bet · G301KU50 · 1979-12-31 00:00:00 — Framgår det klart vad som skall utredas; dvs. förstårkommittén vad den skall göra? Gerdirektiven anledning till något påpekande om delegering? Uppfyllerdirektiven ställda formkrav? Språkfelsom upptäcks rättas. Går statsrådet i svaret in på någotsom enligt RF inte får bli föremål för fråga eller interpellation? KU1979/80:50 145 PM angående tidsutdräkt vid besvarande av interpellationeroch frågor Regler om besvarande avinterpellationer och frågor finns i 6 kap. 1 resp. 2§§ RO. I 6 kap. 1 S RO föreskrivs att statsråd som inte besvararinterpellation från det att medgav attinterpellationen fick framställas, skall före utgången av muntligenmeddela varför svar uteblir eller anstår. En interpellation som intehar besvarats vid det då den väcktes har förfallit. En fråga bör enligt tilläggsbestämmelsen 6.2.2 besvarasvid den frågestund som infaller närmast från det att fråganlämnades till kammarkansliet. Även en fråga har förfallit om den inte harbesvarats vid det då den väcktes. Som framgår av dessa regler föreligger inte någonskyldighet för statsråden att besvara interpellationer och frågor. Frågan behandlades i 1977/78 årsgranskningsbetänkande (KU 1977/78:35 s. 16-18 samt bilaga 11). Utskottetredovisade först viss statistik rörande besvarandet av interpellationer ochfrågor. Därefter anförde utskottet följande: Enligt utskottet är det självfalletomöjligt att helt undvika vissa tidsöverdrag när det gäller besvarandet avinterpellationer och frågor. Det kan t. ex. vara sjukdomsfall eller utrikestjänsteresa som nödvändiggör senareläggning av svar, vilket i sin tursammanhänger med antingen vederbörande statsråds eller frågeställaresförhållanden. Även måste hänsyn tas till det stora antalet interpellationer ochfrågor som förekommit . Det kan särskilt under mycket arbetstyngdaperioder vara svårt att vid planeringen av kammarens arbete få tid för allainterpellations- och frågedebatter. Utskottet vill dock framhållaangelägenheten av att tidsöverdrag i möjligaste mån undviks. Inte minst urallmänhetens synpunkt är det av stor vikt att en fråga inte har förlorat sinaktualitet när den besvaras. 1 en reservation (7 s.) a. följande tillägg till utskottets skrivning på denna punkt: Utskottets granskning har somtidigare framgått givit vid handen att påfallande många tidsöverdragbeträffande svar på frågor förekommit . Inte mindre än 48frågor besvarades först eller , i några fall efterhela . Utskottet anser denna utveckling oroande och synnerligenotillfredsställande. beslöt i enlighet med utskottets förslag. 10 1979/80. KU 1979/80:50 De följande uppgifterna bygger påen sammanställning som gjorts på kammarkansliet (underbilaga 1). Jämförelserkommer att göras med uppgifter från KU;s undersökning . Våren 1979framställdes 62 interpellationer. Beträffande 16 svar meddelade statsrådanledning till att interpellationen inte kunde besvaras inom den föreskrivnatiden av . Förseningsmeddelanden lämnades således i av fallen.Motsvarande siffror är: 82 framställda interpellationer, 28förseningsmeddelanden, vilket utgör av antalet interpellationer. uppgick antalet interpellationer till104. Försenings-meddelanden lämnades i elva fall (). Hösten 1977framställdes ett lika stort antal interpellationer, dvs. Antaletförseningsmeddelanden uppgick till 22 (). Följande tabell innehålleruppgifter om tidsutdräkten vid besvarande av frågor , ,, och . Uppgifterna t. o. m. ärhämtade /granskningsbetänkande. mer än 5 v Andelen frågor som besvarades inomen vecka var och . Motsvarande andel lågunder samt . skallnoteras att antalet frågor ökat mellan och höstarna 1977 samt 1979med och mellan och med . KU 1979/80:50 147 Tidsöverdrag beträffande svar på frågor 140 frågor besvarade inom efter framställandet151 frågor besvarade efter framställandet 34 frågor besvaradeinom efter framställandet 9 frågor besvarade efterframställandet 5 frågor besvarade efter framställandet 1 frågabesvarad efter framställandet p. g. a. frågestålla-renssjukdom (nr 325) 340 frågor besvarade. Totalt framställdes 343 frågor. (3 frågor togs tillbaka). Tidsöverdrag beträffande svar på frågor 98 frågor besvarades inom efter framställandet 87frågor besvarades efter framställandet 19 frågor besvaradesinom efter framställandet 11 frågor besvarades inom fyra veckorefter framställandet 6 frågor besvarades efter framställandet 1fråga besvarades efter framställandet p. g. a.frågeställa-rens sjukdom (nr 148). Totalt framställdes 222 frågor. framställdes 62 interpellationer. Beträffande 16 svar lämnades meddelanden av statsråd omanledningen till varför interpellationerna inte kunde besvaras inom denföreskrivna tiden av . Hösten1979 framställdes 104 interpellationer. Beträffande 11 svar lämnades meddelanden av statsråd omanledningen till varför interpellationerna inte kunde besvaras inom denföreskrivna tiden av . KU1979/80:50 148 angående regeringens handläggning av besvärsärenden I samband med granskningföretogs en bred undersökning av regeringens handläggning av besvärsärenden.Undersökningen gav utskottet anledning till uttalanden på flera olika punkter(KU 1975/76:50 s. 5-13, 74-211). Avsikten med den föreliggande undersökningensom påbörjades vid föregående års granskning är att göra en uppföljning i vissadelar av granskning. a. redovisas vissa aktuella uppgifter omutvecklingen av antalet avgjorda och vid årsskiftena oavgjordabesvärsärenden. Vidare behandlas frågor som gäller remittering avbesvärsärenden och handläggningen av besvär som kommit in för sent.Undersökningen bygger på genomgångar av regeringsprotokollen oeh infordradeakter samt på en enkät som företogs med departementens expeditionschefer våren1979. har utskottet vid fleratillfällen behandlat regeringens handläggning av administrativa partsärenden,främst besvärsärenden, från allmänt förvaltningsrättsliga synpunkter. I detföljande skall lämnas en kort sammanfattning av utskottets behandling av dessafrågor . En redovisning av granskning och dessresultat ges nedan i samband med redogörelsen för årets granskning. granskningsmemorial (KU 1968:15) tog utskotteti en brett upplagd undersökning upp vissa allmänna frågor beträffande handläggningenav förvaltningsärenden i departementen. Utskottet granskade bl. a.handläggningstider, remissförfaranden, principerna för kommunikation ochbeslutsmotivering. Utskottet gjorde en rad uttalanden, som blivit vägledandeför departementens arbete med förvaltningsärenden och som sedermera inarbetatsi de av statsrådsberedningen utgivna anvisningarna om tillämpningen avförvaltningslagen hos regeringen.' En uppföljning i mindre skala av 1968 årsundersökning gjordes året därpå (KU 1969:18). granskningsmemorial(KU 1970:42) tog utskottet upp frågan om onödig remissbehandling av besvär somej hade tagits upp till prövning i sak. Samma fråga behandlades på nytt i 1974års granskningsbetänkande (KU 1974:22). Mot bakgrund av bl. a. förvaltningslagenstillkomst granskade utskottet (KU 1972:26) Kungl. Maj:tsmotiveringar av beslut, främst i fråga om besvärsärenden. Frågan ombeslutsmotiveringen uppmärksammades också i den undersökning av handläggningenav naturalisations- ' Första upplagan utkom , andra upplagan 1979. KU1979/80:50 149 ärenden som redovisades granskningsbetänkande (KU 1973:20). 2.1 undersökning och dess resultat undersökning inleddes meden ingående kartläggning av omfattningen och utvecklingen av antaletbesvärsärenden. Med anledning av denna kartläggning konstaterade utskottet (KU1975/76:50 s. 6-7) att tillströmningen av besvär till regeringen hade ökatstarkt och oavbrutet . Mellan åren 1966 och 1975beräknades antalet besvär hos regeringen ha ökat från ca 2 000 till drygt 7000. Detta innebar att vart fjärde ärende som företogs till avgörande iregeringen var ett besvårsärende. Ökningen av antaletbesvärsärenden hade enligt utskottet otvivelaktigt inneburit en ökad belastningpå departementen. Utskottet såg häri en risk för längre handläggningstider oehmindre ingående behandling av