bet · G301UU13 · 1979-12-31 00:00:00 — Det var därför en viktig förhandlingsmålsättning förSverige och flera andra i-länder att nå en uppgörelse, vilken kunde erhålla såvid anslutning som möjligt. Överenskommelsen behandlar såväl automatisk somicke-automatisk importlicensiering. Automatisk importlicensiering definierassom importlicensiering där ansökan beviljas utan begränsning medan övrigatyper av licensieringssystem faller under kategorin icke-automatisklicensiering. Icke-automatisk licensiering används för att administrerakvoter och andra importrestriktioner. Systemet får inte ha någon hindrandeeffekt på importen utöver den som orsakas av restriktionerna i fråga. Överenskommelsen om handel inom den civilaflygindustrisektorn Överenskommelsen omfattar i huvudsakcivila flygplan, flygplansdelar och reparationer av flygplan. Fr.o.m. den 1januari 1980 skall tullfrihet medges för vissa flygindustriprodukter.Tullfriheten binds i och kommer därmed samtliga avtalsslutandeparter till del. Tullfrihetens omfattning framgår av en bilaga tillöverenskommelsen. Den läcker ett stort antal produkter från färdiga flygplantill motorer, instrument, komponenter och andra delar till flygplan.Överenskommelsen medför också att tullar för reparationer utomlands, vilka bl.a. tagits ut av , avskaffas. Föredraganden framhåller att denna överenskommelse börtillmätas betydelse mot bakgrund av det intresse den civilaflygindustrisektorn har för . Överenskommelsen anses även intressantfrån handelspolitisk synpunkt, då den är den första sektoröverenskommelsen isitt slag inom . UU 1979/80:13 11 När riktlinjema för de multilateralahandelsförhandlingarna fastställdes i Tokiodeklarationen, enades man bl. a. omatt "i ljuset av förhandlingamas framåtskridande även beakta önskvärdaförbättringar i det internationella system som reglerar världshandeln".Man var allmänt överens om att såsom det hade tillämpats ochutvecklats var i behov av en översyn och att anpassningarborde övervägas för att bättre möta framtida behov. Särskilt hävdade u-ländernaatt regelsystem inte i tillräcklig utsträckning var anpassat till derassärskilda handels- och utvecklingsbehov. Ensärskild förhandlingsgrupp upprättades, den s. k. frameworkgrup-pen, som fick iuppgift att förhandla om förbättringar i reglerna för den internationellahandeln, särskilt i vad avsåg handeln mellan i- och . Resultatetpå detta område skiljer sig från övriga överenskommelser i förhandlingama såtill vida att de överenskomna texterna inte utgör fristående mulfilateralaavtal, avsedda att undertecknas och sättas i kraft av de parter som deltagit iförhandlingarna. Texterna utgör i stället förslag från i förhandlingamadeltagande länder till ändringar i eller kompletteringar av GATT-avtalet.Huruvida och i vilken form de skall inkorporeras i regelsystem äremellertid avgöranden som det ankommer på avtalsslutande parter attträffa. Tillde för framtiden mest intressanta resultaten i denna del av förhandlingarnahör tillkomsten av en särbehandlingsklausul och tillämpningen avreciprocitetsprincipen på . Engrundläggande princip i regelsystem för världshandeln utgörs av regelnom mest-gynnad-nationsbehandling, dvs. att förmåner som utsträcks till enhandelspartner automatiskt skall utsträckas till samtliga andra GATT-länder.Att särbehandla i handelspolitiken står därför formellt i konfliktmed . När det allmänna tullpre-ferenssystemet för u-landsprodukter(GSP) infördes genom beslut i löstes detta genom att parter beviljade systemet ett särskilt tidsbegränsat undantagfrån bestämmelser. U-ländernahar länge eftersträvat att särbehandling av dem skulle ges en mer permanentJuridisk grundval i . I förhandlingarna lade framförslag till en särbehandlingsklausul, en s. k. enabling , avsedd attinkorporeras i och därmed göra särbehandling uttryckligenförenlig med avtalet. I-länderna ställde sig i allmänhet positiva till ensådan klausul men insisterade på att erkännande i så fall skulle gesi en klausul åt det faktum att olika befinner sig