bet · G301CU6 · 1979-12-31 00:00:00 — I alla de nämnda områdestyperna och i andra områden avsärskild betydelse för naturvård, friluftsliv, kulturminnesvård m. m. skall mani planeringen sträva efter alt bevara större sammanhängande områden obebyggda. Direkta yrkanden alt regeringens begäran om ettgodkännande av de förordade riktlinjerna inte bör tillgodoses förs fram imotionerna 1979/80:1 (m), 2 (m) och 44 (m) yrkandet 1 b. Även motionen1978/79:2699 (c) i motsvarande del har ett sådant yrkande även om dess motivbegränsar sig till förhållandena på . Utskottet har i sak ingen erinran mot regeringens förslag.Det ligger i sakens natur att även med föreslagna förtydliganden riktlinjerna,trots deras områdesmässiga begränsningar, kan uppfattas som svepande ochalltför generellt negativa. Även på denna sektor kommer riktlinjerna dock attkonkretiseras i en fortsatt översiktlig planering. Del fortsattaplaneringsarbetet i angivna områden skall redovisas särskilt av länsstyrelsernaår 1982. Det kan vidare noteras att den använda disfinktionen mellan enskildoch övrig fritidsbebyggelse uppenbarligen inte avsett alt föra in föreskrifterom ägarförhållanden i de fysiska planerna - avsikten är att markera en önskanom utbyggnadsformer som möjliggör och främjar ett högt utnyttjande. CU1979/80:6 11 Den utformning av riktlinjerna förfritidsbebyggelsen som förordas i propositionen skall inte ses som uttryck fören mera restriktiv inställning till tillkomsten av enskild fritidsbebyggelsesom sådan. En grundläggande positiv attityd lill olika former avfritidsbebyggelse kominer också lill ullryck i den allmänna promemorian. Där anförs bl. a. att de allmänna förutsättningarna för enmer genomtänkt utveckling av fritidsbebyggelsen har förbättrats genom detutförda arbetet under planeringsskedet. Kominunerna har tagit ställning lillfritidsbebyggelsens fortsatta utveckling i första hand genom riktlinjer ikommunöversikterna. Vidare sägs att kommunernas redovisningar visar att mångaområden i landet bedöms var lämpliga för ytterligare fritidsbebyggelse. Sommånga kommuner och länsstyrelser anger, behövs vanligtvis inom dessa områdenett fortsalt planeringsarbete. Detta arbete bör prioriteras så alt resultat kanredovisas för de områden för vilka del i länsbeslulen anges alten planering ärsärskilt angelägen. I övrigt får arbetet bedrivas i den takt som omständigheternai resp. kommun motiverar. Av propositionen 1972:111 framgår alt kravet på en merplanmässig utveckling av fritidsbebyggelsen självfallet inte innebär att denbara bör tillåtas i fonn av stora tätbebyggda fritidsbyar. Olika delar avlandet erbjuder skillnader i nalurtyper och andra förutsättningar förfritidsbebyggelse samt har olika exploateringstryck. Del sägs vidare i den nämnda promemorian altfritidsbebyggelse i form av enstaka hus eller mindre husgrupper i anslutninglill befintlig bebyggelse på landsbygden ofta är en lämplig form förfritidsboende i stora delar av landet. Betydande möjligheter torde finnas altför sådan bebyggelse utnyttja improduktiva arealer. Lämpligt utförd kan sådanfritidsbebyggelse på ett värdefullt sätt berika och komplettera tidigarebefintlig fast bebyggelse och därigenom bidra till kulturlandskapels bevarande.Olika upplåtelsefonner för sådan bebyggelse bör kunna komina i fråga. Som ovan berörts avses de förtydligade riktlinjerna inteersätta de relativt detaljerade utgångspunkterna för planeringsarbetet somregeringen tagit in i de länsvisa besluten och som sammanfattas iregeringsprolokollet (prop. s. 32 n-35 ö). Utgångspunkterna anges vara ettuttryck för uppfattningen alt det, redan mot bakgrund av gällande formuleringav riktlinjerna, är befogat alt inta en restriktiv hållning lill utveckling avytterligare enskild fritidsbebyggelse i vissa områden som i särskilt hög gradär känsliga för påverkan och efterfrågade för friluftsliv m. m. Del påpekassamtidigt att del i andra områden finns goda förutsättningar all tillgodoseangelägna önskemål om utveckling av fritidsbebyggelse