ärendena. Utskottet hade erfarit att utvecklingenhade uppmärksammats inom och att bl. a. vissa åtgärder idecentraliseringssyfte övervägdes. Mot denna bakgrund fann utskottet inteanledning till annat uttalande än att den vidare utvecklingen på detta områdeskulle följas med uppmärksamhet. Utskottets påpekande beträffande årendeutvecklingenföranledde statsrådsberedningen att i en skrivelse till expeditionscheferna iapril 1977 förorda en "ordentlig genomgång av möjligheterna att i störreomfattning än som gäller f. n. befria regeringen från handläggningen av vissabesvärsärenden". Utskottet noterade detta initiativ i 1977 årsgranskningsbetänkande (KU 1976/77:44 s. 25) och uttafade sin avsikt att följaresultatet av det. Även i andra sammanhang har utskottets påpekande omutvecklingen av antalet besvärsårenden noterats. Några exempel på detta skallanföras. budgetproposition (prop. 1976/77:100, bilaga12, , s. 229 ff.) behandlades frågan om rätt att hosregeringen överklaga beslut rörande granskning och registrering av läromedel.Denna fråga hade på begäran (UbU 1974:15) utretts avskolöverstyrelsen och . erinrade inledningsvis om vad uttalat omtillströmningen av besvärsärenden hos regeringen. Statsrådet fann vidare denuvarande formerna för granskning och registrering av låromedel inrymma sådansakkunskap och erfarenhet och därmed garantier för en allsidig belysning avdessa frågor att en besvärsprövning inte kunde anses meningsfull. Enbesvärsrätt skulle enligt statsrådet också innebära en överprövning iobjektivitetsfrågor i politisk instans, vilket ansågs betänkligt. Med hänvisningtill bl. a. dessa synpunkter fann statsrådet att besvär inte borde få anföras.Utbildningsutskottet (UbU 1976/77:13) förklarade sig ha blivit KU1979/80:50 150 övertygat om att det saknades anledning att införabesvärsrätt i dessa ärenden. (A 1975:04) fick bl. a. i uppdrag attöverväga möjligheten att inrätta ett särskilt organ med uppgift att i ställetför regeringen vara slutlig besvärsinstans i utlänningsärenden. Bakgrunden tilluppdraget var att åstadkomma en skyndsammare handläggning av ärenden som rörutlännings rätt att få stanna kvar i . Kommittén, som i sittdelbetänkande Kortare väntetider i utlänningsärenden (SOU 1977:28 s. 99-117)redogjorde för de pågående decentraliseringssträvandena inom regeringskanslietoeh därvid även berörde påpekande, stannade emellertidefter ingående övervägande för att besvären även i fortsättningen borde prövasav regeringen. Kommittén bedömde utlänningsärendena så viktiga, både för denenskilde och samhället, att de i sista hand borde avgöras av en instans medpolitiskt ansvar. Två av ledamöterna reserverade sig och förordade inrättandetav en fristående, slutlig besvärsinstans som ett led i de pågåendedecentraliseringssträvandena och för att möjliggöra för det ansvarigastatsrådet att koncentrera sig på de viktigare av utlänningsärendena.Remissopinionen var på denna punkt starkt splittrad. Föredragande statsrådetanförde i proposition (prop. 1977/78:90 s. 60) att han i och för sigdelade uppfattningen att regeringens prövning av enskilda ärenden borde imöjlig mån begränsas till förmån för dess planerande verksamhet. Å andra sidanansåg statsrådet att beslut om avvisning eller förpassning ofta grep så djuptin i den berörda personens liv att det var befogat att han fick möjlighet attföra sin sak vidare till regeringen. Besvärsrätten till regeringen borde därförtills vidare finnas kvar. Enligt statsrådet skulle förslaget i övrigt leda kraftig ökning av antalet besvärsärenden. Det skulle därför bli nödvändigtmed personalförstärkningar inom . Riksdagengodkände utan erinran propositionens förslag i detta hänseende (AU 1977/78:30s. I deeentraliseringsutredningensprincipbetänkande Lägg besluten närmare människorna (SOU 1978:52) föreslogssom en av vägarna till ökad decentralisering att den centrala tillsynen ochkontrollen på olika sätt begränsas. I detta sammanhang diskuterade utredningenbesvärsprövningens roll och hänvisade