bet · G301CU6 · 1979-12-31 00:00:00 — betänkande 1979/80:6 med anledning av propositionen 1978/79:213 med redovisningav planeringsskedet i den fysiska riksplaneringen jämte motioner Regeringen har i propositionen1978179:213 (); beslutad , dels föreslagit alt godkänna vad iregeringsprolokollet förordats beträffande utformningen av riktlinjerna förhushållning med mark och , såvitt avser Lhushållning med jordbruksmark, 2.utveckling av fritidsbebyggelse i områden med geografiska riktlinjer, dels berett tillfälle att la del av iregeringsprolokollet upptagen redovisning i övrigt. Utskottet har i delta sammanhang behandlat dels de under allmänna motionstiden väckta motionerna1978179: 487a\ m. fi. (c) varihemställs alt beslutar uttala att statlig ersättningsmark skallerbjudas markägare som tvingas avslå mark till naturreservat eller annatändamål. 2077 av m. fl. (c) vari hemställs 1. att riksdagenhos regeringen begär en landsomfattande kartläggning av situationen för imotionen berörda fritidsaktiviteter, 2. att riksdagenhos regeringen begär att en landsomfattande inventering görs av områden somlämpar sig för ifrågavarande aktiviteter, varvid särskilt bör studeras vilkaområden som lämpar sig för upprättande av stora tältläger i samband medinternationella kongresser, 3. att riksdagenvidare hemställer att regeringen tar initiativ lill förhandlingar medStockholms kommun med syfte all få kommunen att uppskjuta nuvarande planer påalt exploatera Skarpnäcksfäliei och angränsande områden i avvaktan på all deunder punkterna 1 och 2 nämnda studierna genomförs, 2079 av m. fl. (c)vari hemställs att hos regeringen begär förslag med innebörd attstatsmakternas godkännande erfordras för slutande av avtal omledningsslräckningar och fasta leveranser av elkraft med andra länder, CU1979/80:6 2 dels den med anledning avpropositionen 1978/79:115 om riktlinjer för energipolitiken väcktamotioneii/975/79. '2406av in. (c) vari, såvitt nu är ifråga, hemställs att II.4.C hos regeringen begär omedelbar utredning av skifferbrytningensmiljömässiga konsekvenser, II.4.N uttalar sig för ett utredningsuppdrag lill statens valtenfallsverkangående effektivare utnyttjande av , bl. a. genom bättresarnreglering av de fall som redan är utbyggda, dels de med anledning avpropositionen 1978/79:111 om åtgärder mot krångel och onödig byråkrati m. m.väckta motionerna 1978179: 2462 av m. fl. (m)vari, såvitt nu är i fråga och med hänvisning till motiveringen i motionen1978/79:2458, hemställs alt 2. beslutar somsin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts rörandeambitionsnivån för den fortsatta fysiska riksplaneringen, 3. beslutar somsin mening ge regeringen lill känna vad som i motionen anförts rörande behandlingenav fritidsboende i den fysiska riksplaneringen, 2465 av m. fl. vari, såvitt nu är ifråga, hemställs 6. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförs om inriktningen av den fysiska riksplaneringen, dels de med anledning av den idelta betänkande behandlade propositionen 1978/79:213 väckta motionerna1978179: 2698 av () och KarlLeuchovius (m) vari hemställs all 1. med anledningav redovisningen i propositionen 1978/79:213 uttalar alt ett förordnande omnaturreservat för Sydbillingens platå ej bör komma till stånd, 2. beslutar attdel interimistiska förordnandet enligt 11 § naturvårdslagen skall avvecklastill förmån för ett naturvårdsanpassal skogsbruk, 3. hos regeringenanhåller om översyn av bestämmelserna för dispensförfarande och handläggningav överklagningsärenden i frågor som angivils i motionen, 4. beslutar attberörda markägare skall tillerkännas skälig ersättning för det intrång sombildandet av tillfälliga naturreservat medför, 5. beslutar uttalaatt ersätlningsmark skall garanteras berörda markägare vid bildandet avnaturreservat eller vid motsvarande former av intrång på enskilt ägd mark, 2699 av () varihemställs att beslutar all de riktlinjer som anges i propositionen 1978/79:213 när det gäller planerings- CU1979/80:6 3 skedet i