bet · G301LU15 · 1979-12-31 00:00:00 — betänkande 1979/80:15 med anledning av motion om ändring av bestämmelserna ibokföringslagen om räkenskapsår I motionen 1978/79:859 avBengtSjönell(c) yrkas att ändrar 12 S bokföringslagen så att bruteträkenskapsår även kan omfatta tiden . har avgivit yttrande i ärendet. Yttrandet(SkU 1979/ 80:2 y) har fogats till detta betänkande som bilaga 1. Remissyttranden över motionen har vidare inhämtats frånbokföringsnämnden, . () samt Svenska foderämnes- och spannmålsimportörers förening.Därjämte har i ärendet inkommit en skrivelse från två enskilda förelag. Ensammanställning av remissyttrandena och skrivelsen finns på s. 6-9. Företrädare för och riksskatteverkethar inför utskottet lämnat en redogörelse för och synpunkter pådispensgivningen enligt 12 S första stycket bokföringslagen. Gällande rätt m. ni. Bestämmelser om räkenskapsår finnsintagna i 12 § bokföringslagen. Huvudregeln är att räkenskapsåret skall och överensstämnia med kalenderåret. Annat räkenskapsår änkalenderår (brutet räkenskapsår) får användas men skall då omfatta antingentiden den I maj-den 30 april, den 1 juli-den 30 juni eller den 1 seplember-den31 augusti. Föreligger synnerliga skäl, kan regeringen eller myndighet, somregeringen bestämmer, medge att annan period av skall utgöraräkenskapsår (12 § första stycket). Regeringen har delegerat dennadispens-givning till . Bokföringsskyldig, som vid lagens ikraftträdande den 1januari 1977 tillämpade annat brutet räkenskapsår än de ovan medgivna, harenligt övergångsbestämmelserna (p. 5) haft skyldighet att genom avkortningeller förlängning av det brutna räkenskapsår som började närmast efter den 1januari 1977 anpassa därefter följande räkenskapsår till de nya bestämmelsernaom vilka tidsperioder som kan utgöra räkenskapsår. Bokföringslagen innehålleringa bestämmelser om påföljd för underlåtenhet att följaövergångsbestämmelserna. För annan omläggning av räkenskapsåret än nu sagts krävssom regel tillstånd. Om brutet räkenskapsår tillämpas, får dock enligt 12 Stredje I 1979/8(1. LU 1979/80:15 LU 1979/80:15 2 stycket omläggning av räkenskapsåret lill kalenderåralllid ske. Skall i ett sådant tall omläggning däremot ske till annat bruteträkenskapsår eller vill rörelseidkare, som har kalenderår soni räkenskapsår,övergå lill brutet räkenskapsår krävs särskilt tillstånd av länsstyrelsen.Sådant tillstånd får ej avse bokslut än , den30 juni eller . Vidare skall den som är bokföringsskyldig i frågaom flera rörelser använda samma räkenskapsår för dessa. oni ej synnerliga skälföranleder annat. Från nu angivna regler gäller vissa undantag. Sålunda låromliiggning av räkenskapsår ske utan särskilt tillstånd i syfte att få sammaräkenskapsår för flera rörelser eller inoni en koncern. Vidare kanräkenskapsåret förlängas eller förkortas i vissa situationer, t. ex. när enrörelse övergår lill annan innehavare eller upphör. 1 motionen anförs att det inomspannmålsliandelii av ålder har brukals ett räkenskapsår soni slutat per den 30september eller . Anledningen härtill har varit att skörden viddenna tidpunkt är bärgad och uppköp skett från odlarna. De företag som handlarmed spannmål har då maximalt lager och kan göra maximal lagernedskrivning vidbeskattningen. Om företagen måste ha kalenderåret som räkenskapsår, skulle debli obenägna att teckna avtal med regleringsorganel Svensk spannmålshandel omleverans av spannmål för export , när de högsta priserna kanerhållas på världsmarknaden, eftersom detta skulle medföra upplösning av denlagerreserv som byggts upp . Företagen skulle då enligtmotionären gå miste om de s. k. prestations- och terminstillägg som utgårutöver inlöscnpriscrna. Motionären anför vidare att spannmålshandlarna i Skånepå grimd av att skördearbetet där är färdigt tidigare än i landet i övrigl kananvända som bokslutsdag och därigenom kan tillgodogöra sig såvälmaximal lagernedskrivning som prestations- och tcrminstillägg. Motionären upplyser vidare att dispens har sökts frånbestämmelserna om brutet