bl. a. till utskottets uttalande att enökad belastning på av besvärsärenden kan medföra längrehandläggningstider och en mindre ingående behandling av ärendena. Utredningenanförde därefter följande: Undersökningar som senare gjorts iregeringskansliet har bekräftat uttalade farhågor. Dethar exempelvis visat sig att det i en del departement förekommit mycket långahandläggningstider i partsärenden - i många fall har det rört sig om mellan 15och 20 månader, ibland ännu längre tider. Det har i dessa fall ifrågasatts ominte strävandena att i rättssäkerhetens intresse tillåta besvärsrätt upp tillregeringen gett ett resultat som är motsatt det eftersträvade. KU1979/80:50 151 I propositionen 1978/79:111 Omåtgärder mot krångel och byråkrati m. m. behandlades i bilaga 14(kommundepartementet) decentraliseringsutredningens nyssnämndaprincipbetänkande. Utredningens resonemang om besvärsprövningens rollkommenterades inte vare sig i propositionen eller under riksdagsbehandlingen. 2.2 Den aktuella utvecklingen Som framgår av tabell 1 över ärendeutvecklingenföljdes den starka ökningen av antalet avgjorda besvärsärenden under1970-talets första hälft av , som kännetecknades av en viss stagnation.Under år 1976 minskade antaletbesvärsärenden och skedde en återgång till nivå, dvs.drygt 7 000 ärenden. kan på nytt noteras en uppgång. Jämfört med år1977 rör det sig om en ökning med ca 500 ärenden (). Av hela antaletavgjorda regeringsärenden utgör andelen besvärsärenden . Bilden av utvecklingen på de olikadepartementen är emellertid ganska splittrad. Två departement - utbildnings-och arbetsmarknadsdepartementen - uppvisar betydande ökningar såväl i absolutatal som i procent av det totala antalet avgjorda ärenden. Inomutbildningsdepartementet har antalet besvårsårenden ökat från 983 (1975) till1 383 (1978) och utgjorde av ärenden. Somjämförelse kan nämnas att så sent som var motsvarande andel drygt 10 %.Än mer dramatisk har utvecklingen varit inom . Därhar antalet besvärsärenden fördubblats . varvartannat ärende som avgjordes inom område ettbesvärsärende. Ökningen inom beror främst påändringar i utlänningslagstiftningen (jfr ovan S.4). Minskningar beträffande antalet prövade besvärsärendenunder senare år kan noteras för försvars-, kommunikations- oehhandelsdepartementen. För försvarsdepartementets del beror nedgången på atthandläggningen av vapenfriärenden i princip avbröts i avvaktanpå ny vapenfrilag. I mitten av 1978 återupptogs handläggningen av dessa ärenden. För övriga departement är tendensen under senare åroregelbunden eller också är förändringarna i den ena eller andra riktningen avganska måttlig omfattning. Tabell 1 Antalet besvårsårenden hos regeringen åren1971-1978 i % av ärenden inom resp. departement KU1979/80:50 153 undersökning redovisadesolika studier av handlåggningstiderna för besvärsärenden. a. gjordes enkartläggning av handläggningstiderna för de ärenden som avgjordes under förstakvartalet efter beredning i utbildnings-, jordbruks- ochbostadsdepartementen (s. 100-101). Vidare redovisades ett sammanlagt åttiotalav de besvär som inom olika ärende-grupper och departement haft den längstahandläggningstiden, varvid dock ströks under att "lång handläggningstid"var ett mycket relativt begrepp, beroende på vad besvären avsåg i sak (s.101-102, underbilaga 6). En redogörelse lämnades också för ett antal brådskandeärenden, där trots detta handläggningstiden hade blivit så lång att beslutenhade förlorat sin aktualitet vid det tillfälle då regeringen tog upp besvärentill avgörande (s. 102, underbilaga 6). I de speeialstudier av åtta olikagrupper av besvärsärenden som hade företagits gjordes också en kartläggning avhandläggningstiderna (s. 111-137). Slutligen redovisades vissa uppgifter ombalanser av oavgjorda besvärsärenden vid de tre närmast föregående årsskiftena(s. 103-104, underbilaga 10). Med anledning av de undersökningar av handläggningstidenslängd som hade företagits framhöll utskottet (s. 10) vikten av att regeringensprövning