den fysiska riksplaneringen icke må komma lillstånd ulan ges ett betydligt mindre restriktivt innehåll, 2700 av Per m. fl. (s) vari hemställs 1. att riksdageninte godkänner vad bostadsininistern förordat om utformningen av riktlinjernaför hushållning med jordbruksmark, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen lill känna att uppdraget till länsstyrelserna iSkåne att upprätta ett markhushållningsprogram bör återkallas och ersättas medett uppdrag att ta ställning lill i vilka avseenden de anser attkommunala anspråk strider mot av godkända riktlinjer för den fysiskariksplaneringen, 3. alt riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att den kommunala lälorisplaneringeninte skall påverkas av andra statliga intressen än sådana som godtagits somriktlinjer i den fysiska riksplaneringen, 4. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att vad i övrigt i motionen anförtsskall beaktas vid bedömningen av planeringsfrågor, 2701 av m. fl. (s)vari heinställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförts om den fysiska planeringen av fjällområdena i och kommuner, 2702 av m. fl. (s) varihemställs att inför det fortsatta planeringsarbetet som sin meninguttalar att undantas från sådana utbyggnader att dess storavärde för friluftsliv och naturvärden spolieras, 2703 av () och LarsSchött (m) vari hemställs att ullalar alt enskild fritidsbebyggelse irimlig omfattning må kunna planeras och tillålas också på , 2704 av () och StenSvensson (m) vari hemställs alt som sin mening ger regeringen lillkänna vad i motionen anförts angående planering av mark och fritidsbebyggelse iSkaraborgs län, dels de med anledning avpropositionen 1978/79:213 väckta motionerna 1979/80: 1 av RolfDahlberg (m) vari hemställs all ej godkänner de riktlinjer förhushållning med mark och som föreslås i propositionen 1978/79:213, 2 av Per-OlofStrindberg (m) vari hemställs all avslår i propositionen angivnarestriktiva riktlinjer för enskild fritidsbebyggelse, 11 av Per m. fl. (s) variföreslås att med avslag på propositionen 1978/79:213 i motsvarandedel inte godkänner vad i regeringsprolokollet förordals beträffandeutformningen av riktlinjerna för hushållning med mark och vatten såvitt avserhushållning med jordbruksmark, 1* 1979180. CU1979/80:6 4 12 av TorstenGustafsson (c) vari hemställs att som sin mening ger regeringen tillkänna vad som i motionen anförts beträffande minskad detaljreglering frånregeringens sida vid utformningen av kominunernas fritidsbebyggelse, 13 av StenSvensson (m) och () vari föreslås att hos regeringenhemställer om fastslällelse av det beslut om naturreservat enligt 7 §naturvårdslagen som i fattade , 37 av RaulBliicher (vpk) och (vpk) vari hemställs att uttalar atten utredning om bevarandevärdena i de större vattendragen i södra bör ske och att i avvaktan på sådan utredning inget beslut får fattasom det s. k. , 38 av ()och (c) vari hemställs att ger regeringen lill känna vadi motionen anförts angående 1. inverkan påkommunernas planeringsansvar, reducering av detalje-ringsgraden och styrningen, 2. inverkan påkommunalt medelsbehov, 3. samordning medlänsplaneringen, 39 av Lars-OveHagberg (vpk) och (vpk) vari hemställs att uttalar attVästerdalälven skall undantas från utbyggnad av sådana projekt som kan äventyraett säkerställande av naturvårdens, friluftslivets och kulturminnesvårdensintressen, 40 av () och () vari hemställs att som sin mening gerregeringen till känna vad som anförts i motionen beträffande det fortsattaarbetet med den fysiska riksplaneringen i län, 41 av GunnarOskarson (m) och () vari hemställs att beslutaratt som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts i motionen angåendefortsatt planering av fritidsbebyggelse inom vissa områden, bl. a. påvästkusten, 42 av () vari hemställs att hos regeringen begär 1. att i sambandmed den fortsatta fysiska riksplaneringen särskilda CW-områden bör bevaras, 2. att värdet medatt inrätta naturreservat ej får äventyras genom otillräckliga