bet · G301KrU12 · 1979-12-31 00:00:00 — med anledning av motioner om kostnadsansvaret vid vissaarkeologiska undersökningar m. m. 1 detta betänkande behandlarutskottet följande motioner vilkas behandling på förslag av utskottet ibetänkandet 1978/79:34 uppskjutits till /80, nämligen 1978/79: 202 av () vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär en översyn av nu aktuella regler förkostnadsansvar för arkeologiska undersökningar i anslutning till arbetsföretag, 1978/79: 297 av () vari yrkas attriksdagen hos regeringen anhåller om förslag till ändrade bestämmelser omkostnadsfördelningen vid arkeologiska undersökningar i enlighet med vad somanförts i motionen, 1978/79:298 av i (fp) och SvenAndersson i (fp) vari yrkas att som sin mening ger regeringentill känna att en översyn bör göras av lagstiftningen om fornminnen med syfteatt annat än statligt arbetsföretag inte därigenom skall kunna belastas medvare sig indirekta kostnader - såsom avbrott i arbetet o. d. - eller direktakostnader för undersökningar m. m., 1978/79:438 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen hos regeringen anhåller att regeringen framlägger förslagtill sådan ändring av fornminneslagen att bostadslägenheter icke belastas medkostnader för arkeologiska undersökningsarbeten, 1978/79: 1305 av m.fl. (m) vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär att nu aktuella regler för kostnadsansvar vidarkeologiska utgrävningar av stort samhälleligt intresse blir föremål föromprövning, 1978/79: 1853 av () vari yrkas attriksdagen måtte besluta att i skrivelse till regeringen begära förslag tillåtgärder så att icke enskilda belastas med kostnaderna för grävning ochundersökning av fornminnen samt att kommuner i denna fråga bedöms på samma sättsom enskilda, 1978/79: 1868 av () och ClaesElmstedt (c) vari yrkas att som sin mening ger regeringen till kännavad som i motionen anförts och framlägger förslag om ändring av lagen omfornminnen så att kostnader för fornminnes bevarande bestrids av samhället, 1978/79: 1869 av m.fl. (m) vari yrkas attriksdagen hos rege- KrU1979/80:12 2 ringen anhåller om förslag till ändring av lagen om fornminnenför ett ökat statligt kostnadsansvar vid arkeologiska utgrävningar. Huvudprincipen i lagen (1942: 350)om fornminnen (omtryckt 1976: 442) är att fast fornlämning skall bevaras (1 §).Tillstånd alt rabba, förändra eller borttaga sådan fornlämning kan dockmeddelas av , om fornlämningen finnes medföra hinder ellerolägenhet som ej står i rimligt förhållande till dess betydelse. Vid sådanttillstånd får fogas de villkor som anses skäligen erforderliga (6§). Om det medanledning av allmänt eller större enskilt arbetsföretag som berör fastfornlämning erfordras särskild undersökning av fornlämningen eller särskildåtgärd för att bevara den skall kostnaden härför åvila företaget, om det intepå gmnd av särskilda förhållanden finnes obilligt (9S). Vid riksdag behandladetredje lagutskottet i betänkandet nr 38 frågan om behovet av en utredningangående de dittillsvarande verkningarna av bestämmelserna i fornminneslagens9 § om skyldighet att bekosta undersökning av fast fornlämning. a. i fråga om tillämpningen av undantagsregeln i nämnda paragrafatt frågan huruvida det allmänna i större utsträckning än dittills borde svaraför kostnaderna borde bedömas med försiktighet även om det i enstaka fall kundevara motiverat med en ökad insats av allmänna medel. Utskottet framhöll ocksåatt en utvidgning av det allmännas ersättningsskyldighet kunde få olämpligakonsekvenser. Utskottet ansåg emellertid att utvecklingen på samhällsbyggandetsområde finge anses ha gått så långt, att kostnaderna för undersökning ellerbevarande av fast fornlämning i en del fall fält större ekonomisk betydelse änsom kunnat förutses vid fornminneslagens tillkomst. Utskottet föreslog att mangjorde en utredning för att få underlag för en bedömning av huruvida det voremotiverat med en lagändring. anslöt sig till tredje lagutskottets ståndpunktoch anhöll alltså om den av utskottet förordade