räkenskapsår av ett antal företag inom branschen menatt dispensansökningarna avslagits. Om inle branschen medges rätt att ha deträkenskapsår som motionären förordar blir resultatet sannolikt attregleringsorganet måste ta i anspråk mer regleringsniedcl för att bibehållavinstniargi-nalcn på nuvarande nivå hos spannniålshandlania. För alt undvika ensådan ordning och för alt vinna likställighet mellan handlare i ochövriga landet förordar motionären alt brutet räkenskapsår medges alla förperioden den I november-den 31 oktober. LU 1979/80:15 3 Vissa uttalanden under förarbetena till bokföringslagen Frågan om räkenskapsåretsförläggning i tiden var föremål för ingående överväganden underriksdagsbehandlingen av propositionen (1975:104) med förslag till nybokföringslag. I propositionens förslag hade 12 S samma lydelse som den avriksdagen antagna bestämmelsen med undantaget att enligt propositionens förslagskulle rörelser som startades efler lagens ikraftträdande vara skyldiga att somräkenskapsår alltid ha kalenderår. I propositionens förslag saknades vidaredispensbeslämmelsen. Propositionen föranledde flera motionsyrkanden som syftadetill att i större utsträckning göra det möjligt för de bokföringsskyldiga attanvända brutet räkenskapsår. Olika förslag till lösning av frågan anvisades. motion föresfogs att också nystartade företag borde få använda bruteträkenskapsår efter tillstånd av länsstyrelse på samma villkor som föreslogsgälla beträffande existerande företag. I två andra motioner hemställdes attsåväl existerande som nystartade företag utan tillståndsprövning skulle fåanvända brutet räkenskapsår med vissa i lag fixerade bokslutstidpunkter. I denena motionen godtogs därvid propositionens förslag om alt brutet räkenskapsårendast skulle få avslutas i samband med halvårsskifte eller tertialskifte. andra motionen föreslogs i stället att brutet räkenskapsår måste anknytatill utgången av de tvåmånadersperioder som gäller förmervärdeskatteredovisningen (dvs. börja med ojämn och sluta med jämnkalendermånad). I ytterligare två motioner framfördes mera generellt utformadekrav på valfrihet i fråga om redovisningsperiod för såväl existerande somnystartade företag. I sitt av godkända belänkande (LU 1975/76:15)uttalade utskottet-efter att ha inhämtat yttrande från skatteutskottet-attfrågan om räkenskapsårets förläggning borde avgöras med utgångspunkt i följandeöverväganden. Som framhållits av deremissinstanser som företräder skatteintressen samt av skatteutskottets majoritetär den nuvarande möjligheten att fritt bestämma redovisningsperiod integodtagbar med hänsyn till de problem som uppkommer vid beskattningen. Enbristande överensstämmelse mellan bolagens och delägarnas beskattningsårförsvårar i hög grad taxeringskontrollen. I de fall då rörelsens räkenskapsårtid efter annan växlas, ökar givetvis dessa kontrollsvårigheter. Ävenbeträffande enskild näringsidkare uppkommer härvidlag kontrollproblem. Genomatt utnyttja möjligheten att förlänga räkenskapsåret kan vidare beskattningenav rörelseinkomst skjutas upp ett helt kalenderår. Förfarandet kan efler en tidupprepas och medför förutom kontrollsvårigheter en inte avsedd skattekredit.Den nuvarande valfriheten medför också svårigheter för skatteadministrationen,främst då det gäller samordningen av inkomsttaxeringen och redovisningen avmervärdeskatt. Som föredragande statsrådet understrukit kan inte deskattemässiga hänsynen få vara ensamt avgörande när det gäller att ta ställningtill frågan om brutna räkenskapsår skall tillåtas. 