bet · G301KU50 · 1979-12-31 00:00:00 — Dennaskall härefter avge eget förslag till högskolestyrelsen. Gäller ärendet tjänst,vars ämnesinnehåll fastställts av regeringen, skall högskolestyreisen nied egetyttrande överlämna förslagen till universitets- och högskoleämbetet (UHÄ). Iannat fall beslutar styrelsen. UHÄ får enligt 26 § medge att tjänst, varsämnesinnehåll fastställts av regeringen, återbesätts med oförändratämnesinnehåll. Finner UHÄ i fråga om sådan tjänst att annan åtgärd som avses i22 § bör vidtas, skall ämbetet avge förslag därom till regeringen. KU 1979/80:50 287 Godkännande av vissa överenskommelser, m. m. har medskrivelse överlämnat ett protokoll fört vid överläggningarden mellan statens förhandlingsnämnd och företrädare förStockholms läns landstingskommun angående frågor om investeringsersättningenligt 5 § LUA 1977 m. m. till följd av vissa omdispositionerbeträffande upplåtna enheter inom landstingsområdet. Till protokollet är fogaden överenskommelse nr 2 om statlig investeringsersättning enligt 5 § 1. Protokollet och överenskommelsen är intagna som bilaga 5 tillregeringens proposition 1977/78:177. har anmält sina beslut ianledning av propositionen 1978/79:100 såvitt avser hithörande frågor (UbU1978/79:26, rskr 1978/79:286). Regeringen har i regleringsbrev för /80föreskrivit, att de professurer vilka f. n. är placerade vidSerafimerlasarettet fr. o. m. skall - med tillfälligtundantag för en av professurerna - vara placerade vid . Regeringen godkänner det av statensförhandlingsnämnd överlämnade protokollet jämte därtill fogadinvesteringsöverenskommelse. Regeringen uppdrar åt styrelsen för institutetatt efter samråd med landstingskommun vidtaga de åtgärder sombehövs för att genomföra dé omdispositioner i fråga om resurser för utbildningoch forskning som föranleds av beslutet. Som ett led häri skall styrelsensenast till universitets- och högskoleämbetet ochregeringen redovisa en plan för omprövning av de forskartjänster som berörs avomdispositionerna. Härvid skall bl. a. gälla att vid den till Huddinge sjukhusförlagda forskningsorganisationen även framgent skall finnas de ytterligare femtjänster som professor vilka tillkommer genom omplacering frånSerafimerlasarettet. Till verksamheten vid knutna lärartjänstersom inrättats för den grundläggande läkarutbildningens behov skall medföljadenna till . KU1979/80:50 288 Angående professurerna i kirurgi och klinisk kemi vidSerafimerlasarettet I skrivelse tillutbildningsministern har Ni begärt besked rörande tolkningen avriksdagens beslut med avseende på Er fortsatta tjänstgöring vidSerafimerlasarettets nedläggning. Med anledning av skrivelsen vill jag lämna Erföljande upplysningar, som jag hoppas är ägnade att underlätta Era ställningstaganden. Innebörden av beslut framgår avutbildningsutskottets betänkande UbU 1978/79:26. Det ankommer på regeringenatt tolka och verkställa beslutet. Detta sker i huvudsak dels genomföreskrifter i regleringsbrev för /80, dels genom uppdrag tillkarolinska institutet enligt vissa i uppdraget angivna riktlinjer. Jag kommer idet följande att redovisa vad som kan väntas komma att föreskrivas med avseendepå Er tjänstgöring fr. o. m. , då verksamheten vid Serafimerlasarettethar upphört. Innan jag gör det vill jag särskilt framhålla attregeringen avser att verkställa beslut helt i överensstämmelse medordalydelsen i utskottsbetänkandet. I den mån utskottet haft avsikter som intetolkningsvis går att förena med ordalydelsen, kari regeringen inte beaktadetta. ställningstagande i huvudfrågan - den fråga somnu varit föremål för upprepad prövning - är entydigt: utbildningen flyttas tillDanderyds sjukhus, forskningen (och forskarutbildningen) skall vara förlagdtill . Det senare uttrycks i formuleringen att "resurserför den av professortjänsternas innehavare bedrivna forskningen /skall/ tillhandahållasvid ". Mot den bakgrunden kan erbjudandet till Er att"tjänstgöra som överläkare vid " inte gesinnebörden att även den av Er bedrivna forskningen och