inte fördröjs genom onödigt eller onödigt utdraget remissförfarande.Utskottet betonade också att det självfallet var angeläget att ärendena efteravslutad remissbehandling togs upp till avgörande av regeringen så snart sommöjligt. Givetvis måste strävan vara att undvika en sådan tidsutdräkt ibrådskande ärenden att frågan förlorat sin aktualitet då regeringens beslutfattades. Dessa uttalanden av utskottet redovisades i skrivelse den6 från rättschefen i statsrådsberedningen tillstatssekreterarna, expeditionscheferna och rättscheferna. Med anledning avdessa och andra uttalanden, som utskottet gjorde beträffande handläggningen avbesvärsärenden granskningsbetänkande, anmodade statsrådsberedningendepartementen "att- i den mån avvikelser föreligger-anpassa sinahandläggningsrutiner i besvärsärenden till dem som har uttalat sigför"'. Statsrådsberedningen framhöll att dessa rutiner i allt väsentligtöverensstämde med dem som rekommenderades i statsrådsberedningens anvisningarför förvaltningslagens tillämpning hos regeringen. Från statsrådsberedningen har vidare erfarits att fråganom de långa handläggningstiderna i vissa besvärsärenden och andra enskildapartsärenden uppmärksammats på olika sätt. Vissa undersökningar har företagitsbeträffande handläggningstiderna för denna typ av ärenden inom justitie-,jordbruks- och bostadsdepartementen. Vidare infordras från departementenförteckningar gamla, oavgjorda ärenden. Dessa förteckningarbearbetas och granskas inom statsrådsberedningen. a. görs statistiskasammanställningar över antalet ärenden som är upptagna på dessa KU1979/80:50 154 förteckningar och hur "'åldersfördelningen'" serut, dvs. hur de fördelar sig på de år varunder de kom in till departementen. Detabeller som gjordes upp på grundval av de förteckningar som lämnades 1979 har överlämnats till utskottet och återges i underbilaga 1 och 2.Vid ett studium av dessa tabeller bör man komma ihåg att redovisningen omfattaralla äldre ärenden, ej endast besvärsärenden. Vid granskningen av dessaförteckningar inom statsrådsberedningen ägnas dock särskild uppmärksamhet åtärenden som rör enskilds rätt. Bland dessa ärenden utgör besvärsärendena en mycketstor andel. Den särskilda granskning som görs av dessa ärenden innebär bl. a.att man från statsrådsberedningens sida hör efter på resp. departement omanledningen till att handläggningen inte har avslutats samt om ärendena kankomma att avgöras eller avskrivas . Dessa kontakterleder i många fall till att behandlingen av dessa ärenden påskyndas. I den enkät, som i samband med förra årets granskningskickades ut till departementen, infordrades uppgifter om balansläget beträffandebesvärsärenden vid årsskiftena 1976/77, 1977/78 oeh 1978/79. I tabell2 hardessa uppgifter sammanställts med motsvarande uppgifter för årsskiftena1973/74, 1974/75 och 1975/76, hämtade års besvärsundersökning (s.211). Tabellen utvisar alltså balanslägets utveckling /74t. o. m. /79. Tabell 2 Antalet oavgjorda besvärsärenden vid årsskiftena1973174-1978179 Dep./årsskifte ' 872 av dessa ärenden avser besvär över beslut avriksskatteverket om kompensation för mervärdeskatt på bostadsbyggande. KU1979/80:50 155 /74 har dentotala balansen av besvärsärenden ökat fortlöpande. /79 varden mer än dubbelt så stor som . Särskilt stora är ökningarnamellan årsskiftena 1974/75 och 1975/76 samt mellan årsskiftena 1977/78 och1978/79. Utvecklingen av balansläget på de enskilda departementenskall kommenteras något närmare, delvis med hjälp av uppgifter och synpunktersom departementen själva lämnat i anslutning till sin redovisning. noterar i sitt enkätsvar attbalansläget inom departementet är i stort sett oförändrat i förhållande tilltidigare år. Departementet påpekar dock att ärendegrupperna har förändrats.Sålunda har som nya grupper tillkommit ärenden rörande räkenskapsår ocharkivering av räkenskapsmaterial enligt 12 och 22 §§ bokföringslagen (1976:125)och ärenden om tillstånd m. m. till TV-övervakning enligt lagen (1977:20) omTV-övervakning. har en oförändrat liten balans avbesvärsärenden. Departementet handlägger, som tidigare framgått (se tabell 1),ett mycket litet antal besvärsärenden. Balansläget mom försvarsdepartementet har undergått vissasvängningar. Efter en nedgång mellan årsskiftena 1975/76 och 1976/77 harbalansen ökat starkt. De besvärsärenden som handläggs inomförsvarsdepartementet rör främst tjänstetillsättningsfrågor och ansökningar omvapenfri tjänst. Den ökade balansen beror, som redan framhållits, på atthandläggningen av vapenfribesvären i princip avbröts iavvaktan på ny vapenfrilag. Fr, o. m. återupptogshandläggningen av de "'frysta" besvärsärendena. Av den balans på 268ärenden som fanns inom värnpliktsenheten /79 har och februari månad 1979 avgjorts 121 besvär. har en tämligen oförändrad balans avbesvärsärenden. Inom skedde en markant uppgångav antalet balanserade ärenden t. o. m. /76. Vid de två närmastföljande årsskiftena skedde en nedgång. Balansen /79 liggerpå samma höga nivå som 1975/76. fick /76 vidkännasen kraftig ökning av antalet balanserade besvärsärenden beroende på det storaantalet besvär över beslut om kompensation för mervärdeskattpå bostadsbyggande. Vid uppdelning på ekonomi- ochbudgetdepartementen föll huvuddelen av besvärsärendena, bl. a.de nämnda mervärdeskatteärendena, inom budgetdepartemenlets område. Nedgångenav de balanserade ärendena fr. o. m. /77 beror enligt uppgiftfrån departementet på att mervärdeskatteärendena minskat och i stort settupphört . Vidare överfördes alla ärenden somberör alkohollagstiftningen till . KU1979/80:50 156 Inom utbildrungsdepartemeniet haren viss minskning i balanserna inträtt /77. Detta beror istor utsträckning på att kyrkoenheten överfördes tillkomniundepartementet. Från departementet framhålls vidare att balansen avoavgjorda besvårsårenden är avsevärt större omkring halvårsskiftena då besvär ifråga om intagning till högskolan kommer in och sedan snabbt avgörs. För del skedde en uppgång på ca200 ärenden mellan årsskiftena 1975/76 och 1976/77. Därefter har balanslägetvarit tämligen oförändrat. Uppgången kan enligt departementet antas bero påökning av antalet inkomna besvär men också på att arbetet i departementetpåverkades såväl av riksdagsvalet som av regeringsskiftet detta år. hade vid årsskiftena 1976/77 och1977/78 ett förhållandevis stort antal oavgjorda besvärsärenden. hade emellertid balansen minskat till den nivå som råddeföre uppgången 1976/77. Balansen av besvärsärenden inomarbetsmarknadsdepartementet visar en stark ökning . Frånundersökningsperiodens början t. o. m. /76 låg balansen på någotöver 200 ärenden. Därefter skedde en ökning, /77 till ca 500ärenden, /78 till ca 750 ärenden och /79till ca 1 800 ärenden. Ökningen hänför sig till en mycket stor del till enhetenför invandrar- och medborgarskapsärenden (IM-enheten) och sammanhänger medändringar i utlänningslagstiftningen . Som framgått ovan (s. 4)var ökningen förutsedd oeh föranledde förslag inomutlänningslagstiftningskommittén att inrätta en särskild besvärsinstans iutlänningsärenden. Förslaget avvisades dock av kommittén och sedermera även avregeringen. har lämnat vissa ytterligareuppgifter om balansläget och arbetsbelastningen på IM-enheten. I mitten avfebruari 1979 utgjorde balansen på enheten 1 433 ärenden, varav 1 017besvärsärenden. /80 hade den gått ned till 1 172 ärenden.Härav var 791 besvärsärenden. Den helt övervågande delen av besvärsärendenautgörs av besvär över invandrarverkets beslut om avlägsnande av utlänning frånSverige. Departementet påpekar i sammanhanget att en stor grupp ärenden vidsidan av besvärsärendena utgörs av ansökningar om återbrytning avlagakraftvunna avlägsnandebeslut (51 S utlänningslagen). Denna möjlighet attåterkomma sedan besvär avslagits utnyttjas i stor utsträckning. Betydande personalförstärkningar har skett under senare årpå IM-enheten. Enhetens personaluppsättning var en enhetschef,en ställföreträdare för enhetschefen, sex handläggare och två biträden.