bet · G301KU50 · 1979-12-31 00:00:00 — Vidare anfördes attde taxiägare som stod bakom ansökningen felaktigt uteslutits ur föreningen år1977. För att få arbetsro hade de då beslutat att bilda en egen § 24-förening.Som besvärstalan slutligt bestämdes yrkades bifall fill den hos länsstyrelsengjorda framställningen, alternativt att regeringen upphävde skyldigheten atttillhöra ekonomisk förening. avstyrkte iinfordrat yttrande bifall till besvären. I beslut den 1 november1979 lämnade regeringen besvären utan bifall. Av infordrade akter framgår att stora motsättningarhela tiden förelegat mellan olika taxiägare m. fl. i frågor om taxitrafikensordnande i . Aktmaterialet i de många olika ärenden som varitaktuella är synnerligen omfattande. Motiventill 24 § YTF I proposifionen 1940:115, varigenom Kungl. Maj:tför yttrande underställde förslag till förordning om yrkesmässigautomobiltrafik, kommenterade departementschefen 24 § på följande sätt: Ett åläggande för utövare av yrkesmässig trafik attansluta sig till viss för ändamålet bildad förening av trafiktuövare innebär,sett från den praktiska rättstillämpningens synpunkt, ingen nyhet. Såsomframhållits redan i det av trafikutredning avgivna betänkandet, harnämligen fillbaka i droskreglementet för förekommitbestämmelse, att droskägare, som erhållit tillstånd till droskrörelse, ickeäger utan särskilt tillstånd av överståthållarämbetet utöva verksamheten,förrän han hos ämbetet visat, att han är medlem av en av ämbetet godkändsammanslutning av droskägare med uppgift att inrätta och vidmakthålla ettgemensamt telefonväsen samt handhava de övriga angelägenheter, som ämbetetfinner KU1979/80:50 318 böra tillkomma en sådan sammanslutning. Även i ett flertalandra städer liksom inom köpingar och municipalsamhällen hava motsvarandebestämmelser fastställts. En så vidsträckt tillämpning av en i gällandeförfattningar icke omnämnd befogenhet skulle säkerligen ej hava uppkommit, omicke erfarenheten ådagalagt icke allenast behovet och nyttan av bestämmelser idylikt syfte, utan även, och måhända i än högre grad, de olägenheter, sombristen på effektiva bestämmelser i detta avseende medför. Beträffande de fördelar, som äro förenade med enföreskrift i angivna syfte, må hänvisas till vad därom anförts i tidigareavgivna yttranden i ämnet. nu föreliggande förslag, som i saköverensstämmer med tidigare framlagda förslag av såväl 1932 årstrafiktutredning och trafiksakkunniga som förslaget i 1936 årsproposition, avser att genom uttrycklig författningsbestämmelse stödjamyndigheternas strävanden att, i den mån en tillfredsställande lokalorganisation icke kan på frivillighetens väg åstadkommas, med laga verkanförordna om erforderlig åtgärd i detta syfte, i första hand genom åläggande förvederbörande trafikutövare att bilda en förening med uppgift att handhava vissaför trafikutövarna gemensamma angelägenheter. Principiellt har mot tilläggandet av en dylik befogenhetåt myndigheterna hävdats, att densamma skulle stå i strid med de rättigheter,trafikutövaren såsom fri yrkesutövare bör äga. I detta avseende må erinras, att hela lagstiftningen omyrkesmässig trafik vilar på förutsättningen, att dylik trafik icke kanbetraktas såsom en individuellt fri näring, utan att icke allenast rätten attöverhuvud bedriva dylik trafik utan även sättet för dess bedrivande måsteunderkastas den reglering, som hänsyn till samhälleliga intressen kräva. Enviss inskränkning, på sätt i detta sammanhang ifrågasatts, av trafikutövarens rättatt ställa sig utanför åtgärder, syftande till en ändamålsenlig organisation,framstår därför icke såsom ett från övriga författningsbestämmelser isoleratstadgande utan äger ett naturligt sammanhang