av skilda typer. Mot de ovan nämnda bedömningarna i länsbesluten riktaskritik i vissa mofioner. Förslaget i motionen 1978/79:2465 (c) yrkandet 6 utgårsålunda från exempel på delaljangivelser i länsbeslul när det gäller frilidsbyggandet.Motionen 1978/79:2699 (c) utgår från motsvarande kritik i fråga om medanlikartade värderingar rörande bl. a. utgör motiv för I** 1979/80. CU1979/80:6 12 motionen 1979/80:41 (m). I motionerna 1978/79:2703 (m) och2704 (m) tas resp. till utgångspunkt för motsvarandeförslag. Bedömningar av den kommunala planeringen på ligger bakommotionen 1979/80:12 (c). Även i motionen 1979/80:38 (c) ingår förslag som rördelta ämne. Slutligen förs genom partimotionen 1978/79:2462 (m) yrkandet 3 framförslag som syftar till ett uttalande alt de restriktioner som följtav länsbesluten bör omprövas. Utskottet har för sin del inte funnit annat än attlänsbesluten i här aktuella delar ligger inom de ramar som ges av även hittillsgällande, mer allmänt hållna riktlinjer. Det förhållandet att besluteninnehåller konkreta ställningstaganden och därmed framstår som detaljrika ären normal följd av beslutens syfte. Besluten är ju regeringensställningstaganden till redovisningen av arbetet under planeringsskedet ochmåste därför även kunna innehålla uttryck för regeringens uppfattning att vissaredovisade förslag inte anses förenliga med riktlinjerna. Att denna typ avbedömningar blir särskilt frekventa i områden med stort skyddsvärde,konkurrerande anspråk och ett starkt bebyggelsetryck är lika naturligt.Utskottet föreslår alt avslår de här behandlade motionsförslagen ochgodkänner vad i regerings-protokollet förordats om riktlinjerna. 1 motionerna 1978/79:2702 (s) saml1979/80:39 (vpk) och 43 (c) förs fram förslag som får anses innebära altVäslerdalälven även nedströms Mummel-forsen undantas från utbyggnad. Dettainnebär sålunda en ändring av nu gällande riktlinjer. Det bör noteras alt Hummelforsen är utbyggd. 1 denaktuella älvslräckan har strax nedan Hummelforsen utbyggts Eldforsenskraftverk. Nedströms är utbyggd med ett mindre kraftverk.Nedströms Flöda är älven utbyggd med och Lindbyns kraftverk. Enligtvad utskottet inhämtat riktas nu planeringsmässigt anspråk från kraftproduktionshållpä dels "ersätlningsutbyggnader" vid Eldforsen och , delsnybyggnad av kraftverk vid , Flöda och . Projekten, i den utformning de presenterades i denSehlsledtska utredningen, sattes av utredningen in i följande sammanvägdarangordningsklasser: Eldforsen, bef. CU 1979/80:6 kraftverkslägen enligt en särskild studie av kraftintressenter Frågorna om utbyggnad av övreVästerdalälvens nedre lopp - till Nås- och nedre har kommit attknytas till frågor om skydd mot översvämningar nedströms . Dessa frågorhar särskilt utretts (Ds Jo 1976:8). Utredningen diskuterade tvåhuvudalternativ: rensningar på ett antal forsnackar i älven i kombination medvissa invallningar eller ett kombinerat kraftverk och regleringsmagasin vidHälla. Utredningen beräknade översvämningsskadornas kapitaliserade värde tillca 18 milj. kr. i dåvarande penningvärde. En reglering vid beräknadesminska de kapitaliserade flödesskadorna med ca 15 milj. kr. till ca 3 milj. kr.Utredningens alternativ med rensningar m. m. beräknades minska de direktaflödesskadorna med 5 milj. kr. Kraftintressenlerna hävdar nu att de nämnda om-och nybyggnadsprojekten i den av inte undantagna delen avVästerdalälven skulle begränsa högvattenslånden i , , ochFlöda lika myckel som de i utredningen angivna rensningarna. CU1979/80:6 14 De nu av kraftintressenternaplanerade om- och nybyggnadsprojekten -Eldforsen, resp. ,Flöda och Djura-har uppgelts vid normalår ge ca 350 GWh/år, motsvarande ungefärfem utbyggnader av Sölvbackas karaktär. Å andra sidan förändras trotskompensationsåtgärder natur och landskap vid de forsslräckor som berörs, vilketutom annat innebär att slrömfiskel försvinner där. Enligt utskottets mening är skyddsintressena för denaktuella älvslräckan så tungt vägande alt allmänna planeringssynpunklermotiverar