bet · G301UU16 · 1979-12-31 00:00:00 — med anledning av propositionen 1979/80:43 med ändring avSveriges sjöterritorium jämte motion Regeringen har i propositionen 1979/80:43 föreslagitriksdagen att dels godkänna överenskommelsen mellan desvenska och danska regeringarna om genomfarten i svensk-danska sund. dels anta ett inom upprättat förslagtill lag om ändring i lagen (1966:374) om Sveriges sjöterritorium. utvidgade sitt territorialhav frånfyra till (prop. 1978/79:27. UU 18, rskr 94). Utvidningenskedde som en följd av den internationella utvecklingen inom havsrätten, bl. a.förhandlingarna vid tredje havsrättskonferens, som harpågått . Trots att man vid konferensen ännu inte har nått franr konvention, står det klart att vissa delar av förhandlingslexten har stöd aven stor majoritet av de deltagande staterna. Det gäller bl. a. bestämmelsernaom en territorialhavsbredd av . Hit torde också höra de reglersom har föreslagits om passage i s. k. internationella sund, dvs. sådana sundsom används för internationell sjöfart mellan ett område av det fria haveteller en ekonomisk zon och ett annat område av det fria havet eller enekonomisk zon. a. stormakterna fäster stort avseende vid dessa regler. Frånvissa håll ser man regler om s. k. transitpassage i internationella sund som enförutsättning för alt godta en territorialhavsbredd om . Enligt de nya reglerna är territorialhavets bredd iprincip . sträcker sig dock längst tillmittlinjen mellan de svenska baslinjerna och annan stats baslinjer. Om Danmarkgenomför en motsvarande utvidgning av sitt territorialhav, kommer vissaområden mellan och att bli helt eller så gott söm helt täcktaav svenskt resp. danskt territorialhav. Det gäller sunden mellan den svenskavästkusten och den danska kusten vid , Laes0 och Anhöll, områdena närmastnorr och söder om liksom sundet mellan den svenska kusten och . I , som redan tidigare till största delen har utgjortnationellt sjöterritorium, gäller sedan gammalt en särskild ordning somsäkerställer obehindrad passage. En utvidgning av de svenska och danska territorialhavensom medför att de båda ländernas sjöterritorier går ihop i de angivna områdenautgör i praktiken inte något större hinder för den internationella sjöfarten.Enligt 1 1979/80. UU1979/80:16 2 vedertagna havsrättsliga principer har nämligen fartyg frånandra länder rätt till s. k. oskadlig genomfart genom territorialhavet. Däremot kan en utvidning medföra vissa olägenheter förSverige och , särskilt mot bakgrund av de nya havsrättsliga regler somhåller på att utarbetas vid pågående havsrättskonferens.Dessa regler skulle ge främmande stater rätt till fri passage genominternationella sund (transitpassage), vilket innebär en ännu mer ohindradpassage än vad som följer av reglerna om oskadlig genomfart. Sådanabestämmelser skulle bl. a. medföra att undervattensbåtar fick passera iundervattensläge, vilket inte är tillåtet enligt reglerna om oskadliggenomfart. Vidare skulle kuststaterna inte som kunna kräva föranmälan avfrämmande örlogsfartyg som önskade passera genom internationella sund. Rättentill transitpassage avses gälla hela territorialhavet ända in till baslinjernaoch också avse lufttrafiken över sunden. De nya reglerna väntas dock inte blitillämpliga beträffande sund där genomfarten regleras av äldre avtal såsom ärfallet med och . Inte heller skulle transitpassage behövamedges i sund som är belägna i områden där det finns en likvärdig möjlighettill genomfart genom fritt hav. Vid överläggningar mellan företrädare för de svenska ochdanska regeringarna som inleddes befanns det vara en fördel omproblemen med passage genom de svensk-danska sunden kunde lösas på ett sätt somtryggade genomfarten utan att transitpassage genom svenskt eller dansktterritorialhav behövde medges. Transitpassage skulle som nämnts innebära enförsämring i förhållande till vad som gäller . För att undgå de angivna olägenheterna kom man vidöverläggningarna överens om att i de svensk-danska sunden behålla en ränna avfritt hav som är