bet · G301LU32 · 1979-12-31 00:00:00 — betänkande 1979/80:32 med anledning av motion om bostadsdomstolens ochhyresnämndernas sammansättning I motionen 1979/80:1006 av RolfDahlberg m.fl. (m) yrkas - såvitt nu är i fråga - 2. att hos regeringen begär ändring av lagarnaom hyresnämnd och bostadsdomstol i enlighet med vad i motionen anförts. Till stöd för yrkandet anförs i motionen att det inte kananses tillfredsställande att i hyresnämnd och bostadsdomslolinlresseledamölerna är i majoritet. Speciellt gäller detta i frågor som rörtvister och konkurrenssituationer mellan olika organisationer. Enligtmotionärerna bör i dessa fall hyresnämnd resp. bostadsdomstol bestå endast avlagfarna ledamöter. vars yrkande I innehålleren begäran om översyn av hyresförhandlingslagen, har av riksdagenursprungligen hänvisats till civilutskottet. Yrkandet I behandlas avcivilutskottet i betänkandet CU 1979/80:13. Motionens yrkande 2 ombostadsdomstolens och hyresnämndens sammansättning har med hänsyn till frågansanknytning till bedömningar utanför hyresförhandlingens ram överlämnats tilllagutskottet. Utskottet har vid besök på bostadsdomstolen inhämtatsynpunkter på motionsspörsmålet. beslöt statsmakterna engenomgripande reform av de allmänna bestämmelserna om hyra. Dessa bestämmelser,som allmänt och av utskottet idel följande kallas för hyreslagen, ingick då som3 kap. i lagen (1907:36 s. 1) om nyttjanderätt till fast egendom. Ändringarna,som trädde i kraft , innebar många viktiga nyheter av bådepraktisk och principiell betydelse. Det är här tillräckligt alt erinra ominförandet av det direkta besittningsskyddet för bostadshyresgäster ochsystemet med bruksvärdehyror samt inrättandet av de statliga, regionalahyresnämnderna med representanter för hyresmarknadens parter. Utan störreändringar i sak fördes sedan hyresbeslämmelserna över från lagen om nyttjanderätttill fast egendom lill 12 kap. jordabalken, vilken trädde i kraft den 1 januari1972. Bestämmelserna om förfarandet inför hyresnämnd återfinns ilagen (1973:188) om arrendenämnder och hyresnämnder (nämndlagen). Enligt 5 Snämndlagen består hyresnämnd av en lagfaren ordförande och två andra LU1979/80:32 2 ledamöter, av vilka den ene skall vara väl förtrogen medförvaltning av hyresfastigheter och den andre vara väl förtrogen medbostadshyresgäsiers förhållanden. När elt ärende inför hyresnämnden rörbostadsrättsfastighet skall den förstnämnda iniresseledamoten bytas ut mot enledamot som är väl förtrogen med förvaltning av bostadsrätlsfastigheter. Rörett ärende annan lägenhet än bostadslägenhet skall iniresseledamoten påbostadshyresgästsidan ersättas av en ledaniot som är väl förtrogen mednäringsidkande hyresgästers förhållanden. har att medla i hyreslvister. På hyresnämndenhar vidare lagts att pröva vissa hyreslvister enligt hyreslagen samt frågorenligt bostadsrättslagen (1971:479). bosladsförvaltningslagen (1973:792),bostadssaneringslagen (1973:531), hyresförhandlingslagen (1978:304), lagen (1975:1132)om förvärv av hyresfastighet rii. m. och bostadsanvisningslagen (1980:94).Hyresnämnden skall också vara skiljenämnd i hyres- eller bostadsrättsivister. Systemet för fullföljd av talan mol hyresnämnds avgörandevar tidigare inte enhetligt reglerat i hyreslagen och övriga lagar somhyresnämnden har att tillämpa. I vissa fall. t. ex. i tvist om rätt tillförlängning av hyresavtal eller fastställande av hyresvillkor, skulle talanfullföljas genom att part som var missnöjd med beslutet väckte talan mot denandra parten vid faslighels-domstol. I andra fall var rättsmedlet besvär.Besvärsinstans var i vissa ärenden , i andra ellerfastighetsdomstol. För de olika ärendekategorierna gällde vidare skildabegränsningar i fullföljds-rälten. Föratt komma till rätta med den bristandeenhetlighet i rättstillämpningen som blivit en följd av denna splittradeordning beslöt statsmakterna om inrättandet fr. o. m. den I juli 1975av en central överinstans för samtliga hyresärenden. som behandlats avhyresnämnd. Den nya instansen fick namnet bosiadsdomstolen. Förfarandet inför bosiadsdomstolen regleras genombestämmelserna i lagen (1974:1082) om bostadsdomslol. Bostadsdomstolen bestårav minst tre lagfarna ledamöter (f. n. sex