på olikautvecklingsnivå och att särbehandling endast bör ges så länge den kan ansesmotiverad av u-landets utvecklingsbehov. Enighetkunde slutligen nås om en särbehandlingsklausul vars till-lämpning harbegränsats till följande åtgärder: UU 1979/80:13 12 a) tullpreferenser som i-länder beviljar inomramen för GSP; b) särskild och mer förmånlig behandling när detgäller bestämmelser i rörande de icke-tariffära åtgärder som regleras avöverenskommelser vilka multilateralt har framförhandlats inom ramen för ; c) regionala eller globala arrangemang mellan u-länderpå tullområdet och, i enlighet med kriterier och villkor som kan föreskrivas avGATT:s avtalsslutande parter, även på det icke-tariffära området; d) särskildbehandling av de minst utvecklade bland i sam band med varje allmän eller specifik åtgärd till förmåt\ för . Enligtklausulen skall särbehandlingen kunna anpassas till förändringar i u-ländemas behov.Härmed öppnas möjlighet till en differentierad behandling av u-länderalltefter utvecklingsnivå. Procedurer för konsultationer om de nya reglernastillämpning fastställs också i klausulen. andra del av klausulen behandlas reciprocitetsprincipens till-lämpning påu-länderna, dvs. deras möjlighet att i handelsförhandlingar lämnamotprestationer till erbjudna medgivanden. Där preciseras tillämpligabestämmelser i rörande reciprocitet och sägs bl. a. att u-ländernamed stigande utvecklingsnivå förväntas kunna lämna successivt allt störrebidrag i form av egna medgivanden samt i ökad utsträckning delta i av rättigheter och förpliktelser. Det allmänna tullpreferenssystemet (GSP), som försvensk del trädde i kraft , innebär tullfrihet vid importfrån av flertalet industriella hel- och halvfabrikat samt vissalivsmedels- och Jordbruksvaror. Tullfrihet enligt GSP lämnas ensidigt av varjeenskilt i-land till skillnad från de tullmedgivanden som efter förhandlingarinom lämnas på mest-gynnad-nationsbasis. Liksom i andra preferensgivandei-länder har undantag gjorts för varor som är särskilt utsatta för lågpriskonkurrens,t. ex. kläder, handskar och skor. De svenska preferenserna avser i stort settalla självständiga utomeuropeiska samt , och Turkiet.Preferensberälligade är vidare vissa icke självständiga utomeuropeiska områden,bl. a. och . Dessutom medges i särskild ordning tullpreferenserför och . Ipropositionen föreslås, som inledningsvis nämnts, att GSP fr. o. m. den 1Januari 1980 generellt utvidgas med ytterligare två varor, nämligen anth-uriumoch vattenmeloner. Härför behövs godkännande. FolkrepublikenKina har gjort en framställning om att få åtnjuta tullpreferenser vid importtill . F.n.ger , , och tullpreferenser tillFolkrepubliken . EG har beslutat att inkludera i sittpreferenssystem fr. o. m. . FolkrepublikenKina uppvisar i ekonomiskt avseende stora likheter med de länder som för svenskdel f. n. kommer i fråga beträffande tullprefe- UU1979/80:13 13 Med hänsyn härtill föreslås ipropositionen att får tullpreferenser i . Deundantag från preferensbehandling i allmänhet som tillämpas i fräga omRumänien och föreslås gälla även gentemot . Preferenserna utformas så att , i likhet med vadsom gäller i övrigt i vårt GSP-system, har rätt att vid behov vidta åtgärderför att hindra eller motverka marknadsstörning. Förteckning över preferensberättigade varor på Jordbruketsområde resp. över industrivaror som bör undantas från preferensbehandling vidimport från har fogats till propositionen som bilaga 6 och7. I den mån konkurrensförhållandena ger anledning härtill anser föredragandenatt regeringen, i likhet med vad som gäller i fråga om redanpreferensberättigade länder, bör ha rätt att slopa undantag i bilaga 7. Av proposition 1974:176 framgår också att regeringensbemyndigande att medge och tullpreferenser gäller med vissabegränsningar beträffande vamomrädet. Frågan om utökning av antalet preferensberättigadevaror på Jordbrukets område för dessa länder underställs därför riksdagen.Förteckning över dessa varor har fogats till propositionen som bilaga 