bet · G301CU6 · 1979-12-31 00:00:00 — I den av sammamotionärer den 4 oktober 1979dagtecknade motionen 1979/80:13 (m) föreslåsriksdagen hemställa att regeringen fastställer att naturreservatet fastställsenligt beslut . Som framgått av den ovan lämnade redovisningen harregeringen beslutat att ett område om 1 800 ha skallskyddas som interimistiskt naturreservat. Utskottet finner inte anledningföreslå att hos regeringen anhålla om ändring av delta beslut.Motionen 1979/80:13 (m) avstyrks med hänvisning härtill. Inte heller finner utskottet sig kunna tillstyrkaförslagen i motionen 1978/79:2698 (m) yrkandena 1 och 2. Utskottet förutsätteratt såväl reservatets omfattning som reservalföreskrifterna utformas så att bl.a: de areella näringarnas intressen i rimlig utsträckning kan beaktas utan attvärdet med naturreservatet behöver uppges. Frågorna får handläggas i denordning naturvårdslagstiftningen föreskriver. Redogörelserna m. m. ipropositionen har inte gett utskottet anledning till några ställningstaganden. CU1979/80:6 23 Vad i avsnittet 2.3.3 ipropositionen anförts om lätortsulvecklingen utmynnar inte i något förslag tillriksdagen. Framställningen - särskilt om den jämförs med de planeringskrav somregeringen ställt i fråga om jordbruksmark - har dock principiellt intresseäven för allmänna bedömningar. En utgångspunkt anges vara alt frågor rörandelätortsulvecklingen fortfarande huvudsakligen hör hemma i den regionalpoliliskaplaneringen och all ansvaret för ställningstaganden lill enskilda tätortersutveckling och utformning skall vila på kommunerna. Ingen ändring har sketteller bör ske i den principiella ansvarsfördelningen mellan stat och kommun.Som tidigare finns del inte skäl att inom den fysiska riksplaneringens ram gåin på de enskilda tätorternas konkreta planering annat än i de fall då fysiskaresurser av riksintresse bör beaktas. Bostadsministern anför emellertid (s. 18) allstatsmakterna har ett självklart ansvar för alt se till att kommunernasplanering sker med beaktande bl. a. av de regionalpolitiska riktlinjerna. Detta"statliga inflytande" skall utövas så all "del innebär minstamöjliga intrång i den kommunala demokratin och självbestämmanderätten".Tre sätt anges på "vilka del statliga inflytandet kan hävdas:underlagsmaterial, krav på konsekvensutredningar och föreläggande omgeneralplanering. Utskottet noterar till en början alt regeringensbefogenhet att kräva fastställd generalplan, eventuellt i förening med ettbyggnadsförbud, gäller endast till förmån för i den fysiska riksplaneringenfastlagda riktlinjer. Delta instrument kan sålunda inte användas för att främjaregionalpolitiska syften. Kravet på konsekvensutredningar beskrivs så att"regeringen kan . . . hävda all kommunerna som grund för sinaställningstaganden bör ha en utredning och planering som i erforderligutsträckning belyser vilka konsekvenserna blir av olikahandlingsalternativ". De statliga myndigheterna kan tillse att kravenfullföljs bl. a. vid fastställelseprövning av kommunala planer. Det sägs attdel där ankommer på de statliga myndigheterna att pröva om man i den kommunalaplaneringen i erforderlig grad har beaktat "de allmänna mål och riktlinjerför planeringen som statsmakterna har ställt". När det gäller deregionalpoliliska målen - även uttryckta i ortsplan och planeringstal -framhålls dock att de endast är vägledande och inte utgör bindande ramar förden kommunala fysiska planeringen, vars resultat måste innehålla visst utrymmeför oförutsedd utveckling och för en långsiktig handlingsfrihet. Enligt 2 §förordningen (1979:657) om länsplanering skall länsplaneringen utgöra "ettunderlag för samordning mellan regionalpoliliska åtgärder och annan statligverksamhet" och bedrivas så all den också kan utgöra "en grund församordning mellan regionalpoliliska åtgärder och annan statligverksamhet". Kommunerna skall utgöra planeringsenheler om inte regeringenför särskilt fall bestämmer annat. CU 1979/80:6 24 Frågorna om ett beaktande i denkommunala fysiska planeringen