dess undantagande. För alt emellertid klargöra att effektiviseringarvid Eldforsens och befintliga kraftverkslägen inte avses motverkasbör emellertid undantaget anges att gälla nedströms Skifsforsen- en angivelse som syftar till att hindra tillkomsten av det projekterade s. k.Vansbro kraftverk. En sådan precisering torde stå i full överensstämmelse medde lokala ståndpunkterna. Vad utskottet anfört bör med bifall tillmotionerna som sin mening ge regeringen till känna. I motionen 1979/80:37 (vpk) föreslås påkalla enutredning om bevarandevärdena i de större vattendragen i . Denskulle vara jämförbar med de Sehlsledtska och Ekströmska utredningarna menkunna begränsas till strömsträckor med en medelvattenföring på minst 5 m/sek. Utskottet kan i och för sig dela uppfattningen att ettsamordnat utredningsmaterial av föreslagen typ skulle vara värdefullt förkommande bedömningar. Det närmare värdet av en sådan utredning jämfört medeljest tillgängligt material och därmed utredningsbehovet bör enligt utskottelsmening dock bedömas av regeringen. Motionsförslagei i denna del avstyrksdärför. Det nämnda förslaget om en utredning har samband medyrkandet i motionen 1979/80:37 (vpk) i övrigt. Där föreslås alt fråga omtillstånd enligt vattenlagen till Kynimens kraftverk och till reglering iRottnan saml av sjöarna Kymmen och i inte skallprövas förrän den nämnda utredningen gjorts. Ansökan om tillstånd har gjorts och harmed eget yttrande överlämnat ärendet till regeringens prövning med hänsyn tillstorleken av kraftproduktionen. Ansökan innebär att vatten från Rottnan ochGranån efter regleringar i vattendragen överleds genom en bergtunnel tillKymmen, vars regleringsmagasin utökas genom ytterligare sänkning av sjön, samtalt vattnet från Kymmen leds till en ny kraftanläggning -Kymmens kraftverk -och därefter ut i sjön . Ansökan avser också rätt till pumpning avvatten från Rottnen till Kymmen för alt vattnet åter skall kunna utnyttjas dåkraften har ett högre värde. har funnit företaget tillåtligtenligt 2 kap. 3 § första stycket vattenlagen utom såvitt gäller pumpning undersommaren. Företagel anses - om vissa villkor uppfylls - inte heller strida motlagrummets andra stycke. Projektet beräknas ge ca 45 GWh/år. Enligt vadutskottet erfarit avses ansökningen prövas av regeringen i CU 1979/80:6 CU1979/80:6 16 samband med vissa andra ansökningar om tillstånd som ännuinte är slutligt beredda. Ett avgörande skulle därmed inte komma till ståndförrän om ytterligare . Utskottet noterar sålunda att ansökan kommer att prövas avregeringen och därmed även med hänsyn till allmänna planeringssynpunkter. Medhänsyn därtill finns inte anledning till ett föreslaget uttalande om atttillståndsprövningen skulle uppskjutas i avvaktan på förordat utredningsmaterial. I motionen 1978/79:2406 (c)yrkandet II.6.N föreslås begära ettutredningsuppdrag för angående effektivare utnyttjandeav , bl. a. genom bättre samreglering av de fall som redan ärutbyggda. En utredning i ämnet lämnades tillindustrideparlernenlel av vattenregleringsföretag. ,och AB bedriver enligt vad som uppgetts ettnu pågående, samordnat utredningsarbete. Frågor om utbyggnader ocheffektiviseringar behandlades i betänkandet NU 1978/79:79 (s. 79-80).Näringsulskottet förutsatte att sådana möjligheter noga följs avvattenfallsverket och regeringen. Regeringen (industridepartementet) har den 13september 1979 uppdragit åt valtenfallsverket att utreda och lägga fram förslagom åtgärder som syftar till bättre utnyttjande av redan utbyggd vattenkraft.Utredningen avses genomföras i samarbete med föratt läcka även icke statliga anläggningar. Resultaten bör läggas fram successivt. Med hänsyn till ovan redovisade åtgärder är ett föreslagetriksdagens beslut inte erforderligt. 