bet · G301LU20 · 1979-12-31 00:00:00 — medanledning av motioner om vissa arrenderättsliga frågor 1 betänkandet behandlas dels enmotion som rör förtursrätt för arrendaior vid försäljning avjordbruksfastighet, dels en motion som avser rält för nyttjanderättshavare atti vissa fall inlösa mark. 1979180:221 av m. fl. I motionen yrkas all hos regeringen hemställerom förslag lill lagstiftning som innebär att arrendaior, som brukarjordbruksföretag som är aktuellt för försäljning, skall ha förtursrätt tillförvärv, om lantbruksnämnd inte finner honom uppenbart olämplig. 1979180:1615 av m. fl. I motionen yrkas au beslutar införa rätt lillfriköp av tomtmark för bostadshus på ofri grund och antar följande Lag om friköp av tomtmark för hus på ofri grund 1 § Den som med nyttjanderätt för bostadsändamål inneharannan till hörig mark har rätt alt lösa till sig tomtmark upp till en areal av under förutsättning dels allmarken icke är i ägo, dels all marken varil bebyggd medboningshus, som utgjort permanent bostad ålnyltjanderättsinneha-varen. 2 § Står mark,som påfordras för inlösen, under skydd enligt gällande natur- ellermiljövårdslagsliflning, skall besluta huruvida inlösen lämpligenbör ske. 3 §Inlösningsrätt enligt denna lag kan ej upphävas eller inskränkas genom avtal. 4 S Kostnad förlantmäteriförrättning i samband med inlösen enligt denna lag gäldas avstatsverket. Denna lag träder i kraft . Motiveringen lill yrkandetåterfinns i moiionen 1979/80: 220, vilken hänvisats till jordbruksutskottet.Motionärerna anför att vid försäljning av I 1979/80. LU1979/80: 20 2 jordbruksmark viss förtur till köp bör ges den arrendaiorsom brukar den jord som skall försäljas under förutsättning dock attarrendalorn bedöms lämplig. I motionen hänvisas lillensittariagen och lill den betydelse som lagen hade för arrendatorerna. Lagensbesiltningsvillkor har emellertid enligt motionärerna gjort alt de som från1930-lalet byggt hem på ofri grund inle kunnat påfordra friköp av marken.Motionärerna framhåller all det alltjämt finns en kategori äldre människorkvar, vilka före utgången av , då ensittariagen upphörde att gälla,formellt hade kunnat inlösa sina arrendefastigheter men som saknade ekonomiskamöjligheter härtill eller som på grund av bristande information inte förstodsina juridiska rättigheter. Enligt motionärerna måste det anses angeläget altgarantera trygghet lill hus och hem för de här berörda medborgarna.Motionärerna understryker att det handlar om människor i mestadels småomständigheter, som ofta fått leva ett hårt liv, som vanligen inte fått åtnjutamycket av samhälleliga förmåner och för vilka del kan vara något av enlivstragedi all bli tvingade lill flyttning. Med hänsyn till det anförda föreslår motionärerna att enlaglig möjlighet att friköpa tomtmark tillskapas. Ägare till hus på ofri grundbör enligt en sådan lag kunna påfordra friköp av den tomtmark de ansernödvändig upp till en maximal areal av . Rätlen till inlösen bör -åtminstone t. v. begränsas till att gälla mark för permanentbostäder.Inlösningsräl-ten bör inte omfatta kommunall ägd mark. Lagen bör vara tvingandeoch icke kunna begränsas genom privata avtal. I fråga om hus belägna pä marksom står under skydd enligt natur- eller miljövårdslagsliflning bör länsstyrelsenfå avgöra, huruvida friköp av tomlen är lämpligt från skyddssynpunkt. Motionärerna hävdar att deras lagförslag är avokomplicerad natur och att man därför inte behöver avvakta något förslag frånarrendelagskommit-tén. Ensittariagen kom till för attskydda egnahem som före uppförts på arrenderad mark. Enligtlagen var den som innehade annan tillhörig mark med nyttjanderätt för brukandeeller bostadsändamål och