bet · G301KU11 · 1979-12-31 00:00:00 — med anledning av motioner om vidgning av den kommunala kompetensen I detta belänkande behandlas motionen 1978/79:573om vidgning av den kommunala kompetensen i fråga om opinionsyttringar ochsolidarilelsaklio-ner i internationella frågor och motionen 1978/79:1068 omkommunerna och näringslivet. I motionen 1978/79:573 av m, fl,(s) yrkas att hos regeringen anhåller om förslag om en vidgning avkommunernas och landstingskommunernas kompetens i enlighet med vad som anförtsi motionen, 1 motionen 1978/79:1068 av ()hemställs att beslutar anhålla all regeringen utreder frågan om attöka kommunernas befogenheter när del gäller näringslivsfrämjande insatser. Kommunernasoch landstingskommunernas kompetens i fråga om opinionsyttringar ochsolidaritetsaktioner i internationella frågor, m. m. I motionen 1978/79:573 framhålls bl. a. attkommunallagens allmänna kompelensregel, såsom rättspraxis visar, lämnar litetutrymme för kommunala sympati- och solidaritetsaklioner med anknytning lillfrämmande länder. Sådana aktioner anses inte ha del nödvändiga sambandet medden egna kommunen och därför strida mot den s. k, lokaliseringsprincipen. Om dekommunala opinionsyttringarna inte inkräktar på den officiella utrikes-,handels- och biståndspolitikens område finns det, enligt motionärerna, knappastnågot avgörande sakligt skäl mot att utvidga den kommunala kompetensen i frågaom opinionsyttringar av delta slag. Motionärerna anser att det finns ett klartbehov i kommunerna av en sådan utvidgning av kompetensen och önskar en särskildlagstiftning som möjliggör kommunala solidarilelsytlringar på delinternationella fältet. Ensärskild fråga, som bör övervägas i sammanhanget, är enligt motionen om deolika speciallagar som reglerar den kommunala kompetensen bör sammanföras lag. Beträffande det olämpliga i den splittring på särlagar som råderhänvisas i motionen till uttalanden av bl. a. kommunalrälts-kommittén och iremissyttranden över kommunallagsutredningens betän- 1 1979/80. KU 1979/80:11 2 kände (SOU 1974:99) Enhetlig kommunallag.Beträffande motiveringen i övrigt hänvisas till motionen. Vid 1977/behandlade enmotion (1976/77:433) med samma innebörd som motionen 1978/79:573, 1sitt yttrande till över motionen 1976/77:433 underströkutrikesutskottet alt del föreligger en principiell skillnad mellan beslut omsolidaritetsaklioner som fattas av frivilliga organisationer och sådana somfattas av konstitutionella organ, vilkas beslut blir bindande för medborgarna.Ett bifall lill motionen skulle kunna innebära att medborgarna i vissa frågormed internationell räckvidd skulle bli bundna inte bara av beslut av riksdagoch regering utan även av beslut av de kommunala och landstingskommunalaorganen. En sådan ordning skulle enligt utrikesutskottet, som avstyrkte bifalllill motionen, rubba den avvägning som gjorts mellan å ena sidan den kommunalasjälvstyrelsen och å andra sidan och regeringens ansvar för densvenska utrikespolitiken, vilket särskilt i lider av internationell oro skullekunna åstadkomma besväriiga avvägningsproblem. 1 sitt av godkända belänkandeinstämde i utrikesutskottets synpunkter och avstyrktemotionskraven i denna del (KU 1977/78:44). Beträffandefrågan om sammanförande av vissa speciallagar som reglerar den kommunalakompetensen till en lag erinrade om att utskottet i sittbetänkande med anledning av propositionen 1975/76:187 om demokrati, nykommunallag m. m. uttalat att det var otillfredsställande att den allmännakompetensbestämmelsen i kommunallagen kompletterades av ett tämligen stortantal särskilda kompetenslagar. Det borde enligt utskottet övervägas omåtgärder kunde vidtas för att undanröja de ölägenheter från lagteknisk ochpraktisk synpunkt som den nuvarande ordningen innebär. Utskottet hade inhämtatatt regeringen hade sin uppmärksamhet inriktad på delta problem och skulleöverväga frågan. I detta läge ansåg utskottet att något särskilt initiativ frånriksdagens sida inte behövdes (KU 1977/78:44). 