av regionalpolitiska intentioner har tagits uppäven i motioner. I motionen 1978/79:2700 (s) yrkandena 3 och 4 (delvis) hävdasatt den kommunala tätortsplaneringen inte skall påverkas av andra statligaintressen än riktlinjer i den fysiska riksplaneringen liksom att det finns enrisk för all regionalpolitiska uttalanden under hand i skilda sammanhang fårkaraktär av riktlinjer för även den inomkommunala planeringen. Om det centralt gesvissa områden för tätortsutbyggnad blir kommunens roll endast att fylla uppdessa ytor med detaljplaner. Vidare föreslås i motionen 1979/80:38 (c) bl. a.att bör ge regeringen till känna att det kan finnas en risk för attriktlinjerna i den fysiska riksplaneringen endast vägs mot länsplaneringens mål- något som inte ger garanti för en allsidig bedömning. års utgångspunkter för den fysiskariksplaneringens uppgifter och organisation lade fast en vidgad integrationmellan fysisk riksplanering, regionalpolitisk planering, industripolitiskplanering och transportplanering. Detta ställningstagande utgick från denstatliga sektorn och påverkar därmed inte direkt gränserna mellan de statligaoch kommunala kompetensområdena. Det ligger å andra sidan i den kommunalaplaneringens natur att motsvarande överväganden görs där och att de avnaturliga skäl påverkas av förhållanden även utanför kommunens område. Närsålunda t. ex. sysselsättnings- och trafikfrågor aktualiseras i den kommunalaplaneringen blir effekterna av de statliga regionalpoliliska riktlinjerna enrealitet som påverkar de kommunala bedömningarna. Detta innebär emellertid inteatt de regionalpolitiska riktlinjerna formellt binder kommunens handlande idess fysiska planering. Mot bakgrund av del anförda konstaterar sålunda utskottetatt det i princip inte skett några förskjutningar av gränsen mellan detstatliga och det kommunala inflytandet. Det förhållandet att regeringen ställtvissa kommunala planöverväganden som förutsättning för bedömningar av om t.ex. jordbruksmark skall få tas i anspråk ändrar i sak inte gällande utgångspunkter.Svårigheten uppkommer närmast när regeringen kräver regionala bedömningar överkommungränserna. Enligt utskottels mening har emellertid inte heller krav avdenna typ formulerats så att de innebär något principiellt avsteg från gällandefördelning av planeringsbefogenheterna. Syftet med motionen 1978/79:2700 (s)yrkandena 3 och 4 (delvis) får anses tillgodosett. Det senast anförda knyter också antill den nämnda motionen 1979/80:38 (c) med förslag om ett uttalandebeträffande riskerna av att den fysiska riksplaneringens intressen endast vägsmot länsplaneringens mål. Motionärernas farhågor i denna del torde härrörafrån den sammanvägning av de statliga intressena som i första handlänsstyrelsen har att göra. När - som avsikten är - dessa sammanvägda intressen ställs mot de kommunala CU1979/80:6 25 önskemålen i samråden bör förutsättningar uppstå för denallsidiga bedömning som motionärerna syftar till. En avsedd tillämpning avsamrådsförfarandet tillgodoser motionärernas intresse. Ett föreslagetriksdagens uttalande kan inte anses erforderligt. Det anförda visar emellertid attgrunderna för samordningen av riksintressen inom den fysiska riksplaneringen,den regionalpolitiska planeringen och trafikplaneringen inte är klartdefinierade när det gäller att ge uttryck åt dessa intressen i fysisköversiktlig planering. Inte heller det avlämnade förslaget till en ny plan- ochbyggnadslagstiftning redovisar sådana överväganden. Det förhållandel altfrågorna kan vara komplicerade bör enligt utskottets mening inte hindra altutgångspunkterna och de skilda intressena karlläggs saml all överväganden görsom en vidgad samordning även inom den fysiska planeringens ram. mening bör därför påkalla ett angivet arbete genom alt somsin mening ge regeringen till känna vad utskottet anfört. Den redogörelse sombostadsministern lämnar till statsrådsprotokollet har i sak inte gett anledningtill särskilt uttalande. Utskottet vill dock härtill notera att deplaneringsinsalser