8. Preferensbehandlingen av liksomutökningen av antalet preferensberättigade varor för och Bulgarienföreslås gälla från . I Tokiodeklarationen ägnadessärskild uppmärksamhet åt u-ländemas situation. Där erkändes behovet avsärskilda åtgärder i förhandlingarna för att bistå i derasansträngningar att öka sina exportintäkter och främja sin ekonomiska utvecklingliksom vikten av att behålla och förbättra det allmänna preferenssystemet. Vidareerkändes vikten av att på de områden av förhandlingarna där det var möjligt ochlämpligt ge särskild och mer förmånlig behandling. Slutligenerkändes de minst utvecklade särskilda problem och betonadesvikten av att dessa länder skulle erhålla särskild behandling inom ramen för deallmänna eller speciella åtgärder som vidtogs till förmån för iförhandlingarna. Förhandlingarna kom också att mer än i tidigareförhandlingsomgångar behandla problem. själva kom iförhandlingamas slutfas att utöva ett inte obetydligt inflytande överutformningen av förhandlingsresultatet på flertalet områden. Ovan har redanbl. a. berörts särbehandlingsklausulen och reciprocitetsprincipen. Föredragandedepartementschefen uttalar i detta sammahang följande: Även om slutresultatet avförhandlingarna inte kan sägas ha helt tillgodosett önskemål,torde dessa länder ha fördelar att vinna av de väsentliga tullsänkningar somförhandlingarna kommer att leda till och av den förstärkta multilateraladisciplin på handelns område som bör bli Kartong: S. 20, rad 15 Tillkommer:anfar förslagen till rad 23 Utgår: antar förslagen till UU1979/80:13 14 resultatet av de nya överenskommelserna. Härutöver haru-länderna, i överensstämmelse med Tokiodeklarationens målsättningar, på deområden i förhandlingarna där det har befunnits möjligt och lämpligt erhållitsärskild och mer förmånlig behandling. Slutligen har genom arbetet iframeworkgruppen förändringar överenskommits i i avsikt attunderlätta och ge ökad säkerhet åt förmånsbehandling av . När det gäller vissa icke-tariffära frågor har u-ländernasförväntningar inte helt infriats. Särskilt kan nämnas önskemålet att avskaffaeller begränsa möjligheterna att använda kvantitativa restriktioner. På tullområdet har i-länderna gjort omfattande medgivandenför tropiska produkter. och 1977 genomfördes här en långrad tullsänkningar som svar på önskemål framställda av . Tullförhandlingarnapå övriga områden har lett till tullsänkningar på i-landsmarknaderna förexporten från på i genomsnitt , vilket är något mindre änmotsvarande sänkningar för handeln mellan i-länderna ().Skillnaden har i första hand uppkommit genom att de varor som helt eller delvisundantagits från den av i-länderna allmänt tillämpade lullformeln har haft enrelativt större betydelse för u-ländemas export (exempelvis textil- ochlädervaror samt skor). I Kennedyronden under 1960-taletföreträddes de nordiska länderna av en gemensam förhandlingsdelegation ledd aven gemensam chefsförhandlare. Framför allt mot bakgrund av de multilateralahandelsförhandlingarnas mycket breda ämnesomfattning skulle en sådanorganisationsform ha krävt en betydligt större delegation än underKennedyronden. Det visade sig därför mer ändamålsenligt att bygga uppförhandlingsorganisationen kring de nordiska ländernas (, , Norgeoch ) permanenta delegationer i . samordnar som bekantsin handelspolitik med övriga . Man genomförde en arbetsfördelningdär samordningsansvar och talesmannaskap delades upp mellan , ochSverige. Härigenom skapades resurser för ett intensivt deltagande i alltförhandlingsarbete, medan flera andra mindre länder tvingades till en hårdareprioritering av sina insatser. företrädde de nordiska länderna påområdena tullar, sektorförhandlingar, tekniska handelshinder och statligupphandling. Föredraganden anser att de nordiska länderna genom sittgoda samarbete har kunnat lämna förslag och kompromisslösningar på ett sättsom har givit större inflytande över förhandlingsresultaten än som hade varitmöjligt om de nordiska länderna uppträtt var för sig. Föredragande