bet · G301LU31 · 1979-12-31 00:00:00 — Reformen är ett led i denfortgående revisionen av konkurslagstiftningen och i kampen mot den ekonomiskabrottsligheten. Enligt199 a § konkurslagen (KL) får en person som försatts i konkurs inte drivabokföringspliktig rörelse under konkursen. Det föresläs att det vid sidan avdetta förbud skall finnas ett mer långtgående näringsförbud som förutsätterprövning i det enskilda fallet. Detta näringsförbud skall kunna meddelasgäldenär som är näringsidkare. Om gäldenären är ett aktiebolag ellerliknandejuridisk person, skall förbud kunna meddelas den som är eller senare innan konkursansökningen gjordes har varit ställföreträdare för denjuridiska personen eller som faktiskt handhar eller harhandhaft ledningen eller förvaltningen av företaget. Engrundförutsättning för att näringsförbud skall kunna meddelas är att konkurshar inträffat. Vidare skall den ifrågavarande personen ha förfarit grovtotillbörligt mot sina borgenärer eller på annat sätt ha grovt åsidosatt vad somålegat honom i hans näringsverksamhet. Förbud skall också kunna meddelas densom upprepade gånger har förekommit i konkurs, om han i näringsverksamhet somhar föregått konkurserna har åsidosatt vad LU 1979/80:31 14 somålegat honom som näringsidkare och näringsförbud är påkallat av särskilda skäl. Densom meddelats näringsförbud får i princip inte driva näringsverksamhet somomfattas av det nuvarande förbudet i 199a§ KL, dvs. verksamhet som är bokföringspliktigenligt bokföringslagen (1976: 125). Han får inte heller vara styrelseledamoteller i annan egenskap vara ställföreträdare för aktiebolag eller vissa andraslag av juridiska personer eller - utan att formellt vara ställföreträdare -faktiskt handha ledningen eller förvaltningen av företaget. Näringsförbudskall kunna meddelas att gälla inte bara under konkursen utan också sedan dennaavslutats. Förbudet skall emellertid vara tidsbegränsat. Maximitiden är enligtförslaget med viss möjlighet till förlängning. Frågorom näringsförbud skall prövas av allmän domstol på talan av allmän åklagare. Densom bryter mot ett meddelat näringsförbud skall enligt förslaget kunna dömastill fängelse i högst . I ringa fall skall påföljden vara böter ellerfängelse . Reformen föreslås träda ikraft . har behovet av möjligheter attbekämpa den ekonomiska och organiserade brottsligheten alltmer kommit attuppmärksammas. Från statsmakternas sida har olika åtgärder vidtagits för attdenna typ av brottslighet skall kunna bekämpas. konstaterade vid reformen av konkursförfarandet (LU 1978/79:19) förekommer en betydande ekonomisk kriminalitet i samband med konkurser.Främst rör det sig om gäldenärsbrott, som inte sällan utgör led i en meraomfattande ekonomisk brottslighet. Men även andra typer av brott är inteovanliga, exempelvis överträdelser av regler på associations-, närings- ochskatterättens områden samt bedrägerier. Kriminalitet av sist angivna typertorde i huvudsak ha samband med rörelse som gäldenären drivit. Vid sidan avrent brottsliga handlingar förekommer andra otillbörliga förfaranden, sominnebär att en näringsidkare skaffar sig ekonomiska fördelar på det allmännasoch enskildas bekostnad. Gemensamtför de olika förfarandena är, som departementschefen framhåller, att de vartoch ett på sitt sätt innefattar ett missbruk av näringsfriheten. I vissasituationer talar man också om missbruk av konkursinstitutet. Till sådantmissbruk brukar även hänföras fall då en person upprepade gånger går i konkurseller förekommer på gäldenärssidan i en juridisk persons konkursoch därigenom kan skaffa sig ekonomiska fördelar. Enligt utskottets meningär det nödvändigt förhindra missbruk av kon- LU 1979/80:31 15 kursinstitutet.De möjligheter som funnits att komma till rätta med förhållandena ärklart begränsade, bl. a. genom reglernas utformning och på grund av bristanderesurser och kontrollsvårigheter. De nya reglerna om konkursförfarandet, vilkaträdde i kraft , kommer att ge