om avdragsreglernasinverkan på en underhållsskyldig förälders möjligheter att utövaumgängesrätten. Med anledning härav framhöll utskottet bl. a. att det varangeläget att reglerna inte är så utformade att de leder till konflikter mellanföräldrarna och därigenom motverkar sitt syfte. Utskottet hänvisade bl. a. hearing utskottet hållit i , varvid uttrycktes farhågor för alt denya reglerna skulle kunna få en sådan negativ effekt. Enligt utskottets meningvar det därför betydelsefullt att regeringen med uppmärksamhet följerutvecklingen och tar de initiativ som kan visa sig erforderliga. Vad utskottetsålunda anfört gavs regeringen till känna. I två motioner yrkades att enbestämmelse skulle införas i FB enligt vilken den som för barnets talan iunderhållsmål skulle bli ersätlningsskyldig för motpartens rättegångskostnadernär barnet är förlorande part. I en tredje motion begärdes en lagändring avinnebörd att domstol i underhållsmål skulle få förordna att vardera partenskall bära sin rättegångskostnad. De båda förstnämnda motionerna avstyrktes avutskottet på närmare anförda skäl och följde utskottet. Beträffande förslaget i den tredje motionen om ökadekvittningsmöjlig-heter erinrade utskottet om att reglerna om jämkning avunderhåll mjukats upp 1976 och att i propositionen 1978/79:12 bl. a. föreslogsatt möjligheterna till jämkning ytterligare skulle ökas. Utskottet framhöll hade att räkna med att mål om jämkning av underhållsbidrag i framtidenskulle komma att bli vanligare . Enligt vad utskottet erfarit haderedan de befintliga jämkningsmålen vållat domstolarna problem i fråga om fördelningenav rättegångskostnaderna. Vid den hearing som hållits i ärendet hade ocksåframhållits från företrädare för tingsrätten i att de nuvaranderättegångskostnadsreglerna ibland ger otillfredsställande resultat. Med hänsyntill det anförda kunde utskottet ansluta sig till den i motionen LU1979/80:26 8 framförda uppfattningen att de nuvarande reglerna omrättegångskostnad i underhållsmål inte är helt tillfredsställande. mening borde bestämmelserna därför bli föremål för översyn. anfört med anledning av moiionen gavs regeringen till känna. skrivelse såvitt rörde den begärda översynen avreglerna om rättegångskostnader i underhållsmål har av regeringen sedermeraöverlämnats till rättegångsutredningen (Ju 1977:06). Utredningen, som har iuppgift att göra en översyn av rättegångsförfarandet vid allmän domstol,beräknas avlämna ett betänkande . I betänkandet behandlar utskotteten motion om fördelning av underhållsskyldigheten mot barn vid utövande avumgängesrätt samt en motion om barns ansvar för rättegångskostnader iunderhållsmål m. m. Enligt 7 kap. 2 § (FB) skall en förälders underhållsskyldighet gentemot barn i vissa fallfullgöras genom att han eller hon betalar underhållsbidrag. Skyldighet att utgeunderhållsbidrag föreligger när en förälder inte har vårdnaden om barnet ochinte heller varaktigt sammanbor med det. Detsamma gäller när förälder harvårdnaden om barnet gemensamt med den andre föräldern men inte varaktigt bortillsammans med barnet. Sedan den kan en förälder, som är skyldigatt utge underhållsbidrag, i viss utsträckning få göra avdrag påunderhållsbidraget för de kostnader som uppkommer när barnet vistas hos henneeller honom. Som huvudregel gäller enligt 7 kap. 4 § FB att avdrag får görasmed 1/40 av det månatliga underhållsbidraget för varje helt dygn av barnetsvistelse. En förutsättning för avdragsrälten är att föräldern haft barnet hossig en sammanhängande tid av minst fem hela dygn. Föreligger särskilda skäl kan domstol förordna om andravillkor för avdragsrätten än dem som följer av huvudregeln. Parterna har ocksåmöjlighet att avtala om andra villkor för avdragsrälten. Om det redan vid underhållsbidragets fastställande tagitshänsyn till att den bidragsskyldige föräldern i väsentlig mån fullgör sinunderhållsskyldighet genom att ha barnet hos sig föreligger inte någon rätt tillavdrag. I motionen 1979/80:804 framläggs ett förslag till ändringav 7 kap. 4 § FB. Förslaget innebär att den nuvarande avdragsrätten skallslopas och att i stället en omfördelning av underhållsbördan skall ske mellanföräldrarna, när den ene föräldern har barnet hos sig. Motionärerna anser