1 motionen 1978/79:1068 framhålls att näringslivetsutveckling i hög grad påverkar den kommunala verksamhetens utbyggnad ochplanering. Mot den bakgrunden är det naturiigt alt näringslivsfrågorna frånkommunal synpunkt tillmäts stor betydelse. Kommunernas ansvar för utvecklingoch samhällsservice i stort är enligt motionen ytteriigare en förklaring tillall näringslivs- KU 1979/80:11 3 problemenfått en alltmer framträdande plats i kommunalpolitiken. Imotionen redovisas i korthet de regler som gäller i fråga om kommunsbefogenheleratt stödja industriföretag. Motionären konstaterar alt kommunernasmöjligheter all bereda näringslivet goda arbetsbetingelser och utvecklingsmöjligheterenligt nuvarande lagstiftning är starkt begränsade. Starka skäl talar enligtmotionären för att öka den kommunala kompetensen i detta avseende. En utredningbör därför tillsättas med uppdrag att kartlägga nuvarande förhållanden ochöverväga olika åtgärder i syfle att stärka kommunernas roll inäringslivsfrågor. Konutninernasbefogenheter i fråga om näringslivet Grundläggande för bedömningen av frågan i vilkenutsträckning kommunerna får ge slöd lill näringslivet ärden allmännakompetensregeln i 1 kap. 4 § kommuttallagen (1977:179). Enligt dennabestämmelse får kommun och landstingskommun själva vårda sina angelägenheter.Bestämmelsen är således mycket allmänt hållen. För all få närmare besked omdess konkreta innehåll är man hänvisad lill lagförarbetena och lill en mycketomfattande rättspraxis från regeringsrätten. Avgörandeför kommunens kompelens är om den kommunala åtgärden tillgodoser ett allmäntsamhälleligt intresse inom kommunen. Kompetensregeln utformades med avsikt såatt den skulle medge alt kommunerna anpassar sin verksamhet efter den allmännasamhällsutvecklingen och åtar sig uppgifter som inte kunde förutses vid regelnstillkomst. För den kommunala verksamheten gäller dock vissa principiellabegränsningar som har utvecklats i rättspraxis. Vidsidan av den kommunala affärsverksamheten och verksamhet med särskildanknytning lill befintlig verksamhet är kommunernas möjligheter attmed slöd av den allmänna kompetensbeslämmelsen lämna stöd till näringslivetbegränsade. Som huvudregel gälleratt kommunerna inte får stödja enskildaföretag. Denna princip har dock vissa undantag. Enkommun får vidta åtgärder som syftar lill att allmänt främja näringslivetsutveckling inom kommunen. Kommunerna får ställa i ordning byggklaraindustriområden och tillhandahålla lokaler för hantverk och småindustri medplats för flera förelag. Kommunerna har också vissa, om än mycket begränsade,möjligheter att engagera sig i utställningar, mässor och andra former avkollektiv marknadsföring och branschstöd. Vidare är det kompetensenligt förkommunerna alt lämna sysselsättningspolitiskt slöd ål företag under de relativtsnäva förutsättningarna att den rådande eller befarade arbetslösheten ikommunen äromfiUtande och all den kommunala insatsen är rimlig och effektiv.När kommersiell service faller bort på viktiga områden torde det också finnasett visst utrymme för kommunala stödåtgärder för att garantera all en vissminimistandard kan upprätthållas. På ett par områden harkommunernas befogenheter i fråga om näringslivet KU 1979/80:11 4 Det gäller åtgärder för att främja turislväsendetoch för att förbättra sysselsättningen för handikappade. Rättspraxisrörande kommunernas befogenheter att stödja näringslivet är svår allöverblicka. Alt avgöra om en kommun genom en viss åtgärd har överskridit sinkompetens eller ej kan vara mycket komplicerat. Reformer och särskildlagstiftning inom ett kommunalt verksamhetsområde kan ändra förutsättningarnaför bedömningen av vad kommunerna med stöd av kommunallagens allmännakompetensregel får göra på området i fall som inte direkt berörs av reformeneller den nya lagstiftningen, Kommunalrätlskommilténgjorde i betänkandet (SOU 1971:84) kompetens en översyn avkommunernas allmänna kompelens. Kommittén ansåg bl. a. att frågan om kommunalabefogenheter på näringslivets område borde brytas ut ur kommunallagen ochnärmare regleras i en särskild lag. Kommitténs förslag har inte föranlettlagstiflning. I motionen 1978/79:573 begärs förslag frånregeringen om en vidgning av den kommunala kompetensen i fråga omopinionsyttringar och solidaritetsaktioner i inlernalionella frågor.Motionärerna önskar en särskild lagstiftning som möjliggör kommunalasolidariletsyllringar på det internationella fältet. En särskild fråga som börövervägas är enligt motionen om de olika speciallagar som reglerar denkommunala kompetensen på vissa områden bör sammanföras lill en lag. Enmotion med samma syfte behandlades vid 1977/. Utskottet finnerinte anledning att föreslå att frångå den ståndpunkt som då intogs ifråga om en vidgning av den kommunala kompetensen i internationella frågor. Vadbeträffar frågan om sammanföring av speciallagarna om den kommunalakompetensen lill en lag vill utskottet erinra om att utskottet redan i sittbetänkande med anledning av propositionen 1975/76:187 om demokrati, nykommunallag m. m, uttalat alt det borde övervägas om