underlag för ett effektivtbekämpande av konkursbrottsligheten. Vid sidan härav behövs emellertid enligt utskottetsmening vidgade möjligheter till ingripanden mot konkursgäldenär, som förfarotillbörligt. Också starka rättviseskäl talar för att åtgärder sätts in motgäldenärer som genom utnyttjande av konkursinstitutet bereder sig otillbörligaförmåner på samhällets eller enskildas bekostnad. Motbakgrund av det anförda ser utskottet med tillfredsställelse att förslag nuframlagts om ett utvidgat näringsförbud som syftar till att förhindra missbrukav konkursinstitutet. Som departementschefen framhåller kan regler omnäringsförbud tjäna ett preventivt syfte och därmed utgöra ett komplement tillandra påföljder, exempelvis straffansvar för gäldenärsbrott och personligtbetalningsansvar i vissa fall för skatter. I jämförelse med sanktioner avsistnämnda typ har ett näringsförbud den fördelen att man därmed kan hindra attvederbörande fortsätter sin verksamhet till skada för det allmänna ochenskilda. Att man genom införandet av ett näringsförbud gör ett intrång inäringsfriheten får enligt utskottets mening godtas eftersom det föreliggerbehov av att effektivt kunna ingripa mot näringsidkare som driver sin rörelseutan hänsyn lill borgenärer och andra. Redan genom gällande lagstiftning harför övrigt näringsfriheten begränsats när detta varit påkallat av särskildaskäl. Utskottet vill också peka på alt det helt övervägande antaletremissinstanser tillstyrkt förslaget om näringsförbud. Meddet anförda godtar utskottet huvuddragen av den föreslagna lagstiftningen. Idet följande behandlar utskottet de punkter i förslaget som tagits upp imotionerna eller som eljest tilldragit sig utskottets uppmärksamhet. Automatisktförbud eller särskild prövning I propositionen föreslås att det utvidgadenäringsförbudet skall föregås av en prövning i varje särskilt fall och såledesinte inträda automatiskt. Förslaget kritiseras i motionen 1979/80: 1914, variförordas aU ett system med automatiskt förbud införs med möjlighet tilldispens. Motionärerna hänvisar till att den norska lagstiftningen på områdetinnehåller regler om ett automatiskt näringsförbud. Vidare framhålls att bättrepreventiva effekter uppnås om förbudet inträder automatiskt. Onekligenhar ett system med automatiskt förbud vissa fördelar, bl. a. genom att förbudetinträder och knyter an till det generella förbudet i 199a§ KL förden som försatts i konkurs att driva bokföringspliktig rörelse underkonkursen. Ätt låta ett utvidgat näringsförbud med lång giltighetstid inträdaautomatiskt är emellertid enligt utskottets mening LU 1979/80:31 16 enalltför långtgående åtgärd. Vad frågan nu gäller är hur man skall komma tillrätta med allvarliga fall av missbruk i samband med konkurs. Det kan då integärna komma i fråga att förhindra varje näringsidkare som har gått i konkursatt bedriva näring. Som departementschefen framhåller innebär detta i sin turatt ett system med automatiskt näringsförbud skulle behöva förses med ganskavidsträckta undantag eller dispensmöjligheter. Inte minst från administrativsynpunkt framstår det som olämpligt att införa en sådan ordning som skullekräva ett omfattande och tungrott prövningsförfarande. Motett system med automatiskt verkande näringsförbud talar också enligt utskottetsmening att det kan leda till negativa konsekvenser genom att lägga en hämsko påseriös näringsverksamhet. Ätt driva en rörelse innefattar ofta ett risktagandeoch är inte sällan förenat med ett betydande mått av osäkerhet beträffande detekonomiska utfallet. Om företagsamheten skall kunna fortleva måste man enligtutskottets mening acceptera att näringsidkare tar inte ringa risker och därförkanske går i konkurs. Viden bedömning av frågan om näringsförbudet bör inträda automatiskt eller efterbeslut av domstol bör enligt utskotlets mening vidare beaktas au ett system medprövning av näringsförbudet i varje särskilt fall är, rent allmänt sett, ägnatatt ge mera tyngd