forskarutbildningenskall vara förlagd dit. Den av Er som väljer att utnyttja erbjudandet kommerdärför att få räkna med en lokalmässig separering av sjukvårds- respektiveforsknings- och utbildningsmomenten i tjänstgöringsskyldigheten. Skulle detta bli Ert val, blir det i första hand enuppgift för de berörda myndigheterna att i samarbete med länslandsting planera för hur det skall genomföras praktiskt. Utgångspunkten förmyndigheternas handlande blir då följande i regleringsbrev givna föreskrift förrespektive professur, förenad med överläkartjänst, nämligen att denna skall vara KU 1979/80:50 289 "placerad" vid fr. o. m. den 20januari 1980, "dock att nuvarande innehavare tjänstgör som överläkare vidKarolinska sjukhuset". Vid kommer då att finnas inrättaden motsvarande arvodesbefattning som överläkare. är i och för sig upplåtet förforskning. Någon extra tilldelning av forskningsmedel till sjukhuset kanemellertid inte påräknas med åberopande av förevarande riksdagsbeslut, enär Ertjänstgöringsskyldighet i forskning och utbildning skall fullgöras vidHuddinge sjukhus. Detta brev tjänar som nämnts syftet att hjälpa Er till ettpersonligt ställningstagande beträffande Er fortsatta tjänstgöring. Regeringenär också beroende av Era besked för att i förekommande fall kunna slutligtutfärda föreskrifterna i ärendet. Myndigheterna är för sin planering betjäntaav snara besked. Med hänsyn härtill har jag bedömt det som ändamålsenligt attbringa innehållet i detta brev till alla berörda parters kännedom på det attett eventuellt fortsatt samråd skall kunna ske utifrån gemensamma förutsättningar.Sändlista återges nedan. I avvaktan på Era skriftliga besked kommerregleringsbrevet att innehålla endast den text som är gemensam för de båda principlösningarsom kan komma ifråga, dvs. föreskriften att resp. professur, förenad medöverläkartjänst, fr. o. m. skall vara placerad vidHuddinge sjukhus. Valet av principlösning ligger nu i Era händer. Enligt uppdrag, Wdli kansliråd nämndenför undervisningssjukhusens utbyggande () universitets-och högskoleämbetet () Stockholmsläns landsting () 19 1979/80. KU1979/80:50 290 PM angående regeringens handläggning av framställningarfrån kyrkomötes utredningsnämnd om fastställande av verksamhetstid m.m. I en till konstitutionsutskottetställd skrivelse (underbilaga 1) har riksdagsledamoten () påkallat utskottets granskning av 1) den förrekyrkoministern deltagande i förhandlingarna vid 1979 årskyrkomöte i kyrka-stat frågan; samt 2) den förraregeringens beslut att begränsa verksamhetstiden kyrkomötesutredningsnämnd i förhållande till begärda . Frågan om utredningsnämndens verksamhetstid Gällande bestämmelser m. m. 9 övergångsbestämmelsernatill regeringsform (RF) fordras samtycke av allmänt kyrkomöte förstiftande, ändring eller upphävande av kyrkolag. Vidare krävs enligt sammapunkt bifall av allmänt kyrkomöte för ändring eller upphävande av det fornaprästeståndets ännu kvarvarande privilegier. Enligt 1 § andra stycket kyrkomötesförordningen (1949:174)tillkommer det allmänt kyrkomöte att uppta kyrkliga ärenden. Utöver den medbestämmanderätti kyrkolags- och privilegiefrågor som följer av RF har kyrkomötet inte någonbeslutanderätt beträffande behandlade ärenden. Mötet är i stället i princip ettopinionsorgan med rätt att besluta "underdåniga utlåtanden samtföreställningar och önskningar att hos regeringen anmälas" (sista meningenangivet stycke). Kyrkomötet fick genom kyrkomötesförordningbefogenhet att tillsätta en utredningsnämnd. Enligt 14 § kyrkomötesförordningenhar nämnden - som skall bestå av tre prästerliga ombud och fyra lekmannaom-budmed lika antal suppleanter- till uppgift att "till nästföljande kyrkomötebereda samt avgiva yttranden och förslag i sådana ärenden som mötet i anledningav vid mötet väckta motioner överlämnat till nämnden". Nämndens verksamhetskall enligt samma paragraf vara avslutad "inom tid som regeringenbestämmer, högst efter kyrkomötets slut"'. Regeringen kan dockmedge att nämnden även får sammanträda närmast