ledaniöter). en ledamot med tekniskutbildning och erfarenhet av värderings- och byggnadsteknik samt högst tolvledamöter med särskild kunskap om förhållanden pä bostadsmarknaden(intresseledamöter). Bostadsdonistolen är domför antingen med sju ledaniöter(den större sammansättningen) eller med fyra ledamöter (den mindresanimansättning-en). Domstolen upphöratt vara domför i den mindresammansättningen, om någon av ledamöterna påkallar att målet skall prövas i denstörre sammansättningen. Sammanträder domstolen med sju ledamöter skall tre avdem vara lagfarna och fyra av dem vara intresseledamöter. Sammanträderdomstolen i den mindre sammansättningen skall två av ledamöterna vara lagfarnaoch två vara intresseledamöter. När domstolen sammanträder i den stora sammansättningenkan inlresseledamölerna överrösta de lagfarna ledamöterna. I den mindresammansältninsen blir - om två röslar för elt LU 1979/80:32 3 avgörande och två emot - ordförandens röst utslagsgivande. Uppsättningen av intresseledamöter blir olika beroende påmålets beskaffenhet. När domstolen skall avgöra mål iden störresan-imansättningen skall på fastighetsägarsidan delta företrädare förallmännylliga bostadsföretag, enskilda fastighetsägare eller bostadsrättsföreningarberoende på vad slags fastighet tvisten rör. På hyresgästsidan skall deltaintrcsseledamöter som iir förtrogna med bostadsliyresgiisters förhållandeneller, vid prövning av fråga som rör liyresrält till lokal, näringsidkandehyresgästers förhållanden. I bostadsrättstvister ersätts dessaintrcsseledamöter av sådana intresseledamöter som är förtrogna niedbostadsrällshavares förhållanden. Den tekniska ledamoten skall delta i sliillet för lagfarenledamot, om iirendcts beskaffenhet, 1. ex. bosiadssaneringsmål, eller annatsärskilt skäl föranleder det. lagstiftningsiirendeyrkades i tre molioner (le. I m och I vpk) avslag på proposilionens förslag omiiirällandet av en särskild bostadsdom-stol. I de båda förstnämnda motionernaframhölls alt man i sliillet borde sträva efler en lösning inom de allmännadomstolarnas rani. Motionärerna kritiserade att propositionens förslag innebarall prövnii-igsförlarandet begränsades till endast två instanser. Vidare ansåg manatt hyresmålen inte var av sådan karaktär att del var motiverat med inrättandetav en ny specialdomstol. I c-molionen framfördes också kriliska synpui-ikter påen utbredning av systemet med partssammansatla domstolar. I vpk-motionenanfördes som skäl för avslag på proposilionen bl. a. alt del kunde befaras attintresseledamöterna skulle konuiia att känna sig bundna av sådana lokala ellerriksomfattande överenskommelser som träffats mellan parisorganisationerna påhyresmarknaden angående olika frågor. Motionärerna befarade att det skulle blisvårt för enskilda parter att få gehör i domstolen för en avvikande uppfattningi sådana frågor. konstaterade i sitt betänkande (LU 1974:36)att kritiken mot den dåvarande instans- och fullföljdsordningen var befogad ochatt en reform således var nödvändig. Utskottet uttalade vidare att enutgångspunkt för en hyresprocessreform måste vara att del avsleg från principenom ctl sammanhållet don-istolsväsende som gjordes genom inrättandet avde statliga hyresnämnderna skulle beslå iiven i fortsättningen. Son-iframh(')lls i propositionen hade de statliga hyresnämnderna visat sig fungeraväl. Ätt -såsom förordats i en av motionerna - ändra grundläggandeförutsättningar för nämndernas organisation fann utskottet under sådanaförhållanden knappast böra komma i fråga. En annan utgångspunkt för reformenmåste enligt utskotlets mening vara att även den nya överinstansen borde byggapå partsorganisationernas medverkan i rättsskipningen. Del hade enligt utskottetvisat sig värdefullt att den sakkunskap och erfarenhet som fanns LU 1979/80:32 4 representerad hos hyresmarknadens organisationer i störstamöjliga utsträckning utnyttjades vid prövning av hyreslvister. Utskotteterinrade vidare om att partsrepresentation förekom i . När isaniband med hyresregleringens avskaffande hyresrådet skulle avvecklas värdetenligt utskottets mening ofrånkomligt att man försäkrade sig om en fortsattmedverkan från parisorganisationernas sida vid uppbyggandet av den