som direkt kan kopplas lill av godtagna riktlinjeri den fysiska riksplaneringen i just denna del är relativt begränsade. Dessariktlinjer (CU 1975/76:2 s. 7) innebär i huvudsak alt planeringen inom områdenaskall utgå från del angivna syftet att åstadkomma en avsedd markanvändning -delta då förutsatt på översiktlig nivå. Det kan i den fortsatta behandlingenvara av värde att mer konsekvent från en tillämpning av riktlinjerna skilja utde samhälleliga intressen som formulerats eller övervägs inom ramen för enallmän fritids- och lurislpolitik. Bedömningar i dessa delar faller inte utansärskilt beslut in under den fysiska riksplaneringens ram. Denna skillnadmellan riktlinjer i den fysiska riksplaneringen och sektorsbetingade ellerallmänna statliga bedömningar med effekter i den fysiska planeringen kan även iandra sammanhang böra uppmärksammas. 3.6.1 Naturvårdsfrågor m. m. I motionen 1978/79:2698 (m)yrkandet 3 hemställs att hos regeringen anhåller om översyn avbestämmelser för dispensförfarande och handläggning av överklagningsärende av imotionen angivna frågor. Motionärerna torde därmed avse alt påkalla en ändringav gällande lagstiftning i syfte att förenkla handläggning beträffande ärendenom bildande av naturreservat. CU 1979/80:6 26 Decentraliseringsulredningen har iett delbetänkande - Decentralisering av beslut inom naturvården (Ds Kn 1977:4)- behandlat bl. a. berednings-och beslutsprocessen i naturvårdsärenden. Vidarehar i skrivelse till tagit upp vissafrågor om handläggningen enligt naturvårdslagstiftningen m. m., frågor somäven tagits upp i det nu behandlade motionsyrkandel. Enligt vad utskotteterfarit kommer alt föreläggas förslag om vissa ändringar i dennalagstiftning. Eftersom sålunda ett arbete om handläggningsoidiiing m. m. inaturvårds-ärenden pågår inom regeringens kansli finner utskottet det intelämpligt att föreslå att tillstyrka motionen 1978/79:2698 (m)yrkandet 3. Yrkandet 4 i den nu behandlade motionen innebär attriksdagen skall besluta alt berörda markägare tillerkänns skälig ersättning fördel intrång som bildandel av tillfälliga naturreservat medför. Inaturvårdslagen intagna ersättningsbestämmelser medger att ersättning i vissafall kan utgå för område som skyddats interimistiskt enligt naturvårdslagen.Enligt utskottets mening finns inte tillräcklig anledning för attbesluta om ändring av ersättningsreglerna i den nu aktuella frågan. Motionen1978/79:2698 (m) yrkandet 4 avstyrks sålunda. Ett rikdagens uttalande om att ersättningsmark skallgaranteras berörda markägare vid bildandet av naturreservat m. m. begärs i motionen1978/ 79:2698 (m) yrkandet 5. I motionen 1978/79:487 (c) föreslås riksdagenbesluta uttala all statlig ersätlningsmark skall erbjudas markägare som tvingasavstå mark till naturreservat m. m. När naturreservat bildas har fastighetsägare rätt lill ersättningav kronan i vissa fall. I fråga om ersättning gäller expropriationslagen(1972:719) i tillämpliga delar om avvikande bestämmelse inte meddelas inaturvårdslagen. I expropriationslagen (2 kap. 12 §) har angivits attexpropriationstillstånd inte skall meddelas om ändamålet lämpligen börtillgodoses på annat sätt. Denna regel har ansetts vara ett uttryck för enprincip om att frivilliga uppgörelser först bör undersökas innan expropriationsker. Detta innebär inte någon skyldighet för den exproprierande att sökatillhandahålla ersätlningsmark. Med anledning av motionärernas förslag om alt statligersätlningsmark skall garanteras vill utskottet vidhålla sin tidigare (CU1977/78: ly) uttalade mening att en allmän princip bör vara att staten videxpropriation inte skall ha att följa särskilda kompensationsgrunder. Dennauppfattning delades av försvarsutskottet (FöU 1977/78:11). Civilutskoltel vill därutöver framhålla vikten av alt rimligaavvägningar görs så all del blir möjligt att tillgodose såväl de areellanäringarnas som naturvårdens intressen i de fall då konflikter dem emellanföreligger. Utskottet är inte berett föreslå göra ett i motionerna1978/79:487 (c) och 2698 (m) yrkandet 5 begärt uttalande om ersätlningsmark. Frågan om skydd för våra våtmarker behandlas i motionen1979/80:42 (m). I motionen hemställs all hos regeringen begär alt iden fortsatta CU1979/80:6 27 fysiska riksplaneringen särskilda våtmarksområden bevaras,att värdet med naturreservat inte får äventyras genom otillräckligabestämmelser samt att särskilda medel avsätts så att det blir möjligt att påett lillfredsställande sätt säkerställa vålmarksområdena. I propositionen 1978/79:110 om riktlinjer förskogspolitiken, m. m., anför dåvarande jordbruksministern (s. 54) attnaturvårdsverket inlett en inventering av landets våtmarker. I avvaktan på altdenna inventering avslutas avses införas en generell skyldighet att viaskogsvårdsstyrelsen anmäla våtmarksdikning till för samråd enligtnaturvårdslagen. En första etapp av inventering harredovisats . Verket har också utarbetat en plan för fortsattutredning om våtmarkerna. Enligt rapporten med mark och vatten 2(SOU 1979:54) kommer fortsatta våtmarksutredning och pågåendeinventeringar av olika energikällor med anknytning till våtmarker att geunderlag för mer konkreta avvägningar mellan olika intressen. Utskottet finner detdärför inte lämpligt alt nu ta ställning till hur skyddet för våtmarkerna skallutformas. Motionen 1979/80:42 (m) avstyrks med hänvisning till det anförda. En utredning om skifferbrylingensmiljömässiga konsekvenser begärs i motionen 1978/79:2406 (c) yrkandet II.4.C. Brytning av uran anses inteböra få ske, något som bör ges regeringen till känna. I industriverkets utredning Alunskiffer (SIND PM 1978:2)behandlas frågan om brytning av alunskiffer i . Enligt vad som framgårav propositionen (s. 50) övervägs utredningen inom . Vidarehänvisas i propositionen i samband med redovisningen beträffande Sydbillingen(s. 63) till ett uttalande i propositionen 1978/79:115 om riktlinjer förenergipolitiken enligt vilket en utredning bör tillkallas för att studera ochutvärdera genomförda undersökningar beträffande skifferbrytning. Ensådan utredning avses få i uppdrag att undersöka hur en miljömässigt acceptabelskifferbrytning, om en sådan blir aktuell, skall kunna åstadkom-mas. Yrkandet II.4.Ci motionen 1978/79:2406 (c) om en utredning av skifferbrytningens miljömässigakonsekvenser får anses tillgodosett. Enligt vad utskottet sedermera erfaritkommer utredningen att tillkallas efter folkomröstningen i kärnkraftsfrågan. 1 motionen 1978/79:2079 (c) begärsall förslag med innebörd att statsmakternas godkännande erfordras för slutandeav avtal om ledningsslräckningar för fasta leveranser av elkraft med andraländer. CU1979/80:6 28 erinrar om att det norska hade att godkänna ettavtal om elkraftsleverans mellan Ritsein i och Skjomen i medan iSverige ett motsvarande godkännande av inte var erforderligt. Densvenska regeringen fick ta ställning till ärendet först som koncessionsärende.Enligt motionärerna bör statsmakterna få möjlighet alt ta ställning fill degrundläggande avtalen, ett inflytande som bör avse såväl ledningssträckningarsom fasta leveranser av elkraft, där köparen styr avtalets utnyttjande.Övergångsbestämmelser kan behövas för redan ingångna avtal med grannländernabeträffande ledningar och fasta leveranser av elkraft. Som framgår av propositionen (s. 48-49) har frågan omkraftledningarnas behandling i den fysiska riksplaneringen tidigare behandlatsav . En rapport i fysisk planering har utarbetats. Irapporten föreslås utökat samråd mellan kraflföretag, länsstyrelse och kommunom planering av kraftledningar. I den allmänna promemorian och i vissa avlänsbesluten har regeringen anfört att ytterligare samråd mellan kraftföretagenoch berörda kommuner, länsstyrelser och övriga länsmyndigheter erfordrasbeträffande mark för kraftledningar. Härvid bör den handläggningsordning somföreslås i rapporten kunna tjäna som vägledning. Frågan om kraftledningarnas behandling tas upp i den s. k.PBL-utredningens betänkande Ny plan- och bygglag (SOU 1979:65 och 66 s. 606,685, 855). I syfte all