förenästföljande kyrkomötes början. Iinstruktionen (1951:505) för allmänt kyrkomötes utredningsnämnd KU1979/80:50 291 föreskrivs i 1 § andra stycket att nämnden så snart skekan skall göra framställning hos regeringen om bestämmande av den tid, inomvilken nämndens verksamhet skall vara avslutad. Enligt 4 § äger nämndensordförande - om nämnden finner sig behöva inhämta upplysningar av statligmyndighet - hos chefen för begära regeringensbefallning till vederbörande att meddela upplysningarna. Bakgrunden till bestämmelserna om utredningsnämnd ochvissa motivuttalanden m.m. återges i underbilaga 2. kyrkomöte, som var samlatunder tiden den 20 januari-den 23 februari 1979, hade som huvuduppgift attbehandla två skrivelser från den dåvarande fp-regeringen, nämligen Skr 1979:1omändrade relationer mellan staten och och Skr 1979:2 medförslag till lag om jämställdhet mellan kvinnor och män som präster i . Genom Skr 1979:1 begärde regeringen kyrkomötets yttrandeöver ett av deltagarna i stat-kyrka-överläggningarna framlagt förslag tilländrade relationer mellan staten och samt avgivna remissyttranden. Ärendet bereddes av kyrkomötets särskilda utskott, somredovisade sin bedömning i betänkandet 1979:1. Bakom utskottets skrivning stoden majoritet bestående av 13 av utskottets 21 ledamöter (biskop ,ordförande, , , , , , , , ,, , och ). Utskottet konstaterade inledningsvis attstat-kyrka-förslaget i den övergripande frågan om den framtida relationenmellan och staten byggde på de ställningstaganden som 1968 årsberedning om stat och kyrka gjort. Förslaget var enligt utskottet realiter ettförslag om skilsmässa mellan stat och kyrka och presenterades som en helhetslösning,där de olika delarna hörde infimt samman som en helhet. Utskottet kunde intefinna att det fanns någon bred, allmän opinion för ett principbeslut pågrundval av den framlagda helhetslösningen. Däremot kunde enligt utskottetsmening bl. a. en bred församlingsopinion åberopas som ett stöd för att inteutgå från skilsmässoprincipen utan i stället bygga på principen om ett bevaratsamband, som ger utrymme för partiella förändringar. Utskottet underströk att principen om bevarat samband varhistoriskt betingad i liksom i de andra nordiska länderna. var en närmare relation mellan staten och kyrkan naturiig i länderdär den helt övervägande delen av befolkningen sedan gammalt och alltforttillhör en och samma kyrka. KU1979/80:50 292 Utskottet betonade att enligt religionsfrihetslag var ett trossamfund i en delvisannan betydelse än övriga i landet verksamma religiösa sammanslutningar. Denhar ingen föreningskaraktär utan står öppen för envar och lägger tonvikten pådet kristna budskapets verkningskraft. Enligt utskottets mening fanns det alltjämt storamöjligheter att inom ramen för ett bevarat samband låta kyrkans karaktär avtrossamfund komma till klart uttryck och att göra alla och envar medvetna omvad kyrkotillhörigheten innebär. I linje med denna profilering hade kyrkanenligt utskottet bestämda önskemål om vissa partiella förändringar och strävanefter att få dessa förverkligade. Om förslaget skulle genomföras skulle enligt utskottetkyrkans karaktär av öppen, rikstäckande folkkyrka i grunden förändras.Församlingarnas möjligheter både i glesbygderna och i de växande tätorternaskulle försämras. Utskottet tog därför ställning för ett bevarat samband mellanstaten och kyrkan och förordade inomkyrkliga reformer. När det gällde de olika delfrågorna i förslaget varutskottets ställningstagande negativt på flera punkter, bl. a. i vad gälldebegravningsverksamheten, församlingsregistreringen, kyrkans ekonomi ochpersonalfrågorna. Förslaget till helhetslösning var därför enligt utskottetsmening inte lämpat att ligga till grund för ett principbeslut om ändraderelationer mellan staten och kyrkan. som utskottet ställde sig negativt till det framlagdaförslaget var det angeläget att frågorna om önskvärda reformer under nu rådandesamband mellan staten och kyrkan inte ytterligare skulle skjutas på framtiden.Utskottet