bet · G301KU43 · 1979-12-31 00:00:00 — med anledning av motioner i vissa vallagsfrågor m. m. I detta betänkande behandlas medanledning av motionerna 1979/80:178, 222. 260, 262, 1042, 1045 och 1563' vissafrågor om suppleanter för kommunfullmäktige, ersättare för riksdagsledamot,besvärsrätt för politiskt parti över beslut om valutgång, förkortad tid förpoströstning och valsystemet vid konimunfullmåktigvalen. Dessutom behandlas enfråga om fiirut-sättningarna för att upphäva val vilken utskottet tagit upp påeget initiativ med anledning av viss erfarenhet års val. I motionen 1979/80:178 av () och () hemställs "att hos regeringenanhåller om utredning av frågan om slopande av poströstning på valdagen". I motionen 1979/80:222 av HildingJohansson m. fl. (s) hemställs "att anhåller att regeringen fraiTiläggerförslag som samordnar bestämmelserna i vallagen och kommunallagen för utseendeav kommunfullmäktigesuppleanter" . I motionen 1979/80:260 av m.fl. (s) hemställs "attriksdagen antar följande förslag till 14 kap. 19 § vallagen: utsessuppleanter på följande sätt. För varje ledamot göres en sammanräkning inom det parti,för vilket han har blivit vald. Vid varje sammanräkning tages hänsyn endasttill de valsedlar som upptar ledamotens namn och soiu på grund härav gälldeför detta namn, när det fick plats i ordning. Varje valsedel gäller soiTi helröst. Med iakttagande av att namn på kandidat som har blivit genom valet utseddtill ledamot skall anses som obefintligt tillgodoräknas röstvärdet det namn somstår främst på sedeln. Den som får högsta röste- 1 1979/80. utsessuppleanter på följande sätt. För varje ledamot göres en sammanräkning inom det parti,för vilket han har blivit vald. Vid varje sammanräkning tages hänsyn endasttill de valsedlar som upptar ledamotens namn och som pä grund härav gällde fördetta n:;;nn. när det fick plats i ordning. Varje valsedel gäller som hel röst.Med iakttagande av att namn på kandidat som har blivit genom valet utsedd tillledamot skall anses som obefintligt tillgodoräknas röstvärdet det namn som stårfrämst på sedeln. Den som får högsta roste- KU 1979/80:43 talet är utsedd till suppleant för den ledamot somsammanräkningen avser. Mellan lika tal avgöres företrädet genom lottning. Om det antal suppleanter som har utsetts enligt andra stycketär mindre än det antal som kommunfullmäktige har bestämt enligt 2 kap. 2 Skommunallagen (1977:179) och samma suppleant har utsetts för fyra eller fleraledamöter, göres ytterligare en sammanräkning för var och en av dessaledamöter. Därvid skall även naiTin på kandidat som har blivit genom valetutsedd till suppleant för den ledamot som sammanräkningen avser anses soinobefintligt. 1 övrigt förfares på sätt som anges i andra stycket. Om antalet suppleanter är mindre än det antalsom kommunfullmäktige har bestämt enligt 2 kap. 2 S komiTiunallagen (1977:179)och samma suppleant har utsetts för se.x eller fiera ledamöter, göresytterligare en sammanräkning för var och en av dessa ledamöter. Därefter göres på motsvarande sätt successivt ytterligaresammanräkningar för de ledamöter vilkas suppleanter har utsetts för åtta ellerflera ledamöter, tio eller flera ledamöter, och så vidare, så länge antaletsuppleanter är mindre än det antal som kommunfullmäktige har bestämt enligt 2kap, 2 § kommunallagen (1977:179). talet är utsedd till suppleant för den ledamot somsammanräkningen avser. Mellan lika tal avgöres företrädet genom lottning. Om det antal suppleanter som har utsetts enligt andrastycket är mindre än det antal som koniniunfullniäkti-ge har bestämt enligt 2kap, 2 S kommunallagen (1977:179) och samma suppleant har utsetts för tre ellerflera ledamöter, göres ytterligare en sammanräkning för var och en av dessaledamöter. Därvid skall även namn på kandidat som har blivit genom valet utseddtill suppleant för den ledamot som sammanräkningen avser anses som obefintligt,1 övrigt förfares på sätt som anges i andra stycket. Om antalet suppleanter är mindre än det antalsom kommunfullmäktige har bestämt enligt 2 kap. 2 § kommunallagen (1977:179)och samma suppleant har utsetts för fem eller flera ledamöter, göresytterligare en sammanräkning för var och en av dessa ledamöter. Därefter göres på motsvarande sätt successivt ytterligaresammanräkningar för de ledamöter vilkas suppleanter har utsetts för sju ellerflera ledamöter, nio eller flera ledamöter, och så vidare, så länge antaletsuppleanter är mindre än det antal som kommunfullmäktige har bestämt enligt 2kap. 2 § kommunallagen (1977:179)." 