uppnå en bättre samordning mellan beslut enligt plan-ochbygglagen å ena sidan och koncessionsprövningen enligt ellagen å den andraföreslås i utredningen en ändring i sistnämnda lag av innebörden att i dennabör införas en bestämmelse om att koncession inte får meddelas till enkraftledning om detta skulle strida mot en detaljplan eller ett 'markförordnande. I rapporten och vatten 2 (SOU 1979:54 o. 55) anförsalt det är väsentligt att erforderliga markreservationer görs i den komunalaplaneringen för utbyggnader av stamlinjénätet och att bl. a. planverket i enredovisning till regeringen redovisar kraftledningar som är av intresse frånrikssynpunkt. I propositionen 1978/79:115 om riktlinjer förenergipolitiken (bil. 1 s. 243) anförs att det kan bli erforderligt att göraändringar i lagen (1902:71) innefattande vissa bestämmelser om elektriskaanläggningar (ellagen) och att denna fråga övervägs i . () har för avsikt att inom kortlämna regeringen förslag om ändringar i ellagen i syfte att uppnå enytterligare samordning av denna lagstiftning med samhällsplaneringen i övrigt. Frågorna om kraftledningarnas behandling i den fysiskaplaneringen har tagits upp av vid ett flertal tillfällen - avcivilutskottet . Som framgår ovan har dessa frågor därefter ochfrån delvis nya utgångspunkter övervägts även i andra sammanhang. Frågor omändring av ellagen kommer att övervägas i regeringens kansli. Det syns lämpligtatt i detta sammanhang även behandlas den i motionen 1978/79:2079 (c) CU1979/80:6 29 upptagna frågan om i vilken ordning statsmakterna skallbesluta om avtal om fasta leveranser av elkraft med andra länder m. m. nu anfört innebär inte att utskottet uttalat sig för att sådana avtalskall underställas . De förordade övervägandena kommer att geytterligare underlag för ställningstaganden i frågan. Vad utskottet anfört börriksdagen som sin mening ge regeringen till känna. 3.6.4 Fjällområden i och Planeringen av fjällområdena iMalungs och kommuner tas upp i motionen 1978/79:2701 (s).Motionärerna anser det omotiverat att generalplan upprättas för området samtfinner del nödvändigt alt byggandet inom området kan fortsättas enligt redanfastställda detaljplaner och att sådana planer kan fastställas i avvaktan påatt generalplaner färdigställs. I regeringens beslut om utgångspunkterna för del fortsattaarbetet med den fysiska riksplaneringen inom anges (prop. bil.2 s. 114). att efter samråd med planverket ochnaturvårdsverket skall redovisa om den fortsatta planeringen i något ellernågra fjällområden bör ske i generalplanens form. Något beslut om attgeneralplan skall upprättas har sålunda inte fattats. Enligt regeringens ovan nämnda beslut (prop. 2 s.113) boren översyn av helt eller delvis outnyttjade detaljplaner övervägas somett led i strävandena alt tillgodose friluftslivets intressen. Uttalandel, somåterkommer i flera länsbeslut, har emellertid angetts innebära enrekommendation lill länsstyrelserna att ta upp diskussioner med kommunerna ommöjligheterna alt på frivillig väg genom förhandlingar med markägarna få tillstånd en omprövning av vissa fastställda planer. Denna precisering avuttalandet får anses ha undanröjt motionärernas farhågor för ett stopp förbyggandet inom vissa områden i ochh kommuner. Ett tillkännagivande enligt förslaget i motionen1978/79:2701 (s) är sålunda inte erforderligt. 3.6.5 m. m. Det i motionen 1978/79:2077 (c)yrkandet 3 framförda förslaget om en begäran om att regeringen tarinitiativ lill förhandlingar med i syfte att uppskjutanuvarande planer på alt exploatera och angränsande områdenavstyrks med hänvisning till den kompetensfördelning som enligtbyggnadslagstiftningen föreligger i planfrågor. Utifrån nämnda förhållanden föreslås i motionens yrkanden1 och 2 ytterligare inventeringar m. m. Enligt utskottets mening finns det nuinte anledning för att påkalla sådana åtgärder. CU1979/80:6 30 Utskottet har inte funnit anledningatt för egen del ta ställning till vad i övrigt anförts lillregeringsprotokollet och som berelts tillfälle att ta del av.Redovisningen i dessa delar bör läggas fill handlingarna. 