bet · G301KU48 · 1979-12-31 00:00:00 — De åtgärder som skulle behöva vidtas är ofta kostnadskrävandenär det gäller redan existerande databehandlingssystem medan kostnaderna blirmer marginella om dessa frågor beaktas redan vid systemuppbyggnaden.Datainspektionen, som f. n. saknar resurser för metodutvecklingsarbete, avseratt möjligt ta de initiafiv som krävs för att stimulera och styrafortsatt utvecklingsarbete på området. Det finns även anledning att nämna de förslag som försfram i sårbarhetskommitténs avgivna betänkande "ADB och samhälletssårbarhet; överväganden och förslag" (SOU 1979:93). Utan att nu föregriparemissyttrandet över betänkandet kan konstateras att åtgärder för skydd mot denökade sårbarheten kompletterar den skyddseffekt som nås genom dataskyddet såatt ett mera heltäckande skydd mot olika former av databrottslighet åstadkoms.Erfarenheter av datalagens tillämpning i vad avser kontroll och säkerhet visar-vilket f. ö. uttryckligen styrks av utländska erfarenheter-att lagstiftning isig inte löser några problem. Skall krav kunna ställas är det i första handfråga om att för dem som skall uppfylla sådana krav, dvs. de inom databranschenverksamma, åskådliggöra problemet och väcka medvetande om riskerna. Genområdgivning, utbildning och utveck- KU1979/80:48 12 lingsarbete kan efter hand kompetensen ökas så att manfaktiskt kan fordra att kraven efterlevs. Datainspektionen anser således attför skyddet mot databrottslighet är fortsatt kompetensuppbyggnad i dataskydds-och sårbarhetsfrågor angelägen och brådskande. Motionen angående underrättelse enligt datalagen I motionen refereras ettställningstagande av datainspektionen (dnr 1886-79) under angivande av attinspektionen därvid förespråkar att vårdnadshavare eller förmyndare bör hamöjlighet att "utnyttja rätten enligt 10 §" för den omyndigesräkning. Uttryckssättet fordrar ett klarläggande. "Rätten" enligt 10§ datalagen är i lagtexten utformad som en skyldighet för den registeransvarigeatt på begäran av enskild lämna utdrag om "denne". från denenskilde innefattar detta två led, dels rätten att själv få begära utdrag, delsrätten att ta del av innehållet i registerutdraget. I ärendet uppkommer fråga om delsförmyndarens/vårdnadshavarens rätt och skyldighet att företräda denregistrerade underårige. dels skydd av den underåriges personliga integritetgentemot förmyndaren/vårdnadshavaren. Vad datainspektionen uttalat i sitt beslut är enbart attframställning om utdrag som görs av vårdnadshavare eller förmyndare till personunder skall föranleda att utdrag expedieras. Datainspektionen har vidarei beslutet angivit att försändelsen innehållande utdraget bör liksom övrigautdrag expedieras till den registrerade, dvs. i detta fall den underårige. Vad som sker med postförsändelsen när den kommit till denregistrerades adress dvs. vanligen den underåriges bostad - som givetvis oftastockså är förmyndarens/vårdnadshavarens bostad - skall inte regleras avadministrativ myndighet och således inte heller av datainspektionen. I den månförmyndare/vårdnadshavare olovligen bryter sådant brev kan ansvar ifrågakommaenligt 4 kap. 9 S för intrång i förvar. I vad mån brytande av brevet skett olovligen skall såledesenligt vår rättsordning efter anmälan prövas i det individuella fallet av iförsta hand åklagare och slutligt av allmän domstol. Klarare regler skulle således i sammanhanget kunnainnebära regler om när förmyndare/vårdnadshavare har rätt att bryta omyndigsbrev. Det kan ifrågasättas om detta åren fråga som berör enbartdatalagstiftningen. Frågan torde mera allmänt vara av intresse vidtillämpningen av sekretesslagen (1937:249). Om man emellertid vill ansluta sig till den i motionenframförda linjen uppstår frågan om när den underårige generellt sett nåtterforderlig mognad. I motionen föreslås att denna mognad skall anses inträdavid "eller möjligen ". Ordvalet hänför sig uppenbarligen tilldet allmänt kända förhållande att "mognaden" hos personer i åldern12-18 år är ytterst individuell oeh därför bl. a. i denna fråga skulle kunna georimliga resultat i enskilda fall. KU1979/80:48 13 Drastiska exempel kan naturligtviskonstrueras. Exempelvis skulle en 16-åring, som kanske använder egenhändigtintjänade medel till medlemsavgiften i politisk eller religiös organisation,kunna få detta medlemskap avslöjat för förmyndare/vårdnadshavare som begärutdrag från sådan organisation. I motionen påpekas vidare att det ofta för statistiska ochvetenskapliga ändamål sker registrering av mycket känsliga personuppgifterbeträffande barn och ungdomar samt att medverkan från dessa inte kan påräknasom de inte kan utlovas och tillförsäkras strängt sekretess- ochanonymitetsskydd. Detta föranleder datainspektionen att erinra om attsekretesskyddet inte innebär en absolut garanti för att uppgifterna inte kankomma att lämnas ut (även utanför kretsen förmyndare/vårdnadshavare) oeh attdet bästa skyddet uppnås om känsliga data registreras utan individanknytning. Det är ett väsentligt intresse både för registrerad ochför registeransvarig att den registrerade kan