utredningen. Denna genomfördesav musei- och utställningssakkunniga (MUS 65), som i betänkandet (SOU1972:45) Kulturminnesvård förklarade sig finna att inga principiella skältalade för en ändring av fornminneslagens 6 och 9 §§. Vid /77 behandlade kulturutskottet i sittbetänkande 1976/77: I två motioner som båda gällde samma problem som las upp ide motioner som föreligger till behandling. Utskottet anförde därvid bl. Utskottet vill först konstatera attväsentliga synpunkter på bakgrunden till de i fornminneslagens 9§ meddeladebestämmelserna om kostnadsan- KrU1979/80:12 3 svaret vid undersökning av fast fornlämning anförts avtredje lagutskottet vid riksdag i dess betänkande 38. Behovet av enändn'ng av ifrågavarande regler har därefter undersökts av MUS 65. Resultatethärav blev att de sakkunniga inte ansåg att det fanns anledning att ändralagreglerna men däremot att det vore önskvärt att hadestörre resurser att enligt undantagsregeln i 9 § själv träda in och bära helaeller en del av kostnaderna. Utskottet är medvetet om att ifrågavarande bestämmelser ifornminneslagen ibland kan medföra ganska avsevärda olägenheter för detberörda arbetsföretaget. Särskilt markant kan olägenheten bli då förekomsten aven fornlämning, som måste undersökas, medför att hela företaget försenas ochdärmed fördyras. Det är också förståeligt att den som belastas med utgifter avifrågavarande slag känner sig försatt i en oförmånlig situation i förhållande tillden som inte är i motsvarande läge. Bakom de bestämmelser ifornminneslagen som är i fråga ligger en medveten strävan att väga olikaintressen mot varandra. Undantagsbestämmelsen i 9§ gör det möjligt att avvikafrån huvudregeln om kostnadsansvaret. I vilken utsträckning undantagsregelnkan tillämpas beror givetvis på vilka resurser man har att på annat sättbestrida de kostnader som det aktuella arbetsföretaget blir befriat från.Utskottet som vill betona angelägenheten av att detta beaktas vid avvägningenav anslag anser inte att hos regeringen börbegära förslag om ändring i nu ifrågavarande bestämmelser. Även vid /78behandlade kulturutskottet frågan om ansvaret för de kostnader som uppkommervid undersökning av fast fornlämning eller vidtagande av åtgärd för att bevaradylik fornlämning. Utskottet förklarade i betänkandet KrU 1977/78: 12 attutskottet inte funnit anledning att inta någon annan ståndpunkt än året dessförinnan.Utskottet avstyrkte därför en motion om utredning rörande kostnadsansvaret förundersökning eller åtgärd för att bevara fast fornlämning. 1 motionerna framhålls genomgåendesom orimligt att kostnaderna för särskild undersökning av fornlämning ellersärskild åtgärd för att bevara fornlämning i normalfallen skall åvila detarbetsföretag som berör fornlämningen (9§ fornminneslagen). Motionärerna anseratt staten bör ta ett kostnadsansvar men har något olika meningar om hur långtdetta ansvar bör sträcka sig. I flertalet av motionerna pekas särskilt på attkostnaderna för arkeologiska undersökningar kan leda till höjda bostadshyror. Den i motionerna aktualiseradefrågan om kostnadsansvaret enligt 9§ fornminneslagen har behandlats avriksantikvarieämbetet dels i ett remiss- KrU1979/80:12 4 svar med anledning av en till utbildningsdepartementetingiven skrivelse från , dels i ämbetetsanslagsframställning för nästa budgetår. I remissvaret har ämbetet framhållitatt frågan om kostnaderna för arkeologisk undersökning vid byggande i vissatätorter bör behandlas som en fristående fråga som ej fordrar ändring av fornminneslagensbestämmelser. Det måste enligt ämbetet stå klart att huvudregeln i 9 §fornminneslagen om kostnadsansvar alltjämt skall gälla. För att lösa detomedelbara behovet av åtgärder föreslås följande. Riksantikvarieämbetetges ökade medel för generell kompensation till samtliga uppdragsgivare försådana kostnader som svarar bl. a. mot verksamhetens andel i myndighetensadministrations- och lokalkostnader. Riksantikvarieämbetetges ökade medel för direkt subvention enligt bestämmelserna i 9§ fornminneslagen. Lånebestämmelsernaför