bet · G301JuU38 · 1979-12-31 00:00:00 — JuU 1979/80:38 betänkande medanledning av motion om ändrade forumregler i vissa skadeståndsmål I motionen 1979/80: 143 av ()hemställs att hos regeringen anhåller om förslag till ändring av 12kap. 71 § jordabalken i enlighet med vad som anförts i motionen. Imotionen pekar motionären på att reglerna i jordabalken och i rättegångsbalkenangående allmän domstols resp. fastighetsdomstols behörighet kan leda till atttvå skilda skadeståndsmål med anknytning till fast egendom skall handläggas avolika domstolar även om målen i princip rör samma sak. Den av motionärenåsyftade situationen avser en tvist om skada som åsamkats någon till följd aven bristande anordning på en fastighet. Om fastigheten genom avtal upplåtitstill den skadade skall tvisten prövas av fastighetsdomstol medan tvisten iandra fall skall prövas av allmän domstol. Enligt motionärens mening bör allmändomstol vara behörig i båda fallen; med den nu gällande ordningen blirprocessen mera omständlig än eljest eftersom målen inte kan handläggasgemensamt. Regler för allmän domstols behörighet att pröyatvistemål finns i 10 kap. (RB). Rättdomstol i tvistemål i allmänhet är enligt 10 kap. 1 § RB rätten i den ort därsvaranden har sitt hemvist. Talan i anledning av skadegörande handling fårenligt 10 kap. 8 § RB väckas vid rätten i den ort där handlingen företogs ellerskadan uppkom. Vissa tvister med anknytning till fast egendom skall enligt 10kap. 10 § RB väckas vid domstolen i den ort där fastigheten är belägen. Endomstol är enligt 10 kap. 17 § 1 RB inte behörig att ta upp tvist som skall tasupp av annan myndighet än domstol eller av särskild domstol eller som enligtlag eller författning skall prövas av skiljemän. Högre rätt skallenligt 10 kap. 19 § RB självmant beakta frågan om viss tvist skall tas upp avannan myndighet eller av särskild domstol. Fastighetsdomstolhar vid tillämpningen av 10 kap. 17 § 1 och 19 § RB ansetts som särskilddomstol (se rättsfallet NJA 1979 S; 107). Domstolenär enligt 1 kap. 3 § RB i tvistemål i allmänhet domför med tre lagfarna domare.Fler än fyra lagfarna domare får inte sitta i rätten. Riksdagen1979/80. JuU 1979/80: 38 2 I12 kap. 6873 §§ jordabalken finns bestämmelser om förfarandet i hyrestvister.Enligt dessa bestämmelser gäller bl. a. att hyresnämnd skall pröva frågor omförlängning av hyresavtal och ändring av hyresvillkor. Hyrestvistsom inte ankommer på hyresnämndens prövning och heller inte rör kollektivavtalskall tas upp av den fastighetsdomstol inom vars område fastigheten är belägen(71 §). Likartadebestämmelser finns i 8 kap. 2933 §§ jordabalken rörande förfarandet iarrendetvister. Enligt1 § lagen (1969: 246) om domstolar i fastighetsmål skall det finnas enfastighetsdomstol i varje län. Regeringen kan dock föreskriva att annat områdeän län skall utgöra domkrets för fastighetsdomstol eller att flerafastighetsdomstolar skall finnas för samma område. Fastighetsdomstol tar uppmål eller ärende enligt vad som föreskrivs i särskild lag eller annanförfattning. Somfastighetsdomstolar fungerar vissa tingsrätter, som i denna egenskap harsärskild sammansättning. Tingsrätten består då av två lagfarna ledamöter, enteknisk ledamot och två nämndemän. Om särskilda skäl föreligger kan efterordförandens bestämmande ytterligare en teknisk ledamot ingå i domstolen. Ivissa mål deltar tre nämndehiän men inte någon teknisk ledamot. Enligt3 § lagen (1974: 8) om rättegången i tvistemål om mindre värden gäller inteden lagen i fråga om mål som av tingsrätt handläggs i särskild sammansättning,dvs. a. mål som tas upp av tingsrätt i egenskap av fastighetsdomstol. Fråganhuruvida ett tvistemål skall handläggas vid fastighetsdomstol eller vid allmändomstol har föranlett flera tillämpningsproblem i praktiken. a. samman med att fastighetsdomstolens kompetens inte omfattar alla mål medfastighetsrättslig anknytning. Många sådana mål skall tas upp av allmändomstol. a. har diskuterats hur en domstol skall förfara då ett mål somrätteligen skall handläggas av fastighetsdomstol felaktigt instämts till allmändomstol. Det har här gällt den allmänna domstolens möjligheter att lämna övermålet till den avdelning av tingsrätten som utgör fastighetsdomstol eller tillannan tingsrätt som är fastighetsdomstol (se rättsfallet NJA 1978 s. 104). Reglernai RB om förening av flera mål förutsätter att målen väckts vid samma domstoloch att samma rättegångsform är tillämplig för målen (14 kap. 7 § RB). På grundhärav kan talan sorti får väckas enbart vid fastighetsdomstol inte förenas medtalan som skall prövas av allmän domstol. Den angivna ordningen kan hindra-attkrav sorh i fastighetsdomstol eller allmän domstol framställs genstämningsViseller kvittningsvis inte kan handläggas i en rättegång. JuU1979/80: 38 3 Problem kan också uppkomma omkäranden åberopar alternativa grunder för käromålet och dessa grunder