med regleringen i övrigt ochskiljer sig principiellt icke från övriga åtgärder för detta ändamål. Det måockså förtjäna anmärkas, att de principiella invändningarna mot ett stadgandeav nu ifrågavarande innebörd icke företrädesvis komma från trafikutövarna ochderas sammanslutningar utan, bortsett från vissa myndigheter, av representanterför andra intressegrupper än trafikutövare. Utöver ovan anförda principiella invändning mot enbestämmelse av ifrågavarande innebörd överhuvud taget har mot den föreslagnabestämmelsens omfattning invänts, att det vore tillräckligt att begränsadensamma till att avse skyldighet för vederbörande trafikutövare att upprättagemensamt beställningskontor eller deltaga i vissa för trafikutövarnagemensamma kostnader. Emellertid måste erinras, att, även om en dylikbestämmelse bleve gällande, skulle syftet med den organisation, man därigenomavsåge att åstadkomma, förfelas, om det stode vederbörande trafikutövare frittatt undandra sig andra skyldigheter, som efter sakens natur böra gå i tur ochordning eller eljest lika fördelas mellan trafikutövarna, såsom passning vidtåg och båtar, vakthållning , inställelse vid vissauppställningsplatser m. m. Om jag på grund härav ansett mig böra i förordningenupptaga trafikutredningens nu ifrågavarande förslag, så förutsätter jag dock, ilikhet med utredningen, att den befogenhet, som genom ifrågavarande bestämmel- KU1979/80:50 319 se tillägges vederbörande myndighet, användes med störstaurskillning och endast i den mån, det med hänsyn till allmänhetens intressebefinnes påkallat och en ur denna synpunkt tillfredsställande organisation ickekan åstadkommas på frivillighetens väg. Huvudsakligen torde på grund häravbestämmelsen komma att tillämpas i fråga om drosktrafik och viss linjetrafik istäder och jämförliga samhällen, under det att för annan trafik, särskilt pålandsbygden, större frihet bör kunna råda. På sätt tidigare framhållits, börmyndighets beslut av nu ifrågavarande slag avse anslutning endast till avmyndigheten godkänd och under dess uppsikt stående förening. Innan sådantgodkännande meddelas, torde föreningens stadgar böra av myndigheten granskassamt, där så finnes påkallat, utredning ske om arten av föreningens verksamhet.För beslut om godkännande torde bland annat böra förutsättas, att föreningenicke av sina medlemmar kräver större ekonomiska prestanda än som erfordras förorganiserandet av trafikutövningen, och den uppsikt, som myndigheten har attägna föreningens verksamhet, torde böra avse bland annat att kontrollera sammaförhållande. I likhet med trafikutredningen förutsätter jag, att sådanasärskilda grupper av trafikutövare, vilkas rörelse icke är att jämställa medövriga i en viss organisation inordnade trafikutövares, undantagas frånskyldighet att fillhöra denna. Med anledning av påpekande i remissyttrandenaföreslås ett fillägg, som fastslår, att dylika föreningar skola vara öppna föralla trafikutövare av samma kategori inom området. Erinras må även, attbesvärsrätt tillkommer envar, som finner sin rätt kränkt av myndighets beslutvid tillämpningen av förevarande paragraf. Andra lagutskottet uttalade i sittav godkända betänkande (2LU 1940:27) beträffande förslaget till 24 §följande: I likhet med departementschefenfinner utskottet ett stadgande av den innebörd, som innehålles i det nuföreliggande förslaget, kunna tillgodose viktiga intressen i fråga om ordnandetav den yrkesmässiga trafiken. Utskottet har därför icke funnit anledning tillerinran mot stadgandets innehåll. De farhågor, som uttalats beträffande entillämpning, som skulle kunna kränka vissa trafikutövares eller trafikanternasberättigade intressen, torde med hänsyn till de