bet · G301KrU1 · 1979-12-31 00:00:00 — medanledning av motion om besvär vid arrende av kyrklig jord I motionen 1978/79:262, vars behandling på förslagav kulturutskottet i betänkandet 1978/79:34 uppskjutits till /80,har () och () yrkat att hosregeringen begär förslag till sådan ändring i lagstiftningen om förvaltning avkyrklig jord att motionens krav tillgodoses. Vad motionärerna önskar är dels att enskild personskall få rätt att anföra besvär över beslut om fastställande av arrendevillkorbeträffande viss kyrklig jord, dels att en ny besvärsinstans ovanförstiftsnämnden skall införas i dylika mål. Enligt lagen (1970:939) om förvaltning av kyrkligjord 1 § avses med kyrklig jord löneboställe, prästgård, församlingskyrkasfastighet, prästlönefondsfas-tighet, kyrkofondsfastighet, domkyrkas fastighetoch biskopsgård. Hit hör däremot inte jord som en kyrklig kommun köper föruttaxerade medel för att använda exempelvis som tomt för ett församlingshem. Löneboställesskog förvaltas av stiftsnämnden, löneboställe i övrigt av vederbörande pastorat(9 §). Sådantlöneboställe som inte förvaltas av stiftsnämnd får av förvaltaren (dvs.pastoratet) upplåtas på arrende för jordbruk endast på de arrendevillkor somboställsnämnden fastställer (15 §). Boställsnämnderfinns i varje stift till det antal som regeringen bestämmer. Varje nämnd består- förutom av ordförande - av två ledamöter vilka båda skall ha insikt ijordbruk. Ledamöterna utses av . Den ene av de två ledamöterna vidsidan av ordföranden skall vara arrendator, och den andre, som ej får varaarrendator, skall utses efter förslag av sammanslutning som företräderpastoraten i stiftet (7 §). Förvaltningenav löneboställe skall "inriktas på att egendomens avkastningsförmågatillgodogöres på ekonomiskt bästa sätt. Naturvårdens och kulturminnesvårdensintressen skall beaktas i skälig omfattning" (14 §). fattar enligt kyrkliga förvaltningslagen kan överklagas hosstiftsnämnden men endast av den som förvaltar egendomen, dvs. såvitt gällerlöneboställe som ej förvaltas av stiftsnämnden av pastoratet (30 §). Beslut som stiftsnämndfattar i fråga som fullföljts dit kan inte överklagas - KrU 1979/80:1 2 stiftsnämndenär alltså i dessa fall sista instans (förordningen 1971:860 om förvaltning avkyrklig jord 110 §). Avkastningenav löneboställe som förvaltas av pastorat ingår i pastoratetsprästlönetillgångar. Avkastningens storlek påverkar behovet av tillskott avskattemedel för bestridande av de avlöningskostnader som pastoratet skall svaraför. Motionsyrkandetmotiveras i motionen på följande sätt. Detta att ingen annan än jordförvaitaren kan anförabesvär över boställs-nämnds beslut är klart otillfredsställande, liksom attingen överinstans över stiftsnämnden finns, där av den fattade beslut kan bliprövade. Beslutfattade av kommunfullmäktige i den borgerliga kommunen kan i sak överklagas avenskild person. Samma förhållande borde också gälla beslut om arrendesättningav kyrklig instans. Klartoskäliga arrenden har enligt vår uppfattning fastställts. Pastoratet harhärigenom erhållit lägre inkomster, inkomster som församlingsborna i ställetfår tillskjuta i form av ökad utdebitering. Att en överinstans över stiftsnämndentillskapas för överprövning är alltså påkallat. Härigenom skapas ocksågarantier för att större enhetlighet vid arrendesättning blir genomförd. I motionen redovisas siffror som gäller två olikakyrkliga arrenden. Arrendeavgiften är i dessa fall 338 resp. . Motionärerna uppger att lantbrukare som arrenderar privatägd jord avmotsvarande kvalitet i samma trakt betalar en årlig arrendeavgift som liggermellan 800 och . Vid förra behandlades en motion av sammamotionärer vilken också gällde besvär vid arrende av kyrklig jord. I dennamotion yrkades sådana ändringar i berörd lagstiftning att församling,församlingsmedlem och arrendator skulle få rätt att besvära sig över beslutbåde av boställsnämnden och av stiftsnämnden i fråga om fastställande avarrendevillkor för löneboställe. Denna motion avstyrktes av kulturutskottet(KrU 1978/79:4) och avslogs av . 1 motionen aktualiseras förfarandet vidfastställandet av kyrkliga jordbruksarrenden. Främst avsos arrenden avlöneboställen som förvaltas av vederbörande pastorat, men formuleringen imotionen är sådan att även andra slag av kyrklig jord kan vara åsyftade. Motionärernapåpekar att arrendeinkomsterna har betydelse för stoHeken av den kyrkligautdebiteringen. Av den anledningen bör de enskilda människorna, som berörs av KrU 1979/80:1 3 möjlighetatt påverka arrendevillkoren. Utskottethar i det föregående redogjort för vissa bestämmelser i gällandeförfattningarom förvaltningen av kyrklig jord. Av denna redogörelse framgår attlöneboställe får upplåtas på arrende för jordbruk endast på de arrendevillkorsom vederbörande boställsnämnd fastställer. Detta innebär att det i varjeenskilt fall är en sakkunnig nämnd som beslutar om arrendebeloppets storiek.Nämndens beslut kan sedan överklagas hos ytterligare en nämnd som inrymmersakkunskap, nämligen stiftsnämnden. Utskottetanser inte att det anförts tillräckliga skäl för att införa en möjlighet att fåarrendefrågan prövad i ytteriigare en instans och inte heller för ett beslut omatt enskild församlingsmedlem skall få rätt att anföra besvär över boställsnämndensbeslut i ifrågavarande fall. Utskottet avstyrker motionens yrkande om attriksdagen hos regeringen skall begära förslag om ändring i lagstiftningen omförvaltning av kyrklig jord. att avslårmotionen 1978/79:262. Närvarandevid ärendets slutbehandling: (), (), (), (), (), (), CatarinaRönnung(s), (), i Kumla (s), (), (), (), (), LennartBladh (s) och (m). GOTAB6273't Slockholm 1979