1* 1979180. LU 1979/80:15 4 att det med hänsyn till bokföringsbyråernas ochrevisorernas arbetsbelastning f. n. inte finns praktiska förutsättningar föratt samtliga bokföringsskyldiga skulle kunna ha kalenderåret som bokföringsår.Utskottet hänvisar också till statsrådets uttalanden om alt det för en delbokföringsskyldiga kan vara lämpligt att låta räkenskapsåret sluta vid den tidpunktpå året när den ekonomiska aktiviteten är låg, liksom att det ibland kan varasärskilt motiverat att varje räkenskapsår får omfatta en obruten säsong i rörelsen. Utskottet medger likväl att de skattemässiga synpunkternahar en sådan tyngd att det är nödvändigt att den nuvarande valfriheten i frågaom räkenskapsperiod begränsas. Ett villkor för att brutet räkenskapsår överhuvud skall få användas måste således vara att redovisningsperioden anknytertill vissa i lag fixerade bokslutstidpunkter, vilka är lämpliga med hänsyn tillsamhällets skattekontroll. Vidare måste rätten till omläggning avräkenskapsåret inskränkas till fall då ett godtagbart sakligt skäl kan påvisasför omläggningen. Den reglering av hithörande frågor som föreslås ipropositionen beträffande existerande företag utgör enligt utskottets meningen skälig avvägning mellan de olika synpunkter som härvidlag gör sig gällande.Utskottet tillstyrker därför lagförslaget i denna del. Däremot kan utskottet inte biträda den ordning somföreslås beträffande nystartade rörelser. Enligt propositionen skall sådanrörelse i princip sakna rält att använda brutet räkenskapsår. Utskottet delarmotionärernas bedömning att det är olämpligt all i detta avseende göra skillnadmellan existerande och nystartade företag. Även nystartade rörelser kan ju varautpräglat säsongbetonade och därför ha behov av att få tillämpa annaträkenskapsår än kalenderåret. Efter hand som nya företag startas och äldreföretag läggs ned leder vidare propositionens förslag till att bokföringsbyråeroch företagsrevisorer får en orimligt betungande arbetsanhopning under våren.Utskottet anser i likhet med motionärerna att följden av en sådan utvecklingför den enskilde näringsidkarens del torde bli en försämrad och fördyradservice från bokföringsbyråernas och redovisningskonsulternas sida. Likasåkommer en säsongsvis uppskruvad efterfrågan på kvalificerade revisorer att ledatill att många företag ej kan få den revisor som de anser lämplig föruppdraget. Som framgår av vad utskottet ovan anfört, utgör enligtutskottets åsikt de regler som föreslås gälla för de existerande företagen enskälig avvägning mellan samhällets krav på ordning och reda ibokföringsväsendet och det ekonomiska livets intresse av flexibilitet i frågaom valet av redovisningsperiod. Dessa regler får anses tillgodose högt ställdakrav från taxeringssynpunkt och bör därför enligt utskottets mening utanolägenhet kunna tillämpas generellt, dvs. även på nytillkommande rörelser.Utskottel förordar därför att med anledning av motionerna 1975:2169(yrkandet 1), 1975:2171, 1975:2174 (yrkandet 3), 1975:2176 och 1975:2178beslutar om sådana ändringar i 12 § förslaget till bokföringslag alt ävenrörelse som startas efter lagstiftningens ikraftträdande skall få rätt attanvända brutet räkenskapsår under samma förutsättningar som föreslås gällabeträffande existerande företag. I samband med utskottets behandling av lagförslaget harfråga uppkommit om det finns skäl att öppna möjlighet till dispens frånreglerna om vilka tidsperioder som kan utgöra räkenskapsår. Som exempel päsituationer där dispens borde kunna komma i fråga vill utskottet peka på desärskilda LU 1979/80:15 5 förutsättningar som gäller för verksamheten i (). beträffande SAS är godkänt av de treskandinaviska parlamenten och regeringarna och föreskriver perioden den 1okto-ber-den 30 september som räkenskapsår. Under åberopande härav har SASsvenska moderbolag () i skrivelse till utskottet framställtönskemål om att få behålla detta räkenskapsår. I skrivelsen framhålls att det ivårt land torde finnas andra företag som i här berört avseende befinner sig ien situation jämföriig med den som råder för ABA och SAS och med demassocierade företag. Även har inför utskottet understrukitbetydelsen av att förutsättningarna för internationella samarbetsavtal interubbas av den nya svenska bokföringslagstiftningen. har tillstyrkt genom särskilda dispensregler öppnar möjlighet alt tillgodose sådana meraextraordinära behov av brutet räkenskapsår varom här är fråga. Utskottet anser mot bakgrund av den ovannämndaframställningen