riktlinjer, som i dettaavseende angivits i departementschefens yttrande och till vilka utskottetansluter sig, icke vara befogade. KU1979/80:50 320 PM angående regeringens handläggning av ett besvärsärendebeträffande etableringsrätt för läkare Enligt beslut av riksdagbestäms fr. o. m. arvodet till privatpraktiserande läkaresom är anslutna till den allmänna sjukförsäkringen av reglerna iläkarvårdstaxan (1974:699). För att undvika att övergången till taxebindning skullemedföra en oskälig inkomstminskning för enskilda läkare som tidigare tillämpaten högre arvodesnivå än vad taxan medgav, infördes vid de nya bestämmelsernastillkomst övergångsvis en möjlighet för läkarna att efter individuell prövningta ut ett i förhållande till taxans belopp med 10, 20, 30, 40 eller 50 %förhöjt arvode. Arvodeshöjning fick ske i de fall läkaren styrkte att han underår 1973 utövat läkaryrket på heltid och därvid tillämpat ett genomsnittsarvodeper besök som översteg det genomsnittliga läkararvodet för läkare med minst 2000 patientbesök och haft kostnader för mottagningen som låg högre än normaltför den specialitet han utövade. Läkare vid gruppmottagning etablerad före år1973 fick utan särskilt beslut tillämpa en arvodeshöjning . Ävenefterträdare till sådan läkare kan under viss förutsättning få rätt till sammaarvodeshöjning. Genom ändring i övergångsbestämmelserna tillläkarvårdstaxan (SFS 1977:1189) infördes vissa möjligheter till individuelltaxebindning vid nyetableringar. Bestämmelsen innebar, att försäkringskassanfår medge privatpraktiserande läkare vid mottagning som nyetableras pä viss ortoch är gemensam för minst två läkare att tillämpa arvoden som överstiger de i 7och 8 §§ i taxan angivna beloppen . Som förutsättning får sådantmedgivande gäller att tillstyrker det efter hörande avsjukvårdshuvudmannen för det område inom vilket etableringen avses äga rum. Motsocialstyrelsens beslut i frågan om tillstyrkande får talan föras hos regeringengenom besvär. nämnda ändring i läkarvårdstaxan, som är enregeringsförordning, föregicks av ett regeringsförslag (prop. 1977/78:23) variriktlinjerna till ändringen i taxan angavs enligt följande; För att underlätta etablering avnya privatpraktiserande läkare i den omfattning som beräknats i gällandeläkarfördelningsprogram bör det införas en särskild möjlighet till individuelltaxebindning i samband med nyetablering. En sådan särskild taxenivå, som börligga högst över taxans grundnivå, bör omfatta högst 30 läkare undervardera , dvs. sammanlagt 60 läkare . Dennasärskilda taxenivå bör liksom nu gällande regler för individuell taxebindningfå formen av en övergångsbestämmelse i läkarvårdstaxan. Frågan om i vilken taktden här aktuella särskilda taxenivån skall avvecklas bör tas upp till prövningi anslutning till det förslag rörande avveckling av den individuella taxebind- KU1979/80:50 321 ningen, som riskförsäkringsverket avser att lägga fram isamband med nästa års taxeöversyn. bör enligt särskilda regler få beslutaom sådan särskild arvodesnivå för nyetablerad privatprakfik som är gemensam förminst två läkare. Sådant beslut bör gälla för praktik på viss ort och rättentill särskild arvodesnivå bör inte kunna överföras till annan ort utan nyttbeslut av . Det är av allmänt intresse att nyetableringen avprivatpraktiker sker på sådant sätt att den bidrar till en jämnare fördelningav läkarvårdsresurserna inom landet. Etableringen bör därför ske utanförstorstadsområdena, och då i första hand på orter där behovet av läkare ärmindre väl tillgodosett. Jag anser det angeläget att den här avseddaetaberingen samordnas med de offentliga sjukvårdshuvudmännens läkarvårdsresurser.Denna samordning bör säkerställas genom