skallprövas av olika domstolar. Hithörande frågor beträffande vissaskadeståndsbestämmelser i miljöskyddslagen m. m. har behandlats ijustitieutskottets betänkande 1979/ 80:2. När det gäller skadeståndstalan med anknytning till hyres-eller arrendeavtal rörande fast egendom blir tolkningen av begreppet hyres-eller arrendetvist avgörande för om målet skall prövas av fastighetsdomstoleller av allmän domstol. Lagförarbeten och prejudikat ger inte klar ledning itolkningsfrågan. Genom ändringar i och 1977har tvister med anledning av tillfällig upplåtelse av mark eller hus eller delav hus för uppställning av fordon undantagits från fastighetsdomstolarnaskompetensområde (prop. 1977/78: 67, JuU 15, rskr 106). Enligt beslut av regeringen har tillkallats enutredning för översyn av hyreslagen. Ldirektiven till denna utredning,hyresrättsutredningen (Ju 1975: 06) (kommittéberättelse s. 91),uttalar föredragande statsrådet bl. a. att tiden nu enligt hans mening är inneatt undersöka om inte samtliga tvister på hyresrättens område bör prövas avhyresnämnderna som första instans och med bostadsdomstolen som slutinstans; ensådan ordning får dock inte medföra att det nuvarande enkla och smidigaförfarandet i hyresnämnderna kompliceras. Enligt beslut av regeringen har chefen förjustitiedepartementet tillkallat en kommitté med uppdrag att göra en översynav rättegångsförfarandet vid allmän domstol. Denna kommitté, rättegångsutredningen(Ju 1977: 04) skall enligt sina direktiv (kommittéberättelse, del II s. 30) i första hand ta sikte påavsnitt där en revision kan bidra till att göra förfarandet mera flexibeltsamt såvitt möjligt snabbare och billigare utan att befogade rättssäkerhetskravställs åt sidan. a. nämns i direktiven de olägenheter som uppkommer tillföljd av den strikta kompetensfördelningen mellan olika domstolar inärbesläktade mål, t. ex. mellan mål vid allmän domstol och fastighetsdomstol. (Ju 1978: 08) har enligt sinadirektiv (kommittéberättelse, del II s. 46) i uppdrag att utreda frågor om skadeståndvid miljöskador. Härvid skall man söka åstadkomma en klarare och JuU 1979/80: 38 merasamlad reglering av de skadeståndsregler som gäller enligt miljöskyddslagen(1969: 38), 3 kap. jordabalken och oskrivna rättsgrundsatser på förevarandeområde; forumfrågan kräver särskilda överväganden och det får ankomma påutredaren att föreslå den lösning han finner lämpligast. I detta betänkande behandlar utskottet en motionsom gäller forumreglerna vid talan om skadestånd med anknytning till fastegendom. Reglerom rätt domstol i tvistemål finns i . Som huvudregel gälleratt talan skall väckas vid den domstol, där svaranden har sitt hemvist. Omtvisten har anknytning till fast egendom skall talan i vissa fall väckas viddomstolen i den ort där den fasta egendomen är belägen. Om emellertid målet äratt bedöma som en hyrestvist eller en arrendetvist skall det enligtbestämmelser i jordabalken prövas av fastighetsdomstol. Motionärenpekar på att reglerna om allmän domstols resp. fastighetsdomstols kompetens imål om skadestånd med anknytning till fast egendom kan leda till att tvålikartade mål skall handläggas av olika domstolar även om de i princip rörsamma sak. Han syftar härvidlag på exempelvis mål som rör en och sammaskadebringande händelse, vilken drabbat två personer, varav den ena men inteden andra är hyresgäst hos svaranden. Enligt motionärens mening bör allmändomstol alltid vara behörig i mål av detta slag; en utredning bör tillsättas isyfte att undanröja den begränsning som gäller i allmän domstolsbehörighet. Spörsmåletom allmän domstols resp. fastighetsdomstols behörighet och frågor som hängersamman därmed har i praxis vållat tolkningssvårigheter och andra olägenheter.Dessa har uppmärksammats i direktiven till rättegångsutredningen, och iutredningens uppdrag ingår bl. a. att särskilt beakta dem. Frågorom olägenheter till följd av reglerna om fördelningen av mål mellan olikadomstolar skall prövas också av miljöskadeutredningen. Närdet särskilt gäller handläggningen av hyrestvister har hyresrättsutredningen iuppdrag att undersöka om inte samtliga tvister på hyresrättens område börprövas av hyresnämnderna som första instans med bostadsdomstolen somslutinstans. mening bör de av motionärerna upptagna forumreglerna ses över isyfte att uppnå en enklare och smidigare ordning. Med hänsyn till att en sådanÖversyn redan aktualiserats genom det angivna utredningsarbetet finnsemellertid enligt utskottets mening inte anledning till något initiativ frånriksdagens sida till följd av motionen. Utskottet förutsätter att nödvändigtsamråd sker mellan de olika utredningar som sysslar med ämnet. JuU 1979/80: 38 5 Meddessa uttalanden avstyrker utskottet bifall till motionen. att avslårmotionen 1979/80: 143. Stockholmden På justitieutskottets vägnar Närvarande:Bertil (), (), (), i (fp), (), (), (), (),(), (), (), (), (), () och ().