att det är nödvändigt att det i bokföringslagen intasbestämmelser som gör det möjligt alt efter prövning i det särskilda falletmedge undanlag från reglerna om vilka tidsperioder som kan utgöra räkenskapsår.Inom ramen för den kontroll som en dispensmyndighet kan utöva finns det då möjlighetatt ta hänsyn till särskilda omständigheter av sådan art som anförts iskrivelsen från ABA och som undanlagsvis kan motivera ett avsteg från reglernaom räkenskapsårets tidsmässiga förläggning. Med hänsyn till de förutsättningarsom bör gälla för dylika medgivanden och till att antalet dispensärenden tordebli begränsat bör dispensprövningen ankomma på regeringen eller myndighet somregeringen bestämmer. Utskottet förordar att en dispensregel av denna innebördinförs i 12 § första stycket förslaget till bokföringslag. Utskottet villunderstryka all avsikten är att dispensbestämmelsen bör tillämpas mycketrestriktivt. Detta markeras i lagtexten genom att synnerliga skäl måsteföreligga för alt dispens skall kunna ges. Svenska foderämnes- ochspannmålsimportörers förening. och Svensksparmmälshandel tillstyrker motionsförslaget. avstyrker enökning av antalet tillåtna perioder för räkenskapsår men ifrågasätter eneventuell ändring av dispensreglerna. avstyrker bifall tillmotionen. Svenska foderämnes- och spannmålsimportörers förening villtill alla delar bekräfta riktigheten av motionens redogörelse för innebörden avde nya reglerna om bokslutsdatum för spannmålshandeln. Enligt föreningen harflertalet av företagen i branschen av ålder haft bokslut per den 30 septembereller . Detta har tett sig naturligt eftersom årets skördar varitbärgade och inlevererade till spannmålshandeln vid angivna tidpunkter.Lagerhållningen inom företagen har haft sin störstaomfattning, och möjligheten fill lagernedskrivning har sålunda varit maximal.Denna lagernedskrivning har varit fullt lojal från skattesynpunkt, och frånmyndigheternas sida har densamma alltid godtagits. Föreningen vill i dettasammanhang särskilt understryka att lagerfunkfionen varit den för LU 1979/80:15 6 branschen centrala, i vilken betydande kapital bundits. 1den mån annat datum för bokslut skulle bli nödvändigt, skulle detta komma attengångsvis leda till framtagning till beskattning av varulagerresérv medåtföljande menliga konsekvenser för företagens konsolidering. Föreningentillstyrker därför motionsförslaget. Svensk spannmålshandel (SSH) som aren ekonomisk föreninglämnar i sitt remissvar följande redogörelse för spannmålsbranschen. SSH har enligt beslut av riksdagenoch efter närmare direktiv av statens jordbruksnämnd att bl. a. inlösa och medbiista utbyte avyttra på export den spannmål som inte åtgår för den inhemskaförsörjningen. Föreningen räknar bland sina medlemmar samtliga privata ochprodiicentkooperativa spannmålsföretag av betydenhet inom landet. Produktionen av spannmål har ökatkraftigt medan konsumtionen endast stigit marginellt. De årliga överskotten hardärför vuxit väsentligt och exporten har igenomsnitt överstigit 1,2 miljoner lon spannmål . En framgångsrik avyttring av kvantiteter i dennastorleksordning förutsätter en noggrann planering, vad gäller såväl denfysiska hanteringen som försäljningsverksamheten. Världsmarknadspriserna förspannmål har fluktuerat starkt under inflytande av ändringar itillgångs- och efterfrågesitualionen. För att kunna planera försäljningen ochutnyttja marknadsläget måste föreningen ha. icke blottkännedom om överskottens storlek, ulan även möjlighet att disponera varan.Under årets sista kvartal är handeln på världsmarknaden som intensivast, exportprisernai regel fördelaktigast och Svensk Spannmålshandels-kostnader som lägst. I princip bör spannmålsöverskotten lastas ut underperioden seplcm-ber-juni, men till följd av isförhållandena under förstakvartalet blir skeppningssäsongen oftast kortare. Den lid som står tillförfogande måste utnyttjaseffektivt med beaktande avhamnresurserochfartygstillgång. Varje förlängning av skeppningssäsongen betyder väsentligtökade