1. beträffandevissa principiella frågor att rikdagen avslår motionerna 1978/79:2462 yrkandet2 samt 1979/80:40 och 44 yrkandet 2, 2. beträffandeanspråken på kommunala planeringsinsatser att avslår motionerna1978/79:2700 yrkandet 4 och 1979/80:38 båda i motsvarande del, 3. beträffanderiktlinjer för hushållning ined jordbruksmark att med bifall tillregeringens förslag, med anledning av motionerna 1978/79:2700 yrkandet I och1979/8(1:11 samt med avslag på motionerna 1978/79:2699, 1979/80:1 och 44yrkandet 1 a godkänner vad i regeringsprotokollet förordats och som sin meningger regeringen till känna vad utskottet anfört, 4. beträffanderikdinjer för fritidsbebyggelse alt med avslag på motionerna1978/79:2699 i motsvarande del samt 1979/80:1 i motsvarande del, 2 och 44yrkandet 1 b godkänner vad i regeringsprolokollet förordals, 5. beträffandeutformningen av vissa länsbeslut att avslår motionerna 1978/79:2462yrkandet 3, 2465 yrkandet 6, 2699 i ovan inte behandlad del, 2703, 2704 samt1979/80:12, 38 i motsvarande del och 41, 6. beträffandeutbyggnad av nedre att med anledning av motionerna1978/79:2702 samt 1979/80:39 och 43 som sin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört, 7. beträffandeutredning om vattenkraften i .södra att rikdagen avslår motionen1979/80:37 i motsvarande del, 8. beträffandepröv/7;«gen av utbyggnad av m. m. att avslår motionen1979/80:37 i motsvarande del, 9. beträffandeeffektutbyggnader i att avslår motionen 1978/79:2406yrkandet I1.6.N, 10. beträffande planeringen påHogdalsnäset att som sin mening ger regeringen lill känna vadutskottet anfört, 11. beträffande planeringen i attriksdagen a. avslårmotionen 1978/79:2700 yrkandet 2, b. somsin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört om redovisning lill m. m.. CU1979/80:6 31 12. beträffande planeringen päSydbdlingen att avslår motionerna 1978/79:2698 yrkandena 1 och 2 samt1979/ 80:13, 13. beträffande de regionalpolitiskariktUnjerna, m. m., att avslår motionen 1978/79:2700 yrkandet 3 ochyrkandet 4 i motsvarande del, 14. beträffande vägningar mellan denfysiska riksplaneringen och stadiga regionalpolitiska rikdinjer alt riksdagenavslår motionen 1978/79:38 i motsvarande del, 15. beträffande grunderna församordning av vissa riksintressen att som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört, 16. beträffandenaturvårdslagstiftningen ni. m. att avslår motionen 1978/79:2698yrkandena 3 och 4, 17. beträffande ersättningsmark altriksdagen avslår motionerna 1978/79:487 och 2698 yrkandet 5, 18. beträffande våtmarker att riksdagenavslår motionen 1979/ 80:42, 19. beträffande skifferbrytning attriksdagen avslår motionen 1978/79:2406 yrkandet II.4.C, 20. beträffande planering förkraftledningar alt med anledning av motionen 1978/79:2079 som sinmening ger regeringen lill känna vad utskottet anfört, 21. beträffande fjällområden i Malungoch att avslår motionen 1978/79:2701, 22. beträffande m. m.att avslår motionen 1978/79:2077, 23. beträffande regeringens redovisningi övrigt all lägger propositionen 1978/79:213 i motsvarande del tillhandlingarna. På civilutskottets vägnar . Närvarande: . Maltsson (c), Per (), (), (), (), (), (). (), (), (), (), (), (), () ochKerstin i (c). CU1979/80:6 32 , och (alla m)anser att dels den del av utskottetsbetänkande på s. 14 som börjar "Enligt utskottets" och slutar"till känna" bort lyda: Enligt utskottets mening har inganya omständigheter framkommit som föranleder en ändring av tidigarebeslut. Det måste anses principiellt olämpligt att ta ställning lill förslag omändrade riktlinjer för vattenkraftsutbyggnaden på grund av ensidigt påbevarandeintressena riktade argument och sålunda utan avsedd vägning motenergiproduktionsintressena. Motionerna avstyrks därför. Del bör noteras all allmänna planeringssynpunkter kan kommain i lillståndsövervägandena även beträffande älvsträckor som inteundantagit från utbyggnad. dels utskottet under 6 bort hemställa: