bet · G301JuU34 · 1979-12-31 00:00:00 — 1979/80: 34 med anledning av propositionen 1979/80: 100 såvitt gälleranslag till kriminalvården jämte motioner 1, Plan för förändringar i lokalanstaltsorganisationen. 1proposidonen 1979/80: 100 bilaga 5 (justitiedeparlemenlet) presenteras underpunkten E, Kriminalvården (s, 6872) en plan för förändringar i lokalanstaltsorganisationen.I anslutning härtill har regeringen föreslagit all godkänna planensom en principplan för fortsatta förändringar i lokalanstaltsorganisationen. Chefen för tillsatte enarbetsgrupp med uppgift att göra en översyn av anstallsbeståndet inomkriminalvården. En utgångspunkt för arbetel skulle vara de riktlinjer somfastslogs genom kriminalvårdsreform. Arbetsgruppen avlämnade år 1979promemorian (Ds Ju 1979: 9) Platstillgång och platsbehov vid kriminalvårdensanstalter. Promemorian har remissbehandlats. Arbetsgruppen har funnit alt det platsantal (4 226) somkriminalvården förfogar över är otillräckligt. Gruppen föreslår en utbyggnadmed omkring 400 lokalanstaltsplalser. Vidare bör enligt arbetsgruppens meningde nuvarande 127 lokalanslaltsplalserna på Härianda och las i bruksom riksanstaltsplatser. Förslaget till utbyggnad av lokalanstalterna byggerpå en av arbetsgruppen företagen undersökning rörande behovel av sådanaanstalter i olika delar av landet. På grundval av denna undersökning föreslårarbetsgruppen att sex anstalter uppförs i , två i vartderaMalmö- och samt en i envar av orterna , och , Dessutom föreslås atl en anstalt uppförs i envar avLinköpings-, Västerås- och Härnösandsregionerna, I fråga om femton orterföreslår arbetsgruppen att där belägna föråldrade cellfängelser byts ut motnya anstalter. Sex befintliga anstalter bör enligt arbetsgruppen rustas upp.Beträffande några av dessa bör i samband därmed också plalsantalel reduceras.Arbetsgruppens förslag till plan för förändringar i lokalanstaltsorganisationenframgår av nedanstående tabell. 1 1979/80. JuU1979/80: 34 JuU1979/80: 34 Förslag till plan för förändringar ilokalanstaltsorganisationen till annan region/ ändras till riksanstalt genomförs/ny anstalt tas Hildero 18 pl X 1982 1982 1984 1984 1986 1987 42 pl 31 pl (31 pl) 42 pl 31 pl JuU 1979/80: 34 till annan region/ ändras lill riks-anstalt genomförs/ny anstalt tas 22 pl Härianda 112 pl HÄRNÖSANDSREGIONEN 40 pl X 42 pl 42 pl 1988 1982 1984 1985 JuU1979/80: 34 4 Vid sin presentation av planenuttalar departementschefen att han anser det nödvändigt att förutsättningarskapas för en mera långsiktig planering av anstaltsbeståndet. Härför talarenligt departementschefen både hänsynen till personalen vid anstalterna ochmöjligheterna att genom en plan minska riskerna för felaktiga investeringar.Departementschefen anser att arbetsgruppens förslag till plan för förändringari lokalanstaltsorganisationen i huvudsak kan läggas till grund för en sådanlångsiktig planering som erfordras. Utskottet ansluter sig till departementschefensbedömningar och tillstyrker att godkänner planen. I likhet meddepartementschefen anser utskottet att tidsangivelserna i planen bör ses somriktpunkter och att planen fortlöpande bör revideras allteftersomförutsättningarna för den ändras. Framtida förändringar i planen bör i lämpligtsammanhang underställas . att godkänner den ipropositionen presenterade planen som en principplan för fortsattaförändringar i lokalanstaltsorganisationen. Utskottet tillstyrkerregeringens förslag under punkten E 1 (s. 8285) och hemställer att tillKriminalvårdsstyrelsen för /81 anvisar ett förslagsanslag av . Regeringen har under punktenE 2 (s, 85 90) föreslagit att dels godkänna den i propositionenberäknade resultaträkningen för förvaltning av fastigheter, dels till Kriminalvårdsanstalternaför /81 anvisa ett förslagsanslag av . I motionen 1979/80: 412 av m, fl,(vpk) föreslås att hos regeringen begär förslag om försöksverksamhetmed medborgarvittnen och med fast stationerad personal från de socialamyndigheterna vid de allmänna häktena. I motionen 1979/80: 474 av m. fl, (vpk)hemställs att uttalar sig för och hos regeringen hemställer omåtgärder och förslag i syfte att åstadkomma en radikal förändring av situationenpå landets kriminalvårdsanstalter i enlighet med vad som anförts i motionen. Enligt motionärernas mening bör i första hand följandepunkter förverkligas med del snaraste: JuU1979/80: 34 5 Lett erkännande av FFCO somförhandlingspart i kriminalpolitiska frågor, 2. isoleringsstraffets avskaffande ochavskaffande av isolering som behandlingsmetod inom kriminalvården, 3. att inrättandet av drogfriaavdelningar på fängelserna underlättas, 4. förbättrade permissionsmöjligheteroch medveten användning av permissioner i rehabiliteringssyfte, 5. senare inlåsning , 6. genomförande av systemet medmarknadsmässiga löner, 7. kraftigt förbättradestudiemöjligheter, vad gäller både teoretiska och yrkesinriktade studier, 8. bättre och tätare kontakter medorganisationer och människor utanför fängelserna, 9. ett snabbare förverkligande avlokalanstallssystemet, 10. att de utländska fångarnas permissionsbestämmelseroch fritids aktiviteter ges ett reellt innehåll. I mofionen 1979/80: 1114 av m.fl. (s)hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionenframhållits angående kriminalvårdsanstalten i . Motionärerna föreslår att en tidsplan skall läggas framnär det gäller byggandet av mindre anstaltsavdelningar vidkriminalvårdsanstalten i . I motionen 1979/80: 1118 av m, fl. (m)hemställs såvitt nu är i fråga all hos regeringen begär en utvärderingav försöken med s. k. narkotikafri kriminalvård (yrkandet 4). I motionen 1979/80: 1119 av () och ArneNygren (s) hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om åtgärder för att minska isoleringsålgärderna och ökagemenskapen på kriminalvårdsanstalterna. Enligt motionärerna bör , mera konkret än vad somredovisas i propositionen, lägga fast målsättningar för atl förslagen i betänkandet(SOU 1979: 4) Avskildhet och gemenskap inom kriminalvården skall kunnagenomföras så snart beläggningssituationen och andra förhållanden medger det. I motionen 1979/80: 1121 av m.fl, (c)hemställs såvitt nu är i fråga att beslutar alt hos regeringenbegära att ytterligare en medelstor liksanstalt och några lokalanstalter istorstadsområden reserveras för intagna som ej tidigare varit i kontakt mednarkotika (yrkandet 2). I motionen 1979/80: 1606 av () och JörgenUl-lenhag (fp) hemställs att hos regeringen begär förslag som gerregeringen rätt alt medge rutinmässiga urinprov inom kriminalvårdsanstalternaför att upptäcka narkotikamissbruk. JuU1979/80: 34 6 Under denna punkt föreslås all tillkriminalvårdsanstalterna anvisar ett förslagsanslag av , vilketinnebär en höjning i förhållande till anslaget för innevarande budgetår med . Av det ökade anslaget hänför sig . till utgifter förarbetsdriften som tidigare anvisats på särskild stat, specialstalen förjordbruks-och verkstadsdriften. Enligt regeringens förslag beräknas medel förfyra nya tjänster som översköterska samt för tolv nya tjänster för kökspersonal.Vidare beräknas ytterligare medel för vissa personalförstärkningar, för vilkabehov kan uppkomma. Under denna punkt redogör departementschefen för en avhonom beräknad resultaträkning för förvaltning av fastigheter inom kriminalvården.I anslutning härtill föreslås godkänna den beräknaderesultaträkningen: I propositionen (s. 7282) redovisar departementschefensina överväganden med anledning av isoleringsutredningens avlämnadebetänkande (SOU 1979: 4) Avskildhet och gemenskap inom kriminalvården.Redovisningen avser utredningens förslag till förebyggande och alternativaåtgärder i den mån förslagen har budgetmässiga konsekvenser, Frågan om ändradlagstiftning på grundval av betänkandet bereds f. n. inom justitiedepartementelmed sikte på alt förslag i ämnet skall kunna föreläggas senare underår 1980. I likhet med utredningen och remissinstanserna anserdepartementschefen del klarlagt att förutsättningar f. n. saknas för alt heltavvara isoleringsåtgärder inom kriminalvården. Han delar emellertid också uppfattningenatl det är angelägel att användningen av sådana åtgärder begränsas i all möjligutsträckning. Enligt departementschefens mening har utredningen pekat på en radför kriminalvården angelägna önskemål; med hänsyn till den återhållsamhet somi nuvarande statsfinansiella läge måsle iakttas i fråga om nya åtaganden kanvisserligen de mera kostnadskrävande förslagen inte genomföras f. n. Enligtdepartementschefens mening kommer dock flertalet av de förslag som inte kanförverkligas alt vara till god ledning vid den fortsatta planeringenav anstaltsvården. Departementschefen berör i sin fortsatta framställningfrågor om bostadsavdelningarnas storlek, marknadsanpassad arbetsersättning,intagnas fritidsverksamhet och kontakt med yttervärlden, specialavdelningarna,sjukvården, mjukisolerade celler, placering i enrum och tillnykl-ringsrum. Önskemål i anslutning till de sålunda berörda frågorna tasupp i motionerna 474, 1114 och 1119, I motionen 474 begärs all isoleringsstraffet ochanvändande av isolering som behandlingsmetod skall avskaffas. Utskottethar vid behandlingen av likartade motionsönskemål tidigare JuU1979/80: 34 7 år (JuU 1977/78; 31, 1978/79: 32) hänvisat till atlmöjligheten atl använda isolering som disciplinärt bestraffningsmedel haravskaffats genom ändring i lagen (1974: 203) om kriminalvård 1976(prop, 1975/76: 165, JuU 43, rskr 373) saml till det då pågående arbetet inomisoleringsutredningen. Utskottet delar utredningens och departementschefensuppfattning att förutsättningar f. n. saknas atl helt avvara isoleringsålgärderinom kriminalvården. Frågan om ändrad lagstiftning rörande förutsättningarnaför sådana åtgärder kommer som har nämnts att föreläggasriksdagen i en proposition grundad på isoleringsutredningens förslag i dessahänseenden. Yrkandet i motionen 474 i denna del bör ej föranleda någon åtgärdfrån sida. I motionen 1114 rörande förhållandena vidkriminalvårdsanstallen framhålls att det krävs mindreanstaltsavdelningar för att arbetsmiljön skall kunna förbättras. Enligtmotionärerna bör en tidsplan läggas fram för byggande av mindreanstallsavdelningar i . Frågan om bostadsavdelningarnas storlek påkriminalvårdsanstalterna har behandlats av den förut nämnda arbetsgruppen föröversyn av anstaltsbeståndet inom kriminalvården. Arbetsgruppen har därvid bl.a. förordat alt mindre avdelningar inrättas i första hand vid anstalterna ,och , så snart plalssilualionen medger del. Departementschefenuttalar i propositionen atl han ansluler sig lill arbetsgruppens uppfattningmen alt den nuvarande beläggningssitualionen enligt hans mening inte medger deplalsreduceringar som inrättande av mindre avdelningar skulle kräva. Han pekaremellertid på alt vidtagna och planerade lagändringar beträffande bl. a.villkorlig frigivning är och kan komma att bli ägnade att minska beläggningenpå anstalterna. Anstalten är en sluten riksanstalt med nominellt173 platser. Anstalten planerades och uppfördes under 1950-taIel. Den var avseddför ett klientel som förutsattes göra en produktiv insats under förhållandensom så långt som möjligt överensstämde med dem som råder i en modernstorindustri. Personalen dimensionerades med hänsyn till den relativt godartadeklientelsammansättning som var aktuell för dessa anstalter. Med hänsyn till attdet skett en ökning av antalet intagna med långaverkställighelstider och med narkotikaproblem och andra psykiska och socialastörningar föreslog redan för /80 enomorganisation av anstalten liksom av anstalten som innebaren reducering av platsantalet och förstärkning av personalen (projekt ). Medel har /81 inte beräknats för ändamålet. Frågan om genomförande av projektet prövades av utskoitet under behandlingen av anslagen lillkriminalvården vid de båda senaste riksmötena (JuU 1977/78: 31 s. 5, 1978/79:32 JuU1979/80: 34 8 s. 16). Utskottet ställde sig därvid i princip bakomönskemålet atl åstadkomma förbättringar för personal och intagna vidanstalterna och . Med hänsyn till budgetläget ville utskottetdock inte förorda att projektet genomfördes. Utskottet hänvisade förra åretockså till att beläggningsutvecklingen var sådan att antalet platser ej bordereduceras utan att ytterligare platser inrättades någon annanstans. Utskottetunderströk också angelägenheten av att förbättringar eftersträvas inom givnaramar. Enligt utskottets mening medger budgetläget inte heller iår atl medel beräknas för förbättringar i enlighet med projektet . Som framhålls av departementschefen medger vidare inteden nuvarande beläggningssituationen de platsreduceringar som krävs för attinrätta mindre avdelningar. Emellertid är det som framgår av såväl isoleringsutredningenssom arbetsgruppens överväganden angeläget från behandlingssynpunkt att sådanaplatsreduceringar görs. Utskottet utgår med hänsyn härtill från att fråganprioriteras i den fortsatta planeringen av anstallsbeståndet. Någon särskild tidsplani enlighet med förslaget i motionen 1114 erfordras inte enligt utskottetsmening. Med dessauttalanden avstyrker utskottet bifall till motionen 1114, Frågan om bostadsavdelningarnas storlek berörs också imoiionen 1119. I motionen anförs att bör ange en klar målsättning attavdelningsstorleken bör minskas enligt isoleringsutredningens förslag så snartbeläggningssituationen medger det. bör enligt motionärernapersonalbemanningen prövas. mening i denna fråga bör enligtmotionsyrkandet ges regeringen till känna. Enligt utskottets mening och i linje med vad som anförtsovan beträffande Tidaholmsanstalten torde allmän enighet råda om värdet såvälför de intagna som för personalen av mindre anstaltsavdelningar. Stora bostadsavdelningarleder sålunda som isoleringsutredningen framhåller lättare än små till allmänoro och till motsättningar inte bara mellan intagna och personal ulan ävenmellan intagna inbördes; en reducering av platsantalet på slutna anstalter försvårbehandlal klientel är därför en åtgärd som i hög grad är ägnad att minskaanvändandet av avskildhetsåtgärder, I enlighet med vad som föreslås avisoleringsutredningen bör med hänsyn till det anförda eftersträvas attplatsantalet per avdelning inte blir större än vad som bedöms lämpligt medhänsyn till behovet av inbördes umgänge mellan de intagna och derasrörelsefrihet. Mindre anstallsavdelningar bör som isoleringsutredningen ocharbetsgruppen förordat, så snart beläggningssituationen medger det, inrättas iförsta hand i , och , Med hänsyn till departementschefensuttalande i propositionen att han också delar denna uppfattning saknas enligtutskottets mening anledning lill någon åtgär4 från sida medanledning av yrkandet i denna del i motio-en 1119, JuU1979/80: 34 9 I motionen 474 uttalar motionärernaatt systemet med marknadsmässiga löner inom kriminalvården måsteförverkligas. Utskottet har tidigare uttalat sin anslutning tilluppfattningen att marknadsanpassad arbetsersättning är av värde från flerasynpunkter (JuU 1975/76: 28, 1978/79: 32). Förutsättningarna för en vidgad verksamhetmed en sådan ersättning utreds av en tillkallad kommitté (Ju 1979: 08)om marknadsanpassad arbetsersättning till intagna i kriminalvårdsanstalter m,m. Kommittén skall bl. a, pröva ett förslag i ämnet av kriminalvårdsstyrelsensom isoleringsutredningen har ställt sig bakom. (Direktiv för utredningen, se1980 års kommittéberättelse del II s.71,) Yrkandet i moiionen 474 rörande marknadsanpassad arbetsersättning bör medhänsyn till det pågående utredningsarbetet inte föranleda någon åtgärd frånriksdagens sida. I motionen 1119 tar motionärerna uppisoleringsutredningens förslag rörande fritidsverksamhet och kontakt medyttervärlden. Utredningen föreslog bl. a. inrättande av 14 tjänster förfritidsassistenter vid vissa större lokal- och riksanslalter i utbyte motnuvarande sex arvodestjänster för fritidsledare. Vidare föreslog utredningenalt beledsagade permissioner skulle användas mera samt att flera telefonautomaterskulle installeras. Departementschefen uttalar i propositionen att han inuvarande budgetläge inte anser sig kunna tillstyrka förslag om utökning avantalet fritidsassistenter. Han delar utredningens uppfattning att intagna somav olika skäl inte kan beviljas permission på egen hand bör i den utsträckningsom är lämpligt och praktiskt möjligt beredas tillfälle till bevakade ellerbeledsagade permissioner. När det gäller installation av telefonautomater börenligt departementschefen principen självklart vara att de intagna skall hatillgång till telefon om inte särskilt starka skäl talar emot det. Enligt motionärernas mening bör tills nya tjänster förfritidsassistenter kunnat inrättas ett utbyte mot nuvarande arvodestjänsterför fritidsledare kunna övervägas. Motionärerna anser vidare alt börange en klar målsättning om personalförstärkning för att möjliggöra beledsagadepermissioner och utökning av antalet telefonautomater. Slutligen bör enligtmotionärerna insatserna med utbyggd fritidsverksamhet som etl led i åtgärdernamot narkotikamissbruket på anstalterna prövas mycket positivt. Önskemål om bättre och tätare kontakter med organisationeroch människor utanför anstalterna framförs också i motionen 474. Utskottet delar isoleringsulredningens och motionärernasuppfattning om värdet av insatser för de intagnas fritidsverksamhet. En ökningav antalet fritidsassistenter och ökade medel över huvud taget för fritidsverksamhetenär mot denna bakgrund ett angeläget önskemål. I enlighet med vaddepartementschefen uttalar hindrar emellertid budgetläget att detta önskemåltillgodoses f. n. Detsamma gäller önskemålet om JuU1979/80: 34 10 ökad personal för beledsagade permissioner. Frågan ominstallation av telefonautomater bör, såsom departementschefen anför, prövas avkriminalvårdsstyrelsen från fall till fall. Härvid bör i linje med motionsönskemåletbeaktas telefonernas betydelse för atl bryta de intagnas isolering. Någonåtgärd från sida är enligt utskottets mening ej erforderlig medanledning av motionerna 474 och 1119 i nu berörda delar. I motionen 474 framställs också önskemål om senarekvällsinlåsning på sluten anstalt. ansåg att dennuvarande tidpunkten för kvällsinlåsning, ,00, utgjorde hinder för mångatänkbara fritidsaktiviteter. Med hänsyn till de prioriteringar som måste görasi dagens statsfinansiella läge och till att de negativa effekterna av dennuvarande ordningen är högst begränsade ville utredningen dock inte föreslå ettomedelbart senareläggande av kvällsinlåsningen. Utskottet delar liksomdepartementschefen utredningens uppfattning i denna fråga. Motionen 474 i dennadel bör därför inte föranleda någon åtgärd från sida, 1 motionen 474 begärs också att FFCO (Förenade ) erkänns som förhandlingspart i kriminalpolitiska frågor. Motsvarandeyrkanden har behandlats av utskoitet och 1979 (JuU 1977/78: 31, 1978/79:32). Utskoitet har åberopat att förhållandet mellan intagna ochkriminalvårdsstyrelsen inte är ett parlsförhållande i arbetsrättslig mening.Lagen om medbestämmande i arbetslivet, som är tillämplig på förhållandet mellanarbetsgivare och arbetstagare, utgjorde därför inte stöd för förenings- ellerförhandlingsrätt, och en organisation av intagna kunde ej tillerkännas sådanförenings- och förhandlingsrätt som tillkommer arbetstagarorganisation enligtmedbestämmandelagen. Det beskrivna rättsläget var enligt utskottels mening ennaturlig konsekvens av de grundläggande tvångsmomenten i kriminalvården, ochnågon ändring härvidlag kunde inte komma i fråga. Det sagda hindrade inte,uttalade utskoitet vidare, att de intagna inom ramen för reglerna i 36 § lagenom kriminalvård i anstalt borde ges möjlighet att påverka sin situation sålångt förhållandena det medger. Frågan om intagnas inflytande har också behandlats av utredningenom personalens arbetsuppgifter vid kriminalvårdens anstalter i betänkandet(SOU 1977: 76) Personalen vid kriminalvårdens anstalter samt iisoleringsutredningens betänkande. I det förstnämnda betänkandet uttalas bl. a. att deintagna på en avdelning bör uppmuntras att i lämpliga organisatoriska formerta sig an frågor