kostnader för föreningen med hänsyn till de ersättningar för lagring ochräntekostnader föreningen har att betala. Successiva leveranser underskeppningsperioden är vidare ofta ett krav som framförs från de utländskaköparna. Det har särskilt betonats i långsiktiga leveransavtal, som slutits mednärliggande, ur föreningens synpunkt angelägna marknader, vilka är av storbetydelse för avsättningen av svensk spannmål. Enligt gällande riksdagsbeslut sker hembud avöverskottsspannmål den . Att disponera överskollen först vid denna tidpunktvore praktiskt omöjligt - ur försäljningssynpunkl, ur lagrings- ochskeppningssynpunkl och med hänsyn till de stora ekonomiska konsekvenserna förföreningen. 1 detta sammanhang må erinras om det ökade ansvar för kostnaderna isamband med avyttring av överskottsproduklionen av spannmål, soni samhället ioch med riksdagsbeslutet påtagit sig. SSH anför vidare att föreningensökt på frivillighetens väg komma överens med handeln om leveranser av vissa delar av det preliminärt beräknade överskottet, varvidekonomisk stimulans ulgålt. Handeln har ställt sig förstående, men harunderstrukit de problem som uppkommit med hänsyn till de stora investeringarman nödgats göra för all LU1979/80:15 7 omhändertaga de ökade spannmålsvolymerna samt de negativakonsekvenserna av en minskning av bokslutslagren. Mot denna bakgrund har detför föreningen varit synnerligen tillfredsställande alt den samladelantmännen-organisationen stått i begrepp att ändra räkenskapsåret till Inovembei--. Flertalet privata spannmålsföretag har av tradition haftbokslutsdag , vilket väsentligt underlättat för föreningen altfullfölja sina leveransåtaganden . Enligt föreningen gör den nyabokföringslagen det emellertid omöjligt att använda sig av dettabokslutsdalum. SSH vill därför varmt tillstyrka att 12 § i bokföringslagen(1976:125) ändras, så alt brutet räkenskapsår även kan omfatta tiden 1november-31 oktober. Därigenom skulle föreningen ges möjlighet alt avsättaöverskotten med så begränsad belastning för del allmänna som möjligt.Förutsättningarna för att utnyttja de internationella marknadsförhållandena,att träffa avtal om , successiva långsikliga leveranser utan långtgåendeekonomiska stimulansåtgärder till handeln och att hålla nere de storakostnaderna för lagring och ränteersätlningar skulleväsentligt förbättras. () hänvisar till attförbundet vid den hearing som lagutskottet hade vid bokföringslagens anlagandeframhöll de problem som de begränsade möjligheterna att använda bruteträkenskapsår skulle medföra för framför allt bokföringsbyråer och liknande.Även branschspecifika argument för brutet räkenskapsår framfördes vidhearing-en. Räkenskapsår borde enligt förbundet få avslutas i anslutning tillutgången av de tvåmånadersperioder som gäller för mervärdeskatten. LRF upplyservidare att har begagnat sig av den möjlighetsom lagen ger att hos söka dispens från lagstadgadebokslutstidpunkter. Sedermera har dock regeringen avslagit dispensansökan. De motiv för dispens som framfördes var att ingen av detillåtna perioderna passar särskilt bra med hänsyn till årsrytmen i jordbruketoch möjligheterna alt få en allmän uppslutning kring distriktsmöten och andramedlemsaktiviteter. Ett bokföringsår som sammanfaller med kalenderåret fört.ex. med sig att ifrågavarande medlemsaktiviteter kolliderar med det arbetsintensivavårbruket inom de flesta lanlmännenföreningarna. Till detta kan fogas att denmedlemsdemokratiska uppbyggnaden inom lantbrukskooperalionen allmäntförutsätter ett aktivt deltagande från medlemmarna i såväl den fackliga somekonomiska föreningsrörelsens olika beslutsorgan. Del är ett starkt önskemålalt en spridning av de lantbrukskooperativa förelagens räkenskapsår kan ske isyfte att få en effektivt fungerande medlemsdemokrati. Mot den här angivna bakgrunden vill därför LRF tillstyrkaall ytterligare en bokslutstidpunkt införs. Ur fiskal kontrollsynpunkl tordedel enligt LRF inte heller ha någon avgörande betydelse om antaletbokslutstidpunkter utökas från fyra