bet · G301JuU12 · 1979-12-31 00:00:00 — JuU 1979/80:12 18 iärendet under förutsättning att den rättssökande bidrar till dem efter sinförmåga enligt vissa normer. Beträffande övriga rätlshjälpsformer gäller att destår till den enskildes förfogande kostnadsfritt eller till ringa kostnad. Förtillgodoseende av allmänhetens behov av rättshjälp har samhället inrättatallmänna advokatbyråer, vilkas advokater eller biträdande jurister lämnarrättshjälp. Rättshjälp enligt rättshjälpslagen lämnas också av advokater ellerbiträdande jurister vid enskilda advokatbyråer. Rättshjälp kan också i vissafall lämnas av annan än jurist. Rätlshjälpslagen innehåller en särskildslrafföestämmelse till skydd för benämningarna rättshjälp och allmänadvokatbyrå. Enligtbestämmelser i sker en prövning av ombuds eller biträdes lämplighet föruppdraget innan någon av rätten förordnas till ombud eller biträde. Enlämplighetsprövning sker också vid förordnande av biträde inomrättshjälpslagstiftningens ram. Utövervad nu sagts tillhandahåller samhället rättsligt bistånd bl. a. i juridiska angelägenhetersom handläggs enligt lag om rättegången i tvistemål om mindre värden(småmålslagen). Enligt den lagen skall domstolen sålunda lämna part i sådantmål lämpliga anvisningar om vad han har att iaktta för att ta till vara sinrätt samt vägleda parterna vid talans utförande. Vidsidan av de slag av biträde i rättsliga angelägenheter som aktualiserats imotionen och de som berörts i det föregående erbjuds allmänheten rättsligtbistånd i en mängd andra former. Inte sällan ingår juridisk rådgivning som ettled i annan näringsverksamhet. Del sagda gäller t. ex. revisorer, bokförings-,begravnings- och deklarationsbyråer samt fastighetsmäklare. Juridisk rådgivningförekommer också inom olika intresse- och branschorganisationer, t. ex. inomfackföreningar och hyresgästföreningar. Hit hör också den juridiskarådgivningsverksamhet som förekommer inom bankväsendet. Närdet gäller möjligheterna till åtgärder mot sådana former av juridisk verksamhetsom motionären vänder sig mot finns-förutom de nyssnämnda strafföestämmelsernaoch reglerna om lämplighetsprövning - vissa bestämmelser i 1975 årsmarknadsföringslag och firmalag om vitesingripande mot förfarandesom strider mot goda seder eller på annal sätt är otillböriigt. Fråganom åtgärder mot sådan mindre seriös näringsverksamhet som las upp i motionenhar tidigare prövats av utskottet (se JuU 1972:12 s. 45 Q. Utskottet ansåg dåatt åtskilliga fall syntes kunna förekomma då mera verkningsfulla ingripandenkunde behövas än dem som bl. a. marknadsförings- och firmalagstiftningen jämtesärskilda straffstadganden kunde erbjuda. Under utskottets remissbehandling avden nu förevarande motionen har inte lämnats sådana uppgifter att det imoiionen kritiserade förfarandet kan bedömas vara oroväckande frekvent. Närmastsynes det röra sig om enskilda ärenden som handlagts på otillfredsställandesätt eller om enskilda individer som i sin näringsverksamhet konsekventuppträder oseriöst eller rent av JuU 1979/80:12 19 ohederligt.Att missförhållandena haren begränsad omfattning synes också vara naturligt medhänsyn till den fortgående sanering av sakförarverksam-heten som ägt rum sedanden offentligrältsliga regleringen av advokaiväsen-det infördes och ibetraktande av del betydande utbud av juridiskt bistånd som samhället sörjerför bl. a. inom ramen för rättshjälpslagen och småmålslagen. Vadnu sagts hindrar enligt utskottets mening inte att situationen ändå kan varasådan att vissa åtgärder i den riktning som motionären förespråkar kan behövas.Härvidlag är det enligt utskottets mening i första hand en fråga omverkningsfull information och konsumentupplysning till allmänheten om bl. a. demöjligheter till kvalificerad juridisk hjälp som rättshjälpslagen ochsmåmålslagen innebär. Ansvaret i detta hänseende faller främst på ,som f n. också håller på att utarbeta sådant informationsmaterial. Utskottetfinner del angeläget att det i detta sammanhang också pekas på de risker somkan vara förbundna med hänvändelse till mindre seriösa näringsidkare. Ock.såinformation i lämpliga former från till allmänheten omadvokatverksamheten har här sin givna betydelse. Naturligtviskan även tänkas andra åtgärder än information och upplysning, t. ex.lagstiftning. Härvidlag kan pekas bl. a. på del pågående lagstiftningsarbetetpå grundval av reklamationsijlredningens förut nämnda betänkande (SOU 1978:40)Tvistlösning på konsumenlområdei, vari föreslagits att allmännareklamationsnämnden bör vara oförhindrad att pröva klagomål mot juridiskatjänster utförda av annan än advokat. Innanresultatet av arbetet på en förstärkt informationsverksamhet och av detpågående lagstiftningsarbetet föreligger saknas dock enligt utskottets meninganledning för atl påkalla särskilda åtgärder mot den verksamhei sommotionären vänder sig mot. Ianslutning till behandlingen av motionsspörsmålet har inom utskoitet påtalatsde problem som sammanhänger med alt det slags rådgivningsverksamhet, som uppgesha förekommit i samband med organiserad och ekonomisk brottslighet, kanhärledas till sådana okontrollerade verksamhetsformer som motionen tar siktepå. Vidare har pekats på de missförhållanden som kan följa därav att en personsom uteslutils ur är oförhindrad atl fortsätta sin verksamheii oförminskad omfattning med en inriktning som inte är förenlig med reglerna omgod advokatsed. Utskottet utgår från alt brottsförebyggande rådet kommer allbehandla dessa frågeställningar inom ramen för rådets översyn rörande denekonomiska och organiserade brottsligheten samt lägga fram de förslag somarbetet i denna del kan ge anledning till. JuU 1979/80:12 20 Meddessa uttalanden avstyrker utskoitet bifall till motionen. att avslårmoiionen 1978/79:416. Närvarande:Bertil (), (), (), iRöstånga (fp), (), (), (), HansPettersson i (s), (), (), (), (), (), () ochMaja (). GOTAB 62898 Slockholm 1979