åtgärder kunde vidtas föralt undanröja de olägenheter från lagleknisk och praktisk synpunkt som deltämligen stora antalet särskilda kompetenslagar medför. När utskottet vid1977/behandlade frågan om sammanförande av de .särskildakompetenslagarna ansåg utskottet att något särskilt initiativ från riksdagenssida inte behövdes, eftersom regeringen enligt vad utskottet inhämtat hade sinuppmärksamhet inriktad på problemet och skulle överväga frågan. Utskottet villnu understryka angelägenheten av alt den utredning som utskottet tidigareuttalat sig för kommer till stånd. Vad utskottet anfört i denna del bör gesregeringen till känna, Imotionen 1978/79:1068 begärs en utredning av frågan om vidgning av kommunernasbefogenheter att bereda näringslivet goda arbetsbetingelser ochutvecklingsmöjligheter. Starka skäl talar enligt motionären för alt den KU 1979/80:11 5 kommunalakompetensen bör utvidgas i detta avseende. Utskottetharovan i korthet redovisat vilka befogenheter kommunerna har alt stödjanäringslivet,. Derättsliga reglerna om kommunernas kompetens i förhållande till näringslivetutformas i huvudsak genom regeringsrättens praxis i kommu-nalbesvärsmål. Kommunallagensallmänna kompetensregel är utformad så alt den möjliggör en anpjissning avkommunernas befogenheter efter samhällsutvecklingens krav. Regeringsrättenspraxis fyller därför en myckel viktig funktion som vägledning för kommunerna ifrågorom deras möjligheteratt göra insatser i näringslivsfrämjande syfte. Dennapraxis är emellertid så omfattande att den även för experter är svår attöverblicka. Det ligger i sakens natur att den inte kan läcka alla deverksamheter som kommunerna engagerar sig i. Det kan följaktligen ibland varamycket svårt att med säkerhet avgöra om en åtgärd är tillåten ellerej. Del finns , enligt utskottets mening anledning att uppmärksamt följautvecklingen av rättspraxis i fråga om kommunernas befogenheleratt vidtanäringslivsfrämjande åtgärder. Del är också angeläget att denna rättspraxisblir känd i kommunerna. Mot denna bakgrund anser utskottet att.en så långtmöjligt uttömmande redogörelse för kommunernas befogenheter beträffandenäringslivsfrämjande åtgärder skulle vara värdefull. En sådan sammanställning,som bör omfatta även landstingskommunerna, bör göras i samband med den tidigarenämnda utredningen om sammanförande av. vissa speciallagar om den kommunalakompetensen lill en lag. Vad utskottet nu anfört bör ges regeringen lill känna. Utskottet hemställer alt . 1. med anledning av motionen 1978/79:573 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört beträffande sammanförandeay vissa speciallagarom den kommunala kompetensen till en lag, 2. avslår motionen 1978/79:573 i övrigt, 3. med anledning av motionen 1978/79:1068 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört beträffande enredogörelse för kommunernas befogenheter i fråga om näringslivsfrämjandeåtgärder. KU 1979/80:11 Närvarande:Bertil Fiskesjö (c), (), * (m), (), Per (), (), (), Wivi-AnneCederqvist (s), i (m), (), KerstinNilsson (s), (), (), () och ErikBörjesson (fp). Ejnärvarande vid justeringen. avHilding , , , , KurtOve , och (alla s), vilka ansett delsalt det stycke i ulskollels yttrande på s. 4 som börjar medorden "Enmotion med" och slutar med orden "i internationella frågor" bortersättas med text av följande lydelse: Utskottetvill erinra om att kommuner och landsting har rätt att vidtainternationella solidarilelsaktioner i form av katastrofhjälp. Enligt utskottettalar starka skäl för att genom lagstiftning ge kommunerna möjlighet att föregen del vägra inköp av varor från vissa leverantörer i syfte att stödjamänniskor som på grund av dessa leverantörers handlande försatts i en situationsom i politiskt, socialt, fackligt eller ekonomiskt hänseende är oacceptabelfrån de värderingar som är förhärskande i det svenska samhället. Enutvidgning av den kommunala kompetensen på det sätt som skisseras i motionenkan innebära vissa komplikationer. Det ligger dock ett belydnde värde i attarbetet för internationell solidaritet får förankring i en så bred opinion sommöjligt. Från denna synpunkt är det önskvärt att solidaritets-yttringar på detinternationella fältet karl ske även via de kommunala organen. Därför börfrågan såsom föreslås i motionen bli föremål för utredning. delsall utskottets hemställan under 2 bort ha följande lydelse: 2, med bifall till motionen 1978/79:573 i övrigthos regeringen begär utredning av frågan om utvidgning av den kommunalakompetensen i enlighet med vad utskottet anfört.