departementschefensammanfattar sin syn på förhandlingsresultatet på följande sätt: De förhandlingar som haravslutats har varit de mest omfattande i historia.Tullförhandlingarna har i jämförelse med tidi- UU 1979/80:13 15 gareförhandltngsomgångar relativt sett mindre betydelse för men medför ändåavsevärda tullsänkningar på de för svensk export viktiga marknaderna utanfördet västeuropeiska frihandelsområdet. Av störte betydelse blir enligtmin mening de olika multilaterala överenskommelserna vid sidan avtullprotokollet. I och med dessa regleras olika former av icke-tariffäraåtgärder som kan ha inverkan på handeln. I vissa fall, exempelvis i fråga omsubventioner, rör det sig om tolkningar av gällande GATT-bestämmelser. I andrafall regleras vissa handelshinder i GATT-sammanhang. Så ärfallet beträffande tekniska handelshinder och statlig upphandling. För ettexportberoende land som är det av stor betydelse att steg på detta sätttas mot ett fastare regelsystem till försvar för en fortsatt fnhandel. Denya icke-tariffära överenskommelserna har många gemensamma element. De kansägas innebära att de deltagande länderna på en rad områden binder sig till enökad internationell disciplin och mer omfattande multilateral kontroll avnationella åtgärder som kan påverka handeln. En följd blir att härmedtillförs ett väsentligt utökat förhandlingsmaskineri för bevakning avvärldshandeln. Genom denna utvidgade roll för är det min förhoppning attden dämpande och kontrollerande effekt som de multilateralahandelsförhandlingama onekligen har haft på de senaste årens protektionistiskatendenser skall bestå även . Om således min uppfattning är attförhandlingsresultatet utgör en betydande framgång på den internationellahandelspolitikens område hindrar detta inte att förhandlingarna har lämnatflera frågor olösta som måste angripas på nytt. Dit hör framför allt deresultatlösa förhandlingarna om en tolkning och utvidgning av reglerna förskyddsåtgärder vid marknadsstörning i artikel XIX. Det är avstörsta vikt, i synnerhet för länder som där den egna marknaden ärliten och exportberoendet stort, alt klara regler läggs fast på detta område.Annars finns risken att de handelspolitiska stormakterna tillskansar sigövertag inte minst genom att, som redan sker i flera fall, låta reglera delarav sitt handelsutbyte med andra länder eller sinsemellan genom olika former avs. k. frivilliga export-begränsingar eller andra marknadsreglerandearrangemang. Ävenom har riktat kritik mot förhandlingsresultatet, inte minst vidUNCTAD-konferensen i , måste ändå konstateras att dessaförhandlingar mer än någon tidigare förhandlingsomgång i har ägnatuppmärksamhet åt u-ländemas särskilda handelsproblem. Det är min övertygelseatt dessa länder har stora fördelar att vinna av de överenskomnatullsänkningarna liksom av den förstärkta multilaterala disciplin på handelnsområde som bör bli resultatet av de nya överenskommelserna. Dessutom haru-länderna, i överensstämmelse med Tokiodeklarationens målsättningar, på deområden i förhandlingarna där det befunnits möjligt och lämpligt erhållitsärskild och mer förmånlig behandling. Utskottet har inhämtat yttrande frånfinansutskottet, skatteutskottet och näringsutskottet över propositionen1979/80: 24. Yttrandena bifogas detta betänkande som bilagor 1, 2 och 3. UU1979/80:13 16 Utrikeshandeln är av centralbetydelse för möjligheter att framgångsrikt driva en politik somsyftar till full sysselsättning och ekonomisk tillväxt. har därför aktivt deltagit iinternationellt ekonomiskt samarbete i syfte att avveckla tullar och andrahandelshinder. Målet för vår handelspolitik är en frihandel som omfattar allaländer. har i det syftet konsekvent i , under de mångaförhandlingar som har förts inom organisationens ram, verkat för en expansionoch fortgående frigörelse av världshandeln. Det torde råda enighet om att desträvanden att sänka eller avveckla tullar och att eliminera och begränsa andrahandelshinder som kommit till uttryck i en radGATT-förhandlingar, senast med