åt förbudet. Den i propositionen föreslagna ordningen harockså den fördelen att den på ett bättre sätt understryker med vilket allvarsamhället ser på otillbörliga förfaranden från konkursgäldenärers sida. Pågrund av det anförda tillstyrker utskottet förslaget i propositionen att detutvidgade näringsförbudet skall inträda endast efter prövning i varje särskiltfall. Ställningstagandet innebär att motionen 1914, yrkandet 2 delvis,avstyrks. Förutsättningarför förbud och förbudstidens längd Enligt propositionen skall det utvidgadenäringsförbudet kunna meddelas näringsidkare som förfarit grovt otillböriigtmol borgenärerna eller på annat sätt grovt åsidosatt vad som ålegat honom somnäringsidkare (199 b § första stycket). Näringsförbud skall vidare kunnameddelas den som upprepade gånger förekommit i konkurs om han inäringsverksamhet som föregått konkurserna har åsidosatt vad som ålegat honomsom näringsidkare och om näringsförbud är påkallat av särskilda skäl (199 b §tredje stycket). Imotionen 1979/80: 1914 framhålls att förutsättningarna för meddelande avnäringsförbud utformats alltför snävt. I likhet med några remissinstanseranser motionärerna att tillämpningsområdet för näringsförbudet kommer att bliså inskränkt att det endast i sällsynta fall kommer att meddelas förbud.Motionärerna yrkar att kraven på grovt förfarande eller grovt åsidosättandeslopas liksom att några särskilda skäl inte skall krävas för näringsförbud vidupprepade konkurser. LU 1979/80:31 17 Utskottet vill understryka att syftet med reformenär alt få till stånd effektiva ingripanden mot de allvarliga missbruk somförekommer i samband med konkurs. är det, som utskottet berört iföregående avsnitt, angeläget att reglerna om del utvidgade näringsförbudetutformas så att de inte lägger hämsko på seriös näringsverksamhet. Mot dennabakgrund framstår de i propositionen föreslagna rekvisilen för meddelande avförbud som väl avvägda, och utskottel kan inte dela motionärernas farhågor föratt näringsförbudet inte skall kunna användas när det är erforderligt. Vadsärskilt gälfer motionärernas invändningar mot rekvisitet "grovt"vifl utskottet erinra om all vid upprepade konkurser näringsförbud kanmeddelas även om de förfaranden som föregått konkurserna inte är grova, tagnavart för sig. Medhänvisning till det anförda tillstyrker utskottet propositionen och avstyrkerbifall till motionen 1914 i denna del (yrkandet 2 delvis). Isamma motion föreslås att näringsförbud skall kunna meddelas för avhögst tio i stället för - som föreslagits i propositionen - . Ilikhet med departementschefen anser utskottet alt det normalt inte torde varapåkallat att låta ett näringsförbud gälla längre lid än . Utskottettillstyrker därför förslaget i propositionen att ett förbud från början intebör kunna ges längre giltighetstid än . I anslutning härtill villutskottet erinra om att enligt propositionen giltighetstiden skall kunnaförlängas med ytterligare högst om förbudet överträds. Pågrund av det anförda avstyrks bifall till motionen 1914 även i denna del. I propositionen föreslås att frågor omnäringsförbud skall prövas av allmän domstol och att talan om näringsförbudskall föras av allmän åklagare i samtliga fall (199 d §). Imotionen 1979/80: 1913 yrkas att kronofogdemyndighet i stället för allmänåklagare skall föra talan om näringsförbud i fall då något brottsligtförfarande inte är aktuellt (yrkandet 1). Till stöd för yrkandet framhållermotionären att det ter sig stötande att polis och åklagare skall engageras iärenden om näringsförbud när gäldenären inle misstänks för något brott. Enligtmotionären är de skäl av främst processekonomisk natur som ligger till grundför proposilionen i denna del inle övertygande. Ilikhet med departementschefen anser utskottet att övervägande skäl talar föratt prövningen av frågor om näringsförbud bör anförtros de allmännadomstolarna. Utskottet tillstyrker därför propositionen i denna del. Vadhärefter gäller frågan om taleberättigad myndighet vill utskottet framhålla attfrågan om näringsförbud i många fall kommer att prövas i samband med enansvarstalan. I andra fall åter kan, även om åtal inte väcks, gäldenärensförehavanden före konkursen ha blivit belysta vid en LU 1979/80:31 18 förundersökning.Som departementschefen framhåller talar processekonomiska skäl för attåklagaren åtminstone i dessa fall skall få föra lalan inför domstol. Situationenär emellertid i viss mån annorlunda i de relativt fåtaliga fall där någotbrottsligt förfarande inle är aktuellt. Som motionären framhåller kan det isådana fall finnas skäl för att talan bör föras av kronofogdemyndighet. Mot ensådan ordning talar emellertid intresset av att förfarandet är så enhetligt sommöjligt. Vis.sa praktiska svårigheter kan också tänkas uppstå om ömsom åklagareömsom kronofogdemyndighet skulle föra talan. Ett exempel härpå är om det underkronofogdes utredning angående näringsförbud yppas misstanke om brott. Ärendetskulle då få överföras till allmän åklagare. En annan invändning som kananföras mot motionsförslaget är att kronofogdepersonalen som regel inle harsamma allmänna processvana som åklagarna. Sammanfattningsvisanser utskottet att övervägande skäl talar för att åklagare för talan även idet fall som avses med motionen. Det bör också framhållas att, som påpekas ipropositionen, det inte saknas exempel på fall där åklagaren anförtrottsuppgiften att föra det allmännas talan utan att det är fråga omansvarstalan. Utskottet tillstyrker således propositionen i denna del ochavstyrkei" bifall till yrkandet i motionen 1913. Som inledningsvis berörts avser det utvidgadenäringsförbudet inte bara rätten att starta en ny verksamhet eller att åta signya uppdrag att som styrelseledamot eller på annat sätt företräda aktiebolag,handelsbolag, ekonomisk förening eller sådan ideell förening eller stiftelsesom driver bokföringspliktig näringsverksamhet. Förbudet innebär också att pågåendenäringsverksamhet och uppdrag som en person redan har, när förbudet meddelas,skall avvecklas. Uppgifterom styrelseuppdrag och liknande i en viss juridisk person finns antecknade ihandels-, förenings- och aktiebolagsregistren. I handelsregister, som förs hoslänsstyrelsen, registreras enskilda näringsidkare och handelsbolag samt ideellaföreningar och stiftelser som idkar näring. I föreningsregister, som också förshos , registreras ekonomiska föreningar. Aktiebolag slutligenregistreras centralt för hela landet i aktiebolagsregistret, som förs hospatent- och registreringsverket. Deberörda registren utgår från den firma under vilken personen, fysisk ellerjuridisk, har registrerats eller - såvitt angår juridiska personer medorganisationsnummer - från detta nummer. Registren är uppbyggda efter kort-eller lösbladssystem och förs manuellt. överförs dock f.n. på data. Enföljd av den nuvarande uppläggningen av handels-, förenings- ochaktiebolagsregistren är att det inte är praktiskt möjligt att genom registrenfå fram uppgifter om i vilka företag en viss person har uppdrag. LU 1979/80:31 19 andraföretagsformer än aktiebolag och ekonomiska föreningar gäller vidare attregistrering kan ha skett på mera än ett håll. Ettregister som däremot i viss utsträckning ger möjlighet att efterforska enpersons olika styrelseuppdrag m. m. är det på data grundade referensregistersom förs hos för beskattningen. Registret innehåller uppgifterom bl. a. vissa fåmansföretag som till övervägande del ägs direkt ellerindirekt av en eller ett fåtal personer. Ipropositionen läggs fram vissa förslag till åtgärder som skall skapaförutsättningar för kontroll av att näringsförbud efterlevs. Sålunda föreslåsatt en central registrering av meddelade näringsförbud och interimistiskaförbud skall ske hos (199 i §). Till grund för registreringenskall ligga underrättelser från domstolarna. I de fall del är känt att denperson som ett näringsförbud avser förekommer i handels-, förenings- elleraktiebolagsregistret