bestämmelser, 3. att särskildamedel avsätts för att säkerställa CW-områdena på ett tillfredsställande sätt, 43 av (c) och () vari hemställsalt i CU1979/80:6 5 samband med behandling av propositionen 1978/79:213ullalar att undantas från ytterligare utbyggnad avvattenkraften, 44 av m. fl. (m) vari hemställs 1. att avslår regeringens förslag beträffande deändrade riktlinjerna för hushållning med mark och vatten såvitt avser a. hushållningmed jordbruksmark, b. utveckling av fritidsbebyggelse i områden medgeografiska riktlin jer, 2. att i anledning av den i propositionenlämnade redovisningen rörande tillämpningen av den fysiska riksplaneringen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen därom framhållits. I partimotionen 1978/79:2462 (m)yrkandet 2 föreslås som sin mening ge regeringen till känna vad imotionen anförts rörande ambitionsnivån för den fortsatta fysiskariksplaneringen. Motionen väcktes med anledning av propositionen 1978/79:111 omåtgärder mot krångel och onödig byråkrati m. m. Motionärernas syfte angesuttryckligt vara alt minska det statliga inflytandet över kommunernasplanering. Den fysiska riksplaneringen bör, enligt motionärerna, ifortsättningen endast innebära ett ansvar för länsstyrelserna att "i denfortlöpande prövningen av detaljplaner beakta innehållet i den inventering somutförts". Ett i viss mån likartat synsätt ligger bakom förslaget imotionen 1979/80:44 (m) - att skall avslå förslagen beträffandeändrade riktlinjer och med anledning av redovisningen i övrigt ge regeringentill känna vad i motionen framhållits om "tillämpningen av den fysiskariksplaneringen". Mofionärerna anför att ett ställningstagande i sak frånriksdagens sida bör anstå till dess förelagts förslag till nybyggnadslagstiftning. Förslaget utgår i huvudsak från att riksdagsbesluten omriktlinjer i sig inte innebär någon ändring i gällande lagstiftning och därmedinte heller kan inskränka enskilds rätt. Vidare förs fram kritik mot närmastregeringens beslut län för län i vad de avser fritidsbebyggelse - en fråga somnärmare behandlas nedan (3.3.2). Det torde inte från något håll ha hävdals att riksdagensgodkännande av riktlinjer för lösning av vissa konfliklfall i planeringenskulle ha en självständig rättighelsinskränkande verkan. a.byggnadslagstiftningens principinnehåll är och har varit att begränsamarkägarens befogenheter till förmån för allmänna intressen. Dessabegränsningar i framför allt markägarens byggnadsrätt preciseras genomsamhällsorganens planläggning m. m. Inom samhällssektorn har ansvaret för dennaplanläggning m. m. i första hand lagts på kommunerna. Det förhållandet attvissa övergripande och CU1979/80:6 6 långsiktiga intressen fanns starkt förankrade hosmedborgarna även utanför kommunens område ledde fram till överväganden oin enhushållning ined mark och vatten även från rikssynpunkl. De från dessautgångspunkter preciserade prioriteringarna av lösningar i konfliklfall harlagts fast genom alt de godkänts av som riktlinjer för denöversiktliga planeringen i olika former på generalplanenivå. Del har redan frånbörjan varit klart att de översiktliga riktlinjerna som sådana inte avsetls hasjälvständig rättslig verkan. En sådan verkan kunde uppstå först i den månriktlinjerna tillämpades i bl. a. enligtbyggnadslagstiftningen. De konkreta statliga möjligheterna att utanförsamrådens ram påverka den översiktliga planeringen på generalplanenivå har -just med hänsyn lill farhågor om ett åsidosättande av den kommunalasjälvstyrelsen - begränsats till åtgärder som kan anses oundgängligennödvändiga för att riksplaneringens intentioner skall kunna genomföras. Statenhar sålunda t. ex. inte möjlighet att i alla lägen få till stånd en fastställdoch därmed rättsligt bindande generalplan. Det förhållandet att kommunernaefter samråd och fördjupade studier i allt väsentligt godtagit de värderingar iriktlinjer m. m. som utgått från ett längre och vidare perspektiv än tidigarevisar att de ursprungliga förhoppningarna om en positiv