3.3 De fem särskilda redovisningsområdena 3.3.1Hogdalsnäset I propositionen (s. 50-53, bilaga 1s. 414, bilaga 2 s. 83) redovisas utfallet av planeringsarbetet och regeringenspågående bedömningar mot bakgrund av regeringens beslut enligt 10 a §byggnadslagen. I länsbeslutet för anförregeringen dels att bl. a. dockläge i inte kan förenas medgällande riktlinjer i den fysiska riksplaneringen, dels alt det ickevattenanknutna reservområde för industriell verksamhet som kommunen redovisat isin områdesplan bör omprövas. Utskottet har, med hänsyn till sin tidigareuppfattning i frågan (CU 1975/76:1), för sin del funnit att även dockläge iområdet kan anses förenligt med riktlinjerna. Därav följer att markbehovet fördärtill knuten verksamhet är så stort att del motiverar att del föreslagna ickevaltenan-knutna reservområdet bör kunna godtas för lill utnyttjandet av djupvatlen-ellerdocklägena direkt anknuten verksamhet. Vad utskottet anfört bör somsin mening ge regeringen till känna. CU 1979/80:6 feötebörgs octi Bofius län Gräns för omräiJe där generalplan skall tinnas enlifltlegeringens beslut I programskedel Gräns(iir omrädesplan Gräns för öen kustzon för markdisposltlonsplan upprättats Markanvändning vid Kålvik-Lunnevikenenligt områdesplan Omräde för verksamlieter med särskilda krav iDli Reservområde lör industriverksamliet M Område för provisoriska öostäder/camping rn Jordöryksofflråde av stort värde för kulturvärden S Område för förligt friluftsliv Jord- ocli skogsbryksområde av stort värde för naturvården I regeringens beslut medställningstaganden lill programarbetet angavs för och Malmöhuslän bl. a. alt kommunerna i dessa län borde, i samarbete med varandra och eftersamråd med länsstyrelse och lantbruksnämnd, skyndsamt utarbeta program förhushållning med jordbruksmarken enligt vissa närmare riktlinjer - ettmarkhushållningsprogram. Länsstyrelserna skulle gemensamt lämna en redogörelsetill regeringen för behandlingen av jordbruksfrågorna under planeringsskedet.Detta redovisades i propositionen 1975/76:1. hade ingen erinrandäremot (CU 1975/76:1 s. 11-12). De nämnda länsstyrelserna redovisade de kommunalam. ställningstagandena och angav att ett fullständigtmarkhushållningsprogram inte kunnat färdigställas. De föreslog att arbetetskulle fortsätta och anförde synpunkter på riktlinjer för delta arbete. Debegärde också att medel skulle anvisas för detta arbete. Sådana medel anvisadesockså av regeringen. Länsstyrelserna fortsatte därefter arbetet i syfte alt gekommunerna ett gemensamt bedömningsunderlag för deras arbete bl. a. medområdesplanering. Länsstyrelsernas arbete fick beteckningen MARK-projektet.Arbetet har slutförts . Lantbruksstyrelsen och statens planverk har fållregeringens uppdrag att gemensamt med förtur ge länsstyrelserna och kommunernai vägledning för arbetet med områdesplanering. I regeringens länsvisa beslut för , bådabesluten , behandlades redovisningen från kommunerna av arbetetunder planeringsskedet och länsstyrelsernas ovan nämnda redovisning år 1977.Regeringen konstaterar, liksom länsstyrelserna, att de avseddaintentionerna för ett markhushållningsprogram inte kunnat fullföljas. a. att de av kommunerna redovisade markanspråken fram till år- 1990inte står i överensstämmelse med riktlinjerna för hushållningen med mark ochvatten. Arbetet skulle därför fullföljas och markanspråken övervägas på nytt.Arbetet skulle delas in i två etapper. Länsstyrelserna ålades att redovisa enförsta etapp , i anslutning till redovisningen av länsplanering 1980,och en andra etapp . I den första etappen borde arbetet koncentrerastill att bedöma bl. a. markbehovet för tätortsexpansion fram ,redovisat såsom enkla områdesplaner. Länsstyrelserna skall i sin redovisning år1980 stämma av markanspråken mot de förslag till planeringstal som motiverasfrån regionalpolifiska utgångspunkter - i praktiken sålunda motlänsstyrelsernas förslag fill befolkningsramar för . Sådana förslag harbeslutats av länsstyrelserna . Länsstyrelserna har därefter fört de av regeringen angivnaönskemålen vidare till kommunerna. har länsstyrelserna ochkommunerna i allt väsenriigt enats om på vilket sätt kommunerna bör redovisasina CU1979/80:6 19 markanspråk - i princip som utdrag ur områdesplaner