yttr · G205JuU1 · 1978-12-31 00:00:00 — JuU1978/79:1 y 1978/79:1 y överden med anledning av propositionen 1978/79:196 med förslag till lag om förbudmot investeringar i och väckta motionen 1978/79:2679 I propositionen 1978/79:196 har regeringen() efter hörande av lagrådet förslagit att antaett i propositionen framlagt förslag till lag om förbud mot investeringar iSydafrika och . Medanledning av propositionen har väckts bl. a. motionen 1978/79:2679 av JoakimOllen (m) och (). Ärendethar hänvisats till utrikesutskottet. har genom beslut den 8 maj1979 hemställt att justitieutskotlet avger yttrande övermotionen i de delar som berör justitieutskottets beredningsområde. Syftet med den förslagna lagen är att - såsom ettled i försöken att påverka den sydafrikanska rasålskillnadspolitiken ochsamhällsordningen - genom investeringskonlroll hindra en svensk nyetablering avförelag i och eller en expansion av redan etablerade svenskaföretag där. Lageninnehåller i / § bestämmelser om eti principiellt invesieringsförbud. Förbudetriktar sig enbart till svenska juridiska personer. I paragrafen föreskrivsförbud att mot vederiag förvärva rörelse eller del av rörelse som drivs iSydafrika eller . Förvärvsförbudet gäller också aktie eller andel isydafrikanskt eller namibiskt företag eller obligation eller annan för denallmänna omsättningen avsedd skuldförbindelse som utfärdats av sådant företag.Svensk juridisk person får enligt lagrummet inte heller ge sådant företag tillskottav pengar eller annan egendom som är avsedd att användas i dess verksamhet ochinte heller penninglån eller annan kredit med en löptid över ivå år. Svenskjuridisk person förbjuds också att ställa säkerhet för sydafrikanskt ellernamibiskt förelags skulder med en löplid . Enligtparagrafen far svensk juridisk person vidare inte genom handling ellerunderlåtenhet bidra till att dess dotterföretag eller dotterdotterföretag iutlandet köper sydafrikansk eller namibisk rörelse eller köper andel ellerobligation i, tillskjuter medel lill eller ställer säkerhet för sydafrikanskteller namibiskt företag. Slutligen förbjuds svensk juridisk person att genom 1 1978/79. JuU 1978/79:1 y 2 handlingeller underiåtenhet bidra till anskaffning av anläggningstillgångar i sådantföretag. Bestämmelsernai 1 § kompletteras av regler i 2 och 3 §§ om skyldighet för svensk juridiskperson som själv eller genom utländskt dotterföretag driver rörelse i Sydafrikaeller att åriigen upprätta investeringsplan för denna rörelse och tillregeringen eller myndighet som regeringen bestämmer redovisa hur verksamheten idessa länder utvecklas. I4 och 5 §§ föreslås bestämmelser enligt vilka regeringen i vissa fall kan medgeundanlag från föreskrifter i 1 §. Föreskrifternai 1-3 §§ är straffsanktionerade. Enligt 6 § i den föreslagna lagen skallsålunda den som bryter mot 1 § dömas, om gärningen skett uppsåtligen, tillböter eller fängelse i högst eller, om gärningen skelt av grovoaktsamhet, till böter eller fängelse . I ringa fall skallinte dömas till ansvar. För anstiftan av eller medhjälp till brott mot 1 §skall inte heller dömas lill ansvar. Den som underlåter att fullgöra skyldighetenligl 2 eller 3 § skall enligt lagrummet dömas till böter. I7 § föreslås en regel enligt vilken svensk medborgare, vilken som företrädareför sve/js/: juridisk person har utom riket brutit mot 1 §, skall dömas enligtden föreslagna lagen och vid svensk domstol även om 2 kap. 2 eller 3 inte är tillämplig. Tillstrafföestämmelserna anknyter en bestämmelse om förverkande i 8 §. Enligt dettalagrum skall utbyte av brott enligt den föreslagna lagen förklaras förverkat omdet inte är uppenbart obilligt. Enligt paragrafen skall också egendom somanvänts som hjälpmedel vid brott enligl lagen kunna förverkas om det ärpåkallat till förebyggande av brott eller eljest särskilda skäl föreligger.Detsamma skall gälla egendom med vilken tagits befallning som utgör brottenligl lagen. I stället för egendomen skall dess värde kunna förklarasförverkat. I9 § föreslås en regel om särskild ålalsprövning. Enligl paragrafen skallsålunda åtal för brott enligl den föreslagna lagen få väckas endast efterförordnande av regeringen eller den regeringen bemyndigar. Lagen föreslås träda ikraft . I motionen 1978/79:2679 yrkas, såvitt nu är ifråga, för det fall alt inte avslår propositionen att riksdagenbeslutaratt stryka rekvisilet underlåtenhet ur lagförslagets 1 § samlgodkänner vad som anförts i motionen rörande straffansvar för svensktmoderbolag (yrkande 2 a), att beslutar alt fängelse i högst sexmånader skall kunna följa på uppsåtligl brott mot lagen och att endast böterskall kunna följa på gärning som skett av grov oaktsamhet (yrkande 2 c) och attriksdagen avslår lagförslagets 8 § och hos regeringen hemställer om förslagtill reglering i denna del i enlighet med vad som anförts i motionen (yrkande 2d). JuU 1978/79:1 y 3 Till grund för förslaget i propositionen ligger detav utredningen för begränsning av företagens verksamhet i i maj 1978avlämnade betänkandet (Ds H 1978:3) De svenska företagens verksamhet iSydafrika och det av sydafrikautredningen avlämnade belänkandet(SOU 1978:53) Förbud mot investeringar i . Utredningarna tillsattesefter begäran av med anledning av motioner om förhindrande avinvesteringar i och m. m. (UU 1976/77:22, rskr 350).Belänkandena har remissbehandlats. Somframgår av del föregående är det främsta syftet med den föreslagna lagen attåstadkomma en utrikespolitisk manifestation mot den sydafrikanskarasålskillnadspolitiken. Bakom förslaget ligger bedömningen att förhållandenai i många stycken konstituerar en unik situation. Lagstiftningsärendetinrymmer ett flertal aspekter av rent politisk samt civilrättslig (främstassociationsrättslig) och folkrätlslig natur, som utförligt har behandlats ipropositionen och dess förarbeten. Justitieutskotlet inskränker - i enlighetmed utrikesutskottets begäran - sina överväganden till de straffrättsligafrågeställningar som tas upp i motionen 2679. Ansvaretför investeringsbeslut i dotterbolag I motionen ifrågasätts om man bör strafföeläggasådan medverkan från svenskt moderbolags sida som sker genom underiåtenhet attförhindra all elt sydafrikanskt dotterföretag gör en förbjudenaffärstransaktion. Enligl motionärerna kan det nämligen förutsättas att ettbetydande antal mindre investeringar beslutas självständigt av dotierföreiagei.Sådana investeringar bör därför enligt motionärerna, bl. a. med hänsyn lillbevissvårigheter, inte leda till straffansvar. Mot bakgrund av bl. a. vad nuangetts anser motionärerna att lagstiftningen bör fö en lämpligare utformninggenom att rekvisilet underlåtenhet utgår ur 1 §. - I detta sammanhang återgermotionärerna ett uttalande av departementschefen (prop. s. 37)av innebörd attkoncernledning inte kan delegera ansvaret för investeringsbesluten i Sydafrikatill personer som är oåtkomliga för det svenska rättsväsendet. Motionärernaönskar alt härtill skall uttala att det sagda inte rimligen kantolkas så alt en koncernledning skall vara skyldig att fatta beslut rörandevarje investering. del föregående redovisade straffrättsliga regleringen i lagförslagets 6 §vilar på den i 2 § föreslagna skyldigheten för svensk juridisk person attupprätta investeringsplan varmed följer skyldighet all införskaffa underiag förplanen. Härtill ansluter de föreslagna bestämmelserna i 1 § om plikt förmoderföretag att aklivl verka lill förhindrande av alt planer på åtgärder som JuU 1978/79:1 y 4 innebäröverträdelse av föreskrifterna i 1 § sätts i verket. Enförutsättning för straffansvar blir med denna konstruktion att moderföretagetmåste ha kännedom eller anledning till misstanke om att överträdelse planeras.En utgångspunkt härvidlag är-och del bör enligl utskottets mening understrykas- att den föreslagna regleringen enbart lar sikte på situationer därmoderföretaget faktiskt, dvs. i det konkreta fallet, har elt bestämmandeinfiylande över dotterföretaget. Det bör vidare slås fast alt -även omsituationen rent associationsrällsligt sett är sådan som sagts-möjligheterna alt utöva infiylande och att skaffa underrättelser iverkligheten kan vara begränsade till följd av utländsk lagstiftning eller utländskamyndighetsåtgärder (lagkollision). Det svenska straffrättsliga ansvaret blir dåsjälvfallet begränsat i motsvarande mån. Föralt straffansvar skall inträda krävs att åklagaren presterar bevisning ivederbörlig omfattning om att dotterförelaget har vidtagit en åtgärd i stridmot 1 § och att denna åtgärd inte skulle ha vidtagits om moderföretaget hadehandlat på visst sätt samt alt omständigheterna är sådana att underiätenhetenkan betecknas som uppsåtlig eller grovt oaktsam. Självfallet har åklagarenbevisbördan även i frågan huruvida ett koncernförhållande med angivnamöjligheter till infiylande förelegat. Denplikt att handla gentemot dotterföretaget som moderföretaget sålunda har alliaktta för att undgå ansvar gäller försök att påverka dotterföretaget all avståfrån åtgärder som strider mot 1 §. Delta kan ske genom särskildaunderhandsdirektiv till dotterföretagets ledning och genom agerande pådotterföretagets stämmor, t. ex. i syfte att ge det utländska dotterföretagetsstyrelse en annan sammansättning. Lagstiftningen innebär däremot inte attkraven på moderföretagen ställs så högt att de för alt undgå svensktstraffrätisligt ansvar skulle behöva avveckla sina ekonomiska intressen iberörda utländska dotterföretag. Utskottet vill också framhålla all ställföreträdareför ett dotterföretag i inte i denna egenskap kan hållasstraffrätisligt ansvariga för företagets investeringar ens om de är svenskamedborgare med hemvist här i landet. Som redan framgått riktas nämligenstraffsanktionerna mot moderföretagets ställföreträdare. Avbetydelse för bedömningen av motionsspörsmålet, som lar sikte på mindreinvesteringar, är vidare att sådana investeringar, gällande t. ex. ersättningav enstaka förslitna kontorsmaskiner eller fordon, regelmässigt inte upptas ifinansieringskalkyler och investeringsplaner. Det bör tilläggas alt detföreslagna straffstadgandet i 6 § innehåller en uttrycklig bestämmelse om attansvar inte skall ådömas i ringa fall. Här bör också erinras om de möjligheteralt underlåta åtal som regeln i 9 § om särskild åtalsprövning innebär. Avuttalande i specialmotiveringen till stadgandet följer att lagföring skallkunna underlåtas också i fall som ligger nära sådana där de bristandekommunikationsmöjligheterna mellan moderföretag och dotterföretag är beroendepå lagkollisioner. Sammantaget innebär denföreslagna regleringen alt en handlingsplikt av JuU 1978/79:1 y 5 denomfattning som angetts i det föregående kommer att åvila svenska moderföretag.Regleringen skulle förlora i effektivitet om rekvisilet underlåtenhet i 1§helt utgick ur lagrummet. Så bör därför enligl utskottets mening inte ske. Medhänsyn lill vad utskottet anfört bör rekvisilet gälla också för de fallsom motionärerna främst tar sikte på, dvs. när det gäller mindre investeringar.Utskottet vill tillägga alt den föreslagna regeln om att också underlåtenhetskall vara ansvarsgrundande ligger i linje med de regler som utbildats inomspecialstraffrälten när del gäller brott som förövats av företrädare förjuridiska personer. 1anslutning lill del särskilda spörsmålet i motionen om delegation av ansvaretför investeringsbeslut i dotterbolag bör erinras om att departementschefen ipropositionen tar avstånd från tanken alt härvidlag lägga ett principiellteller i det närmaste strikt ansvar på koncernledningen. I stället förordas entillämpning av de regler som utbildats i domstolspraxis om straffansvar fördemsom leder juridiska personer och harslörsta möjligheten all förebyggalagöverträdelser i verksamheten (föreiagaransvar). I enlighet härmed kommer detalt föreligga möjligheter till delegation från koncernledningens sida avansvaret för investeringsbeslut i utländska dotterföretag, varmed följer alldet straffrättsliga ansvaret lyfts av från koncernledningen. Som lagrådetuttalat kan sålunda ett svenskt koncernbolag delegera ansvaret för de åtgärdersom enligt den föreslagna lagen ankommer på moderbolag till ett svensktdotterbolag som har det närmaste ansvaret för ledningen av ett sydafrikansktdotterbolag. Även inom elt svenskt förelag kan - allt efter arten av deåtgärder det är fråga om - delegation ske till befattningshavare utanförkretsen av den egentliga företagsledningen under förutsättning att det gälleren person, som haren så ledande och självständig ställning, att han kan göraeffektiva insatser inom det svenska förelaget för att främja lagenligheten iföretagets handlande. Önskemålet i motionen i denna del synes därför varatillgodosett. Mot bakgrund av vad nu sagts saknas enligt utskottels meninganledning lill sådant uttalande av som motionärerna föreslagit. Medde uttalanden utskottet nu gjort med anledning av det här behandlade yrkandet imotionen 2679 saknas enligl utskottets mening skäl för utrikesutskottet atttillstyrka bifall till yrkandet. Som angetts i det föregående upptas i denföreslagna 6 § en straffskala som för uppsålligt brott inrymmer böter ellerfängelse i högst . Vid grov vårdslöshet är stntffet böter eller fängelsei högst . Underhänvisning till att lagrådet ifrågasatt om inte straffskalan