nya centralaöverinstansen. En sådan medverkan ledde fram till att den nya överinstansenmåste få karaktären av specialdomstol. Utskottel avvisade vidare invändningen imotionerna om att det inte var tillräckligt med ett tvåinslanssystem. När det gällde det i vpk-motionen gjorda antagandet attpartsorganisalio-nernas företrädare i bosiadsdomstolen skulle komma att kännasig bundna av generella överenskommelser på hyresmarknaden uttalade utskottetföljande. Utskottet vill emellertid framhållaatt ett sådant anlagande motsägs av erfarenheterna från hyresrådels långaverksamhet. Liknande positiva erfarenheter föreligger också beträffandearbetsdomstolen. Föredragande statsrådet har i propositionen understrukit attuttrycket intresseledamol självfallet inle betyder alt sådan ledamot skallkänna sig bunden i sin dömande verksamhet till det intresse han kan sägasrepresentera. Alla ledamöter i bostadsdomstolen utövar en dömande verksamhet ochskall i denna egenskap inte uppfattas som företrädare för bestämdapartsintressen utan tvärtom som självständiga domare, framhålls det ipropositionen. Utskottet vill för sin del ytterligare understryka attintresseledamöterna i bostadsdomstolen av statsmakterna är utsedda för atttillföra domstolen fackkunskap och ge domstolen en särskild förankring hosbostadsmarknadens organisationer. Inlresseledamölerna intar således ställningsom självständiga domare i en kollegial domstol. Det är enligt utskottetsmening viktigt att intresseledamöterna uppfattar sin uppgift på detta sätt ochatt de låter sitt agerande i domstolen bestämmas av denna grundsyn. Utskottet vill i detta sammanhang erinra om att enligt 10S förslaget till lag om bostadsdomstol skall bestämmelserna i 4 kap.rättegångsbalken om jäv mot domare äga motsvarande tillämpning pä ledamot ibostadsdomstolen. I propositionen framhålls alt i likhet med den praxis som harutbildats inom och hyresnämnderna, bör intresseledamot som medverkatpå riks- eller lokalplanet i förhandlingsöverenskommelse om schabloner förändring av bashyra inle anses vara av jäv hindrad att delta i beslut som gällerbostadslägenhet som berörs av förhandlingsöverenskommelsen. Har däremotledamoten som företrädare för fastighetsägare- eller hyresgästföreningförhandlat om hyresersättningen eller annat hyresvillkor för just det hus ellerden lägenhet målet rör, lorde i allmänhet en jävsitualion föreligga.Föredragande statsrådet framhåller att del sagda självfallet äger tillämpningockså i fråga om ledamot som deltar i andra liknande förhandlingsöverenskommelser. Utskottet kan ansluta sig till vad sålunda uttalals iproposilionen angående vad som i formellt avseende bör iakttagas i fråga omjäv. Utskottet vill för sin del dock understryka vikten av atträttsskipningen i hyreslvister kommer att omfattas med förtroende av allagrupper av enskilda. Utskottel förutsätter därför att de ovan berördajävsgrundande omständigheterna ägnas speciell uppmärksamhet frånintresseledaniöternas sida. LU 1979/80:32 5 Utskottet tillstyrktepropositionens förslag om inrättandet av en bostadsdomstol och avstyrkteföljaktligen motionerna. I två reservationer (I m och 1 vpk) yrkades avslag påpropositionens förslag. följde utskotlets förslag. Farhågorna för attinlresseledamölerna skulle kunna vara bundna av sina organisationer kom igen ien annan motion (m), vari yrkades ändring i domförhetsreglerna. Förslaget attintresseledamöterna i den större sammansättningen skulle kunna överrösta delagfarna ledamölerna kritiserades i motionen. Motionären framhöll att de målsom den nya domstolen skulle handlägga huvudsakligen rörde tvister mellanenskilda avtalspartner. Dessa tvister skulle antagligen komma att i storutsträckning gälla frågor om besittningsskydd, i vilka rättssäkerhetssynpunkterför parterna gjorde sig starkt gällande. Motionären pekade vidare på all delfanns grupper av enskilda som inte var medlemmar av intresseorganisation ochsom rent av kunde stå i motsatsförhållande till sådan organisation. Även dettatalade enligt motionärens uppfattning mol lämpligheten av att låta flerintresseledamöter än lagfarna ledamöter ingå i domstolen. I motionen föreslogsdärför, att bostadsdomstolen blev domför med tre juristdomare - eller iförekommande fall med två juristdomare och en tekniker - samt med tvåintresseledamöter. Utskottetuttalade med anledning av yrkandet följande. Utskottel vill till en början pekapä all propositionens förslag på denna punkt ansluter lill vad som sedan långtid gäller beträffande arbetsdomstolen. Det är omvittnat attlekmannaledamöterna i arbetsdomstolen uppfattar sig själva inle somrepresentanter för de tvistande parterna utan som självständiga domare. Det ärockså omvittnat att dessa ledamöter i det praktiska domstolsarbetet ådagaläggeren stark strävan efter objektivitet. Utskottet vill vidare peka på att samma ordning sedanlänge galit för det hyresreglerade området. Av hyresrådets sju ledamöterrepresenterar nämligen fyra partsorganisationer på hyresmarknaden. Någrainvändningar av liknande slag har såvitt utskottet känner till inte framförtsmol hyresrådet. Mot denna bakgrund ansluter sig utskottet tillföredragande statsrådets bedömning att eventuella farhågor för attsammansätlningsreglerna skall kunna leda till att enskilda parter inte kan fåsin sak förutsättningslöst prövad i domstolen får anses vara ogrundade. Såsomframhålls i proposilionen ligger dessutom den föreslagna ordningen i linje medden ställning på bostads- och hyresmarknaden som partsorganisationerna, inteminst genom hyreslagstiftningen. kommit att inta. Utskotlel vill beträffande motionärens förslag tillsammansättning av domstolen tillägga, att man inte heller får bortse frånföljande praktiska synpunkt. I den stora sammansättningen, som avgör de störreärendena och särskilt sådana av principiell betydelse, harpartsorganisationerna ett behov av att delta med dels en jurist och dels enorganisationsförelrädare med vid utblick över hyresmarknadsproblemen i helalandet och som dessutom har förutsättningar alt mer ingående bedöma ävenekonomiska och statistiska frågor. LU 1979/80:32 6 På grund av det anförda avstyrkteutskottet bifall till motionen. I en reservation (2 m -t- 1 c) tillstyrktesbifall till motionens förslag. Även på denna punkt godtog utskottetshemställan. I betänkandet behandlas ettmotionsyrkande om bostadsdonistolens och hyresnämndernas sammansättning. Som framgår av redogörelsen i det föregående för gällandeordning (s. 1 ovan) avgörs flertalet tvister enligt hyreslagen och vissa andralagar pä bostadsområdet av de statliga, regionala hyresnämnderna. Hyresnämndenbestår av en lagfaren ordförande och två andra ledamöter av vilka den ene skallvara väl förtrogen med förvaltningen av hyres- eller bostadsrätlsfastigheteroch den andre väl förtrogen med hyresgästers förhållanden. Bostadsdomstolen inrättades fr. o. m. den somen central överinstans för samtliga hyresärenden. som behandlas av hyresnämnd.Bosiadsdomstolen är domför antingen med sju ledamöter (den störresammansättningen) eller med fyra ledamöter (den mindre sanimansättning-' en).Sammanträder domstolen i den större sammansättningen skall tre av ledamöternavara lagfarna och fyra av dem vara intresseledamöter. Sammanträder domstolen iden mindre sammansältningen skall två av ledamöterna vara lagfarna och två varaintresseledamöter. Om ärendets beskaffenhet eller annat särskilt skälföranleder del kan en av de lagfarna ledamöterna ersättas av en tekniskledamot. Av den lämnade redogörelsen för nämndernas och domstolenssammansättning framgår att inlresseledamölerna kan överrösta den lagfarnaordföranden i hyresnämnden samt de lagfarna ledamöterna i bostadsdomstolen,när domstolen sammanträder i den större sammansättningen. I motionen framhållsatt en sådan ordning inte kan anses tillfredsställande, särskilt när del gällerfrågor som rör tvister och konkurrensförhållanden mellan olika organisationer.Motionärerna yrkar att lagarna om hyresnämnd och bostadsdomstol ändras så att iangivna fall hyresnämnderna resp. bostadsdomstolen är domföra med endastlagfarna ledamöter. Utskottet vill till en början erinra om att vidantagandet av lagen om bostadsdomstol ingående prövade frågan ombostadsdonistolens sammansättning. I motioner framfördes farhågor för attintresseledamöterna skulle känna sig bundna av de generella överenskommelsersom träffas på hyresmarknaden och alt det därför kunde bli svårt för