en beslutsordning där försäkringskassanfår medge särskild taxenivå för nyetablerad privatpraktiker endast eftertillstyrkan av , som har att bedöma nyetableringen med hänsyntill övriga befintliga eller planerade läkarvårdsresurser. börge sin tillstyrkan endast i de fall berörd sjukvårdshuvudman har lämnat sittsamtycke till etableringen. Möjligheter bör finnas att tillämpa någon form avförhandsprövning och preliminärt yttrande beträffande nyetablering avprivatpraktiker på viss ort. Det ankommer på regeringen att besluta om de ändringar jaghär har förordat. Jag finner det dock lämpligt att frågan anmäles förriksdagen. Propositionens hemställan i dennadel gick ut på att bereda tillfälle att ta del av vad föredragandestatsrådet anfört i fråga om vidgade möjligheter till individuell taxebindningav läkare. Med anledning av en motion (s) vari yrkades avslag påpropositionens förslag om möjligheter till taxehöjning anfördesocialförsäkringsutskottet (SfU 1977/78:12) följande: Utskottet delar motionärernasuppfattning att det är angeläget att den offentliga vården tillförserforderliga läkarvårdsresurser. Det är emellertid lika angeläget att de delarav landet som har brist på läkare förses med sådana. Förslaget i propositionensyftar främst till att ge de privatläkare som önskar etablera sig utanförstorstadsregionerna ekonomisk möjlighet att göra det. Den ingående prövning somenligt förslaget måste föregå ett beslut om individuell taxebindning vidnyetableringar innebär enligt utskottets mening en tillfredsställande garantiför att propositionens syfte kommer att kunna tillgodoses. Med hänsyn fill attdet är en mycket begränsad grupp läkare som berörs av förslaget anser utskottetmotionärernas farhågor för att det kan medföra en överströmning av läkare frånden offentliga till den privata vården ogrundade. Utskottet tillstyrker därförpropositionen i denna del och avstyrker motionen 1977/78:99. I en reservation till betänkandetanförde socialförsäkringsutskottets socialdemokratiska ledamöter följande: I propositionen har angivits attdet s. k. läkarfördelningsprogrammet skulle innebära att antalet privatläkarefram till 1980 skall vara oförändrat, vilket innebär ett beräknatersättningsbehov av 30 läkare . Utskottet finner detta vara en felaktigutgångspunkt för förslaget, eftersom läkarfördelningsprogrammet är ettplaneringsinstrument för fördelning av tillgäng- KU1979/80:50 322 liga läkarresurser inom den offentliga vården och iangivna hänseende endast innebär att man gjort en teknisk avräkning av ettantal läkare, som kan antas inte komma att bli tillgängliga för fördelning. Främst den offentliga öppna vården lider fortfarande storbrist på läkare och ett stort antal nya moderna vårdcentraler kan av dennaanledning inte utnyttjas till fullo. Även inom långtidssjukvården ochpsykiatrin finns ett stort antal vakanta läkartjänster. Att i ett sådant lägebygga upp en ny organisation som med de föreslagna generösa taxebestämmelsernaskall konkurrera med den offentliga vården om läkarna kan enligt utskottetsmening inte anses motiverat. Det är knappast sannolikt - även om motsatsenhävdas i propositionen - att taxehöjningen kommer att bestå endast under enövergångstid. Snarare föreligger det risk för att taxehöjningen kommer att ledatill en allmän höjning av hela läkarvårdstaxans nivå och därmed bidra till enöverströmning av läkare från offentlig till privat vård. Med hänsyn till det anförda och till att förslaget på ettolyckligt sätt föregriper den allsidiga prövning av privatpraktiserande läkaresframtida ställning som sker genom hälso- och sjukvårdsutredningens pågående arbetemed en helt ny sjukvårdslagstiftning kan utskottet inte ansluta sig tillregeringens förslag. Detta bör ges regeringen till känna. I beslut biföll regeringen besvär avtvå läkare i och gav dessa tillstånd att vid etablering somprivatpraktiserande få tillämpa arvoden som översteg läkarvårdstaxansbelopp. hade tidigare avstyrkt deras begäran.Avskrift av regeringsbeslutet bifogas. KU1979/80:50 323 Besvär av J.-E. och G. i fråga omindividuell taxebindning för privatpraktiserande läkare Enligt punkt 5övergångsbestämmelserna till läkarvårdstaxan (1974:699 med ändring 1977:1189)får allmän försäkringskassa medge privatpraktiserande läkare vid mottagningsom nyetableras på viss ort och är gemensam för_ minst två läkare att tillämpaarvoden som överstiger de i 7 och 8 §§ taxan angivna beloppen med 20 procent.Som förutsättning för sådant medgivande gäller att tillstyrktdet efter hörande av sjukvårdshuvudmannen för det område inom vilketetableringen avses äga rum. Leg. läkarna ansöktehos läns allmänna försäkringskassa om rätt till individuell taxebindningenligt nämnda övergångsbestämmelser för etablering av en gruppläkarmottagningi . läns landstings sjukvårdsstyrelse har iskrivelse till avstyrkt ansökningarna. Motbakgrund av sjukvårdshuvudmannens ställningstagande har ibeslut avstyrkt Carissons och ansökningar. Över beslut har och anförtbesvär. I besvären har bl. a. anförts att flera läkare på grund av åldersskälavvecklat sin privatpraktikerverksamhet i under det senaste decennietoch att finns fem privatpraktiserande läkare, varav två är . har - sedan förnyat yttrande den 11 april1979 inhämtats från läns landstings sjukvårdsstyrelse - avgivityttrande . Carlssonoch har inkommit med påminnelser. Regeringen bifaller besvären och upphäver socialstyrelsensbeslut. KU1979/80:50 324 Granskningsarbetets omfattning och inriktning............... ....... 1 Översiktligredovisning av regeringsprotokollens innehåll m.m... 2 Utskottetsgranskning .................................................. ....... 3 Proceduren isamband med regeringsskiftet ............ 3 Den nyaregeringens sammansättning samt vissa förändringar inom 4 Remisser tilllagrådet ............................................. ....... 7 Proposifionsavlämnandetfill ................... ....... 7 Utgivningen avSvensk författningssamling ........... ....... 8 Regeringensutövning av normgivningsmakten ..... ..... 11 Interpellationeroch frågor ..................................... ..... 13 Regeringenshandläggning av besvärsärenden .... ..... 14 Regeringenshandläggning av utlänningsärenden ..... 20 MBL vidregeringens tillsättning av vissa högre tjänster m. m. Regeringensbehandling av skrivelser ......... 27 Övriga frågor ........................................................ 30 a) Utbildning iSverige av libyska medborgare vid 30 b) Regeringensbeslut i visst "utflaggningsärende" ...... 32 c) Fråga om bidragtill vissa befrielserörelser i 34 d) Frågaom remiss av den s. k. .. ..... 34 e) Regeringenskontroll av säkerhetspolisens verksamhet .. 34 f) Regeringens handläggning avtillsättning av skoldirektörs tjänst i ........................ ................................ 35 g) Frågor om medicinskaforskartjänster mot bakgrund av nedläggning............................... ..... 35 h)Regeringens fastställande av verksamhetstid års kyrkomötesutredningsnämnd m.m.................................. .... 36 i) Regeringens handläggning avärende om studiestödsförord ningen såvitt avser ... .... 36 j) Regeringens beslut den 1no.vember 1979 rörande taxitrafi ken i ............................................................... 37 k) Frågaom regeringens handläggning av ett besvärsärende angåendeetableringsrätt för läkare ............................. 