ellerur pågående arbete med områdesplaner. Kommunerna kommer att lämna sina redovisningartill länsstyrelserna . Enligt vad utskottet inhämtat kommer politiskt förankraderedovisningar att lämnas i avsedd lid. Kommunerna anses, såvitt nu kan bedömas,vara på god väg att precisera anspråk som uttrycker en realistisk avvägningmellan av statsmakterna fastlagda bevarandeintressen och önskemålen omsamhällsulbyggnad. Avsevärda ansträngningar har gjorts och görs av kommunernaför att begränsa sina anspråk på konsumtion av jordbruksmark. Om dessabedömningar bekräftas i de kommande kommunala ställningstagandena skullesålunda goda förutsättningar föreligga för att i nästan alla Skånekommunergenom förenklade områdesplaner kunna utskilja godtagbara markanspråk förtätortsulbyggnad i de mer expansiva orterna - i båda länen ett drygt hundrataltätorter - fram . Redovisningen tar i regel inte upp anspråk påbebyggelsemark i orter där anspråken ansetts vara mindre än motsvarande 50lägenheter . Den andra etappen i arbetet på ett markhushållningsprogram- den etapp som skall redovisas av länsstyrelserna - skall enligtregeringens beslut leda fram till ett färdigt markhushållningsprogram.Länsstyrelserna har ålagts att redovisning ange de fortsattaåtgärder som behöver vidtas för att-detta mål skall uppnås. Enligtregeringsbesluten bör länsstyrelserna härvid "överväga om konflikterna ommarken motiverar all hela eller delar därav bör bli föremål fören samlad regionplanering" och även redovisa förslag härom, inbegripetförslag gällande huvudmannaskap för en sådan planering. Bostadsministernkommenterar besluten i denna del i propositionen (s. 59 n). I motionen 1978/79:2700 (s) yrkandet 2 föreslås altregeringens uppdrag till länsstyrelserna i att upprätta ettmarkhushållningsprogram bör återkallas och ersättas med ett uppdrag att snarastta ställning till i vilka avseenden de anser att kommunala anspråk strider motav godkända riktlinjer i den fysiska riksplaneringen. Förslag i den imaj 1979 väckta motionen utgår i huvudsak dels från uppfattningen att detkommunala arbetet med områdesplaner m, m. ger ett godtagbart resultat även frånjordbruksmarkssynpunkl, dels från farhågor om alt regeringen, enligt sill ovanciterade uppdrag lill länsstyrelserna, överväger en statligt styrd regionplanför hela landskapet. Motionsförslaget ger uttryck för i och för sig förståeligoro för att väsentliga kommunala bedömningar inte skulle kunna göras inom en avstatsmakterna snävt uppdragen ram. Som emellertid ovan angetts utgörs del nupågående arbetet helt av kommunala planeringsinsalser, vilkas politisktförankrade resultat kommer att redovisas lill länsstyrelserna. Den koppling somskett till befolkningsramarna utgår från syftet alt relatera markanspråken realistisk befolkningsutveckling i det trots allt relativt kortatioårsperspektivet. Även bosladsminislerns uttalanden tillregeringsprotokollet (prop. CU1979/80:6 20 s. 19 n) bekräftar att syftet primärt inte är att utanbeslut därom införa en formell bindning av kommunernas långsiktiga planering.Kopplingen är endast ett uttryck för de behovsanalyser som även gjortsi översiktlig fysisk planering på medellång sikt. Del förhållandel att avstatsmakterna godtagna riktlinjer för jordbruksmarken skall tillgodoses är intebestritt av motionärerna. Vidare är, enligt utskottets mening, motionärernasfarhågor för en okänd form av statlig regionplanering helt obefogade.