skall registret underrättas om förbudet. Föratt en person med näringsförbud inte skall bli införd i de angivna registrenförordas att två olika vägar prövas. Den ena är att till en ansökan omregistrering alltid skall fogas ett bevis från om att densökande inte är underkastad näringsförbud. Det andra alternativet är attriksskatteverket kontinuerligt skall hålla patentverket och länsstyrelseninformerade om näringsförbudsregistrets noteringar. I propositionen tas inteställning till vilken lösning som slutligen bör väljas. Närdet gäller kontrollen av näringsförbudets efterlevnad föreslås atttillsynsmyndigheten i konkursen, dvs. kronofogdemyndighet, skall särskiltövervaka att den som har meddelats näringsförbud avvecklar sin verksamhet. Detframhålls att myndigheten därvid bl. a. bör kontrollera huruvida vederbörandevidtar åtgärder för att bli avförd från aktiebolagsregistret. Någon generellskyldighet att övervaka efterlevnaden av näringsförbud föreslås dock inte åvilaannan myndighet än polis- och åklagarmyndigheterna. Imotionen 1979/80: 1913 framhålls att det inte torde vara möjligt att övervakahuruvida den som ålagts näringsförbud verkligen avvecklar samtliga sina uppdragom inte de olika registren är upplagda så att man kan söka vederbörandesengagemang i olika företag. Motionären vill därför understryka betydelsen avatt registren utformas på ett sätt som medger att man kan få fram uppgifter omi vilka bolag och föreningar en person har uppdrag. I motionen yrkas (yrkandet2) att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförtsangående vikten av att kunna fastställa personers engagemang i skilda företag. Utskottetvill, i likhet med departementschefen, framhålla att den nu aktuella reformenkan antas framför allt få en förebyggande och avhållande effekt. Denne effekttorde emellertid kunna uppnås endast om särskilda åtgärder vidtas som gerförutsättningar för en kontroll av att näringsförbud efterlevs. De förslag somi detta syfte framläggs i proposilionen föranleder i och för sig ingaerinringar från utskottets sida. LU 1979/80:31 20 När det gäller kontrollaspeklerna finns det enligtutskottets mening särskild anledning alt uppmärksamma de fall då ennäringsidkare till följd av förbudet skall avveckla verksamhet som pågår närförbudet meddelas. Som departementschefen framhåller skulle det i sådana fallframstå som stötande om det inte sker en effektiv tillsyn av att avvecklingenverkligen äger rum. För att tillsynsmyndigheten skall kunna fullgöra sinuppgift att övervaka avvecklingen på ett tillfredsställande sätt torde det, sommotionären framhåller, vara nödvändigt att myndigheten kan få uppgifter om ivilka bolag och föreningar som den som avses med näringsförbudet är engagerad.Särskilt angeläget synes vara att vederbörandes uppdrag i olika aktiebolag kankartläggas, eftersom missbruk av konkursinstitutet synes vara vanligast vidjust denna företagsform. Som framgår av redogörelsen ovan är emellertid denuvarande möjligheterna att få fram uppgifter om en persons engagemang i olikajuridiska personer ytterst begränsade. Fråganom införande av en systematisk förteckning hos patentverket över personer somhar uppdrag i aktiebolag har tidigare aktualiserats i olika sammanhang. Sålundahar brottsförebyggande rådet i promemorian (PM 1979: 5) Aktiebolagslagen -förstärkt skydd för det bundna kapitalet m. m. tagit upp frågan om ensystematisk förteckning över styrelseledamöter i aktiebolag. I promemorianframhålls att en allvarlig olägenhet är att aktiebolagsregistret inte annat änundantagsvis ger någon möjlighet att söka på person. Vidare understryks att detfrån brottsförebyggande synpunkt är angeläget att registret förs över påmaskinläsbart medium för att möjliggöra slagningar på bl. a. fysiska personersnamn. Promemorian har överiämnats till regeringen och därefterremissbehandlats. Ett flertal remissinstanser har därvid instämt isynpunkterna i promemorian. Liknande uppfattningar