bet · G301KU50 · 1979-12-31 00:00:00 — De grundläggande reglerna omlagrådet finns i 8 kap. 18 § regeringsformen (RF). Reglerna har ändrats under1979 (prop. 1978/79:195, KU 1978/79:39, rskr 1978/79:359, KU 1979/80:1, rskr1979/80:2, SFS 1979:933). De nya bestämmelserna trädde i kraft den 1 januari1980. Utskottets granskning avser dock endast propositioner som avlämnats underår 1979. Äldre bestämmelser har alltså gällt som granskningenavser. 8 kap. 18§ RF hade före följande lydelse: För att avge yttrande tillregeringen över lagförslag skall finnas ett lagråd, vari ingår domare i högstadomstolen och regeringsrätten. Även riksdagsutskott får inhämta yttrande frånlagrådet enligt vad som närmare angives i riksdagsordningen. Närmarebestämmelser om lagrådet meddelas i lag. Denna bestämmelse i RF innebär attregeringen fritt har kunnat avgöra om yttrande från lagrådet skolat inhämtas.Beslut om denna ordning fattades av 1970och riksdagar. Maj:ts skyldighet att beträffande viss lagstiftning inhämtayttrande av lagrådet. Denna s. k. obligatoriska lagrådsgranskning omfattade bl.a. allmän civil- och kriminallag samt lag om svenkt medborgarskap ochstatstjänstemännens rättsställning. Utanför detta obligatoriska område föll t.ex. grundlag, kommunallag, vallag, sekretesslag och skattelag. Vid slopandet av den obligatoriska lagrådsgranskningenframhöll (KU 1970:20) särskilt värdet av attlagrådsgranskningen kunde utsträckas till lagförslag utanför det obligatoriskaområdet. Det framstod för utskottet som en brist att det inte tidigare funnitsutrymme härför med hänsyn bl. a. till att enligt utskottet en lagrådsgranskninginom andra områden i åtskilliga fall kunde vara en angelägnare uppgift ängranskningen av vissa lagförslag inom den obligatoriska sektorn. Vid riksdagsbehandlingen av författningsreformen förelåginte enighet inom angående den framtida utformningen avlagrådsgranskningen (KU 1973:26 s. 55 och s. 125). följde utskottetsmajoritet, som under hänvisning till utskottets utta'ande i samband medobligatoriets avskaffande bl. framhöll värdet av att lagrådsgranskningenkunde utsträckas till lagförslag utanför det tidigare obligatoriska området.Reservanterna i utskottet (c, fp, m) förordade ä sin sida i principåterinförande av obligatorisk lagrådsgranskning och framhöll därvid som sinåsikt att lagrådsgranskningen utgjorde ett vidgat skydd förrättssäkerhetsintresset och för enhetlighet, konsekvens och klarhet irättssystemet. KU1979/80:50 68 Lagrådsgranskningen har däreftervid flera tillfällen behandlats av dels i samband med utskottetsdeehargegranskning, dels med anledning av mofioner (KU 1974:22 och 57, 1975:12,1975/76:50 och 56, 1976/77:44, 1977/78:35 samt 1978/79:30). 11978/granskningsbetänkande (KU 1978/79:30 s. 7-8)tog utskottet upp en fråga om förfarandet vid lagrådsgranskningen. Bakgrundenvar att det blivit vanligt förekommande att lagrådsgranskningen påbörjats innanlagrådsremissen slutligt färdigställts. Utskottet sade sig ha förståelse föratt detta kan ha vissa praktiska fördelar och såg heller inget hinder i attlagrådsföredragningen påbörjas innan lagrådsremissen hunnit tryckas. Detligger, anförde utskottet, också i sakens natur att man i detta skede kan göraformella ändringar, som i och för sig inte kräver några särskilda kommentarerfrån lagrådets sida. Däremot borde det enligt utskottets mening inte komma ifråga att väsentliga ändringar görs på detta sätt. Utskottet framhöll attlagrådet enligt regeringsformen är ett i förhållande till regeringen självständigtgranskningsorgan. Avsikten är således inte att det skall tas i anspråk föruppgifter som bör fullgöras på beredningsstadiet i departementet. Vidare ansågutskottet det viktigt både för och allmänhetens kontroll avregeringsarbetet att lagrådets yttrande ger en riktig bild av vad somförekommit. För ärendets allsidiga belysning är det, anförde utskottet, hellerinte utan intresse för att få del av de överväganden som låg tillgrund för regeringens ursprungliga förslag. Lagrådets närmare