förordade därför att kyrkomötet skulle tillsätta en utredningsnämndmed uppdrag att utifrån principen om bevarat samband med partiella förändringarutarbeta ett färdigt förslag till kyrkans framtida organisation. Målsättningenborde vara att den redan nu på församlingsplanet väl fungerande demokratisktupplagda ordningen fick sin motsvarighet på stifts- och riksplan. Därvid bordesamverkan mellan folkligt förankrad självstyrelse och prästerligämbetsförvaltning komma till uttryck. Varje ändring av kyrkans organisationborde syfta till att stärka kyrkans demokrati och slå vakt om de karaktärsdragsom ger kyrkan dess identitet av öppen folkkyrka. I en reservation till särskilda utskottets betänkandeförordade åtta ledamöter ()att kyrkomötet skulle godta huvudprinciperna i förslaget rörande ändraderelationer mellan staten och med förbehåll att fortsattautredningar skulle göras om rätten för församling att förvalta begravningsplatseroch om organiserandet av folkbokföringen och att med hänsyn till dessautredningar övergångstiden före ikraftträdandet skulle förlängas. Reservanternaavstod från att närmare ta ställning till förslaget i vad det KU1979/80:50 293 avsåg framtida organisation. De ansåg att.detaljerade utredningar borde genomföras och beslut fattas av ett för ändamåletsärskilt sammankallat kyrkomöte. Kyrkomötet följde särskilda utskottets majoritet. Medröstetalen 54 mot 42 uttalade sig kyrkomötet för ett bevarat samband mellanstaten och kyrkan. Till utredningsnämnd, utsedd enligt 14 §kyrkomötesförordningen, uppdrogs i anknytning till vissa motionsyrkanden attutarbeta och till nästföljande kyrkomöte framlägga förslag beträffande kyrkansframtida organisation i enlighet med vad utskottet anfört. Det kan tilläggas att utskottet i sitt betänkandeförutsatte att utredningsnämnden skulle hinna att lägga väl underbyggdaförslag avseende såväl kyrkomötets som en kyrkostyrelses sammansättning,kompetens och arbetsformer. Dagen därpå höll nämnden konstituerandesammanträde. Vid detta valdes biskop till ordförande. I skrivelse till regeringen anmäldePalmqvist nämndens av kyrkomötet givna uppdrag och angav att målsättningen varatt arbetet skulle vara avslutat . I enregeringskommitté anfördes följande: Efter kyrkomötets slut har regeringenhaft överläggningar med socialdemokraterna, och moderatasamlingspartiet om stat-kyrkafrågan och om samvetsklausulen. Regeringen harmot denna bakgrund beslutat om den vidare handläggningen av dessa frågor. Kyrkomötet visade att det föreligger en djup splittringinom i båda frågorna. En majoritet uttalade sig för reformerinom bibehållet statskyrkosystem, medan en betydande minoritet reserverade sigtill förmån för ändrade relationer mellan stat och kyrka. Kyrkomötet antog enlag om jämställdhet mellan kvinnor och män som präster i , men enbetydande minoritet stöddet ett annat alternativ. Partiöverläggningarna har visat att en majoritet iriksdagen stöder minoritetslinjerna i kyrkomötet i båda frågorna. Istat-kyrka-frågan finns det dock inga möjligheter att nå en så stor enighet somhela tiden varit regeringens önskan. Det får vidare konstateras att det integår att vinna majoritet i för sådana reformer inomstatskyrkosystemets ram som kyrkomötets majoritet uttalat sig för. I frågan omsamvetsklausulen får det konstateras att det inte går att vinna riksdagensanslutning till det av kyrkomötet antagna lagförslaget. Det finns ingenmöjlighet att nå en annan lösning av frågan under detta till följd avgrundlagens bestämmelser om stiftande av kyrkolag. Dessa uppställer nämligenbl. a. krav på samtycke av kyrkomötet. Grundlagen lägger formella hinder ivägen för en annan lösning av frågan om samvetsklausulen genom beslut underinnevarande . KU1979/80:50 294 I detta läge har regeringenbeslutat att inte nu framlägga förslag för vare sig istat-kyrka-frågan eller i frågan om samvetsklausulen. Båda frågorna skall i ställethandläggas vidare i syfte att vinna den bredare enighet som regeringen anserönskvärd. Handläggningen skall