där ägde boningshus under vissa förutsättningarberättigad all lösa lill sig marken, även om jordägaren motsatte sig del. Lagenägde ej lilllämp-ning beträffande mark, som tillhörde kronan, stad, köpingeller municipal-samhälle eller beträffande mark som innehades med lomträtl.Rätt till friköp tillkom ursprungligen den som innehade nöjaktig bostad uppfördföre . Genom lagändring 1967 ändrades denna tidpunkt till den1 . begränsades inlösningsrällen genom att i LU1979/80:20 3 lagtexten infördes krav på att nytljanderältshavarenskulle ha varit stadigvarande bosatt på lägenheten sedan sistnämnda dag.Slutligen föreskrevs alt ensittariagen skufie gälla endast till utgången av år1976. Ensittariagen har haft stor betydelse.Från allmän synpunkt innebar lagen emellertid vissa olägenheter därigenom altdet vid ensillarförrättningar endast skedde en ofullständig prövning i jord-och planpoliliskt hänseende. Dessa ölägenheter blev under 1960-talel alltmerframträdande som lagens sociala betydelse minskade. Denna utvecklingledde års beslut om en begränsning av lagens giltighet tillutgången av är 1976. Med anledning av enriksdagsskrivelse tillsattes arrendelagskom-mitlén. Enligt direktivenskall kommittén vidta den av begärda översynen av bestämmelserna omarrendeavgift vid förlängning av arrendeavtal, dödsbos besittningsskydd,uppsägningsförfarandet samt instans-och fullföljdsordningen i arrendetvister.Utredningen skall även behandla vissa andra frågor, t. ex. taxeringsvärderegelnvid bostadsarrende. Ytteriigare reformfrågor har sedermera kommit underkommitténs prövning genom att regeringen lill kommittén har överlämnatskrivelser från lantbruksstyrelsen och arrendatorernas organisationer för atttas under övervägande vid fullgörandet av kommitténs uppdrag. Bland de önskemålom reformer som har tagits upp i dessa skrivelser märks frågan om maximitidenför arrendeupplåtelser, avtalstidens längd vid kommunala gärdsarrenden,investeringar på arrendestället, undantag från förbudet mot överlåtelse avarrenderätten, införande av en förköps- och friköpsrätt för arrendalorn samlunderarrendalorns rättsliga ställning. Vidare har kommittén på riksdagensinitilaliv (LU 1977/78:26, rskr 1977/78:248) fått i uppdrag alt göra en översynav reglerna om sidoarrende. avgav 1978 ett delbetänkande (SOU1978:36) Arrenderätt I, Jordbruksarrendalorns besittningsskydd m.m. I betänkandetlade kommittén fram förslag till ändrade bestämmelser om jordbruksarrende. Ändringsförslagenavsåg bestämmandet av arrendevillkor vid förlängning av arrendeavtal,jordägarens rätt till självinlräde, dödsbos besittningsskydd ochuppsägningsförfarandet. Vidare föreslogs följdändringar i reglerna ombostadsarrende och fiskearrende. Kommitténs förslag lades lill grund för en propositiontill 1978/(prop. 1978/79:183). I propositionen togs dock inlemed förslaget fill ändrade regler om uppsägningsförfarandel. Regeringen utfärdade filläggsdirektivlill arrendelagskommittén. Enligt direktiven skall kommittén med beaktande avsynpunkter som framförts i remissyttrandena över delbetänkandet göra enförnyad genomgång av förslaget lill en reform av uppsägningsförfarandet ochbesitlningsproceduren i arrendetvister. Vid utformningen av förslaget LU1979/80: 20 4 bör kommittén också beakta de principiella lösningar somhyresrättsutredningen kan komma alt välja för hyresrättens del. Genomdirektiven har kommittén fått i uppdrag att behandfa även vissa andra frågor.Här kan nämnas åtgärder för att begränsa antafet muntfiga arrendeavtal,problemet med skriftliga avtal som endast löper elt år i sänder, reglerna omförverkande av arrenderätten, vissa dispensfrågor saml fideikommissarrendato-lernasrättsställning. I