sammansättning, arbete på avdelningar m.m. reglerades före i lagen (1965:186) om lagrådet (ändradsenast 1974:578). Enligt lagen skulle lagrådet utgöras av en ordinarie ochhögst två extra avdelningar, varje avdelning i normalfallet bestående av trejustitieråd och ett regeringsråd. Det stadgades vidare, att extra avdelningskulle träda i tjänst endast när regeringen förordnat därom och att sådantförordnande fick meddelas när arbetsbördan i lagrådet kunde antas bli särskiltbetungande. Beträffande rekryteringen till lagrådet har enligt lagen högstadomstolen haft att utse justitieråden och regeringsrätten regeringsråden.Regeringen har kunnat förordna ledamot som inte är justitieråd ellerregeringsråd att tjänstgöra i lagrådet. Inriktningen av lagrådets granskningsverksamhet har intevarit reglerad vare sig i RF eller i lagen om lagrådet. Vid skilda tillfällenhar det emellertid gjorts uttalanden av statsmakterna om vilken inriktningverksamheten bör ha (se SOU 1978:34 s. 113 ff.). Enighet torde råda om attlagrådets granskning skall avse bara lagförslagens juridiska sida och intederas allmänna politiska grunder. Lagrådethar arbetat på tre avdelningar. En förteckning över de till avlämnadepropositioner som har granskats av lagrådet fogas som underbilaga 1 till dennaPM. Som framgår av förteckningen uppgår det totala antalet propositioner därlagförslagen granskats av lagrådet till 23. Som jämförelse kan nämnas att KU1979/80:50 69 motsvarande antal var 15, 1973 13, 1974 10,1975 20, 1976 11,1977 26 och 1978 21. propositioner som innehölllagförslag var ca 125. Här skall slutligen som en jämförelse med den ordning förlagrådsgranskningen som redovisats i det föregående lämnas en redogörelse förde nya regler som gäller fr. o. m. den . Enligt 8 kap. 18 § RF idess nya lydelse bör yttrande av lagrådet inhämtas innan beslutar lagsom tillhör någon av ett antal uppräknade kategorier. Dessa är 1. grundlag omtryckfriheten, 2. lag om begränsning av rätten att få ta del av allmännahandlingar, 3. annan lag som angår begränsning av någon av de grundläggandefri- och rättigheterna, 4. lag om beskattning, 5. lag om svensktmedborgarskap och civilrättslig lag, 6. offentligrättslig lag som gälleråligganden för enskilda eller i övrigt avser ingrepp i enskilds personligaeller ekonomiska förhållanden samt 7. lag om rättegången, lag om offentligrättsligatjänstemäns rättsställning och annan lag som avses i 11 kap. RF. Dennagrundlagsregel om remiss till lagrådet är tillämplig, om lagen är viktig förenskilda eller från allmän synpunkt. I några undantagsfall behövs intelagrådets yttrande. Dessa fall är att lagrådets hörande skulle sakna betydelsepå grund av frågans beskaffenhet eller att det skulle fördröja lagstiftningsfrågansbehandling så att avsevärt men skulle uppkomma. Effekten av huvudregeln omremiss till lagrådet förstärks genom att regeringen är skyldig att redovisasina motiv till att den lägger fram förslag till lag av någon av de uppräknadekategorierna utan att ha hört lagrådet. I grundlagstexten understryks att detförhållandet att lagrådet inte har hörts över ett lagförslag aldrig utgörhinder mot lagens tillämpning. Vidare har en uttrycklig grundlagsregel ominriktningen av lagrådets granskning införts. Regeln innebär att lagrådet skallundersöka hur ett lagförslag förhåller sig till grundlagarna och tillrättsordningen i övrigt samt hur förslagets föreskrifter förhåller sig tillvarandra oeh till rättssäkerhetens krav. Lagrådet skall vidare överväga omförslaget är så utformat att lagen kan antas tillgodose angivna syften och iövrigt söka belysa problem som kan uppstå vid tillämpningen. Liksom gälleratt i lagrådet skall ingå domare i högsta domstolen och regeringsrätten, attyttrande från lagrådet inhämtas av regeringen eller -enligt vad som närmareanges i riksdagsordningen - av riksdagsutskott samt att närmare bestämmelser omlagrådets sammansättning och tjänstgöring meddelas i lag. anförde i sitt av riksdagengodkända betänkande (KU 1978/79:39 s. 15-16) med anledning av bl. a. förslagettill de nya grundlagsreglerna om lagrådsgranskningen (prop. 1978/79:195 s. 439och 64) att förslaget borde prövas mot bakgrund av vissa utgångspunkter omvilka i stort sett allmän enighet råder. En väsentlig sådan utgångspunkt år,anförde utskottet, att lagrådets verksamhet upplevs som ett värdefullt led iarbetet på att få fram fullgoda lagförslag. Granskningen i lagrådet har enligtutskottet setts som en garanti för att rättssäkerhetsintresset och kravet på KU1979/80:50 70 enhetlighet, konsekvens och klarhet iakttas. Som en annanutgångspunkt angavs att granskningen uteslutande borde ägnas åt lagförslagensjuridiska sida och sålunda aldrig omfatta deras allmänna politiska grunder. Påomfattningen av lagrådsgranskningen måste enligt utskottet inverka, att maninte gärna kan låta lagrådsgranskningen få ta i anspråk flera ledamöter i de högstadomstolarna än ungefär det antal som då förekom. Slutligen är man, anfördeutskottet, ense om att det inte kan komma i fråga att skapa regler som innebäratt en lag i efterhand sätts åt sidan enligt gällande principer om lagprövningpå den grunden att lagrådets yttrande inte har inhämtats. Utifrån de angivnautgångspunkterna fann utskottet att förslaget på ett lämpligt sätt tillgodosågde krav som måste kunna ställas i sammanhanget. Utskottet erinrade i betänkandet om att det nya systemetför lagråds-granskning inte innebär en obligatorisk granskning. kan det snarare karaktäriseras som ett mellanting mellan ettobligatoriskt system och ett system som det hittillsvarande med en heltfakultativ granskning. Härigenom undviks enligt utskottet helt risken för attett uteblivet hörande av lagrådet över ett förslag till en lag skall kunna ledatill att lagen i efterhand genom lagprövning kan sättas åt sidan irättstillämpningen. Utskottet underströk härvid att det således alltid i sistahand ankommer på att avgöra om lagrådet skall höras över ettlagförslag eller inte. Enligt utskottet borde det nya systemet leda till attlagrådet inom ramen för sin kapacitet får granska alla de lagförslag sombehöver dess granskning men inga andra. I anslutning till de nya grundlagsreglerna omlagrådsgranskningen har en ny lag (1979:368) om lagrådet antagits. Den nyalagen, som trädde i kraft , ersätter den tidigare nämndalagen . De viktigaste nyheterna är att varje lagrådsavdelning normaltskall bestå av tre i stället för som tidigare av fyra ledamöter samt attantalet justitieråd och regeringsråd på varje avdelning inte fastställs i lagenutan kan variera inom den ram som bestäms av att såväl justitieråd somregeringsråd skall ingå i varje avdelning. Lagrådet kan enligt den nya lagenbestå av högst fyra avdelningar. Med anledning av de nya bestämmelserna om inhämtande avyttrande från lagrådet har rättschefen i statsrådsberedningen i en promemoriaden lämnat vissa anvisningar om samordning avregeringskansliets kontakter med lagrådet. I promemorian framhålls bl. a. ätts.k. underhandsföredragningar skall undvikas i görligaste mån. Lagrådsremisenbör således vara slutjusterad när föredragningen påbörjas. Den behöver däremotinte vara tryckt. En underhandsföredragning får enligt promemorian aldrigmedföra några väsentliga ändringar i regeringsförslaget. Promemorian fogashärtill som underbilaga 2. till avlämnade propositioner somhar granskats av lagrådet Prop.1978/79:80 om godkännande av tilläggsprotokoll fill den europeiskautlämningskonventionen och den europeiska konventionen om inbördes rättshjälp ibrottmål, m. m. Prop.1978/79:84 om myndigheters skadeståndsansvari,vissa perso- nalärenden,m. Prop.1978/79:85 med förslag till jordförvärvslag, m. m. Prop.1978/79:88 om försöksverksamhet med användningav tele- fon vidrättegång () Prop.1978/79:90 med förslag till ändring i rättshjälpslagen (1972:429),m. m. Prop.1978/79:105 med förslag till ändring i konkurslagen (1921:225),m. m. Prop.1978/79:110 om riktlinjer för skogspolitiken, m. m. Prop.1978/79:163 med förslag till lag om skötsel avjordbruksmark Prop.1978/79:170 med förslag till lag omfinansbolag, m. m. Prop.1978/79:175 med förslag till lag omjämställdhet mellan kvin- nor ochmän i arbetslivet, m.m. () Prop.1978/79:179 om ändring itryckfrihetsförordningen m. m. Prop.1978/79:182 om försöksverksamhet med s. k.kontraktsvård av narkotikamissbrukaresom har begått brott () Prop.1978/79:183 om ändring i arrendelagstiftningen(justitedepar- Prop.1978/79:196 med förslag till lag om förbud motinvesteringar i Prop.1978/79:212 om ändring i , m. Prop.1978/79:215 med förslag till lagstiftning omgränsövervakning Prop.1979/80:1 om () Prop.1979/80:2 med förslag till sekretesslag m. Prop.1979/80:5 Prop. 1979/80:9 Prop. 1979/80:17 Prop. 1979/80:66 Prop. om erkännande av nordiska faderskapsavgöranden ()om konsumentförsäkringslag, m. m. omordningshållning vid offentliga tillställningar m. m. (kommundepartementet) medförslag till lag om ändring i (häleri m. )() om bostadsanvisningslag, m. m. KU1979/80:50 73 Samordning av kontakter med lagrådet trädde nyabestämmelser om inhämtande av yttrande från lagrådet i kraft (8 kap. 18 §regeringsformen). Sannolikt kommer därmed antalet lagrådsremisser att ökabetydligt. Detta ställer ökade krav på samordningen mellan arbetet iregeringskansliet och lagrådets granskningsverksamhet. Man får bl. a. räknamed att det blir vanligare att flera ärenden konkurrerar med varandra omgranskningstid. Det är därför nödvändigt att statsrådsberedningen (SB) i ökadutsträckning hålls informerad om arbetsläget i departementen och lagrådet. Periodiskt återkommande rapportering till SB SB kommer i fortsättningen - liksomtidigare - att i slutet av varje gå ut till departementen med enförfrågan om vilka lagrådsremisser som planeras det följande halvåret, omtidpunkten för avlämnande av remisserna samt om den tid som beräknas förföredragningen. SB gör därefter dels en sammanställning av dessa uppgifter,dels en uppställning över hur de anmälda remisserna skulle kunna fördelasmellan lagrådsavdelningar. Dessa planer distribueras till lagrådet och deberörda departementen. SB kommer sedan att efter kontakt med de olikadepartementen framställa reviderade versioner en gång . Löpande rapportering till SB Departementen skall fortlöpande informera SB om förändringar i planeringen. Vidare skall departementen rapportera till SB 1. när en lagrådsremiss avlämnas 2. närföredragningen påbörjas 3. närföredragningen avslutas KU1979/80:50 74 SB sänder över de särskiltupprättade planerna till lagrådet. SB underrättar också lagrådet under hand omförändringar i planerna. Departementen skall däremot själva ta kontakt medlagrådet och komma överens om vilken dag en planerad föredragning skall börja.Denna kontakt bör tas av rättschefen och äga rum någon tid innan det enligtplanen är tid för föredragning. Om man med säkerhet vet vilken avdelning somskall behandla ärendet bör man vända sig till ordföranden på den avdelningen. Iövriga fall tas kontakten lämpligast med första avdelningens ordförande. S. k. underhandsföredragningarskall undvikas i görligaste mån. Lagrådsremissen bör vara slutjusterad nårföredragningen påbörjas; den behöver däremot inte vara tryckt. Enunderhandsföredragning får aldrig medföra några väsentliga ändringar i regeringsförslaget(se vidare KU 1978/79:30 s. 7 och 8). Det formella överlämnandet av remissen sker genom att ettvederbörligen underskrivet och kontrasignerat exemplar överlämnas tilllagrådet. I fortsättningen bör gälla att endast de lagrådsremisser som är avstörre allmänt intresse skall tryckas. Normalt bör upplagan framställas istencil eller genom offset. Normalupplagan av en lagrådsremiss är antingen 70 eller500 exemplar. Den mindre upplagan är till fyllest i de fall där man räknar medatt propositionen snart kommer att vara klar. Då en remiss framställs i stencileller genom offset torde det i det övervägande antalet fall räcka med denmindre upplagan. Oavsett hur en remiss framställs skall i varje särskilt fallkontakt tas med tryckeriexpedition (, ankn. 1128) förbestämmande av hur stor upplaga som skall gå till . I de fallremisserna framställs i stencil eller genom offset ombesörjer SOU-förrådetdenna expediering. För att de nu nämnda åtgärdernaskall fylla sin funktion och motivera den arbetsinsats de kommer att kräva ärdet angeläget att rapportsystemet fungerar. Planerna måste vara aktuella när dekommer ut. Det är därför nödvändigt att departementen verkligen lämnaruppgifterna som har bestämts. Det är ett tidsödande arbete förSB att ringa runt och fordra in uppgifter som inte anlänt . Det är vidareangeläget att departementen anmäler alla förändringar i planen tillSB. KU1979/80:50 75 Uppgifterna lämnas till , ankn. 1285 ellerEva , ankn. Om det i något departement är någon annan änrättschefen som ansvarar för kontakterna med SB bör det anmälas till SB vemdenne är. KU1979/80:50 76 De nuvarande reglerna förpropositionsavlämnandet finns i 3 kap. riksdagsordningen. Enligt 2 S skallregeringen eller, om hinder möter till föjd av nyligeninträffat regeringsskifte, möjligt därefter avlämna budgetpropositionför det närmast följande budgetåret. Kompletteringsproposition skall, om hinderinte möter, avliimnas före utgången av april månad. Annan proposition angåendeanslag för det närmast följande budgetåret skall avlämnas ,såvida regeringen inte finner att propositionens behandling kan uppskjutas tillföljande . Enligt 3 § skall annan proposition än sådan som avses i 2 Savlämnas om regeringen anser att propositionen bör behandlasunder pågående . De nu nämnda bestämmelserna gäller inte ombudgetpropositionen med stöd av 2 S har avlämnats efter , eller ifråga om proposition varigenom regeringen enligt lag för prövning underställerriksdagen en utfärdad förordning, eller om regeringen finner synnerliga skälföreligga att avlämna propositionen senare (4 S). Enligt 5 § bör regeringenavlåiiina sina propositioner på sådana tider att anhopning av arbete hosriksdagen om möjligt förebyggs. Regeringen skall samråda med talmannen därom.Proposition kan avlämnas även när inte pågår. Enligttilläggsbestämmelse 3.1.1 avlämnas proposition genom att den ges in tillkammarkansliet. Den anmäls av talmannen vid sammanträde med kammaren efter detatt den har delats ut till ledamöter. har utskottet årligengranskat propositionsavlämnandet till . Särskilda undersökningar hargjorts av spridning i avlämnandet av propositioner i helårsperspektiv menframför allt av spridningen under vårarna. Dessutom har studerats hurregeringens planering av propositionsavlämnandet har fallit ut. liksomomfattningen av försenade propositioner och hur stora förseningarna har varit. Vid granskningen av förhållandena konstateradeutskottet att de otillfredsställande förhållanden rörandepropositionsavlämnandet som utskottet påpekatfortfarande kvarstod. Utskottet anförde (KU 1977/78:35 s. 11) därefterföljande: Även om det skett förbättringar ivissa avseenden avlämnas fortfarande alltför många propositioner under vissa,korta tidsperioder , och ett inte obetydligt antal propositioneravlämnas efter att propositionstiderna gått ut. Vidare har utskottet kunnatkonstatera att det skett en kraftig ökning KU1979/80:50 77 av antalet aviserade men ej avlämnade propositioner underår 1977. Ett icke obetydligt antal propositioner avlämnades också utanavisering i de propositionsförteckningar som lämnats av statsrådsberedningen.Det år för utskottet angeläget att framhålla att propositionsförteckningarnablir så realistiska som möjligt, eftersom de i stor utsträckning kommer attstyra riksdagsarbetets planering. Vid förra årets granskningundersökte utskottet främst avlämnandet men tog även upp avlämnandetunder . Utskottet redovisade följande jämförelse mellan1978 och 1979: Upptagna i propositionsförteckning Ej upptagna i piop. l;sta kv. ' Ej avlämnade senastden . Utskottet anförde enhälligt medanledning av den företagna granskningen: De propositioner, som avlämnatsföre eller vid den angivna tidpunkten, uppgick till av deaviserade propositionerna, till oeh första kvartalet1979. Andelen försenade propositioner varierar mellan och , medan andelen ej avlämnade har hållit sig kring . Antaletavlämnade propositioner som ej aviserats i statsrådsberedningens förteckningaruppgick under de tre perioderna till 32,16 resp. 28. Förvåren och hösten 1978innebår det en ökning jämfört med med sex resp. fyrapropositioner. Enligt utskottet måste de förhållanden som råderbeträffande propositionsavlämnandet betecknas som synnerligenotillfredsställande. Koncentrationen i avlämnandet till vissakorta tidsperioder och avvikelserna från de planer som inges till riksdagenhar fått en sådan omfattning att arbete med propositionernaallvarligt försvåras. Särskilt oroande är enligt utskottet att problemen, trotsupprepade påpekanden från sida. accentuerats under senareår. Kraftfulla ansträngningar måste nu göras från regeringens sida för att få tillstånd en ordning för propositionsavlämnandet som möjliggör en utjäinning oeh enbättre planering av arbete, främst under vårarna. KU1979/80:50 78 Som underlag för årets granskninghar framtagits ett statistiskt material, motsvarande vad som skett tidigare år.Vid bedömning av materialet måste hänsyn tas till att regeringsskiftegenomfördes , I tabell A redovisas antalet avlämnade propositioner samtspridningen i propositionsavlämnandet , Under 1979avlämnades sammanlagt 210 propositioner, ett antal som ligger en bra bit övergenomsnittet . 67 propositioner () avlämnades underhösten. Av dessa hade 19 avlämnats av den folkpartistiska regeringen. När det gäller spridningen i propositionsavlämnandet undervåren kan konstateras att förhållandena innebar en återgång till dentidigare starka koncentreringen som är utmärkande förförhållandena med undantag . Under dessa tvåår avtog koncentrationen något till förmån dels för tidigare avlämnade, delsockså för ett ökat antal avlämnade efter mitten av april. Särskilt iögonenfallande beträffande 1979 är att ensynnerligen stor mängd propositioner avlämnades av resp.propositionstider. Av tabell A framgår att 80 av vårens 143 propositioner ( =56 %) avlämnades under . Däremot har andelen propositioner somavlämnats av resp. propositionstid minskat. har andelen propositioner som avlämnats efterpropositionstidens utgång uppgått till . Därmed har denna andel förandra gången minskat något. Till innevarande uppskjötsbehandlingen av 18 propositioner. avlämnades 19propositioner av vilka 11 aviserats i propositionsförteckningen. Tabell B innehåller uppgifter om propositionsavlämnandetunder i förhållande till statsrådsberedningens förteckning1979-01-10. Tabellen visar att av de aviserade propositionerna ejavlämnades, avlämnades efter angiven tidpunkt. Andelen aviserade men ejavlämnade propositioner för budgetdepartementets del är även särskilt hög.Ca hälften av de på detta departements förteckning upptagna propositionernaavlämnades ej. Antalet avlämnade propositioner som ej aviserats uppgicktill 24. en minskning med 8 i förhållande till föregående år. Förindustridepartementets del kan noteras att antalet avlämnade propositioner somej aviserats uppgick till 9 medan antalet avlämnade, aviserade propositioner,var 5. Propositionsförteekningen lämnades förstden . 1 tabell C lämnas uppgifter om propositionsavlämnandet hösten1979 av motsvarande slag som i tabell B. Av tabellen framgår att av deaviserade propositionerna ej avlämnades. avlämnades efter angiven tidpunktoch resten, . avlämnades före eller . Antalet avlämnadepropositioner som ej aviserats uppgick till 9. en minskning med 7 från hösten1978. KU1979/80:50 79 1 tabell D belyses förseningen ipropositionsavlämnandet . Den genomsnittligaförseningstiden i förhållande till de ursprungligen lämnade förteckningarna varunder (vår-fhöst) 12.9 dagar vilket innebär att avvikelsen ligger påför genomsnittlig nivå. Vid bedömningen av genomsnittsavvikelservarom här är fråga bör man emellertid vara medveten om att det under senare åri allt större utsträckning blivit vanligare att propositionerna uppges skolaavlämnas under viss månad eller vissa angivna månader.