1 motionen 1979/80:262 av DanielTarschys (fp) och () hemställs "att hosregeringen anhåller att motionen måtte överlämnas till vallagskommittén".Motionärerna föreslår dels en översyn av bestämmelserna om utseende aversättare för riksdagsledamot (punkt 1), dels en harmonisering avkommunallagens och vallagens bestämmelser om KU 1979/80:43 3 antalet suppleanter för kommunfullmäktige (punkt 2) ochdels en översyn av vallagens besvärsregler såvitt avser besvärsrätt förpolitiska partier (punkt 3). 1 motionen 1979/80:1042 av OlleGrahn (fp) och () hemställs "att hosregeringen begär att den parlamentariska kommitté som tillsatts för översyn avvallagen även bör behandla frågan om ett system ined fasta valkretsinandat ochutjämningsmandat vid val till kommunfullmäktige i valkretsindeladekommuner". I motionen 1979/80:1045 av ErikJönsson (s) och () hemställs "att hosregeringen begär en ändring i 2 § vallagen i enlighet med vad som anförts imotionen". Enligt motionärerna bör bestämmelserna om poströstning ändrasså att röstning på postanstalt inom riket får ske t. o. m. förevaldagen. I motionen 1979/80:1563 avSven-Erik m. fl. (c) hemställs "att hos regeringen begärförslag till ändring av vallagens bestämmelser om kommunindelning ivalkretsar". Gällande bestämmelser m. ni. Enligt 2 kap. 2 § kommunallagenbestämmer kommunfullmäktige det antal suppleanter som skall ligga till grundför tillämpningen av bestämmelsen i 14 kap. 19 § vallagen om utseende avsuppleanter. Antalet skall utgöra viss andel, dock högst hälften, av det antalplatser som varje parti erhåller i kommunen. Om därvid uppkommer brutet tal,avrundas detta till närmast högre hela tal. Suppleanterna utses enligt 14 kap. 19 § vallagen genom ettsuccessivt sammanräkningsförfarande. För varje ledamot ett parti erhåller görsen sammanräkning av de valsedlar som upptar ledamotens namn. Den som, medbortseende från kandidat som genom valet har blivit utsedd till ledamot, fårhögsta röstetalet blir suppleant för den ledamot som sammanräkningen avser. Omdet antal suppleanter som utsetts på detta sätt är mindre än det antal somkommunfullmäktige bestämt och samma person har utsetts till suppleant för fyraeller flera ledamöter, görs en ny sammanräkning för var och en av dessaledamöter. Ytterligare sammanräkningar görs därefter för de ledamöter vilkassuppleanter har utsetts för sex, åtta, tio eller högre jämnt antal ledamöter,så länge antalet suppleanter är mindre än det antal som kommunfullmäktige harbestämt. Om ledamöterna utsetts från endast en typ av valsedel ochfullmäktige bestämt andelen suppleanter till hälften, leder bestämmelserna i 14kap. 19 § vallagen till att parti som erhållit ett jämnt antal ledamöter fårhälften så många suppleanter, medan parti som fått ett udda antal ledamöter får KU 1979/80:43 4 suppleanter till det hela tal som är närmast lägre änhälften. Dessa bestäninielser fick sin nuvarande utformning isamband med tillkomsten av kommunallagen (se prop. 1975:76; 187 s.347-348 och 575-581 samt KU 1976/77:25 s. 90). Den nya ordningen bedömdesinnebära flera fördelar i förhållande till den som gällde tidigare.Sanimanräkningsför-farandet förenklades. Om en ledamot avgår kommer han attefterträdas av någon av sina suppleanter. En suppleant kommer att kunnatjänstgöra även för en ledamot som har utsetts i en annan valkrets änsuppleanten. Möjlighet att i förvåg bedöma vilka personer som kommer att utsestill suppleanter är goda. Det år emellertid inte möjligt att i förväg exakt ange hurstor andel av antalet ledamöter för ett visst parti som suppleanterna skallutgöra. Detta innebär att fullmäktige inte kan bestämma hur stor andel avantalet ledamöter som suppleanterna skall utgöra utan endast ett visstberäkningstal som skall användas vid tillämpningen av 14 kap, 19 S vallagen. Bestämmelsen i 2 kap. 2 S kommunallagen om avrundning tillnärmast högre tal har överförts oförändrad från äldre lag. Enligt det systemför utseende av suppleanter som tillämpades tidigare var denna bestämmelsenödvändig dels för att tillförsäkra varje parti minst en suppleant, dels föratt antalet suppleanter skulle kunna bestämmas. I det nuvarande systemet fyllerbestämmelsen inte en sådan funktion. Det nya systemet för utseende avsuppleanter i 14 kap, 19 S vallagen garanterar att minst en suppleant utses förvarje parti men ger dessutom besked om det antal suppleanter som skall utses. På denna punkt hårde nya bestämmelserna föranlett vissosäkerhet. val har i ett flertal fall anförts besvär överlänsstyrelsers beslut om valutgången såvitt avser antalet suppleanter förkomniunfullmäktige, I besvären har anförts att lånsstyrelsen inte tillämpatavrundningsregeln i 2 kap, 2 S kommunallagen. Härigenom har enligt de klagande- i fall när kommunfullmäktige bestämt antalet suppleanter till hälften - partisom erhållit udda antal platser i fullmäktige fått förtå suppleanter iförhållande till fullmäktiges beslut. har dock lämnatsådana besviir utan bifall. I motionen 1979/80:222 framhållsatt bestämmelsen i 2 kap. 2 § kommunallagen om avrundning till närmast högrehela tal inte är samordnad med de nya reglerna i vallagen. Enligt motionärernaär det angeläget att de båda lagarna bringas i fullständig överensstämmelse medvarandra. Utan att binda sig för någon ordning för sammanräkningen ansermotionärerna att regeringen bör pröva frågan och lägga fram förslag förriksdagen så att full klarhet råder redan vid nomineringarna årskommunalval. Enligtmotionärerna i motionen 1979/80:260 bör bestämmelsen i 2 kap. 2 S KU 1979/80:43 5 kommunallagen fortsättningsvis vara vägledande när detgäller att bestämma antalet suppleanter i kommunfullmäktige. Därför föreslåsatt antar det förslag till ändring av 14 kap. 19 § vallagen sommotionärerna lägger fram, I motionen 1979/80:262 (punkt 2) anförs att bestämmelsen ikommunallagen om avrundning till närmast högre hela tal i vissa fall inte kantillämpas, eftersom 14 kap. 19 § vallagen inte bragts i samstämmighet med dennya kommunallagen. Detta har i årets val fått till följd att partiei" medtre fullmäktige i koirimuner där andelen suppleanter bestämts till hälften avfullmäktiges ledamöter har tilldelats endast en suppleant, trots att de enligtkommunallagen borde ha varit berättigade till två suppleanter. Besvär överlänsstyrelsernas beslut i sådana ärenden har av valprövningsnäirinden lämnatsutan bifall. En harmonisering av de båda lagarna ter sig enligt motionärernaangelägen, oiu den rättighet som i kommunallagen tillförsäkrats fullmäktigeinte även i fortsättningen skall kunna urgröpas genom lydelsen av 14 kap. 19 §vallagen. Gällande bestämmelser in. Enligt 14 kap. 7 S vallagenbestämmer lånsstyrelsen i erforderlig utsträckning för varje namn som erhållitplats i ordningen för mandatfördelningen enligt 6 S genom särskildasammanräkningar inom det parti som namnet tillhör särskild ordning mellannamnen på partiets valsedlar för utseende av ersättare. Ersättare utses pågrundval av de valsedlar soin gällde för namnet när det erhöll plats iordningen enligt 6 § Vid denna uträkning gäller varje valsedel som hel röst.Med iakttagande av att namn på den som redan fått plats i den särskilda ordningenanses som obefintligt skall röstvärdet tillgodoräknas det namn som står främstpå sedeln. Den som får högsta röstetalet erhåller plats i den särskildaordningen. Mellan lika tal avgörs företrädet genom lottning. Enligt 14 kap. 11 § utser därefter pågrundval av den av bestämda ordningen lika många ersättare förvarje riksdagsledamot som ledamotens parti fått mandat i valkretsen. Minst treersättare skall dock alltid utses för varje ledamot. Vid utseende av ersättareskall bortses från namn på den som valts till ledamot. Systemet med ersättare för riksdagsledamot tillämpadesförsta gången i sambandmedl973årsval(prop. 1972:66, KU 1972:30. rskr1972:204och KU 1974:1, rskr 1974:9). fanns ingen möjlighet att kallain ersättare för riksdagsledamot som är förhindrad att delta i riksdagsarbeteteller som är talman eller statsråd. Metoden för utseende av ersättare bygger på förslag avgrundlagberedningen i betänkandet (SOU 1970:17) Ersättare förriksdagsledamöterna. KU 1979/80:43 6 Metoden innebär att ersättare utses från samma parti, isamma valkrets och från samma listtyp som den ledamot som skall ersättas.Ersättarna kommer att fungera som gruppersättare. har i två besvärsärenden med anledningav val haft att ta ställning till hur bestämmelserna om utseende aversättare skall tillämpas när partierna gått ut med s. k. saxade listor, dvs.när de första namnen på en listtyp återkommit i annan ordning på en annanlisttyp. Bestämmelserna kan i sådana fall leda till att en riksdagsledamot intefår ersättare från den lista där ledamoten står främst. Om nämligen en annanlista där ledamoten står längre ner samlat fler röster, kan en tillämpning av bestämmelsernai vissa fall innebära att ersättare skall utses från denna lista. 1 motionen 1979/80:262 (punkt 1)anförs att bestämmelserna i 14 kap. 7 § om utseende av ersättare tillriksdagsmän i vissa lägen ger ett egendomligt utfall för partier som använt s.k. saxade listor, dvs. uppställt samma kandidater i olika ordning på skildalistor. Om två eller flera mandat tillfaller ett parti som använt sådana listorutses nämligen samtliga ersättare från den lista som erhållit flest röster, ävenom en eller flera av riksdagsmännen valts med stöd huvudsakligen av andralistor. Orsaken härtill är bestämmelsen i 7 § 2 st. att varje valsedel vidutseende av ersättare skall räknas som hel röst. Motionärerna anför att någotsakskäl till denna regel inte anges i lagens förarbeten och att det också ärmycket svårt att förstå vad den fyller för rimligt syfte. En översyn avbestämmelserna för utseende av ersättare förefaller därför enligt motionärernastarkt motiverad. Besvärsrätt för politiskt parti över beslut om valutgång Gällande rätt m. m. Enligt 15 kap. 4 § vallagen förstalan mot beslut varigenom eller fastställtutgången av val hos valprövningsnämnden genom besvär. Frågan om vem som harrätt att anföra sådana besvär regleras däremot inte i vallagen. I 11 §förvaltningslagen finns en grundregel om besvärsrätt som anger att talan motsådant beslut av myndighet som kan överklagas genom besvär får föras av den sombeslutet angår, om det gått honom emot. Denna regel är i och för sig tillämpligpå valbesvär. Någon direkt ledning i fråga om besvärsrätten ger den dock inte.Sådan ledning får i stället sökas i rättspraxis. Enligt den praxis som utvecklats hos regeringsrätten, somtidigare avgjorde valbesvär, och valprövningsnämnden får val till riksdag,landsting eller kommunfullmäktige överklagas av var och en som ärröstberättigad vid KU 1979/80:43 7 valet i riket resp. landstingskommunen eller kommunen.Besvärsrätten omfattar valet även i de valkretsar i landet resp.landstingskommunen eller kommunen i vilka klaganden inte har rösträtt. Längre ån så sträcker sig inte besvärsrätten. De politiskapartierna eller andra organisationer har således inte ansetts ha besvärsrättöver beslut om utgången av val. Efter 1979 åre val har i ett flertal fallbesvär anförts av politisk organisation. Dessa besvär har i samtliga fallavvisats av valprövningsnämnden. Däremot har vissa förberedande beslut för valprövats i sak efter besvär av politisk organisation. Detta gäller t. ex. beslutom valdistriktsindelning. 