Kennedyronden , och som fortsatti och med de nu avslutade multilaterala handelsförhandlingarna, i hög gradbidragit till en liberalisering av världshandeln. De överenskommelser som nuträffats kan därför hälsas med tillfredsställelse för svenskt vidkommande. Enligt propositionen kommer de viktigare industriländernaden , då sluttullarna senast kommer att sättas i kraft omtullöverenskommelsen genomförs som planerat, att ha sänkt sina tullar påindustrivaror med i genomsnitt . För är motsvarande siffra 28%.Finansutskottet och skatteutskottet konstaterar i sina yttranden alttullsänkningarna, med tanke på 'ges låga tullskydd med tullfrihet för enmycket stor del av importen, inte bör vålla några svårare omställningsproblemför svensk industri. Till yttermera visso är, fortsätter finansutskottet, försvensk del vissa känsliga varor undantagna från tullsänkningen eller endast iringa mån berörda. Det gäller bl. a. tekoprodukter och skor liksom järn ochstål. För svensk exportindustri bör de nu utlovade tullsänkningarna vid importtill i första hand , och innebära vidgade möjligheter tilleffektiv konkurtens. Till bilden hör att de önskemål man från svensk sida haftom tullsänkningar i kunnat uppnås genom det frihandelsavtal som slutitsmellan och (jfr prop. 1979/80:26, UU 1979/80:9).Finansutskottet och skatteutskottet tillstyrker sålunda genomförandel av detullsänkningar som föreslås i propositionen. tillstyrker försin del det föreslagna genomförandet av tullöverenskommelsen. Under utskottsbehandlingen av prop. 1979/80:24 harönskemål framförts från att ikraftträdandebestämmelsernabeträffande de två lagarna med tulltaxeändringar (s. 172 och 182 i prop.1979/80:24) ändras från "" till "1 februari1980". Även införandet av preferensbehandlingen för utökningen beträffande och samt utvidgningen med tvåvaror i det generella svenska GSP-systemet bör ske medtulltaxeändringarna . Som skäl för denna senareläggning meden månad av ikraftträdandet för tulltaxeändringarna har åberopats dentidsutdräkt som är förbunden med tryckning, bindning och leverans av denstatistiska UU1979/80:13 17 varuförteckning som är knuten till tulltaxan, den s. k. arbetstaxan.Det har särskilt framhållits att några handelspolitiska problem inte blirföljden av ett uppskov. Genom att i propositionen fömtsätts att den förstatullsänkningen sker med två åttondelar av tullmedgivandena uppfyller Sverigeändå förpliktelserna enligt tullprotokollet. Då ett senareläggande inte strider mottullöverenskommelsen och främst dikteras av praktiska hänsyn för att undvikaproblem för det svenska näringslivet, anser sig skatteutskottet böra förorda ensådan ändring av ikraftträdandet. instämmer i denna bedömning. finner att de skäl som i propositionenanförs för en inledande tullsänkning med två åttondelar är väl underbyggda ochtillstyrker, med instämmande av finansutskottet och skatteutskottet, att densvenska lullavvecklingen inleds på detta sätt anser att dennatullsänkning inte bör skapa några problem för det svenska näringslivet.Åtgärden kan däremot, enligt skatteutskottet, vara av stor betydelse som ettuttryck för viljan att fullfölja de handelspolitiska ambitioner sommanifesterats genom förhandlingarna. Genomförandet av den återstående delen avtullsänkningsprogrammet skall efter utvärdering bli föremål för förnyatställningstagande av . konstaterar att reglerna i dén nya s. k.subveniionsko-den måste beaktas när svenska stödåtgärder utformas.Finansutskottet erinrar också om departementschefens bedömning atthandlingsfriheten kvarstår oförändrad när del gäller att använda internastödåtgärder för väsentliga sociala och ekonomisk-politiska mål. tillstyrker, liksom finansutskottet,godkännande av överenskommelsen. finner, i enlighet med vad som anförs iproposirionen, att den nya s. k. antidumpingkoden innebär vissa uppmjukningar iförhållande till den nu gällande. Det anses inte uteslutet att ändringarna kanleda till att svensk industri kommer att mötas av ett ökat antalantidumpingåtgärder på sina