som rör dem gemensamt, t. ex. angående fritidsaktiviteter ochordningen på avdelningen. Erfarenheter från anstalter visar enligt utredningenatt sådan verksamhet och även medverkan i förtroenderåd och samrådsorgan ger deintagna ökat självförtroende och underlättar deras kontakter med andramänniskor. Det är dock, påpekar utredningen. JuU1979/80: 34 11 av vikt att man för de intagna klart anger gränserna förmedinflytande så alt deras medverkan inte byggs upp på falska föreställningarom "anstaltsdemokrati". uttalar att medinflytande för deintagna i behandlingsfrågor kan ha betydelse för deras rehabilitering och atterfarenheter av förtroenderådsverksamhet kan stärka deltagarnas självförtroendeoch göra dem mera skickade att möta samhället efter frigiv-ningen. är det angelägel att samrådsverksamheten vid anstalterna får såfasta organisatoriska former som möjligt; följden kan annars bli individuellaoch andra oorganiserade aktioner, vilket kan leda till ökat behov av sanktioneroch tvångsingripanden. Det bör enligt utredningen ankomma påkriminalvårdsstyrelsen att bära det yttersta ansvaret för att bestämmelserna i36 § lagen om kriminalvård i anstalt tillämpas vid anstalterna. Utskottet vidhåller sina tidigare ställningstaganden.Önskemålet i motionen 474 i denna del bör ej vinna bifall, I moiionen 474 begärs också att permissionsmöjlighelernaförbättras, att permissioner medvetet används i rehabiliteringssyfle saml attpermissionsbestämmelser och fritidsaktiviteter för utländska intagna skall gesetl reellt innehåll, Lagen om kriminalvård i anstalt innehåller en radsärskilda bestämmelser som innebär alt en inlagen på olika sätt kan medges attfå vistas utom anstalt under en del av verkställighetsliden. Som regel är enförutsättning för ett sådant medgivande all det kan antas underlätta denintagnes anpassning i samhället. Regler om s.k, frigång finns i 11 §, I 14 §finns bestämmelser om deltagande i fritidsaktiviteter utom an-stallen, I 7 och32 §§ finns bestämmelser om permission. Enligt 32 § får s, k,korttidspermission beviljas intagen om inte påtaglig fara för fortsattbrottslig verksamhet eller avsevärd fara för annat missbruk föreligger.Inlagen som har dömts till fängelse i lägst eller lill internering meden minsta tid av och som placerats i sluten anstalt fårbeviljas korttidspermission endast om synnerliga skäl föreligger till det.Beslut om frigång, vistelse utanför anstalt och korttidspermission fattas avkriminalvårdsstyrelsen eller av regionchef eller riksanstaltschef till vilkenbeslutsbefogenheten har delegerats. Permissionsreglerna har senast ändrats genom lagstiftningår 1978 (prop. 1978/79: 62, JuU 15, rskr 90), Regeringen har bemyndigat chefen förjustitiedepartementet att tillkalla en utredare med uppdrag att undersöka vissafrågor rörande permission från kriminalvårdsansalter, I direktiven tillutredaren anför chefen för alt permissioner och de övrigamöjligheter som finns för de intagna att hålla kontakt medyttervärlden fyller en betydelsefull funktion som led i kriminalvårdensåtgärder för alt underlätta de intagnas anpassning i samhället och mot- JuU 1979/80: 34 12 verkaskadliga följder av frihetsberövandet. Klart är enligt vad somuttalas i direktiven att tillämpningen av dessa institut måste ske underbeaktande av att kravet på samhällsskydd tillgodoses. Den avvägning mellanolika synpunkter som sålunda måste ske vid den praktiska tillämpningen i deärenden det här gäller representerar enligt departementschefen en av desvåraste men en av de från allmän synpunkt mest betydelsefullauppgifterna för kriminalvården; frågan är av sådan vikt att departementschefenanser det motiverat att nu skaffa underlag för en bedömning av om gällandeföreskrifter innefattar en ändamålsenlig lösning av problemen. Medhänsyn till att permissionsreglerna prövats av och till den idagarna inledda undersökningen rörande dessa regler saknas enligt utskottetsmening skäl till någon åtgärd från sida med anledning avmotionsönskemålen i nu berörd del,