enskildapersoner, som inte var medlemmar av intresseorganisationerna, att få gehör iden föreslagna domstolen för en från de centrala överenskommelserna avvikandeuppfattning. Med hänsyn härtill yrkades i några av motionerna avslag påförslaget om inrättandet av en bostadsdomslol och i en motion att domstolenskulle ha en sammansättning som gav majoritet åt de lagfarna ledamöterna. LU1979/80:32 7 Utskottet framhöll i sitt avriksdagen godkända betänkande att föislaget i propositionen anslöt sig till vadsom gällde beträffande arbetsdomstolen och som också hade gällt ifråga om . Erfarenheterna av den ordning som gällt för dessahade varit goda. Utskottel påpekade all uttrycket intresseledamot självfalletinle betydde alt sådan ledamot i sin dömande verksamhet skulle känna sig bundentill det intresse som han kunde sägas representera, fntresseledamöterna varutsedda för alt tillföra domstolen fackkunskap och ge domstolen en särskildförankring hos bostadsmarknadens organisationer och de hade ställning somsjälvständiga domare i en kollegial domstol. Utskottet underströk vikten av attintresseledamöterna uppfattade sin uppgift på detta sätt och att de lät sittagerande i domstolen bestämmas av denna grundsyn. Med hänsyn lill del anfördafann utskottet alt eventuella farhågor för att sammansättningsreglerna skullekunna leda lill att enskilda parter inte kunde få sin sak förutsättningslöstprövad i domstolen fick anses vara ogrundade. Vid besök på bostadsdomstolen i samband med behandlingenav det nu aktuella ärendet har utskottet inhämtat alt domstolenverkat skiljaktiga meningar förekommit endast i ringa omfattning. Inte någongång har det inträffat att de lagfarna ledamöterna överröstats avintresseledamöterna. Enligt bosladsdomslolens uppfattning har gällandedomförhetsregler fungerat väl. De av motionärerna lagstiftningsärendeuttryckta farhågorna för att domstolens sammansättning skulle leda till altenskild part inte skulle kunna få sin sak förutsättningslöst prövad har såledessom utskottet förutsatte visat sig ogrundade. Något behov av lagändring settfrån denna utgångspunkt föreligger följaktligen inte. Som framgår av det tidigare anförda har motionärernasärskilt framhållit det olämpliga i domstolens sammansättning när det gällerfrågor som rör tvister och konkurrenssituationer mellan olika organisationer.Vad motionären syftar på är tvister enligt hyresförhandlingslagen, vilkenträdde i kraft . I motionens yrkande 1. vilket behandlats avcivilutskoUet (CU 1979/80:13) har motionärerna begärt en översyn avhyresförhandlingslagen. Som skäl för yrkandet har anförts bl. a. att friståendehyresgästföreningar i och vägrats förhandlingsrätt och attlagen således inte fungerat i praktiken som lagstiftaren avsett. Utskottet erinrar om att hyresförhandlingslagen haravsetts vara neutral till hyresgästernas val av intresseorganisation.Civilutskottet har i sitt av godkända betänkande pekat på attde av statsmakterna godtagna grunderna för den obillighetsprövning och debevisbörderegler som det här är fråga om ännu inte i något fall tillämpats avbostadsdomstolen. har därför inte funnit anledning att förordaen översyn av hyresförhandlingslagen. Sedan civilutskottet avgett sitt betänkande harbosiadsdomstolen genom beslut avgjort ett ärende som avsåg yrkanden av LU1979/80:32 8 hyresgäster i en faslighet i om slopande avförhandlingsklausuler i hyresavtalen och ett upphävande av gällandeförhandlingsordning. Till grund för yrkandena hade anförts att förhandlingsrättenborde tillkomma en fristående hyresgästförening (hyresgästföreningen )och inte den hyresgästorganisation som avsågs i förhandlingsklausulerna(hyresgästföreningen i ). Bosiadsdomstolen ogillade hyresgästernastalan. Beslutet var enhälligt. Erfarenheterna av tillämpningen av hyrcsförhandlingslagenär således begränsade. Vad förekommit ger inget belägg förmotionärernas påstående att det skulle finnas något behov av särskildadomförhetsregler för mål enligt hyresförhandlingslagen. På anfördaskäl avstyrker utskottet bifall till motionsyrkandet. attriksdagen avslår motionen 1979/80:1006 yrkandet 2. Närvarande: (). (), IvanSvanström (c). i (s), (). (), (), (), (). () och (). GOTAB ÖSL Slockhoim 198(1