attunderhållsskyldigheten för en förälder måste bedömas med hänsyn till vadföräldern betalar direkt för barnet genom att ha det hos sig. LU1979/80:26 9 motionärerna är det lätt att avgöra umgängesrättensinverkan på underhållsskyldigheten om man ser till förhållandena i genomsnittunder ett helt kalenderår. En mer ingående bedömning, framhåller motionärerna,kan leda till det resultatet att den förälder som utövar umgängesrätt bör bliberättigad att få underhållsbidrag från den andre föräldern. Utskottet vill till en början erinra om att gällande rättinte lägger hinder i vägen för att en sådan omfördelning avunderhållsskyldigheten, som åsyftas i motionen, kommer till stånd. Närunderhållsbidraget bestäms har föräldrar sålunda möjlighet att ta hänsyn tillatt den bidragsskyldige föräldern skall ha barnet hos sig och träffaöverenskommelse om alt underhållsbidrag skall utgå med lägre belopp än vad somannars skulle blivit fallet. I många fall, särskilt då det är fråga om konstantåterkommande umgängesperioder, framstår det enligt utskottets mening somlämpligt att föräldrarna träffar sådana avtal och därmed kanske förhindrar att konflikteruppkommer . Som framgår av redogörelsen ovan (s. 2, 6 och 7) infördesden aktuella regeln i 7 kap. 4 § i samband med reform avunderhållsbestämmelserna i och . Den närmareutformningen av avdragsregeln övervägdes därvid ingående med hänsyn bl. a. tillangelägenheten av att det skapades ett system som tedde sig rättvist för bådaföräldrarna. Stor vikt fästes också vid att regeln inte skulle leda tillkonflikter mellan föräldrarna och därigenom motverka sitt syfte att underlättaför en bidragsskyldig förälder alt hålla god kontakt med barnet. mening var det betydelsefullt att regeringen med uppmärksamhetföljde utvecklingen och tog de initiativ som kunde visa sig erforderliga. Vad utskottetanfört gavs regeringen till känna. Med anledning av begäran planerarjustitiedepartementet, enligt vad utskottet inhämtat, att hålla enhearing med företrädare för de myndigheter och organisationer vilka kan antasha erfarenheter av avdragsregelns praktiska tillämpning. Med hänsyn till det anförda och då den ifrågavarandebestämmelsen i FB gällt blott anser utskottet attmotionen 804 inte bör föranleda någon åtgärd från sida. Barns ansvar för rättegångskostnader I mål om underhållsbidrag, liksomeljest i mål där en underårig är kärande eller svarande, gäller att barnet intesjälvt får föra sin talan utan måste företrädas av en ställföreträdare, oftastvårdnadshavaren. Barnet anses likväl som part i målet. Enligt de allmännabestämmelserna om rättegångskostnader i 18 kap. skall partsom förlorat ett mål ersätta motparten hans rättegångskostnader. Har denvinnande parten allmän rättshjälp får den förlorande i stället ersätta statenvad som utgetts för motpartens rättshjälp. I vissa fall kan domstolen bestämmaatt vardera LU1979/80:26 10 parten skall stå för sin rättegångskostnad eller att denvinnande parten skall få en jämkad ersättning. Reglerna härom gäller i huvudsakmål angående rättsförhållanden som måste bestämmas genom dom eller mål variparterna både vunnit och förlorat. Har part ålagts att utge ersättning till statsverket förmotpartens rättshjälp ankommer det på vederbörande rättshjälpsnämnd att se tillatt beslutet blir verkställt, dvs. att parten betalar sin skuld tillstatsverket. Närmare bestämmelser om indrivning av statens fordringar för bl.a. rättshjälpskostnader finns i kungörelsen (1965:921) om bevakning och avskrivningav vissa statens fordringar, m. m. (avskrivningskungörelsen). Enligtkungörelsen skall, när en fordran inte betalas i rält lid, gäldenären skyndsamtuppmanas att fullgöra sin betalningsskyldighet. Följer gäldenären inteuppmaningen skall lämpliga indrivningsålgärder vidtas. Anstånd med betalningkan dock medges. I vissa fall kan statens fordran avskrivas. Sålunda kan enfordran, vars kapitalbelopp är högst , avskrivas om ingen eller endastringa möjlighet finns att få betalning för fordringen eller om indrivningen avden skulle orsaka mer arbete eller kostnad än som är skäligt och indrivningeninte är påkallad från allmän synpunkt. En avskrivning av en fordran medföremellertid inte att gäldenären blir fri från sin skuld.