enligt regeringens beslut ske på ettsådant sätt att ny riksdags- och kyrkomötesbehandling av båda frågorna skallvara möjlig . Med hänsyn till den tid som måste reserveras förremissbehandling och propositionsskrivning innebär detta att ett drygt år stårtill förfogande för kompletterande överväganden och bearbetning av problemen. \ stat-kyrka-frågan konstaterar regeringen att det främst ärdelfrågorna om folkbokföringen och begravningsverksamheten som behöverbearbetas ytterligare. De har i hög grad komplicerat handläggningen avhuvudfrågan. Materialet bör kompletteras med ett konkret förslag omfolkbokföringens anordnande med statligt huvudmannaskap. Härvid bör kravet pågod närservice särskilt beaktas. Det föreliggande förslaget om begravningsverksamhetenbör ses över med hänsyn tiJI synpunkterna i remissyttrandena. Regeringen konstaterar att överläggningarna mellan statenoch får anses avslutade. Formerna för det ytterligare arbete somkrävs får övervägas närmare i kontakt med partierna och kyrkan. Med anledning av kyrkomötets önskan om utredning av vissainomkyrkliga frågor konstaterar regeringen att det i första hand är frågornaom kyrkomötets befogenheter och sammansättning och om det kyrkliga valsystemetsom kan påkalla ytterligare bearbetning. Vid partiöverläggning-narna har, somredan nämnts, konstaterats att sådana reformer inom bevarat statskyrkosystem,som kyrkomötet uttalat sig för, inte är en framkomlig väg. Regeringen vill dockinte motsätta sig kyrkomötets önskan om utredning. I syfte att finna en vägframåt har regeringen därför beslutat att först låta kyrkomötetsutredningsnämnd arbeta underdel närmaste halvåret. Därefter skallutredningsarbetet övertas av en i vanlig ordning tillsatt statlig kommitté somalltså även den får omkring till förfogande. I denna kommitté bör depolitiska partierna delta. En utgångspunkt bör vara att man upphäver de övergångsbestämmelserUll regeringsform som avser och som grundlagsfästerstatskyrkosystemet. I frågan om samvetsklausulen skall nya överläggningarupptas med de politiska parfierna och med företrädare för de olikameningsriktningarna inom . De lämpligaste arbetsformerna bör äveni denna fråga övervägas närmare i kontakt med partierna och kyrkan. Regeringen uttrycker en förhoppning om att utvecklingeninom skall innebära att jämställdhetsprincipen slår helt igenomoch att det skapas ett bättre samarbetsklimat som undanröjer risken förmotsättningar mellan staten och kyrkan liksom risken för kyrkosplittring. Den dåvarande kyrkoministern avgav den kommentar till regeringens kommuniké, som återges iunderbilaga 3. som regeringskommunikén, ,beslöt den förra regeringen att utredningsnämndens verksamhet skulle varaavslutad före utgången av . Genom beslutet fick ufredningsnämndenen verksamhetstid som omfattade drygt mot begärda . Genomskrivelse anhöll utredningsnämnden ånyo hos KU 1979/80:50 295 regeringenatt den tid inom vilken dess verksamhet skulle vara avslutad, bestämdes fillett år efter kyrkomötets slut. I skrivelsen förklarade nämnden att den funnitatt den knappast kunde utföra sitt uppdrag åt kyrkomötet på så somregeringsbeslutet förutsatte och detta i synnerhet som den sammanföll medsommarsemestrarna. Framställningen lämnades genom beslut av den förraregeringen utan bifall. Den26 avgav utredningsnämnden ett "preliminärt"betänkande "med anledning av väckta motioner om kyrkans framtidaorganisation". Av betänkandet framgår att nämnden avser att ge vissakyrkliga instanser tillfälle att yttra sig över betänkandet. Vidare säger signämnden vilja ge de i representerade partierna tillfälle att yttrasig över ett avsnitt om de kyrkliga valen. Nämnden räknar med att efterremisserna få ta ställning till de förslag som nämnden skall framlägga tillnästa kyrkomöte. I det preliminära betänkandet ägnas ett avsnitt åt"arbete". I detta, som i sin helhet återges iunderbilaga 4, uttalar nämnden att den inte funnit de i regeringskommunikénanförda skälen för att inte låta nämnden arbeta efter september månad