medverkan iarbetet kommit att infrias. De delvis nya utgångspunkterna för övervägandenaoch framför allt det längre tidsperspektivet har i sin lur lett till enutvecklad översiktsplanering även i de fall där ett direktriksintresse inte ställt sådana krav. Det bör även noteras alt regeringens länsvisa beslut ocksåkommer att få vägledande betydelse för dess beslut i enskilda byggnads- ochplanärenden. Detta ger utrymme för avvägningar i det enskilda fallet. Under program- och planeringsskedena har emellertid råttoch råder - av naturliga skäl - en osäkerhet i många hänseenden eftersompreciserade ställningstaganden saknas. En lika naturlig önskan alt inte genomdetaljplanebeslut m. m. föregripa och motverka godtagbara översiktligaplanöverväganden har gett till följd konkreta konflikter. Det är ocksånaturligt att denna avvaktande hållning uppfattats som generellt restriktiv ochlett till missnöje med vad som uppfattats vara orsaken - den fysiskariksplaneringen som sådan. Dessa följder är emellertid ofrånkomliga under ettuppbyggnadsskede. Å andra sidan har även stat och kommun intresse av attförkorta detta övergångsskede så att kommunala översiktliga planbedömningar kanundanröja ovisshet om anspråkens precisering. Delta är delvis en resursfråga,delvis en fråga om att tid också måste tas för en nödvändig förankring avplanintentionerna. Det är emellertid också en fråga om synsättet i de statligaövervägandena - en önskan om alltför noggranna överväganden kan leda lill attdet avsedda översiktliga syftet skyms av detaljfrågor och frågor som helt börläggas på kommunala lämplighetsavgöranden. Mot bakgrund av det anförda har utskottet inte funnitanledning alt biträda de förslag som ställts i motionerna 1978/79:2462 (m)yrkandet 2 och 1979/80:44 (m) i här behandlad del. CU1979/80:6 7 Vad ovan angetts utgör ocksåprincipiella motiv för alt avstyrka motionen 1979/80:40 (m), som förordar allvissa frilidsbebyggelsefrågor i län skall avgöras av resp.kommun. I motionen 1979/80:38 (c) ingår bl.a. ett krav på att de kommunala planeringsinsatserna inte skall forceras. Ettmotsvarande förslag ingår i yrkandet 4 i mofionen 1978/79:2700 (s), därformulerat så att regeringens tidsplan för del fortsatta arbetet måsteomprövas. Utskottet har konstaterat alt en grundläggandekonfliklanledning varit den ovisshet som naturligt råder innanriktlinjerna preciserats i en översiktlig planering. Detta förhållandeär ett skäl att påskynda arbetet. Å andra sidan kan det inte heller krävas altofta komplicerade planeringsinsatser som kräver insyn och medborgarinflytandealllid skall kunna tidsmässigt inordnas i ett allmängiltigt schema. Det äremellertid enligt utskottets mening inte möjligt för att bedöma dessavarierande förhållanden. Det finns inte anledning till annat antagande än attregeringen i sina överväganden lar hänsyn även lill de i motionerna åberopadeförhållandena. Något uttalande från sida bör därför inte göras. Utskottet noterar utan erinran bostadsministernsuppfattning (prop. s. 9) att fortsatt statligt stöd är nödvändigt föratt ilandets olika delar garantera en rimlig planeringsnivå och stödja en planeringsom tjänar fler än kommunens egna invånare. Utskottet har utgått från att delstöd som lämnas bl. a. över bostads- och kommundeparlementen i erforderligomfattning samordnas. 3.2 Förslag om anpassning, förtydligande och ändring iriktlinjer, m. m. Regeringen föreslår attgodkänna en anpassning av riktlinjerna för hushållning med jordbruksmark attinnebära "att brukningsvärd jordbruksmark inte bör las i anspråk förbebyggelse om en från samhällets synpunkt tillfredsställande lösning kanåstadkommas på annan mark" (prop. Förslaget utgår från enhänvisning till innehållet i den s. k. allmänna promemorian (PM ) därmotsvarande utgångspunkter formulerats. Bostadsministem erinrar (prop. s. 27 n)att de sistnämnda utgångspunkterna i promemorian inte var avsedda att utgöranya riktlinjer utan hade karaktär av "principer som regeringen avser attfillämpa vid sin