lita på att uppgifter som lämnatsi förtroende inte utlämnas till obehörig. Frågan om förmyndare/vårdnadshavareår behörig när det gäller underåriga är f. n. inte löst i lagstiftningen påannat sätt än genom de generella reglerna om underårigs omyndighet. Inte hellerfinns någon uttrycklig regel i datalagen eller sekretesslagen när det gällervem som är behörig att begära utdrag för omyndigförklarade eller annan handlingsom berör denne. Datainspektionen finner det naturligtvis angeläget att regleri dessa frågor är klara oeh entydiga men inser svårigheterna att åstadkommaallmänna avgränsningar. Kopia av datainspektionens beslut i det angivna ärendetbilägges. I sammanhanget bör tillika noteras att frågan inte år slutligtavgjord. har nämligen anfört besvär över beslutet.' Motionen angående inrättande av en dataombudsman Förslaget om dataombudsman hartidigare förekommit i motioner (se bl. a. motion nr 95 till riksdag). Datainspektionen hänvisar till sitt yttrande daterat den26 i anledning av nämnda motion och de tidigare uttalanden somdäri anges (se KU 1974:20) och tillägger nu endast följande. Den efterfrågade funktionen - nämligen att vara enallmänhetens klagomur när det gäller datafrågor - ingår sedan datainspektionenstillkomst som en väsentlig del i inspektionens tillsynsverksamhet (se bl. a,offentlighets- och sekretesslagstiftningskommitténs betänkande, 1972:47, Dataoch integritet s, 97), Denna roll som "dataombudsman" belyses också idatalagstiftningskommitténs (DALK) betänkande (SOU 1978:54) Personregister-datorer-integritet(s. 223-230 och 275-277) samt i inspektionens remissyttrande över betänkandet. Vidare har denna roll behandlats i ' Bilaaan har uteslutits i detta betänkande. KU 1979/80:48 14 propositionen (1978/79:109) om ändring i datalagen (s.14). Trots detta är datainspektionens roll i detta avseende föga känd hosallmänheten. Det har i debatten gjorts gällande att denna funktionskulle ge datainspektionen en dubbelroll med inslag av motstridiga intressen.Detta påstående synes vila på den uppfattningen att det är mot beslutet atttillåta ett visst register eller mot viss föreskrift meddelad avdatainspektionen som allmänhetens klagomål kan förväntas rikta sig. De gångnaårens erfarenheter har emellertid visat att det praktiskt taget aldrig årsådana frågor som innefattas i allmänhetens klagomål. (Det kan ju i och för siguppfattas som om allmänheten drog sig för att klaga på inspektionen, menföreträdare vanligen så lite informerade i sakfrågan att deinte känner till om ett förfarande är orsakat av en viss föreskrift eller av enunderlåtenhet att iakttaga en föreskrift eller att förfarandet är resultatet avatt en viss föreskrift saknas.) Klagomålen rör i första hand tillämpningen av10 § datalagen och i andra hand brister i rättelserutiner hosregisteransvariga. Uppenbart är dock som framgår av bl. a. tidningsartiklar attdatainspektionen som allmänhetens klagomur är alltför lite känd. Detta gällersärskilt de personer som mest skulle behöva inspektionens hjälp i dessa frågor.Informationsbehovet om datainspektionens verksamhet är således stort hosallmänheten. De informationsinsatser som datainspektionens personella ochanslagsmässiga resurser tillåtit gentemot allmänheten har varit alldeles försmå. Det är nämligen känt att i åtskilliga fall kan grunden till ett klagomålundanröjas genom att den registrerade känner sina rättigheter enligt datalagenoch vet att han i sista hand kan begära hjälp från inspektionen. Enligt datainspektionens uppfattning är det förklarligtatt frågan om dataombudsman emellanåt väcks, eftersom inspektionen inte förmåttlämna tillfredsställande information om datalagen, kreditupplysningslagen(1973:1173) och inkassolagen (1974:182) samt inspektionens verksamhet. Detsynes emellertid något drastiskt att med detta skäl som grund satsa betydandeekonomiska resurser på en ny fristående organisation. Inspektionen har f. ö.tidigare i syfte att uppmärksamma allmänheten på ombuds-mannarollen fört framförslaget att kalla inspektionen för dataombudsmannen-datainspektionen. Om likväl ett fristående dataombudsmannaämbete skulleinrättas är det uppenbarligen så att en för ett sådant ämbete kvalificeradperson knappast finns utanför datainspektionen. Vidare måste en dataombudsman imycket stor utsträckning använda datainspektionens grundmaterial fråntillståndsprövningen för att utreda de i klagomålen kritiserade företeelserna. Vad slutligen gäller besvärsrätt för registrerad överbeslut om meddelat tillstånd hänvisas till vad DALK anfört i frågan, nämligenatt allmänheten har möjlighet att vända sig till justitiekanslern och animeradenne att anföra besvär. Detta yttrande har beslutats av datainspektionensstyrelse. I styrelsens sammanträde deltog generaldirektören , ordförandesamt föredragan- KU 1979/80:48 15 de, ledamöterna (ej p. 2), (skiljaktig). Ollen (ej p. 3), Pernelid, Polstam, Ästrand samt ersättarnaAdamsson, (ej p. 3) och . Därjämte deltog avdelningsdirektörenWestman, föredragande. är skiljaktig och ansluter sig till det i motionen framförda förslaget.