borde niildrasyrkar motionärerna att straffmaximum för uppsålligt brott bör begränsas tillfängelse och att endast böter skall kunna följa på gärning somskett av grov oaktsamhet. I anslutning härtill villutskoliel påpeka alt den föreslagna lagen i detta JuU 1978/79:1 y 6 hänseende- liksom f. ö. också i andra hänseenden - är utformad efter mönster av lagen(1971:176) om vissa internationella sanktioner, sanktionslagen (prop. 1971:77,UU II, rskr 167). Den föreslagna straffskalan överensstämmer med den somupptagits i sanktionslagen. Den har under remissbehandlingen godtagits avriksåklagaren och i övrigt lämnats utan erinran. Också enligt utskottets meningsaknas anledning att ge straffskalan annan utformning. Utskottet vill tilläggaatt behovet av den nu föreslagna lagstiftningen upphör när en resolution ellerrekommendation av säkerhetsråd ger förutsättningar förtillämpning av sanktionslagen. kan sålunda sanktionslagensstraffskala komma att bli tillämplig. Detta utgör enligt utskottets mening ettsärskilt skäl att inte avvika från vad som föreslagits i propositionen i dennadel. Justitieutskotletföreslår med hänvisning lill det anförda att utrikesutskottet avstyrker bifalltill det nu behandlade yrkandet i motionen. I motionen uttalas att de i det föregåenderedovisade bestämmelserna i lagförslagets 8 § om förverkande är långtgående ochkan visa sig svåra alt tillämpa. Under hänvisning till vad en ledamot avlagrådet uttalat anser motionärernaalt lagrummet bör utformas mot bakgrundavenundersökning rörande vilken egendom som bör kunna förverkas i samband med brottenligl den föreslagna lagen. Motionärerna yrkar därför att skallavslå lagförslaget i denna del och hos regeringen begära förslag till nyreglering i detta hänseende. Såsomfallet är med strafftiestämmelserna är också förverkandereglerna ipropositionen utformade efter mönster av motsvarande stadganden i sanktionslagen.De överensstämmer också i väsentliga hänseenden med förverkandebestämmelsernai 36 kap. 1 och 2 §§ . De allmänna bestämmelserna i 4-12 §§ sammakapitel är här på samma sätt som inom specialstraffrätten i övrigt direkttillämpliga. mening talar de särskilda skäl som i det föregående ansetts motiveraen likartad utformning av straffsladgandena i sanktionslagen och den nuföreslagna lagen för att motsvarande överensstämmelse upprätthålls ävenbeträffande reglerna om förverkande. Detta ligger också i linje med vad somuttalals under remissbehandlingen. Medhänvisning till det sagda och med beaktande av att de föreslagnaförverkandebestämmelserna bygger på regler i detta hänseendesaknas enligt utskottets mening anledning att frångå förslaget i propositionen.Utskottet, som noterat att tre av lagrådets ledamöter lämnat förslaget JuU 1978/79:1 y 7 utanerinran, föreslår all utrikesutskottet avstyrker bifall till det nu behandlademotionsyrkandel. Närvarande:Bertil (), (), (), (),(), (), (), (), i (s), (), (), () och (). av () och (), somanser alt utskottets yttrande fr. o. m. orden "Lagstiftningsärendetinrymmer" bort ha följande lydelse: Lagstiftningsärendet inrymmer ett fiertal aspekterav rent politisk samt civilrättslig (främst associationsrättslig) ochfolkrättslig natur, som utförligt har behandlats i propositionen och dessförarbeten. Juslitieulskottet inskränker - i enlighet med utrikesutskottetsbegäran - sina överväganden till de straffrättsliga frågeställningar som tasupp i motionen 2679. Ilikhet med vad som framhålls i motionen anser utskottet alt det-om denföreslagna lagstiftningen skall genomföras - finns anledning att vidtaförändringar i det genom propositionen framlagda lagförslaget. Påde skäl som anförs i motionen anser utskottet sålunda alt rekvisiletunderlåtenhet bör utgå ur 1 §. I anslutning härtill bör för denpraktiska tillämpningens skull godta det av motionärerna gjorda uttalandetrörande möjligheterna för koncernledning att delegera beslut rörandeinvesteringar. Enligt utskottets mening bör vidare den jämkning vidtas istrafföestämmelsen i 6 § att fängelse skall kunna ådömas endast i fall avuppsålligt brott, varvid maximum bestäms till fängelse högst sex månader.Slutligen bör enligt utskottets mening förverkandebestämmelsen i 8 § utgå ochnytt förslag till reglering i denna del begäras i enlighet med vad som anförs imotionen. Sammanfattningsvisföreslår justitieutskotlet att utrikesutskottet tillstyrker bifall tillmotionen 2679 i här behandlade delar.