bedömning av enskilda ärenden" i syfte att fullfölja deav statsmakterna -tidigare - uppställda riktlinjerna. Den allmänna promemorianhar godtagits av regeringen genom att fogas fill beslut riktade till centralamyndigheter resp. till länsstyrelserna. I motionerna 1978/79:2700 (s) yrkandet 1 och 1979/80:11(s) hemställs att inte godkänner regeringens förslag beträffanderiktlinjerna för jordbruksmarken. Dessa moiionsförslag utgår från en utförligkritik av CU1979/80:6 8 regeringens förslag i denna del. Vidare ingår yrkanden omavslag på regeringens förslag i denna del också i motionerna 1979/80:1 (m) och44 (m) yrkandet 1 a. Dessa förslag utgår närmast från principiella invändningarav den typ som behandlats ovan under 3.1. Slutligen har yrkandet i motionen1978/79:2699 (c), trots motionens utgångspunkter i fritidsbebyggelsen på ,utformats så att det gäller avslag på samtliga av regeringen formuleraderiktlinjer. Den till föreslagen utformning av riktlinjerna förjordbruksmarken direkt knutna kritiken har, som ovan angetts, förts fram i(s)-motionerna. Kritiken innebär att begreppet brukningsvärd är en alltför storutvidgning av begreppet högvärdig efter regionala bedömningar. Den innebärvidare att begreppet tillfredsställande lösning är alltför vagt jämfört medbegreppet likvärdig lösning när det gäller att ta ställning lillsamhällsulbyggnadens intressen. Utskottet noterar till en början att värderingar avbegreppens innehåll kan utgå från skilda utgångspunkter - språkliga ellerdefinitionsmässiga. Motionärernas ståndpunkt kan därutöver i väsentlig delförklaras av att det föreslagna uttrycket för riktlinjerna formulerats utifrånallmänt jordbrukspolitiska värderingar som i konkreta planeringssammanhangnaturligen täcker även olika enskilda förhållanden. Begreppsändringen som sådan- för alt få överensstämmelse med de jordbrukspolitiska riktlinjerna - innebäremellertid ingen ändring i del förhållandet att det är fråga om enavvägning mellan två konkurrerande anspråk. Som bostadsministern anfört (prop.s. 25) faller inom begreppet brukningsvärd jordbruksmark anspråk av olika tyngdi en avvägning. I den andra vågskålen ligger utbyggnadsintressena. Regeringensförslag innebär i sak att anspråk inte kan ställas på att få disponerabrukningsvärd jordbruksmark om en annan lösning visserligen inte är likvärdigfrån alla synpunkter men dock "tillfredsställande". Det är möjligtatt detta begrepp - tillfredsställande - kan ha språkligt uppfattats sominnebärande ett alltför lågt ställt krav. Om det emellertid slås fast alt såinte är fallet utan att del fortfarande krävs att alternativet är "fulltgodtagbart" e. d. från samhällsbyggnadssynpunkt borde emellertid eneventuell oro kunna ha stillats. Enligt utskottets mening har inte heller någotannat avselts. Utskottets bedömning är sålunda att de sakliga intressen som legatbakom de här aktuella motionsförslagen är tillgodosedda vid ett bifall tillregeringens förslag när det gäller riktlinjerna i den fysiska riksplaneringenför hushållning med jordbruksmark med den tolkning av innebörden som utskottetovan angeit. tar ställning till de allmänna riktlinjerna förhur konflikter skall lösas mellan t. ex. intresset att bevara jordbruksmark ochintresset av att få till stånd en önskvärd samhällsulbyggnad. På regeringenfaller att därutöver ange vissa riktlinjer för hur planeringsarbetet börhandläggas så att det kan ge ett adekvat underlag för tillämpning av dessariktlinjer i konkreta beslut med effekter inom den fysiska planeringens område.Utskottet har fått den CU1979/80:6 9 uppfattningen att de motsättningar som från tid till annanmarkeras ofta utgår mer från farhågor beträffande effekterna av dessaplaneringskrav än från skilda uppfattningar om riktlinjernas innebörd. Oavsettvilken formulering av riktlinjerna som väljs kvarstår det förhållandet attjordbruksintresset måste kräva att samhällsutbyggnaden länkas in på detillfredsställande/ godtagbara lösningar som i tillräcklig grad tillgodoserjordbruksintresset. Så