37 Särskildayttranden ......................................................... .... 47 KU1979/80:50 325 1 Regeringsärenden1978 och 1979 ........................ 50 2 Regeringsskifteti ............................ 52 3 AFörordnanden enligt 7 kap. 5 § RF ......................... 60 3 B Avtalom informationssekreterare ........................... 62 3 C PMang. personförändringar i ... 64 4 PM ang.remisser till lagrådet .................................. ..... 67 5 PM ang.proposifionsavlämnandet till ...... ..... 76 6 Sammanställningöver antalet författningar i SFS som utkommit från trycket senare än tvåveckor före ikraftträdandet .. 85 7 PM beträffanderegeringens utövning av normgivningsmakten 87 8 PM ang.tidsutdräkt vid besvarande av interpellationer och frågor 145 regeringens handläggning av besvärsärenden 148 10 ASammanställning över antalet utomnordiska medborgare som erhållittillstånd att få stanna i av olika skäl åren 1978 och 1979 ....................................................................... 169 10 BTidpunkter för statsråden (föredragande i utlänningsärenden) 170 10 C Antalfillståndsärenden m. m. hos regeringen 10 DUppgifter från om balansläget i fråga ombesvärsärenden ............................................ 172 10 E Diagram över handläggningstidi av utlän ningsärenden ....................................................... 175 10 F Redogörelse för tre utlänningsärenden hos regeringen 176 10 G Betaenkning över NordiskMinisterråds meddelelse til 28. session 1980 om rekommandation nr 10/73 angående samord net utlasndingelovgivning og udlaendingepolitik .. 178 10 HSammanställning över internordisk resandetrafik . 11 A Förhandlingarenligt 11 § MBL, som FHR påkallat i tjänste- fillsättningsärendenefter AD-dom 118/79, .. 182 11 B Uppgifter från budgetdepartementet ang. tillsättningen av biskopar,generaldirektörer och landshövdingar . 11 CUppgifter från ang. rekrytering av hand- läggaretill utrikesförvaltningen , m.m............ 185 12 A PMang. regeringens behandling av skrivelser ... 190 12 B Sammanställning av regeringens åtgärder med anledning av vissariksdagsskrivelser i sysselsättnings- och industripolitiska frågor under /79 ..................................... 193 12 C PMang. regeringens formella möjligheter att styra verksamhe- ten inomstatliga bolag ................................................... 245 13 ARedogörelse av sekreteraren krigsmaterielexport- utbildning vid av utländsk personal 247 KU1979/80:50 326 13 B Redogörelse frånhandelsdepartementet ang. viss utbildning av Sid. libyska medborgare vid i ................ 250 13 C PM avförutvarande handelsministern i Telubären- 14 PM ang.regeringens beslut i visst "utflaggningsärende" .... 254 15 Redogörelsefrån ang. stöd till Patriotiska Fronten i 259 16 ARedogörelse från ang. handläggning av betänkandetBefingelser för överförande av huvudmannaska pet för till , m. fl. 16 B Brevfrån ang. handläggning av fråga omKarolinska sjukhusets huvudmannaskap ................ 271 17 PM ang.regeringens kontroll av säkerhetspolisens verksamhet 278 18 PM ang.regeringens handläggning av tillsättning av skoldirektörstjänst i 281 19 PM ang. frågorom medicinska forskartjänster m.m. mot bakgrund av Serafimerlasarettetsnedläggning 285 20 PM ang.regeringens handläggning av framställningar års kyrkomötesutredningsnämnd om bestämmande om verksamhetstid m. m.................. 290 21 PM ang.regeringens handläggning av ärende om ändring i studiestödsförordningen såvittavser ........................................... 312 22 PM ang.regeringens beslut den . 1979 beträffande taxitrafik i 315 23 PM ang.regeringens handläggning av ärende om etableringsrätt för läkare 320