har också förts fram vidremissbehandlingen av konkurslags-kommitténs betänkande. Regeringenhar förelagt en proposition med förslag till nylagstiftning av handelsbola.g m. m. 1979/80: 143). Till grund förförslaget ligger bl. a. den ovan nämnda promemorian. I propositionen framläggsinte något försfag tiff ändring av aktiebofagsregistrets nuvarande uppbyggnad. Äveni har spörsmålet om aktiebolagsregistrets utformning tidigareaktualiserats genom en motion /. Motionen behandladesav lagutskottet i samband med reformen av konkursförfarandet (LU 1978/79:19).I sitt av godkända betänkande avstyrkte utskottet bifall tillmotionsyrkandet med hänvisning till att frågan aktualiserats hos regeringengenom brottsförebyggande rådets promemoria. Motbakgrund av vad ovan anförts angående behovet av en effektiv kontrollbeträffande efterlevnaden av näringsförbud vill utskottet - då frågan nu återaktualiseras - i likhet med departementschefen understryka vikten av att manvid den pågående uppbyggnaden av ett databaserat aktiebolagsregister beaktar desärskilda önskemål som kan föranledas av LU1979/80:31 21 bestämmelserna om näringsförbud. Enligt utskottets meningär det härvid särskilt angeläget att registret inrättas så att man kan få framuppgifter om i vilka aktiebolag en person är styrelseledamot eller har andrauppdrag. Beträffande handels- och föreningsregistren torde någonmotsvarande omläggning f. n. inte vara praktiskt möjlig. Om det emellertid iframtiden skulle bli aktuellt att föra över även dessa register på data är detenligt utskottets mening angeläget att även de inrättas så att besked kanerhållas om en persons engagemang i olika juridiska personer. Vad utskottet sålunda anfört med anledning av motionen1979/80: 1913 yrkandet 2 bör ges regeringen till känna. Utöver vad ovan anförts föranlederpropositionen inte några andra uttalanden eller erinringar från utskottetssida än att utskottet förordar att i 199 h § förslaget till ändring ikonkurslagen görs en smärre justering. 1. beträffande automatiskt förbudm. m. att avslår motio nen 1979/80:1914, yrkandet 2, 2. beträffandeförfarandet att avslår motionen 1979/ 80:1913, yrkandet 1, 3. beträffandekontrollfrågor att med anledning av motionen 1979/80: 1913, yrkandet2, som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört angående uppläggningenav aktiebolagsregistret m. m., 4. att riksdagenantar det i proposifionen 1979/80: 83 framlagda förslaget till lag om ändring ikonkurslagen (1921:225) med den ändringen att 199 h § erhåller följande somutskottets förslag betecknade lydelse: Regeringens förslag Utskottets förslag 199 h § Om rätten meddelar ett tillfälligt Omrätten meddelar ett tillfälligt näringsförbud, skall den, om inte näringsförbud,skall den, om inte talan enligt 199 d § redan har talanenligt 199 d § redan har väckts, utsätta den tid inom vilken väckts,utsätta den tid inom vilken sådan talan skall väckas. Denna får sådantalan skall väckas. Tiden får inte bestämmas längre än vad som intebestämmas längre än vad som är oundgängligen behövligt. Är den äroundgängligen behövligt. Är den utsatta tiden inte tillräcklig, får rät- utsattatiden inte tillräcklig, får rät ten på framställning som åklagaren tenpå framställning som åklagaren har gjort före tidens utgång medge hargjort före tidens utgång medge förlängning av tiden. förlängning av tiden. Om talan enligt 199 d § inte harväckts inom den föreskrivna tiden och det inte heller har kommit in enframställning om föriängning av tiden, skall LU 1979/80:31 22 beslutetom tillfälligt näringsförbud hävas. Detsamma gäller om talanåterkallas eller lämnas utan bifall eller om annars skäl för det tillfälliganäringsförbudet inte längre föreligger. Om talan bifalls skall rätten pröva omdet tillfälliga näringsförbudet fortfarande skall bestå. Rättenfår i samband med domen självmant förordna om tillfälligt näringsförbud. Närvarande:Lennart (), (), (). (),(), i (s), (), (), (), (), (),(), () och ().