långt torde inga grundade motsättningar finnas. När manemellertid i praktisk tillämpning konstaterar att i vissa områdenjordbruksintresset är tungt vägande och de förutsatta alternativautbyggnadsvarianterna är begränsade ställs frågan på sin spets. Detta gäller iförsta hand de områden där regeringen beslutat att från länsstyrelserna begäraen analys av hur olika alternativ för tätorternas tillväxt inverkar på kravetpå hushållning med de samlade markresurserna: , Stockholms- ochGöteborgsregionerna samt kustkommunerna i . Besluten innebär även attregeringen angett utgångspunkter för den fortsatta planeringen i de nämnda fyraregionerna. Även i dessa regioner utgår regeringsbesluten dock från ettkommunalt - och inte ett statligt - arbete med områdesplaner för tätorterna. Utskottet tar nedan upp vissa specifika frågor omplaneringsarbetet i . Vad där anförs kan i väsentliga delar ansestillämpligt även på de tre övriga regionerna. Utskottet har emellertid ansettdet vara av vikt att redan i detta sammanhang markera skillnaden mellan avriksdagen godtagna riktlinjer för vissa konfliktlösningar, å ena, ochregeringens bedömningar av vilka faktiska planeringsinsatser som behövs för skall kunna beakta dessa riktlinjer, å andra sidan. Förslaget i propositionen innebär att skallgodkänna vissa förtydliganden av gällande riktUnjer för fritidsbebyggelsensutveckling -riktlinjer som i huvudsak nu innebär att man i vissa områden skallvara restriktiv med ytterligare fritidsbebyggelse i avvaktan på en översiktligplanering som beaktar riktlinjerna i den fysiska riksplaneringen. I regeringenslänsvisa beslut anges vad som enligt regeringsprotokollet (prop. s. 35 m) är"relativt detaljerade utgångspunkter" för hur man bör se påutvecklingen av fritidsbebyggelse i främst sådana områden som omfattas av degeografiska riktlinjerna. Bostadsministern stryker särskilt under (prop. s. 35)att de förtydligade riktlinjer som föreläggs inte är avsedda attersätta de mera detaljerade utgångspunkter för planeringen som anges iregeringens beslut med anledning av arbetet under planeringsskedet. Förslagettill förtydligande av riktlinjerna innebär följande: För de obrutna kusterna,för och för skall gälla att fritidsbebyggelse endast medgesom den är förenlig med naturvårdens och kulturminnesvårdens intressen och ombebyggelsen sker i former som CU1979/80:6 10 möjliggör ett allsidigt utnyttjande av områdena förrekreation och turism. För de högexploalerade kusterna skall gälla alt enskildfritidsbebyggelse i princip bör medges endast i form av mindre kompletteringarav befintlig bebyggelse. Om i vissa områden större tillskott av bebyggelse kanmedges bör sådana former för bebyggelsen väljas som möjliggör ett högtutnyttjande av frifidsbostäderna och som ger förutsättningar för fritidsboendeockså för sådana grupper av befolkningen som inte äger fritidshus. För övriga kuster, för de större sjöarna och älvdalarnaskall gälla att man bör iaktta återhållsamhet med att tillåta fritidsbebyggelseoch att sådan bebyggelse bör medges bara om den inte minskar strändernastillgänglighet saml om naturvårdens, friluftslivets, kulturminnesvårdens och deareella näringarnas intressen kan tillgodoses. För fjällvärlden utanför de obrutna fjällområdena skallgälla alt fritidsbebyggelse bör undvikas i områden som ligger i anslutningtill obrutna fjällområden och i andra områden som har särskild betydelse förnaturvård, friluftsliv och rennäring. I de områden där bebyggelse kan medgesbör i första hand sådana former för bebyggelsen väljas som medger ett högtutnyttjande av fritidsbostäderna och som ger förutsättningar för fritidsboendeockså för sådana grupper av befolkningen som inte äger fritidshus. För de delar av de primära rekreationsområdena som intetäcks av de förut nämnda riktlinjerna skall fritidsbebyggelse medges bara omnaturvårdens, friluftslivets och kulturminnesvårdens intressen kantillgodoses och om den möjliggör ett allsidigt utnyttjande av områdena förrekreation och turism.