1 motionen 1979/80:262 (punkt 3)framhålls att flera besvär över av länsstyrelser fastställda valresultat intehar tagits upp till prövning av valprövningsnämnden med den motiveringen att deinte ingivits av enskilda röstberättigade utan av partiorganisationer. Varkenvallagen eller förvaltningslagen ger klart besked om vem som har rätt attbesvära sig i valärenden, men uppfattningen att politiska partier inte ärberättigade att anföra besvär har stöd i både regeringsrättens ochvalprövningsnämndens praxis. Då det för många politiskt intresseradeuppenbarligen ter sig naturligt att ett parti besvärar sig t. ex, över attpartiet tilldelats för få mandat eller suppleantplatser och då någon reellutvidgning av den besvärsberättigade kretsen inte skulle införas genom en lueraliberal bedömning av frågan finns det, anför motionärerna, inget skäl att slåvakt om denna begränsning. Enligt motionärerna bör därför en översyn avbesvärsreglerna i vallagen ske. Förkortad tid för poströstning Enligt 10 kap. 1 § vallagen fårröstning ske på varje postanstalt från och med den tjugofjärde dagen förevaldagen till och med valdagen, om inte annat följer av 2 §. Enligt 2 § äger röstningpå postanstalt rum under tid då postanstalten är öppen för allmänheten. Påvaldagen skall postanstalt vara öppen för röstmottagning föreklockan 11 och . Vid val av landstingsledamöteroch kommunfullmäktige som inte omfattar hela riket får dock riksskatteverketbestämma att röstmottagning inte skall anordnas på valdagen. Om det finnssärskilda skäl, får på förslag av postverket bestämma att iviss kommun röstning skall ske endast på någon eller några av postanstalterna ikommunen. På förslag av postverket får begränsa den tid dåröstning får ske på postanstalt före valdagen. Röstning skall dock alltid kunnaäga rum dä postanstalten är öppen förallmänheten. KU1979/80:43 8 I motionen 1979/80:178 framhållsatt allt fler väljare poströstar. Allt färre av de poströstande väljeremellertid att avge sina röster på valdagen. Enligt tidningsuppgifter röstadeomkring av väljarna i det senaste valet på posten, men endast omkring 30000 personer (dvs. ) utnyttjade möjligheten att poströsta påvaldagen. Ett slopande av poströstningen på valdagen skulle enligtmotionärerna dels innebära besparingar för statsverket, dels möjliggöra ensnabbare uträkning av det definitiva valresultatet, Alla som vet med sig att deinte kommer att vistas på hemorten på valdagen kan, anför motionärerna, medlätthet poströsta . Den enda grupp som skulle blilidande av en indragning av valdagsröstningen på posten är de få väljare somoplanerat måste lämna sina hemorter efter det att postkontoren stänger dagenföre valet. Om särskilda anstalter skall vidtas för att trygga dessa väljaresrösträtt, ter det sig enligt motionärerna enklare att ge dem möjligheter attavlämna sina röster vid ordinarie vallokaler ån att enkom för deras skull hållahuvuddelen av landets postkontor öppna på söndagstid. Förslag om slopande avpoströstningen på valdagen anses kunna utarbetas av den sittandevallagskommittén. Då regeringen emellertid enligt motionärerna bör vara fri attsjälv överväga hur frågan lämpligen bör beredas föreslås att hosregeringen anhåller om utredning, 1 motionen 1979/80:1045 anförs att erfarenheterna från1979 års val visade att den ändring av vallokalernas öppethållande som skettinte nämnvärt, jämfört med tidigare val, ledde till att ett "säkert"preliminärt valresultat kunde meddelas allmänheten inoiri rimlig tid. Enbidragande orsak härtill är att antalet poströster ökat starkt under de senastevalen. Enligt motionärernas mening är det otillfredsställande att det skallförflyta så efter valen, såsom skedde 1979, innan valutgångenföreligger klar. Bestämmelsen om tiden för poströstning bör enligt motionärernaändras så att röstning på postanstalt inom riket får ske t. o. m. andra dagenföre valdagen. Samtliga röster hinner då distribueras till resp. valdistriktoch ingå i den sammanräkning som görs i vallokalen valdagen. Det skullemöjliggöra att ett "säkert" preliminärt valresultat, näst intill ettdefinitivt valresultat, kunde delges allmänheten under valnatten. Denföreslagna lagändringen skulle enligt motionärerna inte medföra några direktaölägenheter för den röstberättigade