bostadsbyggande m. m. revideras på sådant sätt att kostnaden förarkeologisk undersökning kan ingå i statligt låneunderlag. har i sin anslagsframställning förnästa budgetär ånyo tagit upp frågan om en ökning av medelsanvisningen tillbidrag till undersökning av fast fornlämning. Del belopp som f. n. står tillförfogande för detta ändamål föreslås höjt till . och anvisat underett särskilt riksstatsanslag med reservationsanslags natur och mbriken Bidragtill undersökning av fast fornlämning. Även har i sin anslagsframställning förnästa budgetår tagit upp frågan om kostnadsansvaret enligt 9 § fornminneslagen.Styrelsen har påpekat att uigrävningskoslnaderna ökar produktionskostnadernaför resp. byggprojekt. Kostnaderna ingår inte i låneunderlaget vid statlig belåning.Detta kan leda antingen till att statliga bostadslån ej utgår eller till attkostnaderna godtas som överkostnader. Båda dessa alternativ är från bostadspolitiskutgångspunkt olämpliga. De leder till högre boendekostnader. Skrivelser som tar upp den frågasom utskottet behandlar i detta betänkande har kommit in till utskottet frånSigtuna kommun och samt gemensamt frånHyresgästernas riksförbund, . Frågan om kostnadsansvaret förundersökningar m. m. av fornlämningar enligt 9§ fornminneslagen har, somframgått av det föregående, övervägts av vid flera olika tillfällenunder . KrU1979/80:12 5 nu ånyo aktualiserats i åtta motioner är det för utskottetangeläget att konstalera att det inte i motionerna anförts något som tyder påen önskan all minska del skydd för fornlämningarna som lagen avser att ge. Vadmotionärerna önskar är en ändring beträffande det kostnadsansvar som enligt 9§åvilar "allmänt eller större enskilt arbetsföretag" som berör fastfornlämning. Innebörden av motionerna är att detta ansvar bör, enligt vissamotioner helt och enligt andra delvis, övertas av staten. Utskottet vill för egen del framhålla att fornlämningarnaär en viktig del av det svenska kulturarvet och att någon saklig försämring avdet skydd som de f. n. åtnjuter inte får komma i fråga. Det kan i dettasammanhang förtjäna att påpekas att huvudregeln i 9 § om kostnadsansvaret intebara har en rent ekonomisk innebörd. Den ingår i själva skyddssystemet så till vidasom den åsyftar att främja en omsorgsfull planering som tar sikte på allundvika arbeten som berör fasta fornlämningar. Utskottet och har tidigare avvisat förslag omöversyn av reglerna om kostnadsansvaret. Utskottet har emellertid därvid ocksågjort uttalanden som präglas av förståelse för att markexploatörerna kan uppfattareglerna som mer än skäligt betungande. har utskottet framhållitbetydelsen av att anslag avvägs med tanke på denundantagsbestämmelse i 9§ enligt vilken ett byggnadsföretag kan befrias frånkostnadsansvaret enligt huvudregeln i samma paragraf. Tillämpningen av huvudregeln om kostnadsansvaret geruppenbarligen mycket olika resultat i olika fall. är det inte fråga omnågon allvarligare ekonomisk belastning och inte heller om några negativaeffekter i övrigt, exempelvis en försening av byggföretaget. I andra fall ärdet fråga om höga kostnader både i absoluta tal och i förhållande till helakostnaden för arbetsföretaget. Utskottet anser att det finns anledning att seöver möjligheterna att underlätta för arbetsföretagen att finansiera deundersökningar och eventuella åtgärder i övrigt som det nu är fråga om. Utskottet har i ett tidigare sammanhang uttalat att detbakom de nuvarande reglerna ligger en medveten strävan att väga olikaintressen mot varandra. Den översyn som utskottet nu förordat bör präglas avsamma strävan. Vad utskottet nu anfört med anledning av motionerna börriksdagen som sin mening ge till känna för regeringen. att som sin mening gertill känna för regeringen vad utskottet anfört med anledning av motionerna1978/79: 202, 1978/ 79:297, 1978/79:298, 1978/79:438, 1978/79:1305,1978/79:1853, 1978/79: 1868 och 1978/79: 1869. KrU1979/80:12 6 Närvarande vid ärendets slutbehandling: (), (), (), (), (),(), (), (), (), (), (), (), (), i Kumla (s) och ().