till fem. Däremot skulle väsentligapraktiska fördelar uppstå för såväl bokföringsbyråer som de enskilda företagen. LU1979/80:15 8 () finner isitt remissvar inte anledning alt på i motionen angivna grunder tillstyrkaförslaget om ändring av 12 § bokföringslagen så att brutet räkenskapsår ävenkan omfatta tiden oktober. Enligt BFN:s uppfattning pekarargumentationen i motionen på att ärendet närmast är att betrakta som enföretagsskattepolitisk fråga som bör bedömas från denna utgångspunkt. Bokföringslagen har enligt fungerat ihuvudsak väl, och dispensmöjligheterna har visat sig vara ett lämpligtinstrument för att tillgodose vissa särförhållanden. har emellertid gett vid handen att i vissa fall den i förarbetenatill lagstiftningen uppdragna ramen för dispensgivningen skulle kunna innebäraen onödigt hård låsning. Om en mer flexibel attityd i fråga om räkenskapsårskall övervägas, finns emellertid enligt inte skäl att mot bakgrund av demotiv som en gång getts för en begränsning av antalet tillåtna balansdagarmedge flexibilitet genom en ökning av antalet tillåtna perioder (räkenskapsår).Eventuella förändringar bör i stället åstadkommas inom dispensområdet. () bekräftar att ett antal företagverksamma inom spannmålshandeln ansökte om dispens enligt 12 § 1 st. BFL föratt få behålla brutna räkenskapsår avslutade per . RSV medgavinte dispens, och regeringen biföll inle de besvär som anfördes över RSV:sbeslut. I dispensansökningarna framfördes samma argument som i motionen, RSVfann inte att kravet "synnerliga skäl" som anges i lagen varuppfyllt. Dispensansökningar från företag i andra branscher som åberopatliknande skäl som spannmålshandeln har RSV inte heller bifallit. RSV:smotivering för denna ståndpunkt är att lagstiftaren beaktat problemen medsäsongsmässiga förhållanden i verksamheten genom att redan i lagstiftningentillåta bokslutsdagar vid fyra olika tidpunkter. Mot bakgrund av vad som sagts i lagförarbetena och RS V:serfarenheter av dispensprövningen finner RSV det inte motiverat att införaytterligare en bokslutsdag för att tillgodose en viss branschs intressen. Ävenom RSV har förståelse förde problem som kan uppstå vid en upplösning avlagerreserven, ifrågasätter RSV om inte denna fråga överbetonats. I det fåtalfall lagerreservens storlek framgår av ansökningshandlingarna, har inget avföretagen gjort maximal skatlemässigt tillåten nedskrivning. Av ansökningshandlingarnaframgår även att många av företagen även lagerhåller andra produkter. Vanligastär fröer, utsäde, gödning och foder, men även byggnadsvaror m. m. förekommer.RSV vill även framhålla all förelagen genom att utnyttja reglerna i p. 1, 6 st.anv. 41 S kommunalskattelagen kan undvika att en lagerminskning medför enomedelbar upplösning av lagerreserven. RSV avstyrker därför bifall lillmotionen. LU 1979/80:15 9 och till utskottet överlämnat handlingar i ett ärende angående avslagendispensansökan och har i en särskild skrivelse hemställt att den motion som nuföreligger skall leda till sådan lagändring att begreppet "synnerligaskäl" utbyts mot ".särskilda skäl". Vissa uppgifter om dispensgivningen enligt 12 S förstastycket bokföringslagen Vid utskottets hearing medföreträdare för och () har följandeuppgifter lämnats om dispensgivningen. Ca 500 dispensansökningar har kommit in till RSV. Av ansökningarnahar 409 prövats. 1 332 fall (78,av antalet prövade fall) har del varitfråga om internationella förhållanden, dvs. en utländsk koncern med svensktdotterbolag. Ansökan har i dessa fall avsett att för det svenska dotterbolagetfå ha samma räkenskapsår som för koncernen i övrigt. RSV har medgivit dispens,när dotterföretaget har varit av sådan storlek att skilda bokslutsdagar skullemedföra praktiska svårigheter för koncernen. I praktiken har en gränsdragitsvid en omsättning på ca 2 milj. kr. Förelag med en mindre omsättning hari princip inle fått dispens. Antalet meddelade dispenser i denna grupp avärenden är 268 (eller ). Besvär över RSV:s beslut om nekad dispens haranförts i 17 fall.