Även om de i sammanhanget aktuella uttrycken i länsbeslulen kan anses ha fåtten olycklig utformning är det enligt utskottets mening uppenbart att någotsådant inte kan ha avsetls. Regeringsbeslutet i denna del har av utskottetuppfattats endast som en anvisning att bedöma frågor med anknytning tillkommunalförbundens planeringsområden m. m. - sålunda rent planeringstekniskaöverväganden. Utskottets slutsats är sålunda att motionärernasgrundläggande intressen i här behandlad del är helt tillgodosedda. De motsättningar som uppenbarligen har funnits i fråga omplaneringen i utgår självfallet från det förhållandel attbrytpunkterna mellan kraven på tillväxt av tälortsbebyggelse och på skyddet förjordbruksmarken där i så många fall är myckel påtagliga. De mest markantamotsättningarna torde dock inte innebära ett ifrågasättande från någonderasidan av dessa intressens tyngd. Enligt utskottets bedömningar är uttrycken förmotsättningarna knutna lill den ovisshet som skapats dels genom attkonkreta ställningstaganden inte kunnat göras, dels genom ovisshet omplaneringsintentionernas syfte. När det utifrån riktlinjerna om skydd förjordbruksmark framställs krav på "regionala överväganden" och därmedkomplicerade planeringsinsatser har detta kommit att framstå som ett instrumentför att hävda också andra motiv än dessa markanvändningsaspekter för enomfördelning av bebyggelsen. Denna uppfattning har fått näring av långtgåendeuttalanden om jordbruksintressets tyngd i kommande konkreta avvägningar motsamhällsbyggnadsinlressen i övrigt. Utskottet vill i denna del notera att detär de riktlinjer för jordbruksmarksskyddet och markhushållningen i övrigt somriksdagen beslutar om som anger utgångspunkten för avvägningarna. Enligt utskottets mening är del däremot naturligt attstaten ställer större krav på även de kommunala planeringsövervägandenasfullsländighel i områden med markerade konflikter än i andra områden. Dessasärskilda krav måste emellertid konsekvent formuleras utifrån de av riksdagengodkända riktlinjerna för hushållningen med mark och vatten. Intresset även från rikssynpunkt att lösaplaneringsfrågorna i och ge kommunerna möjligheter till fördjupadeöverväganden har lett utskottet till bedömningen alt regeringen bör förriksdagen redovisa resultatet av den ovan nämnda första etapp i pågåendearbete. Därvid bör även redovisas regeringens bedömningar av i vilken måndärmed då uppnått resultat kan CU1979/80:6 21 läggas lill grund för även de statliga myndigheternasställningstaganden för den närmaste tioårsperioden. Del fortsatta arbetetskulle då eventuellt kunna tillgodose även berättigade krav på en planering medsikte på konkret genomförande av aktuella kommunala mål. Vad utskottet anfört idenna del bör som sin mening ge regeringen till känna. BESLUT OMNATURRESERVAT PÅ SYDBILLINGEN Bl ursprunoliga beslut75-12-22, Den framtida markanvändningen m. m.på Sydbillingen har på grund av de många intressen som riktas mot områdettilldragit sig stor uppmärksamhet. Under den fysiska riksplaneringensplaneringsskede har ett omfattande arbete bedrivits i syfte alt utarbetaunderlag för framlida ställningstaganden om markanvändningen i området. Dettaarbete är ännu inte helt slutfört. CU1979/80:6 22 Emellertid har genom olika beslul vissa frågor ommarkulnyltjandet klarlagts. Sålunda har beslutat dels om fortsattforskningsverksamhet i , dels om nytt skjutfäll för garnison. Beträffande Sydbillingen sägs vidare i regeringens beslulatt del med hänsyn till naturvårdens och friluftslivels intressen är mycketangeläget alt del planerade förordnandet om naturreservat kommer tillstånd och kan ersätta det interimistiska förordnande enligt naturvårdslagen somf. n. gäller. hade i beslut förordnat om ettinterimistiskt naturreservat om 2 000 ha på Sydbillingens platå. Förordnandetförlängdes genom beslut . I beslut den 15juni 1979 förlängde förordnandet alt gälla inom ett minskatområde om 1 270 ha. Besvär över samtliga beslut har anförts hosregeringen. Regeringen beslöt att 1 800 ha dvs. 530 hautöver vad som angivits i beslut skulle skyddassom interimistiskt naturreservat längst t. o. m. utgången av . Iregeringens beslut anfördes att det varangelägel att beslut om ett definitivtnaturreservat föreligger under slutet av . I två motioner behandlas frågan om naturreservatet. Imotionen 1978/, 79:2698 (m), dagtecknad . föreslås-yrkandena 1 och 2-riksdagen uttala att ett förordnande om naturreservat på Sydbillingens platåinte bör komma till stånd och att det interimistiska förordnandet skallavvecklas till förmån för ett naturvårdsanpassal skogsbruk.