bet · G301UU12 · 1979-12-31 00:00:00 — betänkande 1979/80:12 medanledning av motion om inskränkningar i den diplomatiska immuniteten I motionen 1978/79:1211 av ()hemställs alt hos regeringen anhåller om förslag som inte gör detmöjligt för utländska diplomater att sätta sig över Sverigestrafikbestämmelser. Motionärenanser att det ter sig stötande för det allmänna rättsmedvetandet alt utländskadiplomater relativt ofta gör sig skyldiga till trafikförseelser, exempelvisbryter emot bestämmelser rörande fartgränser och parkeringsregler samtunderiåler att betala böter under åberopande av sitt immunitets-skydd.Motionären har erfarit att i är av uppfattningenatt diplomater bör betala böter för trafikförseelser. Det vore angeläget, ansermotionären, att man inom kom fram till en gemensam praxis på dettaområde. Enligt folkrätlslig sedvanerält är en främmandestats diplomatiska representanter berättigade till immunitet, dvs. de är tillsin person okränkbara och inte underkastade verksamhelslandels jurisdiktion.Denna immunitetsrätt har sin grund i intresset att så litet som möjligt läggahinder i vägen för den diplomatiska representanten att fullgöra sina ofTiciellauppgifter. Ändamålet med immuniteten är således inte att gynna den enskildeutan att garantera diplomaternas fullständiga oberoende gentemot verksamhetslandetsmyndigheter och därigenom trygga ett effektivt fullgörande av de uppgifter somåvilar beskickningar såsom företrädare för sina stater. Diplomaternasimmunitet innebär emellertid inte att de fritt kan sälta sig över svenska lagaroch förordningar. EnligtWienkonventionen om diplomatiska förbindelser , som anslutitsig till, sägs i artikel 41 bl. a. följande: "Det åligger alla som åtnjutaprivilegier och immunitet alt iakttaga den mottagande statens lagar ochförfattningar om detta inte inkräktar på deras privilegier och immunitet. "Detta innebär all en diplomat på intet sätt står över verksamhetslandets lagaroch bestämmelser eller får bryta mot dessa, men beivrandet av eventuella brotteller förseelser kan inte ske vid domstol i verksamhetslandet. En diplomat kansåledes i princip inte åberopa sin immunitet då han t. ex.blir stoppad förhaslighetsöverträdelse. Han är skyldig alt följa polisens direktiv men fär inteunderkastas någon form av anhållande eller frihelsberövande. 1 1979/80. UU 1979/80:12 2 Svenskamyndigheter kan, med hänsyn till vederbörandes immuniletsskydd, ej heller vidtaexekutiva åtgärder mot honom, dvs. i detta fall driva in eventuella böter. Vad avser fråga om missbruk av immuniletsskydd ochden stötande effekt del kan ha på det allmänna rättsmedvetandet har utskotteterfarit att det förekommer få fall av missbruk i förhållande till den relativtstora gruppen personer i med immuniletsrätt. Delta torde bero på attdel ligger i varje lands eget intresse alt dess diplomater i främmande landvårdar sig om sitt personliga anseende. Eftersom UD alllid informeras omdiplomats överträdelser, i samband med vilken immunitet åberopas, finnsmöjlighet för UD att ta upp frågan med aktuell beskickning. Häri ligger såledesen form av beivrande av överträdelser. Omvederbörande trots upprepade påtalanden skulle fortsätta alt bryta mot svenskalagar och bestämmelser finns i sista hand möjligheter för UD alt låtaifrågavarande beskickning förstå att vederbörande bör hemkallas alternativt attförklara personen i fråga som icke önskvärd. Uppgifteni motionen om det danska inställning i denna fråga harinte kunnat dokumenteras. Utskottet hemställer med hänvisning till detanförda alt avslår motionen 1978/79:1211. Närvarandevid ärendets slutbehandling: (), (), AndersLjunggren (c), (), (), (), MatsHellström (s), (), (), (),(), (), Axel () och ().