bärande.Nämnden hade därför räknat med bifall till sin framställning om ett årsarbetstid. Medanledning även framställning från utredningsnämnden i skrivelse den 28september 1979 medgav regeringen genom beslut att nämndenfår sammanträda närmast före nästa kyrkomötes början. Iakten till regeringsbeslutet att bestämma utredningsnämndensarbetstid till längst utgången av september månad 1979 ingår bl. a. enpromemoria ang. kyrkliga organisationsutredningar som upprättats inomkommundepartementets kyrkoenhet (departementsrådet ). Promemorian återges i underbilaga 5. besvarade dåvarandekommunministern () två av (c) och () framställda frågor om arbetet i kyrkomötets utredningsnämnd (se RD1978/79:127 s. 19 ff.). Den i regeringskommunikén den 22 mars 1979aviserade utredningen om kyrkomötets ställning, befogenheter och sammansättningm. m. har därefter tillkallats. Direktiven (Dir. 1979:102) beslöts vidregeringssammanträdet . Avdirektiven framgår att utredningsarbetet främst skall avse vissa särskildafrågor som kan behöva undersökas för att stat-kyrka-frågan skall kunna förasvidare. Det gäller främst kyrkomötets medverkan vid stiftande KU1979/80:50 296 av kyrkolag och vissa krav på reformer i fråga omkyrkomötets befogenheter och sammansättning. Därvid bör övervägandena omfattahela punkt 9 övergångsbestämmelserna till regeringsformen, dvs. de från 1809års regeringsform överförda stadgandena om . Enligt direktivenbör kommittén ta del av de förslag som kyrkomötes utredningsnämndavger och undersöka i vad mån dessa kan genomföras utan att man befästerstatskyrkosystemet eller försvårar en framtida kyrkoreform. Kommittén bör sålunda,sägs det vidare i direktiven, överväga möjligheterna att i samband med ettupphävande av de övergångsbestämmelser till regeringsformen som grundlagfästerstatskyrkosystemet genomföra vissa reformer i den riktning som bl. 1979 årskyrkomöte har uttalat sig för. Enligt direktiven bör utredningsarbetet bedrivas med siktepå att kommitténs förslag skall föreligga . Direktivenåterges i sin helhet i KU 1979/80:17 bil. Till ledamöter i utredningen har utsetts riksdagsledamotenHilding , ordförande, chefskonsulten , utredningssekreterarenMargareta , riksdagsledamöterna förbundssekreterare . B. deltagande i förhandlingarna vid 1979års kyrkomöte Inledningsvis skall antecknas följande. Utöver kyrkomötets ledamöter äger enligt 4 §kyrkomötesförordningen (1949:174) cheferna för justitie- ochutbildningsdepartementen närvara vid kyrkomöte och delta i överläggningarna.Någon rätt att delta i besluten har de inte i sådan egenskap. Om dedepartementsärenden som berör handläggs av annat statsråd än deangivna departementscheferna anses denne i stället ha befogenheterna i fråga. Enligt 25 § 4. arbetsordning för det allmänna kyrkomötetäger de med 4 § kyrkomötesförordningen avsedda statsråden att få ordet framförmötets ledamöter "utan avseende å den ordning, vari han sådantbegärt". Av personregistret till kyrkomöte framgår attdåvarande kommun- och kyrkoministern - som inte var vald ledamoti kyrkomötet - höll följande anföranden vid kyrkomötet (hänvisningarna avsersida i kyrkomötets protokoll): , , kommunminister.Yttranden 9 (överlämnande av skrivelser och betänkande), 124, 153, 174(jämställdhet mellan kvinnor och män som präster), 410, 579 (stat och kyrka). Beträffande dessa anföranden ochdebatten i övrigt vid kyrkomöte hänvisas till kyrkomötets protokoll. KU 1979/80:50 297 Folkpartiregeringens handhavande avde kyrkopolitiska frågorna har varit utsatt för hård kritik och skapatirritation bland kyrkliga kretsar, bl. a. vid årets kyrkomöte. I det långa förtroendefulla samarbetet mellan kyrka ochstat har utvecklats viss praxis. Således har tidigare kyrkoministrar iakttagitstor restriktivitet när det gäller anförande vid kyrkomötet. Detta är godpraxis. Kyrkominister och regering har genom sina skrivelser till kyrkomötetmöjlighet att där framföra sin uppfattning. Vid kyrkomötet är det kyrkansuppfattning som skall föras fram. Kommunminister bröt praxis.