tillräckligt bred för den internationella sjöfarten ochlufttrafiken. Man enades om att en ränna om sex nautiska mils bredd borde varatillräcklig för att tillgodose rimliga anspråk i detta avseende. Överenskommelsen, som ingicks , innebäratt och i sunden mellan den svenska kusten och den danskakusten vid , LaES0, Anhöll och begränsar sitt territorialhav såatt det på vardera sidan av mittlinjen mellan de svenska och danska baslinjernafinns ett område av fritt hav som är minst brett. Vidare skallde båda länderna i områdena norr och söder om tillämpa enordning som gör det möjligt för främmande fartyg och luftfartyg att passeragenom och över fritt hav. Överenskommelsen träder i kraft nar båda staterna harmeddelat att de konstitutionella villkoren för ikraftträdande är uppfyllda. För att provisoriskt reglera genomfarten i den svenskadelen av de svensk-danska sunden från utvidgningen av det svenskasjöterritoriet tills överenskommelsen med kan träda i kraft harregeringen utfärdat en förordning (1979:549) om tillfälliga passagezoner inomsvenskt territorium, som gäller den 1 juli-den 31 december 1979. UU1979/80:16 3 Överenskommelsen föranleder vissaändringar i lagen (1966:374) om Sveriges sjöterritorium. Bestämmelserna ombegränsning av territorialhavet i de svenska-danska sunden bör tas in i 3 §andra stycket, där det redan nu anges vissa undantag från huvudregeln attterritorialhavet är brett. Bestämmelserna bör utformas eftermönster av de provisoriska reglerna om passagezoner i förordningen 1979:549 ochbör kunna träda i kraft när förordningen upphör att gälla, dvs. den 1 januari1980. I propositionen las också upp en fråga som gällerberäkningen av det svenska territorialhavet. Enligt 4 § första stycket i lagenom Sveriges sjöterritorium beräknas territorialhavet vid landområden frånstrandlinjen vid lågt vattenstånd. Från skär som höjer sig över vattenytan vidlågt vattenstånd men inte vid medelvattenstånd, s. k. lågvattenskär, räknasdock territorialhav bara om skäret ligger på ett avstånd av högst tolv nautiskamil från närmaste svenska landområde som höjer sig över vattenytan vidmedelvaltenstånd. Enligt andra stycket beräknas territorialhav vid inre vattenutmed kusterna från dessa vattenområdens yttergränser (räta baslinjer). 1 den praktiska tillämpningen har det uppkommit tvivel omhuruvida bestämmelsen om lågvattenskär är tillämplig även i sådana fall dåterritorialhav beräknas från räta baslinjer enligt andra stycket. Med hänsynhärtill föreslås i propositionen ett förtydligande tillägg i andra stycket i 4§. I motionen 1979/80:100 av StureEricson m. fl. (s) hemställs att beslutar l.att inte godkänna överenskommelsen den 25 juni 1979mellan de svenska och danska regeringarna om genomfarten i svensk-danska sund, 2. att avslå den i propositionen 1979/80:43 föreslagnaändringen av 3 § i lagen (1966:374) om Sveriges sjöterritorium. Enligt motionärernas mening ger den i propositionenföreslagna minskningen av territorialvatten inga egentliga fördelarför vårt land. Däremot innebär den en direkt försämring både för vårtmiljöskydd och för våra försvarsintressen. Det finns heller inga omständighetersom skulle kräva ett beslut av i denna fråga. Motionärerna delar inte propositionens bedömningar om delförväntade resultatet av havsrättskonferensen och vad detta kan få för följderför passagerätten i internationella sund. Det kan, heter det i motionen, kanskedröja fiera år innan man vet om regeln om transitpassage blir allmäntaccepterad. Enligt motionärernas uppfattning ämnar inte inomnågon nära framtid utvidga sin territorialgräns, och därmed uppstår inte hellerde problem propositionen avser att lösa. Motionärernafinner det utomordentligt anmärkningsvärt att propositio- UU1979/80:16 4 nen inte behandlar konsekvenserna för det svenskamiljöskyddet. En indragning av territorialhav skulle påtagligt ökariskerna för vår miljö, särskilt i de trånga vattenområden varom nu är fråga. I stället för en förändring av territorialhavsgränsernaförordar motionärerna att de nuvarande provisoriska passagezonerna bibehålls. Det synes motiverat att inte genomföra den i propositionenföreslagna indragningen av territorialhavet, eftersom den folkrättsliga grundenför reformen är svagt underbyggd, eftersom det är oklart om inomförutserbar framtid kommer att utvidga sitt territorialhav i de områdenförslaget avser och eftersom viktiga svenska miljöskydds- och försvarsintressenskulle bli lidande. Under alla omständigheter kan denna fråga skjutas påframtiden, heter det sammanfattningsvis i motionen. Utvidgningen av Sverigessjöterritorium trädde i kraft . Kort tid ingicks,av skäl som redovisats i det föregående, en överenskommelse mellan de svenskaoch danska regeringarna, varigenom det svenska och även det danskasjöterritoriet på vissa sträckor vid , Lass0, Anhöll och återbegränsas så att ett område av minst behålls som fritt hav. Motionärerna motsätter sig av olika skäl denna inskränkningav territorialhavet. De ifrågasätter om de inom havsrättskonferensen framlagdaförslagen om transitpassage i internationella sund har ett så starktinternationellt stöd att de kan förväntas bli antagna inom någon nära framtid. Utskottethar inhämtat följande upplysningar i denna fråga. Enligt nu gällande folkrätt har en stats fartyg rätt tills. k. oskadlig genomfart i annan stats territorialvatten. Genomfart ansesoskadlig om den inte stör kuststatens lugn. ordning eller säkerhet. Sverigekräver att sådan genomfart skall vara beroende av föranmälan. Del är också enregel att u-båtar vid oskadlig genomfart skall framföras i övervattensläge.Rätten till oskadlig genomfart gäller dock inte luftfarten, för vilken krav påtillstånd -inte blott anmälningsplikt - föreligger. pågår överläggningar om en nyhavsrätts-konvenlion. I det konventionsutkast som föreligger och somåtnjuter starkt internationellt stöd finns bl. a. regler om s. k. fri transitgenom internationella sund. Införandet av transitreglerna har krävts av vissastormakter som ett villkor för att dessa skall godta en utvidgning avhavsterritorierna lill . I viss utsträckning bygger de nya reglernapå redan existerande folkrätt. Bestämmelserna om fri transit är oförmånligare förkuststaterna än den nu gällande ordningen med oskadlig genomfart. ömförslagen i havsrättskonferensen om fri transit blir antagna kommer UU1979/80:16 5 inte längre att kunna kräva föranmälan för varesig fartyg eller luftfartyg. U-båtar skulle få framföras i undervattensläge.Vidare kommer främmande stat att för genomfart kunna utnyttja helaterritorialhavet ända in till kusten i sunden. Även andra olägenheter skulleuppstå. De inom havsrättskonferensen utarbetade reglerna för fritransit är visserligen ännu inte gällande folkrätt. Av stor vikt för Sverigesöverväganden måste emellertid också vara att det finns ett betydande stöd försådana regler. Särskilt avgörande är det att stormakterna utgår från dessaregler och inte kan förväntas acceptera och respektera en ordning som inte germöjlighet till fri transit. För en sådan inställning finns som nämnts dessutomvisst stöd i existerande folkrätt. I konvenfionsutkastet heter det emellertid att reglerna omfri transit inte skall tillämpas i sund där det alltjämt finns en ränna avfritt hav. Det är för att utnyttja denna undantagsmöjlighet som de svenska ochdanska regeringarna överenskommit om den redovisade inskränkningen iterritorialhavsbredden i delar av och södra . Regeringen har gjort bedömningen att de militära ochneutralitetspolitiska fördelar som står att vinna genom den i propositionenföreslagna ordningen överväger de eventuella fördelar som ligger i att deberörda områdena kvarstår inom territorialgränsen. Utskottet, som anser detväsentligt att bestämmelser som gäller Sveriges sjöterritorium respekteras avandra länder och kan hävdas gentemot dessa, delar regeringens bedömning. Motionärerna anför att inte avser att utvidga sitthavsterritorium inom någon nära framtid och att något genomfartsproblem tillsså skett inte heller uppstår på svensk sida. Det är emellertid enligtutskottets åsikt lämpligt att frågan regleras innan en utvidgning av det danskasjöterritoriet äger rum. Det är också danska regeringen som tagit initiativtill de förhandlingar som resulterade i en överenskommelse. I avsaknadav en slutlig reglering av frågan får dessutom bära hela bördan av denfria genomfarten, vilket inte förefaller utskottet rimligt. 1 motionen anförs också miljövårdsskäl mot den föreslagnaordningen. Endast territorialhav ger kuststaten ouppsägbara rättigheter attingripa för att skydda miljön, heter det. Utskottet vill inte utesluta att den föreslagnaminskningen av vårt territorialhav kan komma att begränsa våra möjligheter attbedriva ett aktivt miljöskydd. Faran härför skall emellertid inte överdrivas.Den sammanlagda ytan på det område som enligt förslaget skall upphöra attutgöra svenskt territorium är av obetydlig storlek jämfört med de nyahavsarealer som utvidgningen av sjögränsen ger ossmiljövårdskontroll över. De trafikleder som den kommersiella trafiken oftastutnyttjar ligger huvudsakligen utanför svenskt territorium även med dagenstolvmilsgräns. Därtill kommer att miljöskyddet i området redan i vissutsträckning är reglerat genom internationella miljövårdskonventioner. Enligt1954 års oljeskyddskonvention råder totalförbud mot oljeutsläpp i UU1979/80:16 6 de aktuella områdena. Konventionen om marinamiljö, som beräknas träda i kraft , är tillämplig även iKattegatt. Slutligen ger ingreppskonvention vissa möjligheter för enkuststat alt ingripa även utanför territorialhavet vid en sjöolycka. Mot bakgrund härav kan utskottet inte finna attmiljöskyddsskäl är något avgörande hinder mot den föreslagna förändringen avsjöterritoriet. vill utskottet framhålla vikten av att regeringenägnar den miljön fortsatt uppmärksamhet, både genom att ta till vara demiljöskyddsfördelar som utflyttningen av sjögränsen till redangivit oss och genom att undersöka vilka möjligheter som finns att utvidgamiljöskyddet även lill zoner utanför territorialgränserna. I väntan på att överenskommelsen med träder ikraft har regeringen utfärdat en förordning (1979:549) om tillfälligapassagezoner inom svenskt territorium, gällande till utgången av innevarandeår. I dessa zoner får främmande makts örlogsfartyg och militära luftfartygpassera utan föranmälan eller tillstånd. I motionen föreslås nu att ordningenmed svenska passagezoner åtminstone t. v. ersätter den föreslagnainskränkningen av territorialhavet. Enligt vad utskottet inhämtat är emellertid sådananationella passagezoner inte förenliga med de bestämmelser om fri transit somingår i förslaget till havsrättskonvention. En kuststat får nämligen enligtdessa bestämmelser inte dela upp ett internationellt sund och tillämpatransitreglerna enbart i del av det. Förordningen om den tillfälligapassagezonen bygger på förhållandet att ännu inte utvidgat sittsjöterritorium. Visserligen kan även i detta sammanhang invändas attkonventionsförslaget ännu inte utgör gällande folkrätt men avgörande betydelsemåste återigen tillmätas det förhållandet att en ordning med passagezoner intekan förväntas bli allmänt accepterad och respekterad. Utskottet har inte heller någon erinran mot det ipropositionen föreslagna förtydligandet av 4 § i lagen om Sverigessjöterritorium. Med hänvisning till det ovan anförda tillstyrker utskottetpropositionen /80:43. Utskottet avstyrker följaktligen mofionen1979/80:100. Utskottethemställer att med avslag på motionen 1979/80:100 1. godkänneröverenskommelsen mellan de svenska och danska regeringarna omgenomfarten i svenskdanska sund, 2. antar det ipropositionen 1979/80:43 framlagda förslaget till lag om ändring i lagen(1966:374) om Sveriges sjöterritorium. UU1979/80:16 7 Närvarande vid ärendets slutbehandling: (), (), (), (), (). (), (c). (), Per-OlofStrindberg (m), (), (), (), AxelAndersson (s), () och (). av (), som anser dels att den del av utskottets yttrande som på s. 4 börjarmed "avstyrker följaktligen motionen 1979/80:100." bort ha följandelydelse: pågår överläggningar om en nyhavsrättskonvention. I det konventionsutkast som föreligger finns bl. a.regler om s. k. fri transit genom internationella sund. Införandet avtransitreglerna har krävts av vissa stormakter, medan framför allt ett antalmindre kuststater starkt motsatt sig en sådan ordning. Bestämmelserna om fri transit skulle bli mycketoförmånliga för kuststaterna i jämförelse med den nu gällande ordningen medoskadlig genomfart. borde därför ha all anledning att i förhandlingarnamotsätta sig reglerna om fri transit. Den tycks emellertidnu utgå ifrån att dessa bestämmelser får godtas av vårt land. Av denanledningen söker man för svensk del utnyttja en undantagsmöjlighet i konventionsutkastet,vilken emellerttid innebär att vi måste inskränka vårt territorialhav.. OmSverige redan nu bestämmer sig för detta alternativ skapas dock ett prejudikattill förmån för stormakternas ståndpunkt inför havsrättsförhand-lingarnasfortsättning. Detta skulle motverka både och andra sundstatersintressen i en läng rad sund världen över. Mot propositionens förslag talar vidare de militära ochneutralitetspolitiska fördelar som står att vinna genom att de berördaområdena kvarstår inom territorialgränsen. De inom havsrättskonferensenutarbetade reglerna för fri transit är ännu inte gällande folkrätt, och det ärinte säkert att de någonsin kommer att bli det. Risken för en eventuell regelom fri transit kan inte motivera indragning avterritorialgränsen . Därtill kommer att knappast avser att utvidga sitthavsterritorium i berörda kustavsnitt . Så länge dettainte sker kan något genomfartsproblem inte heller uppstå pä svensk sida. Mot den föreslagna ordningen talar också miljövårdsskäl.Endast territorialhav ger kuststaten ouppsägbara rättigheter att ingripa föratt skydda miljön. Miljöskyddet i området är bara i viss utsträckningreglerat genom internationella miljövårdskonventioner. Visserligen pågår ettlångsiktigt arbete i syfte att förbättra miljöskyddet, men ökarproblemen med bekvämlighetsfartyg. UU1979/80:16 8 I samband med att det svenskaterritorialhavet utvidgades utfärdade regeringen en förordning(1979:549) om tillfälliga passagezoner inom svenskt territorium, gällande tillutgången av innevarande år. I dessa zoner får främmande makts örlogsfartyg ochmilitära luftfartyg passera utan tillstånd eller föranmälan. Ordningen medsvenska passagezoner bör åtminstone tills vidare kunna ersätta den föreslagnainskränkningen av territorialhavet. Eftersom den i propositionen föreslagna indragningen avterritorialhavet skulle strida mot viktiga svenska miljöskyddsintressen,eftersom den innebär nackdelar från försvars- och neutralitetssynpunkter,eftersom det är osäkert om havsrättsförhandlingarna leder lill attfri-transit-formeln antas . eftersom det vidare är osäkertom kommer att utvidga sitt territorialhav i berörda kustavsnitt inomförutsebar framtid och eftersom det är angeläget att inte skapa något olyckligtprejudikat inför de fortsatta havsrättsförhandlingarna. anser utskottet att dei propositionen 1979/80:43 föreslagna åtgärderna inte brådskar utan att detsnarare vore en fördel att ytterligare följa utvecklingen innanställning tas till jurisdiktionen i berörda sund. bör förordningen(1979:549) om tillfälliga passagezoner fortsätta att gälla efter förlängning avdess giltighetstid. Utskottet har dock ingen erinran mot det i propositionenföreslagna förtydligandet av 4 § i lagen om Sveriges sjöterritorium. dels attutskottets hemställan bort ha följande lydelse: 1. attriksdagen med bifall till motionen 1979/80:100 yrkandet 1 a) beslutar attinte godkänna överenskommelsen mellan de svenska och danskaregeringarna om genomfarten i svensk-danska sund. b) som sin meningger regeringen till känna vad utskottet anfört beträffande reglering avjurisdiktionen i vissa sund i . 2. att med bifall tillmotionen 1979/80:100 yrkandet 2 antar det i propositionen 1979/80:43 framlagda förslaget till lag om ändring i lagen (1966:374) om Sveriges sjöterritorium utom i vad avser 3 §. GOTAB 6429(1 Slockhiilm I9KII