direktiven framhålls vidare all bland jordägare ocharrendatorer har särskilt intresse visats för frågorna om införande av enförköps- och friköpsrätt för arrendaior, när arrendefastighet säljs. Departementschefenunderstryker viklen av att dessa frågor blir allsidigt belysta och attkommittén eftersträvar lösningar som tillgodoser de skilda intressen som kanföreligga. I samband med prövningen av 1978/79års proposition om ändringai- i reglerna om jordbruksarrende behandladelagutskottet bl. a. en motion om införande av hembudsskyldighel för säljare avarrendefastighet, en motion om rätt för arrendaior till tvångsinlösen avarrendefaslighel samt en motion med samma yrkande som i den nu aktuellamoiionen 1615. Beträffande de två förstnämnda motionerna fann utskottet isill av godkända belänkande (LU 1978/79:23) att någon riksdagensåtgärd inle var nödvändig på grund av motionerna eftersom frågorna om förköps-och friköpsrätt för jordbruksarrendatorer redan var föremål för utredning. När det därefter gällde frågan om inlösningsrält förbostadsarrendalor framhöll utskottel all del enligt tilläggsdirektiven till arrendelagskommit tén ålåg kommittén alt överväga i vilken utsträckning de förslag som kunde komma att läggas fram beträffande jordbruksarrende borde föranleda änd ringar i fråga om bostadsarrende. Utskottet utgick därför ifrån att även frågan om förköps- och friköpsrätt för bostadsarrendatorer skulle komma att behandlas av kommittén. Eftersom kommitténs förslag inte borde före gripas fann utskottet att ställning inte då borde las till moiionsförslagei. Utskottet avstyrkte därför bifall även lill denna motion. ' I betänkandet behandlas delsmotionen 221 vari yrkas att skall begära förslag lill lagstiftningsom ger arrendaior förtursrätt all vid försäljning av arrendefastighetenförvärva denna, dels motionen 1615 vari yrkas att skall beslutainföra en rätt för innehavare av bostadshus på ofri grund alt friköpatomtmarken. Frågan om rält för jordbruksarrendator alt vid försäljningav den arrenderade fasligheten med fortur få förvärva denna behandlades avutskottet med anledning av motionsyrkanden. UlskoUel konstateradei sitt av godkända betänkande att frågan var efter tilläggs- LU1979/80:20 5 direktiv föremål för arrendelagskommilténs överväganden.Någon åtgärd var därför enligt utskottels mening inte nödvändig pågrund av motionerna. Enligt vad utskottet nu inhämtat avser kommittén alt läggafram sitt slutbetänkande . Med hänsyn härtill börmotionen 221 inte föranleda någon åtgärd. Även frågan om rätt för ägare av bostadshus på ofri grundalt friköpa tomtmark prövades ärende med anledning av en motion medsamma yrkande som i moiionen 1615. Utskottet framhöll alt del enligt direktivenålåg arrendelagskommittén alt överväga i vilken utsträckning de förslag somkunde komma att läggas fram beträffande jordbruksarrende borde föranfedaändringar i fråga om bostadsarrende. Utskottel utgick därför ifrån att ävenfrågan om förköps- och friköpsrätt för bostadsarrendatorer skutte komma attbehandlas av kommittén. Eftersom kommitténs förslag inle borde föregripas fannutskottet att ställning inte då borde tas till moiionsförslagei. Utskottetanser alltjämt all kommitténs förslag bör avvaktas innan ställning tas lillfrågan om införandet av den i motionen föreslagna friköpsrälten. Utskottetavstyrker därför bifall till motionen 1615. 1. beträffande förtursrätt förjordbruksarrendator att avstår moiionen f979/80:22f, 2. beträffande friköpsrätt förbostadsurrendutor att av slår moiionen 1979/80:1615. Närvarande: ()*, ().Inger ()*, ()*. (),(). (), ()*, (), (), (), IngridSegerström (s) och ()*. * Ej närvarande vid betänkandets justering.