allmänheten, eftersom omfattningen av dens. k. planerade poströstningen, dvs. den som görs före valdagen,ökat kraftigt under de senaste två valen. De personer som akut blir förhindradeatt rösta i vallokal valdagen har, anför motionärerna, kvar möjligheten tilläkta make- eller ombudsröstning. KU1979/80:43 9 1 en motion (fp) föreslogs att möjligheten att poströsta också på valdagen skulle utgå.Därmed skulle enligt motionärerna en snabbare preliminär sammanräkning uppnås,1 sitt enhälliga oeh av godkända betänkande föreslogkonstitutionsutskottet (KU 1974:55) att motionen skulle avslås. Utskottethänvisade därvid till en inom pågående översyn av vallagensregler mot bakgrund av erfarenheterna års val. Bland de förslag somsenare förelades med anledning av detta översynsarbete återkom dockinte frågan om förkortad tid för poströstning (prop. 1975:27. prop.1975/76:55). Gällande bestämmelser m. m. Enligt 2 kap. 9 § vallagen skallkoinmun för val av kommunfullmäktige indelas i valkretsar, om det i kommunenfinns flera än 24 000 röstberättigade invånare eller om kommunfullmäktige harminst 51 ledamöter. Om antalet invånare i kommunen överstiger 6 000. fårkommunen indelas i valkretsar. Annan kommun får indelas i valkretsar endast omsynnerliga skäl föreligger på grund av kommunens särskilt betydandeutsträckning eller liknande förhållanden. Valkrets får inte göras mindre än att den tilldelas minst15 mandat. 1 den mån det kan ske utan olägenhet skall valkretsindelningen ocksåutformas så att antalet mandat lör hela kominunen blir lika fördelat mellanvalkretsarna. Samtliga mandat i konimunfullmäktigvalen besätts sålundamed kandidater som har valts i valkretsarna. Någon särskild smäpartispärrfinns inte. Enligt motionärerna i motionen1979/80:1042 ledergällande bestämmelser för valen i priniårkominunerna oftatill orättvis fördelning av fullmäktige-mandaten i kommunerna. Som regel gynnasde större partierna. En rättvisare luandatfördelning skulle enligt motionärernauppnås om mandat i kommunalval fördelades efter samma regler som i riks- ochlandstingsval. 1 motionen 1979/80:1563 anförs att en närmare granskningav konimunfullmäktigvalen ger vid handen att utfallet gettskiftande grad av proportionalitet. Ett väljarunderlag på har i vissafall inte gett något mandat. Exempel finns också på hur ett"väljarblock" som fått majoritet i väljarkåren hamnat i mandatniässigminoritet i koniniunfullniäk-tige. Orsakerna till en dålig proportionalitetmellan antalet erhållna röster och erhållna mandat ligger enligt motionenfrämst i valkretsindelningen. Enligt motionärernas mening talar flera skäl.föratt rådande rnissförhållan- KU 1979/80:43 10 den i första hand bör lösas genom att minimiantalet mandati valkrets bestäms till ett betydligt högre tal än 15, En ändring av vallagensregler på dessa punkter bör enligt motionärerna komina till stånd. Omfrågan anses kräva utredning, kan denna, anför motionärerna, ske genom uppdragtill vallagskommitté som har till uppgift att göra en översyn avvallagen. Frågan om utjämningsmandat i dekommunala valen behandlades av kommunalvalskommittén. Kommittén föreslog i sittbetänkande (SOU 1971:4) Kommunala val att ett system med utjämningsmandat ochsmåpartispärr skulle införas vid såväl landstings- somkoniniunfullinäktigvalen. Förslaget ledde i fråga om koinmunfullniäktigvaleninte till lagstiftning. I propositionen 1975:101 med förslag till nyttvalsystem vid landstingsval, m. m. anförde föredraganden att valsystemet vidkonimunfullmäktigvalen redan fyllde högt ställda krav på proportionalitet. Somen ytterligare förstärkning av proportionaliteten föreslogs i propositionen attminimiantalet mandat per valkrets skulle ökas från tio till femton.Propositionen, som föregåtts av en överenskommelse mellan de fyra störstariksdagspartierna, antogs av (KU 1975:19. rskr 1975:227). Frågan om utjämningsmandat i komniunfullniäktigvalenaktualiserades vid 1976/i flera motioner (m, fp. 1 sittenhälliga och av godkända betänkande anförde (KU 1976/ 77:23) bl.