exportmarknader. De förbättringar som skett i frågaom tillämpningen av koden överväger emellertid, anser finansutskottet i likhetmed föredraganden, så att överenskommelsen som helhet får anses varatillfredsställande för . Utrikesutskottettillstyrker godkännande av överenskommelsen. Beträffande överenskommelsen om statlig upphandling anförfinansutskottet i sitt yttrande följande: Den kungörelse som gäller försvenska statsmyndigheters upphandling innebär att myndigheterna skall iakttaaffärsmässighet och behandla anbud och anbudsgivare objektivt. Det innebär bl.a. att dessa myndigheter inte får diskriminera mot utländska anbudsgivare. mån avsteg från affärsmässigheten i visst fall bedöms önskvärt, t. ex. föratt kunna behålla viss industriell kapacitet inom landet, måste dessa beslutfattas av regeringen och inte av myndigheten i fråga. har inom ramen för EFTA åtagit sig att intediskriminera gentemot övriga vid statlig upphandling. UU 1979/80:13 18 Att överenskommelsen nu träffats inom omstatlig upphandling får allmänt sett anses gynnsamt för svensk del. hargenom offentlighetsprincipen redan tidigare medgelt även utländska företagfull insyn i anbudsförfarandet vid statlig upphandling medan det för svenskaexportörer ofta förelegat betydande svårigheter att följa motsvarandeuppharid-lingsärenden i andra länder. Här bör överenskommelsen och det tilldenna knutna rapportsystemet medföra en gynnsammare situation för svenskindustris möjligheter att konkurrera. Överenskommelsenfår - i vart fall tills vidare - emellertid begränsad verkan. Storaupphandlingsområden har undantagits, bl. a. telemateriel och stora delar avkommunikationssektorn. Vidare omfattas inte tjänster och entreprenader. Enbeloppsgräns om 150000 SDR (f n. ca .) Somunderstryks i propositionen har i likhet med övriga nordiska länderoch förbehållit sig rätten att för enskilda upphandlingar avvika frånprincipen om nationell behandling när väsentliga ekonomiskpolitiskamålsättningar påverkas. I dessa fall skall även i fortsättningen beslutenfattas på regeringsnivå. Även i övrigt synes överenskommelsen för svensk delinnebära att använda principer vid statlig upphandling kan tillämpas.I fråga om formerna kommer dock vissa ändringar att behöva ske till följd avöverenskommelsen. Utskottet tillstyrker attSverige ansluter.sig till överenskommelsen. konstaterar, i likhet medfinansutskottet, att ett förbehåll gjorts av bl. a. i fråga omväsentliga ekonomisk-politiska målsättningar. Beslut i upphandlingsärenden därsådana vidare bedömningar kan ifrågakomma skall fattas på regeringsnivå.Vidare noteras att upphandlingar som är oundgängligen nödvändiga för den nationellasäkerheten eller för nationella försvarssyften har undantagits. I den svenskaförteckningen över de varor för vilka överenskommelsen gäller återfinns intetextilvaror eller skodon. Utrikesutskottettillstyrker godkännande av överenskommelsen. Ilikhet med finansutskottet, skatteutskottet och näringsutskottet tillstyrkerutrikesutskottet att godkänner även de övriga överenskommelser pådet icke-tariffära området och Jordbmksområdet som förelagts ipropositionen 1979/80: 24 samt de föreslagna åtgärdema i fråga ompreferensbehandling. Utskottenansluter sig i allt väsentligt till den positiva bedömning avförhandlingsresultatet för svensk del som redovisas i propositionen. Tullförhandlingarnamedför, som föredraganden påpekar, avsevärda tullsänkningar på de marknaderutanför det västeuropeiska frihandelsområdet som är viktiga för svensk export.På sikt kommer dock de nya icke-tariffära överenskommelserna att vara av störrebetydelse. De kan sägas innebära att de deltagande länderna på en rad områdenbinder sig till en ökad internationell disciplin och mer omfattandemultilateral kontroll av nationella ågärder som kan påverka handeln. anför isitt yttrande sammanfattningsvis följande: UU1979/80:13 19 Utskottet vill särskilt understrykade slutsatser som regeringen drar rörande innebörden för svenskt vidkommande avde här aktuella överenskommelserna.